prop · GM0312 · 1999-01-01 00:00:00 — Enligt punkt 2 beskattas i vissa fall ersättning av offentlig tjänst enligt reglerna i art. 15 och 16. Art. 20 innehåller regler för studerande och affärspraktikanter. Annan inkomst som inte behandlas särskilt i art. 6 20 regleras i art. 21. Sådan inkomst beskattas i regel endast i inkomsttagarens hemviststat. Finns källan i den andra avtalsslutande staten har dock denna stat rätt att beskatta inkomsten enligt punkt 3. Artikelns tillämpningsområde är inte begränsat till inkomst som härrör från en avtalsslutande stat, utan avser också inkomst från tredje stat. Detta innebär bl.a. att den kommer till användning vid konkurrens mellan flera dubbelbeskattningsavtal, se vidare kommentaren till art. 21 i modellavtal. Observera att artikelns tillämpningsområde omfattar även vissa inkomster av de slag som tidigare nämnts i andra artiklar, t.ex. inkomst av fast egendom och ränta, i fall då inkomst härrör från en tredje stat eller härrör från den stat i vilken den skattskyldige har hemvist. Art. 22 behandlar förmögenhet. Förmögenhet som utgörs av fast egendom eller av lös egendom som utgör tillgång hänförlig till fast driftställe eller stadigvarande anordning får beskattas i den stat där den fasta egendomen resp. driftstället eller anordningen finns (punkterna 1 och 2). Tillgångar som utgörs av skepp eller luftfartyg m.m. som används i internationell trafik beskattas endast där företaget har hemvist. I fråga om förmögenhet som innehas av SAS tillämpas bestämmelserna i artikeln endast på den del av förmögenheten som motsvarar den svenske delägarens andel. Någon motsvarighet till punkt 4 i modellavtal har inte tagits in i avtalet. Detta innebär att annan egendom än sådan som omfattas av punkterna 1 3 kan beskattas i resp. stat enligt intern lagstiftning. 4.4 Metoder för undanröjande av dubbelbeskattning 4.4.1 Allmänt Bestämmelserna om undanröjande av dubbelbeskattning finns i art.23. tillämpar enligt punkt 2 avräkning av skatt ( credit of tax ) som huvudmetod för att undvika dubbelbeskattning. Detsamma gäller för (punkt 1). Avräkningsmetoden innebär att en person med hemvist i den ena staten taxeras där även för sådan inkomst som enligt avtalet får beskattas i den andra staten. Den därvid beräknade skatten minskas därefter i princip med den skatt som enligt avtalet har tagits ut i den andra staten. Vid avräkning av utländsk skatt när inkomst tas till beskattning i tillämpas bestämmelserna i avräkningslagen. Därvid beräknas svensk inkomstskatt på inkomsten på vanligt sätt. I likhet med många andra avtal med länder som är mindre utvecklade än i industriellt hänseende innehåller detta avtal regler om avräkning i vissa fall i av högre belopp än som faktiskt erlagts i , s.k. matching credit. Avtalet innehåller även regler om att utdelning i vissa fall är skattefri i hos ett mottagande bolag trots att normala villkor för att erhålla skattebefrielse enligt SIL inte har uppfyllts (punkt 2 d). Bestämmelserna i punkt 2 d skall tillämpas under vilket avtalet tillämpas (punkt 2 e). Efter utgången av kan de behöriga myndigheterna komma överens om att förlänga . Förslag om sådan förlängning kommer, om sådan överenskommelse träffas, att föreläggas för godkännande i överensstämmelse med vad med anledning av motion 1988/89:Sk35 givit regeringen till känna (1988/89:SkU25). 4.4.2 Skattebefrielse för utdelning från bolag i till svenskt bolag 23 punkt 2 c reglerar frågan om skattebefrielse i för utdelning från bolag i till svenskt bolag. Bestämmelsen hänvisar till de interna svenska reglerna om skattebefrielse för utdelning från utlandet i 7 § 8 mom. För att sådan utdelning skall vara undantagen från svensk skatt krävs dels att vissa villkor om ägandeförhållanden m.m. är uppfyllda, dels att den inkomstbeskattning som det utländska bolaget underkastats är jämförlig med den inkomstbeskattning som skulle ha skett om inkomsten förvärvats av ett svenskt företag. Med jämförlig avses en skatt på beräknad på ett underlag beräknat enligt svenska regler för beskattning, se prop. 1990/91:107 s. 28 f. Vid tillämpningen av punkt 2 c anges i punkt 2 d att en skatt motsvarande beräknat på ett svenskt underlag skall anses ha erlagts avseende vinster från vissa särskilt angivna verksamheter. 4.5 Särskilda bestämmelser I art. 24 finns bestämmelser om förbud mot diskriminering vid beskattningen i vissa fall. I punkt 1 anges att medborgare i en avtalsslutande stat inte skall bli mindre fördelaktigt behandlad i den andra avtalsslutande staten än en medborgare i denna andra stat blir behandlad under samma förhållanden. När det gäller uttrycket under samma förhållanden har detta en central betydelse och avser skatt- skyldig som vid tillämpningen av allmänna lagar och föreskrifter på skatteområdet både rättsligt och faktiskt befinner sig i en likartad situation som den person som är medborgare i den andra staten. Om således en utländsk medborgare hävdar att han enligt bestämmelserna i denna punkt diskrimineras skall bedömningen av om så är fallet grunda sig på en jämförelse mellan hur en svensk medborgare skulle ha behandlats under i övrigt lika förhållanden. Endast om en svensk medborgare vid denna jämförelse skulle ha getts en fördelaktigare skatte- mässig behandling än den utländske medborgaren just på grund av medborgarskapet kan diskriminering föreligga enligt punkt 1. En här bosatt utländsk medborgare skall vid beskattningen behandlas på samma sätt som en här bosatt svensk medborgare dvs. enligt de regler som gäller för en obegränsat skattskyldig person. En i utlandet bosatt utländsk medborgare behandlas som en begränsat skattskyldig person på samma sätt som en i utlandet bosatt svensk medborgare. Punkt 4 förbjuder en avtalsslutande stat att ge företag mindre förmånlig behandling på grund av att dess kapital helt eller delvis ägs eller kontrolleras direkt eller indirekt av person med hemvist i den andra avtalsslutande staten. Viktigt att observera såvitt avser denna bestämmelse är att den endast avser beskattningen av företaget som sådant och således inte omfattar beskattningen av de personer som äger eller kontrollerar företagets kapital. Bestämmelsens syfte är att tillförsäkra skattskyldiga med hemvist i samma stat lika behandling. Av punkt 5 framgår att dessa regler är tillämpliga på skatter av varje slag och beskaffenhet och inte endast på sådana som i övrigt omfattas av detta avtal. Detta innebär att bestämmelserna i denna artikel kan åberopas beträffande arvs- och gåvoskatt, mervärdesskatt, energiskatt etc. Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse regleras i art. 25 och bestämmelserna om utbyte av upplysningar finns i art. 26. I art. 27 finns vissa föreskrifter beträffande medlemmar av diplomatisk beskickning och konsulat. 4.6 Regler mot offshoreverksamhet m.m. Bestämmelserna i art. 28 är avsedda att förhindra att avtalsförmåner ges för offshoreverksamhet, coordination centres, huvudkontor eller liknande verksamhet, vars uppbyggnad huvudsakligen styrs av skatteskäl. Offshoreverksamhet m.m. är verksamhet som typiskt sett inte bedrivs av bolag som utövar näringsverksamhet i en avtalsslutande stat i egentlig mening, utan av bolag vars inkomster så gott som uteslutande härrör från verksamhet utanför en avtalsslutande stat. Bolagen är formellt bildade enligt en stats lagstiftning men registreras i allmänhet i speciella register och deras verksamhet begränsas ofta av särskilda regler. får endast personer som hör hemma i utlandet vara delägare i sådant bolag. Bolagen får normalt inte bedriva verksamhet på den inhemska marknaden i den stat där de är bildade. Avsikten är att bolagen endast skall bedriva sin verksamhet och konkurrera på marknader utanför staten i fråga. Skatt utgår i form av en fast årlig avgift eller med en mycket låg skattesats ofta på en helt schablonmässig bas. Den grundläggande tanken bakom tillhandahållandet av dessa speciella register och lagstiftning är att attrahera utländska investerare som bedriver den egentliga verksamheten någon annanstans att göra formella bolagsetableringar i denna andra stat. De utländska investerarna får härigenom ett instrument för att undgå skattskyldighet i de stater där de hör hemma. De typer av verksamhet som är vanligast förekommande i detta sammanhang är internationell sjöfart, försäkrings- och finansverksamhet och annan liknande verksamhet som inte är bunden till någon speciell plats för verksam- hetens bedrivande. Staternas intresse av att få dessa utländska verksamheter knutna till den egna staten är dels skatteintäkterna, dels arbetstillfällena genom att bolagen för att erhålla registrering ibland tvingas anställa ett visst antal personer bosatta i staten. Ett annat slag av offshoreverksamhet som bestämmelserna avser att motverka är verksamhet i form av operational headquarters och coordination centres och liknande. Den verksamhet som bedrivs av dessa enheter är tillhandahållande av finansiella, administrativa eller andra tjänster åt bolag inom samma koncern. Ersättningen för dessa tjänster är avsedd att vara avdragsgill i utbetalarstaten och beskattas inte alls eller mycket lågt i mottagarlandet. Förfarandet har som viktigaste syfte att omvandla beskattningsbar inkomst i den egentliga verksamhetsstaten till låg- eller ickebeskattad inkomst i den stat där offshorebolaget är beläget. Dubbelbeskattningsavtal syftar bl.a. till att eliminera eller minska de skattehinder som finns för ett fritt utbyte av varor, kapital och tjänster. Genom regler för att undvika dubbelbeskattning, reducera hög beskattning på betalningar från källstaten (utdelning, ränta och royalty) samt förhindra diskriminerande beskattning kan avtalen på ett verksamt sätt bidra till ökade investeringar och ett ökat utbyte av varor och tjänster mellan de avtalsslutande staterna. Avtalen är däremot inte avsedda att användas som instrument för att med konstlade metoder åstadkomma total skattefrihet eller mycket låg skattebelastning för inkomster som rätteligen bör ingå i beskattningsunderlaget och beskattas i den avtalsslutande stat där investeraren är hör hemma. Flera medlemsstater i har genom intern lagstiftning infört bestämmelser som tar udden av sådan verksamhet som redovisats i det föregående. Majoriteten av medlemsstaterna är liksom inte beredda att medge bolag som bedriver sådan verksamhet förmåner genom dubbelbeskattningsavtal. Någon särskild offshorelagstiftning finns inte i . Det finns inte heller något som tyder på att avser att införa en sådan lagstiftning. Vid ingående av nya dubbelbeskattningsavtal är det emellertid svensk policy att införa särskilda spärregler som en gardering för eventuella ändringar i intern lagstiftning i de stater med vilka vi har dubbelbeskattningsavtal. Detta är särskilt angeläget eftersom ett dubbelbeskattningsavtal ofta är tillämpligt under en mycket . 4.7 Slutbestämmelser Art. 29 och 30 innehåller bestämmelser om avtalets ikraftträdande och upphörande. Enligt art. 29 träder avtalet i kraft med utväxlingen av ratifikationshandlingarna. Avtalet tillämpas i på inkomst och förmögenhet som förvärvas resp. innehas året närmast efter ikraftträdandet eller . 5 Ändring i lagen om statlig inkomstskatt I 16 § 2 mom. tredje stycket SIL föreskrivs att utländsk juridisk person som hör hemma i något av de stater som ingått dubbelbeskattningsavtal med och som finns med i uppräkningen i tredje stycket, skall behandlas som ett utländskt bolag vid tillämpningen av SIL. Detta gäller emellertid endast om den utländska juridiska personen uppfyller de villkor som gäller för att avtalets regler om begränsning av beskattningsrätten skall tillämpas. Svensk delägare i utländsk juridisk person som hör hemma i något av de stater som finns angivna i tredje stycket skall normalt inte beskattas löpande för den utländska juridiska personens inkomster enligt reglerna i punkt 10 av anvisningarna till 53 § KL. När dubbelbeskattningsavtal ingås med nya stater sker en prövning av resp. stats skattesystem. Det kan då bli aktuellt att ta med staten i uppräkningen i 16 § 2 mom. tredje stycket SIL. De stater som är aktuella att ta med i uppräkningen är i första hand , och . Avtalet med undertecknades och lagen finns i SFS 1998:258 (prop. 1997/98:135, bet. 1997/98:SkU 23, rskr. 1997/98:195). Förordningen om avtalets ikraftträdande beslutades av regeringen och kommer att utfärdas i SFS. Avtalet trädde i kraft och tillämpas fr.o.m. . Avtalet med undertecknades och lagen finns i SFS 1997:919 (prop. 1997/98:32, bet. 1997/98:SkU12, rskr. 1997/98:34). Underrättelser enligt art. 28 i avtalet att de åtgärder vidtagits som krävs i resp. stat för att avtalet skall träda i kraft har utväxlats. Avtalet träder därför i kraft och tillämpas fr. o. m. . Förordningen om avtalets ikraftträdande kommer därför att utfärdas . Eftersom avtalet med inte är i kraft har någon förordning inte utfärdats. Detta innebär att det i lagförslaget tagits in en särskild föreskrift om ikraftträdande såvitt avser (punkt 2). har ingått överenskommelser med och om att det avtal för att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet som och undertecknade fortsättningsvis skall tillämpas i förhållande till dessa två stater (SÖ 1993:49 resp. SÖ 1998:6). Det föreslås därför att och också tas med i uppräkningen i 16 § 2 mom. tredje stycket SIL. Slutligen föreslås att hänvisningen till f.d. delrepubliker i tas bort från uppräkningen i 16 § 2 mom. tredje stycket SIL. Lagen (1982:708) om dubbelbeskattningsavtal mellan och upphävdes genom lag (1995:1340). Avtalet skulle dock tillämpas gentemot och till dess att annat föreskrevs i författning om dubbelbeskattningsavtal mellan och dessa båda stater. har därefter ingått dubbelbeskattningsavtal med såväl som . Det finns således inte längre några stater gentemot vilka det tidigare dubbelbeskattningsavtalet med tillämpas. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1997/98:12 Dubbelbeskattningsavtal mellan och m.m. Senaste lydelse 1995:1505.