prop · GM031D9 · 1999-01-01 00:00:00 — Säkerhetspolisen har redovisat att det anmäldes 1 752 brott som bedömdes ha rasistiska eller främlingsfientliga inslag. De vanligaste brottstyperna var misshandel, olaga hot, ofredande samt förtal eller förolämpning. Någon liknande redovisning har inte gjorts tidigare och det är således inte möjligt att dra några slutsatser om hur detta slag av brottslighet utvecklas. Antalet anmälda brott mot narkotikastrafflagen och brott mot varusmugglingslagen avseende narkotika minskade med sammanlagt . Dessa brott varierar kraftigt . Stöldbrottsanmälningarna, som utgör av alla brottsanmälningar, ökade . Biltillgrepp och stöld ur eller från motorfordon, som utgör av de anmälda stöldbrotten, ökade . Antalet anmälda skadegörelsebrott har nästan fördubblats . ökade antalet anmälningarna jämfört med . Skadegörelse på motorfordon och klotter står tillsammans för nästan hälften av alla skadegörelsebrott. Antalet anmälda rattfylleribrott har minskat . fortsatte rattfylleribrotten att minska; antalet sjönk jämfört med föregående år. Olovlig körning är ett annat trafikbrott där antalet anmälda brott också minskat , med undantag för då de ökade jämfört med året innan. Andelen uppklarade brott var . Trots att man klarar upp betydligt fler brott än , har uppklaringsprocenten successivt minskat . Den lägsta nivån, , noterades . Rättsväsendets verksamhetsresultat Polisväsendet ökade både utredningsbalanserna och genomströmningstiderna. minskade dock antalet balanserade ärenden och är därmed också lägre än . Balansminskningen har uppnåtts trots att 5 000 fler ärenden har anmälts än 1997. Även om balansutvecklingen totalt sett är positiv finns det stora skillnader mellan olika brottstyper. Antalet ekobrottsutredningar har minskat betydligt genom regerings-uppdraget att arbeta ner balanserna. Antalet våldsbrottsutredningar har däremot bara minskat marginellt och antalet narkotikaärenden i balans har ökat . Åklagarväsendet skedde flera förändringar i positiv riktning. Bland annat ökade antalet avslutade ärenden och balanserna minskade. Den positiva utvecklingen fortsatte . Antalet inkomna ärenden minskade men är högre än . Åklagarväsendet har , efter nedgången i samband med omorganisationen 1996, återtagit sin arbetskapacitet från tiden strax före reformen. Domstolsväsendet Antalet till tingsrätterna inkomna mål fortsatte att minska . Jämfört med 1993 har tvistemålen minskat med 29 och brottmålen . fortsatte tvistemålen att minska medan antalet inkomna brottmål ökade jämfört med . Balanserna minskade ytterligare och . Vid länsrätterna ökade antalet inkomna och balanserade mål marginellt . De ändrade reglerna om socialt bistånd medförde emellertid att de inkomna målen minskade och de balanserade . I hovrätterna ökade antalet balanserade mål bara marginellt . Till följd av en tillfällig uppgång i måltillströmningen ökade balansen med knappt 900 mål . I kammarrätterna ökade antalet balanserade mål kraftigt . förblev balanserna, trots en ökad måltillströmning, i stort sett oförändrade. Kriminalvården Insatserna för att bekämpa narkotikamissbruk liksom möjligheterna till sysselsättning och andra för de häktade gemensamma aktiviteter har ökat. Kriminalvården har hållit antalet avvikelser från anstalt och andelen misskötta permissioner på en låg nivå. Arbetet med att förbättra säkerheten i anstalterna har intensifierats med anledning av att fyra intagna mördats och även andra allvarliga incidenter inträffat på anstalterna. minskade medelbeläggningen i anstalterna till av i medeltal 4 477 tillgängliga platser. Medelbeläggningen i häktena var av i medeltal 1 439 tillgängliga platser, och således i stort sett oförändrad jämfört med . har medelbeläggningen såväl i anstalterna som vid häktena ökat jämfört med . - Kronofogdemyndigheterna Antalet ärenden om betalningsföreläggande och handräckning har sjunkit från den höga nivån , men nedgången har avstannat. Antalet enskilda utsökningsmål har åter minskat, efter en uppgång , och var färre än . Däremot har antalet inkomna allmänna mål ökat mycket kraftigt och var fler än . Uppgången förklaras i sin helhet av den nya ordningen för indrivning av underhållsfordringar. Den faktiska arbetsbelastningen har inte ökat på motsvarande sätt. Handläggningstiderna har förkortats inom flertalet områden och det direkta beloppsmässiga utfallet av indrivningsverksam-heten har förbättrats något. Diagram 3.1 Samtliga anmälda brott 1950 - 1997 Statistiken visar att antalet brott som kommer till polisens kännedom ökat , då cirka 195 000 brott anmäldes. anmäldes sex gånger så många eller 1 196 000 brott. har dock antalet anmälda brott legat på en relativt nivå. I början av 1990- talet sjönk den anmälda brottsligheten och är trots en ökning fortfarande lägre än . Preliminär sta-tistik för indikerar en fortsatt ökning på ett par procent. Ökningen av den anmälda brottsligheten delar med den övriga västvärlden. Ökningen kan knappast förklaras med några faktorer på kriminalpolitikens område utan måste sökas i sådana samhällsförändringar som det ökade materiella välståndet, inflyttningen till storstäder och minskad social kontroll. Även faktorer som anmälningsbenägenhet och minskad tolerans mot våld spelar in. Detta innebär att den nuvarande brottsnivån, även om nivån som sådan inger oro, endast i begränsad utsträckning kan användas som ett mått på resultatet av rättsväsendets verksamhet. Rättsväsendets uppgift är att, inom ramen för samhällsutvecklingen i stort, sträva efter att tillgodose den enskildes krav på rättstrygghet och rättssäkerhet. Det är inte möjligt att mäta rättsväsendets bidrag på dessa områden. Rättsväsendets verksamhet måste i stället bedömas genom en uppföljning och analys av de åtgärder som har vidtagits för att uppnå de angivna målen. Redovisningen i det följande avser de åtgärder som genomförts eller pågår för att förbättra förutsättningarna för måluppfyllelse. Åtskilliga förändringar har vidtagits eller planeras för att möjliggöra en effektivare verksamhet inom polisväsendet. Att länsmyndighetsreformen nu är helt genomförd och att lednings-centraler och administrativa funktioner har koncentrerats till färre enheter är exempel på sådana åtgärder. Polisens nya resultatmodell, som användes första gången , ger ännu inte ett helt tillfredsställande underlag för bedömning av verksamhetsresultatet. Det är inte heller möjligt att på alla områden göra jämförelser med tidigare års prestationer. Men det står klart att arbetsläget på många håll, efter bl.a. uppsägningar av civilanställda, övertidsstopp och uteblivna investeringar i fordon och annan teknisk utrustning, är mycket ansträngt. Polisens verksamhetsresultat bär också spår av de påfrestningar som omorganisationer och besparingsambitioner har medfört. Bland annat har både handläggningstider och balanser ökat när det gäller brottsutredningar. Resultatredovisningen för indikerar dock att utvecklingen på flera områden har vänt till det bättre. Närpolisverksamheten och bekämpningen av vardagsbrottsligheten hör till de verksamheter där behovet av fortsatt uppmärksamhet är störst. Det kan delvis förklaras av de svårigheter som alltid möter en genomgripande reform av detta slag. Men det finns också hinder för ett effektivt närpolisarbete som är inbyggda i polisorganisationen. Det kan naturligtvis inte accepteras att närpolisreformen stannar av eller rent av hotar att gå om intet. Åklagarväsendet har återtagit sin produktivitet efter den nedgång i arbetskapaciteten som inträffade i samband med omorganisationen 1996. Det har skett som antalet anställda minskat och ekonomin varit ansträngd. Regeringen bedömer att det nu finns förutsättningar att ytterligare förbättra åklagarväsendets verksamhetsresultat och effektivitet och därmed förverkliga syftet med reformen. En ny myndighet, , med uppgift att bekämpa ekonomisk brottslighet inrättades . är verksamheten i gång i den nya organisationen. Omfattande insatser i form av kompetens-utveckling och teknisk utrustning skall ge myndigheten förutsättningar att klara av en alltmer komplicerad och kvalificerad brottslighet. Genomförandet av förslag, den så kallade instansordningsreformen, och införandet av tvåpartsprocessen i de allmänna förvaltningsdomstolarna har redan nu lett till en mer renodlad domstolsverksamhet i dessa. Förändringarna har också medfört att även de allmänna förvaltningsdomstolarna nu har tyngdpunkten förlagd till första instans. Ett omfattande reformarbete har också inletts i syfte att skapa ett effektivare och mer flexibelt domstolsväsende. Reformarbetet förväntas få full effekt mot slutet av mandatperioden. Kriminalvården har, trots ett allt tyngre klientel, lyckats hålla antalet avvikelser från anstalt och misskötta permissioner på en låg nivå. Man har fortsatt att utveckla innehållet i verksamheten vid häkten, anstalter och inom frivården och arbetar med att kvalitetssäkra den brotts- och missbruksrelaterade programverksamheten. För att insatserna ska kunna bedömas måste emellertid metoder för att mäta effekterna av verksamheten utvecklas. Det är tillfredsställande att kriminalvården har ökat insatserna för att bekämpa narkotikamissbruk liksom att möjligheterna till sysselsättning och andra gemensamma aktiviteter har förbättrats. Den förändringsverksamhet inom rättsväsendet som har redovisats här leder enligt regeringens mening i rätt riktning. Verksamheten måste emellertid även fortsättningsvis konsekvent styras mot de övergripande målen. För att möjliggöra en sådan styrning måste myndigheterna utveckla tydliga och mätbara verksamhetsmål som kan följas upp löpande. Såväl effektiviteten som kvaliteten i verksamheten skall kunna mätas. Arbetet med att utveckla mål och analysera verksamhetsresultatet måste intensifieras. Detta är en viktig del i moderniseringen av rättsväsendets myndigheter och nödvändigt för att säkra förtroendet för rättsväsendet. 3.4 Prioriteringar Prioriteringarna för rättsväsendet tar sin utgångspunkt i kraven på rättstrygghet, rättssäkerhet, rationalitet och effektivitet. Kompetent personal och ledning, modern teknik och rationella metoder är nödvändiga redskap såväl i brottsbekämpningen som i rättsväsendets övriga verksamhet. Lika viktig är en ändamålsenlig organisation av myndigheterna med långtgående sam-verkan och en genomtänkt ansvarsfördelning dem emellan. Rättsväsendets verksamhet ska utgå från ett medborgarperspektiv. Kriminalpolitiken skall bygga på kunskap om brottsligheten och dess orsaker. Rättsväsendet är den myndighetssfär som har det grundläggande ansvaret för kriminalpolitiken. Brottsligheten påverkas dock av en rad faktorer i samhället varav många ligger utanför rättsväsendets område. En effektiv kriminalpolitik kan bara drivas inom ramen för en allmän välfärdspolitik som leder till social trygghet, en rättvis fördelning och solidaritet människor emellan. Åtgärder som rör barn och ungdomar, alkohol, droger, arbetsmarknad och utbildning är särskilt viktiga för att förebygga brottslighet. Kampen mot den organiserade brottsligheten kräver nationell samordning och internationellt samarbete. För det behövs en översyn av den centrala polisorganisationen och fortsatta insatser för brottsbekämpningen i EU, Schengen och Östersjösamarbetet . Regeringen moderniserar rättsväsendet för att tillgodose medborgarnas krav på effektivitet och snabbhet med bibehållen rättssäkerhet Rättsväsendet måste kunna möta den ökade och mer komplicerade brottsligheten, internationaliseringen och den tekniska utvecklingen. För att det skall vara möjligt måste organisation, regelverk och arbetsmetoder förändras. Moderniseringen av rättsväsendet skall utgå från en helhetssyn på verksamheten, en ingående diskussion om ansvarsfördelningen och krav på långtgående myndighetssamverkan. Medborgarperspektivet skall prägla verksamheten. Det gäller såväl i det brottsförebyggande arbetet som i de olika myndigheternas arbete med utredning, lagföring, straffverkstäl-lighet och insatser för stöd till brottsoffer. Det gäller också rättsväsendets arbete med att lösa tvister mellan enskilda eller mellan enskilda och det allmänna. I det brottsförebyggande arbetet är medborgarperspektivet och kravet på samverkan mellan myndigheter och andra berörda tydligare än inom andra verksamheter. En grundtanke med det nationella brottsförebyggande programmet, Allas vårt ansvar, som regeringen presenterade , var att brottsligheten måste angripas i samverkan med dem som berörs av den. Närpolisen skall vara en drivande kraft i det brottsförebyggande arbetet. Närpolisreformen innebär att tyngdpunkten i polisarbetet flyttas närmare dem som berörs av brottsligheten och att polisen skall arbeta i samverkan med andra, t.ex. kommuner, näringsliv, organisationer och enskilda. Ett självklart krav på rättsväsendet är att brott utreds och lagföring sker inom rimlig tid. Såväl brottsoffer som vittnen och misstänkta vinner på att ärendena handläggs så effektivt som möjligt. Det gäller inte minst för unga lagöverträdare. Ett avgörande i nära anslutning till händelsen innebär också en säkrare bedömning av brottet eftersom tilltalad, målsägande och vittnen har händelsen i färskt minne. är genomsnittstiden från brottsanmälan till avgörande för lång. Polisutredningarna måste bli snabbare och tiden för åklagarens och domstolens hantering måste kortas. För att undanröja förluster av tid och information när ett ärende passerar mellan olika tjänstemän och myndigheter krävs ett processfokuserat utvecklingsarbete. Inom ramen för åklagarväsendets och polisens samverkan pågår nu ett omfattande arbete för att förbättra förundersökningarnas kvalitet och effektivisera utredningsarbetet. Det är emellertid nödvändigt att ytterligare förbättra detta samarbete och undersöka möjligheterna till samverkan och samordning med andra myndigheter inom rättsväsendet. Regeringen avser att initiera sådana projekt på någon eller några orter. Det finns också ett behov av fortsatt organisationsutveckling inom enskilda myndighetsområden. Ett exempel är polisväsendet. Statsmakternas styrning av polisen försvåras av att den nuvarande organisationen är komplicerad och föråldrad och av att ansvarsförhållandena i många stycken är oklara. förslag innebär att polisverksamheten i ett län skall styras av en särskild polisstyrelse med ledamöter som nomineras av partierna och utses av regeringen. ansvar för polisverksamheten skall upphöra. Tillsynen över polisen skall åligga , som också skall få en i vissa avseenden utvidgad föreskriftsrätt. Förslagen innebär en betydande förenkling och modernisering av polisorganisationen. Även inom domstolsväsendet finns ett stort behov av modernisering och reformering. Reformarbetet avser arbetsformer, organisation och kompetensutveckling. Målstyrningen måste bli tydligare och domstolarna skall ges större möjligheter att själva besluta om sin organisation och sina arbetsformer. För att få ett bättre underlag för det fortsatta förändringsarbetet har regeringen inlett försöksverksamheter som syftar till att förbättra domstolarnas beredningsorganisation och till att utveckla det administrativa samarbetet mellan domstolarna. Det är inte bara organisatoriska förändringar som behöver genomföras utan också åtgärder för att förbättra förhållandena för de enskilda som kommer i kontakt med rättsväsendet. har lämnat en rad förslag för att förbättra brottsoffrens situation (SOU 1998:40). Det handlar bl.a. om förstärkt stöd till brottsoffer under rättegångar, förbättrat bemötande av brottsoffer hos polis, åklagare och i domstol samt ökat ekonomiskt stöd till ideella brottsofferorganisationer. Vidare har redovisat ett åtgärdsprogram för att förbättra bemötandet av parter, vittnen och målsägande. Förslagen bereds inom . För att rättsväsendet skall kunna svara mot det moderna samhällets krav måste också kompetensförsörjningen ses över. Nyrekryteringen av personal måste anpassas till myndigheternas långsiktiga behov av kompetens och det måste finnas program för kontinuerlig kompetensutveckling. Inom rättsväsendets olika verksamhetsområden pågår ett omfattande arbete för att förbättra rekryteringen och utbildningen. Ett exempel är polisväsendet, som fullföljer den utbildningsreform som inleddes med en ny grundutbildning för poliser. Reformen fortsätter nu med en modell för vidareutbildning av all personal och ett nytt system för rekrytering och utbildning av chefer. Hos Riksåklagaren utarbetades grundläggande principer för den framtida kompetensutvecklingen som vidareutvecklas. skall till regeringen redovisa en utbildningsplan som syftar till en utvidgad och breddad kompetensutveckling för domstolsanställda. Enligt regeringens mening finns det ett för rättsväsendets myndigheter gemensamt behov av ökad kriminologisk och kriminalpolitisk kompetens. har initierat en mastersutbildning med denna inriktning för anställda inom rättsväsendet. De senaste årens utveckling med bl.a. mål- och resultatstyrning innebär att chefernas uppgifter har förändrats. Det krävs därför ökade satsningar på chefsutveckling, inte minst för att tydliggöra vilka skyldigheter och befogenheter cheferna har. Polisväsendets nya modell för rekrytering och utbildning av chefer har redan nämnts. bedriver en ny chefsutbildning som är betydligt mer omfattande . Även inom åklagarväsendet har chefsutbildningen uppmärksammats alltmer. Ett modernt rättsväsende kräver en fortsatt utbyggnad av IT-stödet och satsningar på nya och förbättrade system. Givetvis måste rättsväsendets IT-miljöer kunna samverka med varandra för att hindra onödigt dubbelarbete. Genom Rådet för rättsväsendets informationsförsörjning utvecklas rättsväsendets IT-stöd i hög utsträckning mot gemensamma tekniska lösningar. Regeringen fortsätter att prioritera kampen mot våldsbrott, narkotikabrott och ekonomisk brottslighet Antalet anmälda våldsbrott ökade kraftigt under den första delen av . Sedan dämpades ökningen och minskade anmälningarna något. har emellertid anmälningstakten på nytt börjat öka. Utvecklingen är mycket oroande. Särskild uppmärksamhet måste därför även i fortsättningen ägnas åt kampen mot våldsbrotten. För att motverka våld i städernas citykärnor, i anslutning till krogar och nöjesetablissemang, i gatumiljön eller annars på allmän plats är polisens resursanvändning och arbetssätt av avgörande betydelse. och polismyndigheterna har vidtagit åtgärder för att behovsanpassa polisens arbetstider och samordningen av olika polisiära verksamheter. Fortsatta sådana åtgärder är nödvändiga för att polisens insatser mot våld på allmän plats skall kunna bli tillräckligt kraftfulla. En stor del av våldet i samhället utövas emellertid i hemmet mellan nära anhöriga. Ofta är det en kvinna eller ett barn som är offret. I kampen mot våldsbrottslighet av detta slag är behovet av myndighetssamarbete uppenbart. Särskilt när det gäller övergrepp mot barn är också en skyndsam handläggning nödvändig. Regeringen har lämnat propositionen Kvinnofrid, där en mängd åtgärder mot prostitution och våld mot kvinnor presenteras. Åtgärderna innefattar ny och skärpt lagstiftning, förebyggande åtgärder och insatser för att förbättra myndigheternas bemötande av utsatta kvinnor. Ett nytt kvinnofridsbrott har införts, som tar sikte på upprepade kränkningar av närstående kvinnor men även omfattar kränkningar av barn och andra närstående personer. En utbildningssatsning pågår inom rättsväsendet, och hälso- och sjukvården. Stödet till kvinnojourerna har höjts väsentligt. Totalt har anslagits för åtgärder mot prostitution och våld mot kvinnor. Rasistiska och främlingsfientliga yttringar har ingen plats i ett demokratiskt samhälle. Såväl spridningen av rasistiska och främlingsfientliga budskap som brottslighet grundad på sådana idéer måste förebyggas och mötas med kraftfulla åtgärder. Samarbetet mellan Säkerhetspolisen och den öppna polisen på detta område har varit lyckosamt och måste utvecklas vidare. Den kommitté som regeringen tillsatt för att överväga viss lagstiftning med anknytning till organiserad brottslighet skall också ta upp frågor som rör rasistisk brottslighet. Kommittén skall bl.a. överväga om den nuvarande bestämmelsen om hets mot folkgrupp är tillräcklig för att hindra rasistiska organisationer från att verka, om det bör vara förbjudet att bära uniform i politiskt syfte samt om det straffrättsliga skyddet för homosexuella bör ökas. Även på detta område finns det ett behov av samverkan inom rättsväsendet, till exempel när det gäller kunskaper om den ideologiska grunden för de rasistiska yttringarna. Missbruk av narkotika är en starkt bidragande orsak till förekomsten av brott och otrygghet i samhället. Vid sidan av den brottslighet som är förknippad med själva hanteringen av narkotikan, skapar missbruket och den illegala handeln med narkotika en grogrund för annan kriminalitet. Att bekämpa narkotikabrottsligheten är därför en av de viktigaste kriminalpolitiska prioriteringarna. Regeringen har i en skrivelse till givit en narkotikapolitisk redogörelse (skr. 1997/98:172). Redogörelsen omfattar både de nationella och de internationella insatserna på narkotikapolitikens område. Regeringen har också tillkallat en som skall utvärdera samhällets narkotikapolitiska insatser och föreslå effektiviseringar av narkotikapolitiken. Översynen skall omfatta såväl lagstiftningen på området som samhällets åtgärder i övrigt. Den ekonomiska brottsligheten utgör ett allvarligt samhällshot som måste bekämpas med kraft. En ny myndighet, , med uppgift att bekämpa ekonomisk brottslighet inrättades . Omfattande insatser i form av kompetensutveckling och teknisk utrustning skall ge myndigheten förutsättningar att klara av en alltmer komplicerad och kvalificerad brottslighet. I regeringens årliga skrivelse till , som avges , redovisas läget, i och internationellt, i fråga om den ekonomiska brottsligheten. har tillförts resurser för att finansiera forskning om ekonomisk brottslighet. Miljöbrotten utgör en särskild form av ekonomisk brottslighet som kräver förstärkta åtgärder från samhällets sida. Förutom de omfattande förslag till ny lagstiftning som har lämnats kommer regeringen att till redovisa en nationell strategi mot miljöbrott. Regeringen intensifierar kampen mot den organiserade brottsligheten genom nationell samordning och internationellt samarbete Insatser mot gränsöverskridande brottslighet förutsätter internationellt samarbete för att bli effektiva och verkningsfulla. Av särskilt värde för insatserna mot den internationella brottsligheten i är inrättandet av den europeiska polisbyrån Europol. Inom EU pågår också i övrigt ett omfattande arbete med att förbättra såväl det polisiära samarbetet som samarbetet på den internationella straffprocessrättens område. Det gäller bl.a. utlämningsförfarandet och förutsättningarna för att bistå utländska åklagare och domstolar med bevisupptagning och olika former av tvångsmedel. EU har också antagit en detaljerad handlingsplan mot organiserad brottslighet. Anslutningen till Schengen kommer att stärka samarbetet mot internationell och organiserad brottslighet. omfattar såväl polisiärt som rättsligt samarbete. målsättning är att delta operativt i samarbetet . Då kommer personkontrollerna vid de inre gränserna att avskaffas och svensk polis kommer att anslutas till Schengens informationssystem. Internationellt samarbete av stor betydelse förekommer inte bara inom ramen för EU och utan också med Östersjöstaterna. Här spelar aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i en nyckelroll. I aktionsgruppen, som tillkommit på svenskt initiativ, ingår de nordiska länderna, , de baltiska staterna, och . Aktionsgruppens arbete mot grov organiserad brottslighet av olika slag har pågått . Gruppen har initierat och genomfört ett konkret, praktiskt och resultatinriktat samarbete mellan polis, åklagare och tull samt kust- och gränsbevaknings- myndigheter i de olika länderna. Erfarenheterna av gruppens arbete är mycket lovande och kommer att spela en viktig roll i det framtida samarbetet i regionen.