prop · GM03115 · 1999-01-01 00:00:00 — ser regeringen med oro på de olika villkor som följer av ökande klasskillnader och av den svaga framtidstro som finns hos vissa grupper av ungdomar. Det är också viktigt att ungdomar med funktions- hinder har lika möjligheter att fullt ut ta del av samhällslivet, något som kräver en konsekvent handikappanpassning av det offentliga rummet. Regeringen vill betona vikten av aktiviteter och mötesplatser där olika åldersgrupper och generationer kan mötas för att motverka effekterna av att vuxna och ungdomar i på många sätt lever i skilda värl- dar. Här spelar samling kring bl.a. musik och dans en avgörande roll. Regeringen vill vidare betona vikten av att möta och ta till vara kraften hos den stora kull tonåringar tonårsboomen som inträffar under 2000- talets första år. Ungdomar är en viktig resurs i samhället och en stor grupp unga människor är i första hand en stor tillgång. Däremot är det viktigt att redan nu inleda en planering på såväl lokal som central nivå för att möta ungdomarnas rimliga krav på utrymme inom fritids- och kulturliv. 5.4.1 Förstärkt stöd till lokal ungdomsverksamhet bidrag från AB Regeringens bedömning: kommer barn- och ungdomsorganisationerna att tillföras betydande belopp genom det överskott som genereras från det värdeautomatspel som AB har koncession på att bedriva. Det framtida överskottet från vär- deautomatspel bedöms uppgå till uppskattningsvis 250 miljoner kro- nor i samband med att 7 000 värdeautomater har placerats ut på restauranger. Av överskottet bör tillfalla barn- och ung- domsorganisationernas lokala verksamhet vilket innebär ett tillskott på uppskattningsvis . bör få i uppdrag att utarbeta förslag till hur dessa medel skall fördelas till barn- och ungdomsorganisationernas lokala verksamhet med inriktning på såväl kultur som fritid. Skälen för regeringens bedömning: beslutade, i samband med att den nu gällande lotterilagen trädde i kraft , att tillåta en ny typ av spelautomat i värdeautomaten för spel i samband med restaurangverksamhet. Överskottet från dessa värdeautomater skulle tillfalla det lokala föreningslivets barn- och ungdomsverksamhet. beslutade att denna öron- märkning av överskottet skulle ersättas av ett system för vinstdelning mellan staten och föreningslivet, vilket skulle baseras på överskottet från värdeautomaterna (prop. 1995/96:169, bet. 1995/96:FiU14, rskr. 1995/96:248). Med anledning av att säkra prognoser om värde- automaternas vinstutveckling har saknats har införandet av vinstdelningssystemet försenats. Regeringen har tidigare aviserat att framtida överskott från värdeauto- matspel som skall tillfalla det lokala föreningslivets barn- och ungdoms- verksamhet bedöms uppgå till i samband med att 7 000 automater placerats ut på restauranger (prop. 1998/99:80). Av den summan bör tillfalla ungdomsorganisationerna. Detta skulle innebära ett årligt tillskott på uppskattningsvis . Resterande bör i enlighet med vad regeringen angav i den till överlämnade propositionen En idrottspolitik för 2000- talet (prop. 1998/99:107) tillfalla idrottsrörelsens lokala barn- och ung- domsverksamhet. Regeringen anser att ungdomsorganisationerna spelar en ovärderlig roll som bärare och förmedlare av demokratiska värden i samhället. Det är i den lokala föreningen som många ungdomar kom- mer i kontakt med praktisk demokrati och lär sig att uppskatta och använda den. Medlen skall därför i första hand stärka de lokala förening- arnas ordinarie och mer långsiktiga verksamhet. Ett visst utrymme skall dock också kunna ges till nya organisationer och verksamhetsformer som inte passar in i de regler som gäller för statsbidrag och projektstöd från etablerade statliga bidragsgivare, fonder och stiftelser. 5.4.2 Stöd till utvecklingen av ungas egen organisering Regeringens bedömning: Den pågående satsningen på föreningsut- veckling inom ungdomsorganisationerna bör fortsätta . Inom denna satsning bör de politiska ungdomsförbunden ges möj- ligheter att medverka i skolan även när det inte är valår. Skälen till regeringens bedömning: Den enkla grunden för allt före- ningsliv är att förena sig med andra för att göra något tillsammans. Det kan handla om att arbeta för ett gemensamt mål, att genomföra ett projekt eller att tillsammans utveckla ett gemensamt intresse men kanske framför allt att ha roligt ihop. Föreningsarbete kan ge kunskap om organisationsarbete och möjlighet att påverka och åstadkomma något. Utvecklingen visar att andelen ungdomar som väljer att organisera sig i den traditionella föreningsformen minskar medan det totala antalet bidragsgrundande medlemmar i ungdomsorga- nisationer legat rätt stabilt kring 600 000 . Ung- domar är engagerade och organiserar sig men söker nya, flexibla och mer öppna organisationsformer. Föreningar är inte alltid avsedda att verka utan bildas allt oftare kring en särskild fråga eller ett kon- kret projekt. Staten och kommunerna har gett stöd till ung- domars föreningsliv. Regeringen anser att en fortsatt utveckling av ung- domars egna organisationer är av stor vikt för ungdomars möjligheter att skapa de redskap som behövs både för ett ökat inflytande och för en fritid på egna villkor. En central uppgift för ungdomspolitiken är därför att stödja ungdomars egen organisering inom såväl hobbyorganisationer och kulturföreningar som politiska ungdomsförbund och andra samhällspolitiskt engagerade organisationer och projekt. Regeringen avser att avsätta särskilda medel för att ekonomiskt stödja organisations- och verksamhetsutveckling inom såväl befintliga som nya ungdoms- organisationer, paraplyorganisationer och nätverk. Inom ramen för denna satsning bör särskilt uppmärksammas de politiska ungdomsförbundens möjligheter att verka på skolorna också när det inte är valår. 5.4.3 Idrotten vår största ungdomsrörelse bedömning: Idrottens lokala aktivitetsstöd bör förstär- kas och det bör göras särskilda insatser för idrottande ungdomar i åldern . Skälen för regeringens bedömning: Enligt rap- port Fritid i skilda världar uppger av flickorna i åldern 13 att de är medlemmar i en idrottsförening. Motsvarande siffra för poj- karna är . Inom vissa idrotter som exempelvis gymnastik, konståkning och ridsport är, enligt uppgifter från , flickorna i klar majoritet. Av tonåringarna i åldern 13 uppger att de minst en gång tävlar eller tränar för att tävla. Motsvarande siffra för ungdomar i åldern 19 ligger på . Däremot är andelen ungdomar som anger att de minst en gång tränar och idrottar för att motionera rätt stabilt över åldersgrupperna . Idrotten kan därför anses vara vår största ungdomsrö- relse. Genom att idrotta får många ungdomar utlopp för sin glädje och sin spontanitet. De attityder och värderingar som förmedlas genom idrotten präglar i stor utsträckning många ungdomars personliga utveckling. Ungdomar utvecklas olika snabbt i olika avseenden vilket ställer sär- skilda krav på ledarna. Det är särskilt under tonåren också viktigt att hän- syn tas till flickors och pojkars olika villkor och förutsättningar i idrotten. Ungdomars spontana idrottande utövas bäst i enkla former i bostads- området. Det är en viktig uppgift för idrottsrörelsen att i samverkan med kommunen göra detta möjligt. Lättillgängliga grönområden i bostadsom- rådena och öppna skolgårdar ger goda förutsättningar för detta. Under de tidiga tonåren är det viktigt att ungdomsidrotten präglas av principer om lekfullhet, allsidig träning och möjlighet att pröva flera idrotter. Hänsyn måste tas till att fysiska och psykiska förutsättningar kan variera kraftigt inom en åldersgrupp. Könstillhörigheten får vidare efter hand en ökad betydelse. Vissa ungdomar har talang och vilja att satsa helhjärtat på en elitidrott- skarriär, medan andra fortsätter att idrotta enbart för gemenskapens, lustupplevelsens och det egna välbefinnandets skull. För att alla skall kunna utöva idrott på önskad nivå sker en uppdelning. Det är viktigt att denna uppdelning inte sker för snabbt eftersom såväl flickor som pojkar utvecklas olika fort och deras ambitioner dessutom kan variera över tiden. är det en del av varje ungdoms utveckling till vuxen individ att få en realistisk självbild. All tillgänglig statistik visar att det framför allt är under tonåren som idrottsrörelsen tappar medlemmar. Detta beror till stor del på att ungdo- mar får nya intressen men även till viss del på att många idrotter saknar verksamhet som lockar flickor och pojkar att fortsätta idrotta på en lägre nivå. I den till överlämnade propositionen En idrottspolitik för 2000-talet (prop. 1998/99:107) konstaterade regeringen att idrottsrörelsens möjligheter till egen finansiering av sin verksamhet har en mycket stor betydelse. Endast genom att själv skapa sin ekonomiska bas kan idrottsrörelsens självständighet och oberoende säkerställas. Idrotten får därför inte riskera att bli beroende av intäkter från privat näringsliv eller kommersiell verksamhet. Det offentliga stödet har en grundläggande betydelse, men inte heller detta får idrotten bli ensidigt beroende av. I propositionen befarar regeringen att det föreligger risk för att större grupper av ungdomar inte längre har råd att delta i organiserad idrotts- verksamhet, till följd av bl.a. höjda avgifter. Möjligheten att idrotta får inte bli en klassfråga. Regeringen föreslår därför en kraftig förstärkning av idrottens lokala aktivitetsstöd till barn- och ungdomsverksamhet. Dessutom aviseras särskilda insatser för idrottande ungdomar i åldern . 5.4.4 Ungas egna visioner inför Regeringens bedömning: Sådana projekt bör stödjas ekonomiskt som på olika sätt lyfter fram ungas tankar om framtiden och samhället under det nya millenniets första tid. Skälen till regeringens bedömning: Inför engagerar sig breda grupper i samhället i många samtal om framtiden. Regeringen tillsatte en särskild kommitté (dir. 1998:26) med uppgift att genom särskilda initiativ stimulera en brett förankrad framtidsdiskussion. En av kommitténs viktigaste uppgifter är att engagera ungdomar i denna diskussion. Det finns ett värde i att följa utvecklingen av ungas värderingar och visioner inför 2000-talet och att diskutera idéernas betydelse för det framtida samhället. Dessa visioner har också ett särskilt värde för den fortsatta utvecklingen av ungdomspo- litiken. Regeringen har för avsikt att ge i uppdrag att i samarbete med fördela stöd till projekt som lyfter fram ungas tankar om samhället under det nya millenniets första tid. 5.4.5 Bättre service till eldsjälar och projektmakare bedömning: bör få i uppdrag att vidareutveckla det samarbete som byggts upp mellan centrala bidragsgivare och som skall underlätta för de ungdomar som söker stöd. Skälen till regeringens bedömning: Projektstöd från centrala bidragsgivare ges ofta utifrån myndighetens uppdrag att t.ex. förebygga ohälsa () eller stärka konsumenternas makt och kun- nande (). har som uppgift att fördela statens bidrag till ungdomsorganisationerna men beviljar också stöd inom särskilda projektsatsningar. Inom kulturområdet fördelar och Stiftelsen stöd till olika projekt. Arvsfondsdelegationen fördelar stöd ur Allmänna arvsfonden till utveckling av ideell verksamhet till förmån för bl.a. ungdomar. Slutligen spelar också studieförbunden, som erhåller statsbidrag från Folkbild- ningsrådet, en växande roll för ungdomars möjligheter att forma sina egna projekt. Inom ungdomsområdet har bildats ett nätverk för centrala bidragsgivare på ungdomsområdet. I nätverket ingår f.n. Ungdomsstyrel- sen, , , Stiftelsen , Kon- sumentverket, och Arvsfondsdelegationen. Deltagarna i nätverket har konstaterat att det bland många ungdomar råder stor förvirring om vem som stödjer vad och varför. För att underlätta för de organisationer som söker stöd ger nätverket ut gemensam information om sina stödformer (se bilaga 9). Regeringen har för avsikt att ge i uppdrag att vida- reutveckla detta samarbete med syfte att underlätta för de ungdomar som söker bidrag till bl.a. olika projekt. Detta kan ske genom t.ex. tydligare beskrivning av ändamål och inriktning på de olika bidragsgivarnas stöd- former. Ett utvecklat samarbete kring former och rutiner vid ansök- ningsförfarandet bör också övervägas. I detta sammanhang bör särskilt uppmärksammas den möjlighet som den i avsnitt 5.1.6 beskrivna Ung- domskanalen kommer kunna erbjuda vad gäller att samlat få information på detta område. 6 Ungdomspolitik i kommunerna I detta avsnitt redovisar regeringen vissa principiella resonemang kring främst den kommunala fritids- och kulturpolitiken, men också kring några viktiga inslag i utvecklingen av en samlad ungdomspo- litik. 6.1 En helhetssyn på ungdomar Flera exempel visar att det i kommunerna finns goda erfarenheter av att bryta det traditionella sektorstänkandet och arbeta med ungdomsfrågor utifrån en helhetssyn på ungdomars situation. Regeringen ser mycket positivt på det sektorsövergripande ungdomsarbete som utvecklats inom den kommunala ungdomspolitiken . Detta arbete har sär- skilt uppmärksammats genom att delar ut en särskild utmärkelse årets ungdomskommun. De tre kommuner som fått utmärkelsen (1996), (1997) och (1998) utgör alla bra exempel på kommuner som utvecklat en aktiv och samlad ungdomspolitik. Gemensamt för dessa är att de på olika sätt har låtit ungdomar vara delaktiga i att utarbeta lokala ungdomspolitiska handlingsprogram som präglats av en helhetssyn på ungdomars situation. har särskilda ungdomsråd bildats i många kommuner. finns cirka 100 ungdomsråd. Genom ungdomsråden kan de unga bli direkt delaktiga i närmiljön. Ungdomsråden bör därför ses som ett av flera sätt att öka ungas samhällsengagemang och som en ny form för att påverka lokalsamhällets utveckling. Olika former av ungdomsråd och liknande forum kan skapa en kontinuerlig dialog mellan kommunens ungdomar och beslutsfattare, något som även kan bli en väg in till vidare engagemang i olika samhällsfrågor. har haft regering- ens uppdrag att stödja denna utveckling. Slutsatser och erfarenheter från detta uppdrag redovisades till regeringen i en utvärde- rande rapport, vilken kommer att publiceras och spridas . Regeringen ser positivt på en fortsatt utveckling av de kommunala ungdomsråden och vill understryka vikten av att metoderna för ungdo- mars inflytande i lokalsamhället utformas efter varje kommuns egna för- utsättningar. 6.2 Fritids- och kulturpolitik i kommunerna Tonårsboom Den kommunala kultur- och fritidsverksamheten regleras i huvudsak inte genom lag utan är en frivillig verksamhet som omsluter . Förutsättningarna för den kommunala kultur- och fritidspolitiken kommer väsentligt att påverkas av den kraftiga ökning av antalet tonåringar som inleder . Exempelvis kommer det att finnas cirka 745 000 ungdomar i åldern 14 , att jämföra med cirka 610 1999. Det är den s.k. babyboomen som blir en tonårsboom. De nya krav som därmed kommer att ställas på kommunerna innebär såväl möjligheter som problem. En planering inför denna situation pågår framför allt inom skolans område, men utvecklingen ställer också krav på planering inom fritids- och kulturområdet. Det blir därför naturligt att rikta en relativt sett större del av resurserna för fritid och kultur mot sådana verksamheter som engagerar ungdomar. Brist på unga vuxna En annan sida av den demografiska strukturen är att ungdomar i åldern 20 kommer att vara en ovanligt liten grupp . Det innebär en risk för att det temporärt kommer att uppstå brist på ungdomar på väg in på arbetsmarknaden. kommer ett stort antal anställda i kom- munerna att uppnå pensionsåldern . Dessa om- ständigheter kan inom den kommunala verksamheten bl.a. komma att försvåra nyrekryteringen av ungdomsledare. Rättvisa Den kommunala fritidsverksamheten kommer att möta en växande ungdomsgeneration som präglats av allt mer skilda levnadsför- hållanden och kulturell mångfald. Detta kommer, enligt regeringens bedömning, att ställa krav på stor flexibilitet i den kommunala fritids- och kulturpolitiken. Kommunerna har i sina budget- och verksamhets- planeringar att ta ställning till många viktiga prioriteringar mellan olika behov inom den kommunala verksamheten. Det är dock enligt regering- ens bedömning också viktigt att den andel av resurserna som satsats på att möta de stora barnkullarna i möjligaste mån görs tillgängliga för dem när de blir tonåringar. Regeringen vill i samband med detta understryka vikten av att alla ungdomar, oavsett bakgrund, måste få jämlika möjligheter till en meningsfull fritid. Vid utformningen av den lokala kultur- och fritidspo- litiken måste såväl flickors som pojkars olika behov beaktas. Det är också särskilt angeläget att uppmärksamma de behov som ungdomar med olika former av funktionshinder har. Erfarenheter från arbetet med Kultur i hela landet har arbetsgruppen Kultur i hela landet (Ku1996:A) arbetat med det nationella . kommer arbetsgruppen att lämna en rapport från sitt arbete. Arbetsgruppen har under sitt arbete fått många viktiga erfarenheter vad gäller det lokala utrymmet för ungdomars egna kulturaktiviteter. Svårig- heterna för ungdomarna ligger, enligt arbetsgruppen, i att de kommunala kultur- och fritidsbudgetarna till så stor del är uppbundna i fasta anläggningar och institutioner eller i projekt som beslutas redan när budgeten tas. Förutsättningarna för att ta till vara nya idéer är därmed dåliga. Ungdomars egna initiativ till kultur- och fritidsverksamhet kräver ofta inte särskilt stora belopp, men är beroende av flexibla regler och förmåga till snabba beslut. I just detta ligger såväl problemen som möjligheterna. Erfarenheter från flera kommuner visar att det kan åstadkommas mycket goda resultat med en budgetpost för oförutsedda behov, ett verkligt inflytande från ungdomarna hur pengarna används samt tillgång till bra och billiga lokaler. Dessa slutsatser stämmer väl med de erfarenheter samlat från hela fritidsområdet. Generationsbokslut Arbetsgruppen Kultur i hela landet tog initiativ till en förstu- die om generationsbokslut på kultur- och fritidsområdena. Syftet var att utveckla en metod för att granska hur resurserna till lokal kultur- och fritidsverksamhet fördelas mellan olika generationer. Förstudien genomfördes i samarbete med och Kommun- förbundets kultur- och fritidssektion och visar ett antal intressanta metoder och tekniker för att genomföra en sådan granskning. Regeringen följer med intresse den vidare tillämpningen och utvecklingen av dessa metoder. Studieförbunden en viktig resurs Regeringen ser positivt på den allt större roll som studieförbunden har kommit att spela för ungdomars fritidsverksamhet. Som exempel kan nämnas den omfattande musikverksamhet som studieförbunden driver tillsammans med ungdomar. Hos studieförbunden kan ungdomar dess- utom få visst ekonomiskt och administrativt stöd till egna projekt. Den fria verksamhetsform som studieförbunden kan erbjuda passar både organiserade ungdomar och ungdomar utan föreningsvana. Genom studi- eförbunden och folkhögskolorna kanaliseras också ett stort statligt stöd till folkbildning och kultur, varför ett närmare samarbete mellan ungdo- mar och dessa förbund bör stimuleras. Regeringen har emellertid noterat att det kommunala stödet till studie- förbunden generellt sett minskar. Mot bakgrund av den breda och värde- fulla ungdomsverksamhet som studieförbunden bedriver är detta beklag- ligt. En av orsakerna till det minskade kommunala stödet skulle, enligt bedömning, kunna vara att studieförbunden trots allt inte i tillräcklig utsträckning bedriver en bred verksamhet för ungdomar. Regeringen bedömer att det ligger ett stort värde i att kom- munerna och studieförbunden ömsesidigt fördjupar sitt samarbete så att ungdomsinsatserna i kommunerna därigenom kan öka. Av särskild bety- delse är den ledarutveckling som studieförbunden kan stödja olika ung- domsföreningar med. Det kommunala stödet till ungdomsföreningar Såsom regeringen tidigare konstaterat är en mycket stor andel av ungdo- marna med i någon förening. Föreningslivet fyller en viktig funktion för ungdomar. Inom föreningarna organiseras fritidsaktiviteter och erbjuds möjligheter för ungdomar att organisera sina egna aktiviteter. För kom- munerna spelar föreningslivet en viktig roll genom att erbjuda en organi- satorisk bas för viktiga delar av fritidsverksamheten i kommunen. Före- ningarna spelar också en stor roll för ungdomars möjligheter till delak- tighet och inflytande i lokalsamhället. I många kommuner har stödet till idrottsrörelsen och till ungdomsor- ganisationerna utformats inom ett och samma system. Regeringen kon- staterade i den avlämnade idrottspolitiska propositionen En idrottspolitik för 2000-talet (1998/99:107) att det statliga lokala aktivitetsstödet i många fall varit alltför normerande för de kontantbidrag som kommunerna betalar ut. Regeringen underströk därför betydelsen av att det kommunala bidraget utformas utifrån lokala behov och möjligheter, samt att sambandet mellan aktivitetsstödet till idrottsföreningar och till ungdomsorganisationer slutgiltigt bör upphöra. Stödet till ungdomars fritid bör utformas på ungdomars egna villkor. Detta innebär att en mycket varierad verksamhet bör stödjas. Regeringen vill därför understryka betydelsen av att det kommunala bidraget utfor- mas utifrån lokala behov och möjligheter. Varje kommun bör utgå från sina egna förutsättningar och utarbeta metoder för att i dialog med ung- domar i kommunen utveckla flexibla system för stöd till ungdomars egna fritidsverksamheter. I flera kommuner har man utvecklat verksamhets- former som tillgodoser såväl detta som behovet av snabba beslut. Ett exempel på detta är Ungdomsakuten i . Regeringen har under arbetet med bl.a. denna proposition inhämtat att planerar att genomföra en regional seminarieverk- samhet med samtliga kommuner om framtida policy för stöd till lokal idrotts- och ungdomsverksamhet. Regeringen välkomnar detta initiativ. fritidsverksamhet i föreningsregi har flera föreningar övertagit driften av kommunala fritidsgårdar och liknande verksamheter. Regeringen ser positivt på denna utveckling och vill understryka att drivkraften bör vara ambitionen att öka brukarinflytandet, inte att minska kostnaderna. bör det understrykas att tillgängligheten till lokalerna måste fördelas rättvist mellan föreningens egna inre aktiviteter och den öppna verksamheten. Föreningsdriften får inte heller innebära någon försämring av tillgäng- ligheten för ungdomar oavsett social eller kulturell bakgrund eller olika former av funktionshinder. Regeringen har ett intresse av att följa utvecklingen av dessa frågor. arbetar en interdepartemental arbetsgrupp med frågor om bl.a. villkoren för ideella föreningar, Arbetsgruppen om den sociala eko- nomin och dess utveckling (In98:A). kommer gruppen att lämna sin slutrapport i vilken bl.a. frågor kring föreningsdrift av kommunala verksamheter beaktas. 6.3 Satsning på Ung kultur Regeringens bedömning: Det bör göras en särskild satsning på att stödja och stimulera utvecklingen av ungdomars egna kulturverksam- heter inom främst musik, teater, dans och eget skapande i syfte att öka det lokala utrymmet för detta. Skälen till regeringens bedömning: är kultur ett stort ung- domsintresse och i den unga kulturen finns de frön till förnyelse och den växtkraft som kulturlivet måste ta till vara. Kulturen medverkar till utveckling och förståelse av den egna identiteten, ger möjlighet att testa gränser för tankar och erfarenheter, bryta mönster, blanda intryck och söka något nytt. Dagens ungdomar är den första generation som på allvar växer upp med en etnisk och kulturell mångfald i som samhället är mer öppet än någonsin för den globala världskulturen. Ett stöd till ungdomskulturen är därför ett viktigt stöd till den utveckling som skapar vårt framtida kulturarv. Kultur i olika former är ett lika stort ungdomsintresse som idrott. Genom bio, video och TV konsumerar ungdomar stora mängder rörliga bilder och intresset för att själva berätta med hjälp av videokameran är mycket stort. Att lyssna på musik är ett intresse som är gemensamt för nästan alla ungdomar.