prop · GM031D9 · 1999-01-01 00:00:00 — I rapporten föreslås åt- gärder för att minska förekomsten av hot och våld såväl mellan de intagna som från de intagna mot personalen. etablerades riksmottagningen på . Mottagningen har enligt på ett påtagligt sätt ökat förutsättningarna för att skaffa ett bättre underlag för säkerhetsmässiga bedömningar när det gäller de intagna (jfr avsnitt 7.4.6). 7.3.6 Personalsituationen Antalet årsarbetskrafter inom kriminalvården var 7 1997 och 7 937 . Det ge- nomsnittliga antalet anställda var 8 360 och 8 580 . Att medeltalet anställda och antalet årsarbetskrafter skiljer sig åt beror på att kriminalvården har ett relativt stort antal vikarier som endast arbetar en viss del av året eller enstaka dagar/timmar under en månad. Diagram 7.5 Antal årsarbetskrafter Trots minskningen i antalet årsarbetskrafter har den arbetade tiden för vårdare per belagd plats ökat. För häktena redovisas en minskning jämfört med , men sett över en längre tidsperiod har en ökning ägt rum även där. av de som var anställda var kvinnor. Andelen kvinnor bland cheferna har fortsatt att öka och var . 7.3.7 Regeringens bedömning Flertalet av verksamhetsmålen för kriminalvår- den får anses uppfyllda. underlag för en bedömning av verksamheten måste emellertid förbättras. Metoderna för re- sultatanalysen måste också förbättras. Frivård Genom utvecklingen av samhällstjänst och in- tensivövervakning med elektronisk kontroll har frivården fått en ny roll inom kriminalvården. Nya arbetsuppgifter har tillkommit och samar- betet med andra verksamhetsgrenar har ökat. Frivården har bemästrat den nya rollen på ett bra sätt. Regeringens bedömning av frivår- dens verksamhet försvåras emellertid av att kri- minalvårdens redovisning inte är tillräckligt klar- görande. Regeringen konstaterar dock att förutsättningarna för ett mer tydligt och konsekvent innehåll i frivårdspåföljderna har ökat genom bl.a. de nya föreskrifter och allmänna råd som kriminalvården har utfärdat. Det är inte möjligt att med kriminalvårdens redovisning som utgångspunkt avgöra om de åtgärder som har vidtagits har medfört att antalet frivårdspåföljder har ökat på bekostnad av antalet fängelsestraff. Regeringen kommer att utvärdera användningen av sådana påföljder och verkställighetsformer som är avsedda att utgöra alternativ till fängelsestraff. När det gäller intensivövervakning med elektronisk kontroll har BRÅ i uppdrag att utvärdera verksamheten i samarbete med . Anstalter Flertalet av målen för anstaltsverksamheten har uppnåtts. Särskilda insatser har gjorts för unga lagöverträdare genom att dömda under placeras på anstalter där de deltar i programverksamhet som tar sikte på de ungas behov. Dömda för sexualbrott erbjuds behandling som syftar till att förhindra återfall i sådana brott. Det är emellertid inte möjligt att uttala sig om effekterna av nämnda åtgärder. Som framgår av resultatredovisningen har kriminalvården vidtagit olika åtgärder för att förbättra förutsättningarna för att intagna med psykiska störningar skall få sina särskilda behov tillgodosedda. Det står emellertid klart att krimi- nalvården måste utveckla metoder för att bättre följa upp hur behoven tillgodoses. Kriminal- vårdsstyrelsen genomför också tillsammans med en studie för att belysa frågor om omfattningen och karaktären av psykiska störningar i syfte att bereda de intagna adekvat behandling. har kriminalvården inrättat stödavdelningar i enlighet med regeringens krav. Det är ännu för tidigt att dra några slutsatser av verksamheten på stödavdelningarna. Satsningarna på de psykiskt störda skall fortsätta. Regeringen överväger fortlöpande vilka åtgärder som är nödvändiga för att ytterligare förbättra situationen för de psykiskt störda. När det gäller målet att frigivningsförberedel- serna skall förbättras konstaterar regeringen att det inte av redovisning framgår vilka åtgärder som har vidtagits för att öka insatserna för att den intagne skall få bostad, sysselsättning och försörjning vid frigivningen. Därför är det förenat med svårigheter att göra uttalanden om måluppfyllelsen. Det står emel- lertid helt klart att kriminalvården även i framti- den under hela verkställigheten måste prioritera insatser som medverkar till att underlätta den dömdes övergång från kriminalvård i anstalt till ett liv i frihet. Särskilt gäller detta de långtidsdömda. Detta är en av de viktigaste uppgifterna för kriminalvården och ett väsentligt led i det brottsförebyggande arbetet. På regeringens uppdrag har BRÅ gjort en kartläggning av frigivningssituationen för personer som avtjänar fängelsestraff. I avsnitt 7.4.1 återkommer regeringen till kartläggningen och frigivningsförberedelserna. Häkten Kriminalvården har vidtagit betydelsefulla åtgär- der för att förbättra förhållandena för de häkta- de. Arbetet med att öka möjligheterna till ge- mensamma aktiviteter för häktade som inte har restriktioner har fortsatt. Även för häktade med restriktioner har förhållandena generellt sett för- bättrats. Målen för häktesverksamheten får där- med anses uppfyllda. Att fortsätta arbetet med att förbättra förhållandena för de häktade skall även i fortsättningen vara en prioriterad uppgift för kriminalvården. För att förbättra häktesverk- samheten har regeringen föreslagit en ändring i lagen (1976:371) om behandling av häktade och anhållna m.fl. Ändringen innebär att intagna i häkte som huvudregel skall ges tillfälle att vistas tillsammans med andra intagna (se prop. 1997/98:104, bet. 1997/98:JuU22 och rskr. 1997/98:227). Ändringen, som träder i kraft , kommer att påskynda utvecklingen av häktesverksamheten. träder nya bestämmelser om restriktioner för häktade i kraft. Antalet häktade med restriktioner beräknas därigenom att minska. Verksamheten med brotts- och missbruksrelaterade program Det är positivt att metoder har tagits fram för att kvalitetssäkra de brotts- och missbruksrelaterade programmen. Regeringen anser emellertid att stor vikt också måste läggas vid att anpassa pro- grammen till de dömdas behov och att utvärdera effekterna av verksamheten. I avsnitt 7.4.2 åter- kommer regeringen till programverksamheten. Bekämpning av narkotikamissbruk En rad olika åtgärder har vidtagits för att be- kämpa narkotikamissbruket i häkten och anstal- ter. Antalet deltagare i narkotikarelaterade pro- gram i anstalterna har ökat liksom antalet sär- skilda platser för intagna narkotikamissbrukare. Även omfattningen av visitationer i anstalterna har ökat. I häktena arbetar kriminalvården med att motivera missbrukare att påbörja behandling mot missbruket. Kontrollåtgärder vidtas även i häktena. Möjligheten att bekämpa narkotika- missbruk i häktena kommer att förbättras genom en ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. som träder i kraft . Det blir då möjligt att i vissa fall ta blod-, urin eller utandningsprov på en häktad för kontroll av drogpåverkan (se prop. 1997/98:104, 1997/98:JuU22 och rskr. 1997/98:227). Sammantaget gör regeringen bedömningen att kriminalvården har ökat sina insatser på området. Bekämpningen av narkotikamissbruket måste också fortsättningsvis bedrivas med intensitet. Det skall även framledes vara en prioriterad uppgift för kriminalvården. I avsnitt 7.4.3 utvecklar regeringen sin syn på narkotikabekämpningen. Säkerheten i anstalter och häkten har fyra intagna i anstalt mördats inne i anstalterna. Andra allvarliga inci- denter har också inträffat. Det är självfallet en oroande utveckling. Ett arbete med att förbättra säkerheten i anstalterna pågår dock. Det har hög prioritet. har utrett de enskilda händelserna och presenterat den s.k. (jfr avsnitt 7.4.6) med förslag till åtgärder för att förbättra situationen på anstal- terna. Regeringen har ålagt Kriminalvårdsstyrel- sen att i fortsättningen rapportera antalet fall av våld eller hot om våld från intagna mot personal och allvarligt våld mellan intagna. Styrelsen skall också fortlöpande rapportera vilka åtgärder som har vidtagits för att förbättra säkerheten och förebygga våld och hot om våld. Regeringen följer kriminalvårdens fortsatta arbete med och de andra åtgärder som har vidtagits och vidtas framöver för att förbättra säkerheten. När det gäller att förebygga rymningar och misskötta permissioner kan det konstateras att antalet avvikelser från anstalt är få och antalet misskötta permissioner fortsätter att minska. Verksamhetsmålen i denna del är uppfyllda. Resultatstyrningen Kriminalvårdens underlag för bedömningen av verksamheten måste förbättras. Ett viktigt led i detta arbetet är att utveckla förmågan att analysera uppnådda resultat. Analysen skall ligga till grund för kriminalvårdens planering av verksamheten och statsmakternas styrning av kriminalvården. Kriminalvården har regeringens uppdrag att utveckla formerna för redovisningen, uppfölj- ningen och utvärderingen av verksamheten. skall också utveckla en modell för redovisning och resultatuppföljning av styrelsens verksamhet. Resultatmodellerna skall ligga till grund för redovisning av kriminal- vårdens verksamhet i årsredovisningen , av- seende verksamheten . Regeringen följer det arbete som pågår in- om kriminalvården för att ta fram resultatmo- dellerna. I det sammanhanget överväger rege- ringen bl.a. ändringar i regleringsbrevet för kriminalvården. Vidare har regeringen gett i uppdrag att granska kriminalvårdens resursut- nyttjande. skall därvid bl.a. identifiera väsentliga hinder för ett effektivare resursutnyttjande och utarbeta förslag till åtgär- der för ett effektivare resursutnyttjande. En jämförelse skall göras med förhållandena i andra jämförbara länder. 7.4 Prioriteringar Som framgår av resultatredovisningen pågår ett omfattande utvecklingsarbete inom en rad om- råden. Det gäller t.ex. verksamhetens innehåll, förhållandena i häktena, situationen för intagna med psykiska störningar och narkotikabekämp- ningen. har också påbörjat ett arbete med att ta fram ett underlag för ytterligare utveckling av kriminalvården. Inom ramen för det arbetet gör kriminalvården särskilda överväganden beträffande bl.a. frigivningförberedelserna, utslussningen av intagna från anstalt, alternativen till fängelse och behandlingen av de långtidsdömda. Utvecklingen skall fortsätta överlag. Rege- ringen har under en rad av år pekat på att krimi- nalvården i sitt utvecklingsarbete skall prioritera vissa insatser. Dessa prioriteringar ligger fast. Enligt regeringens mening skall kriminalvården öka insatserna också när det gäller de lång- tidsdömdas verkställighet och säkerheten i an- stalterna samt fortsätta att utveckla alternativen till fängelse. Vilka områden som regeringen anser att kriminalvården skall prioritera framgår av avsnitt 7.2. 7.4.1 Frigivningsförberedelser I det brottsförebyggande arbetet är det väsentligt att kriminalvården skapar förutsättningar för en bra frigivningssituation. Verksamheten i anstalt skall från början av verkställigheten inriktas på åtgärder som förbereder den dömde för ett liv i frihet. Inte minst när det gäller att underlätta den dömdes övergång från kriminalvård i anstalt till ett liv i frihet måste insatserna förbättras. Det räcker emellertid inte med åtgärder från kriminalvårdens sida. Samhället måste ge stöd åt de intagna inte bara inför frigivning utan också som följer närmast därefter. () har på regeringens uppdrag gjort en kartläggning av frigivningssituationen för personer som avtjänar fängelsestraff. Kartläggningen visar att de intagna i anstalt har allvarligare sociala problem än de som dömts till frivårdspåföljd. Nästan hälften av dem är arbetslösa och knappt hälften saknar egen lägenhet. BRÅ pekar på olika hinder för bästa möjliga förberedelser inför intagnas frigivning från an- stalt. Rådet framhåller bl.a. den otydliga ansvars- fördelningen mellan myndigheterna, den bristande motivationen hos den intagne, resursproblem i kommunerna och olika myndighetskulturer. På ett antal områden anser BRÅ att förbätt- ringar måste övervägas. De myndigheter med verksamhet som berör fängelsedömda bör inta en gemensam grundsyn på frigivningsförberedelsenas syfte och brottsförebyggande verkan. Ansvarsfördelningen och kriminalvårdens roll i förhållande till andra myndigheter, särskilt på lokal nivå, behöver förtydligas. Vidare pekar BRÅ på att myndigheternas insatser måste vara kontinuerliga om återfall i brott skall motverkas effektivt. Det innebär bl.a. att övriga myndigheter, innan kriminalvårdens ansvar upphör, måste förbereda nödvändiga åtgärder. Enligt BRÅ krävs ett utökat myndighetssamarbete och nya samarbetsformer. Myndigheterna bör också fördjupa samarbetet med olika frivilligorganisationer. Frigivningsförberedelser och åtgärder efter den intagnes frigivning måste enligt rådets uppfattning vara en central fråga för de lokala brottsförebyggande råden i landets kommuner. BRÅ framhåller slutligen att myndigheternas arbete med frigivningsförberedelser kräver en tillfredsställande dokumentation, uppföljning och utvärdering. BRÅ:s kartläggning bekräftar alltså att de intagnas frigivningssituation ofta är mycket svår. Oordnade förhållanden ökar självfallet risken för återfall i brott. Såväl den enskilde intagne som samhället skulle därför gagnas av att frigivningsförberedelserna och frigivningssituationen förbättrades. Rapporten visar också att det finns en rad områden där förbättringar kan ske. Det gäller inte minst samarbetet mellan olika myndigheter och samarbetet mellan myndigheter och frivilligorganisationer. Av mycket stor betydelse är också att möjligheterna till kontakt med den intagnes privata nätverk, t.ex. familj och arbetsgivare, är goda. Även i detta avseende bör insatserna förstärkas. Regeringen vill också peka på att den nya lokala organisationen inom kriminalvården ger ökade möjligheter till samarbete mellan anstalt och frivård inför den intagnes frigivning. En utgångspunkt måste vara att frigivningsförberedelserna inleds vid verkställighetens början. BRÅ:s rapport, som har tagits fram på , får betraktas som en förstudie. En för- djupad analys av vad som kan göras på området är nödvändig. Regeringen kommer därför att överväga ytterligare uppdrag till BRÅ och berör- da myndigheter i syfte att förbättra de intagnas frigivningssituation. Även andra åtgärder kan komma att övervägas. 7.4.2 Verkställighetens innehåll Verkställighetens innehåll skall syfta till att mot- verka återfall i brott. Innehållet skall anpassas till de dömdas behov. Kriminalvården skall medverka till att de intagna i anstalt får en sådan behandling och ett sådant stöd att de efter frigivningen kan leva ett laglydigt och värdigt liv. Av grundläggande betydelse är att de som friges har tillfredsställande utbildning. Inslaget av grundläggande praktisk och teoretisk utbildning skall därför förstärkas ytterligare. Utgångspunkten skall vara att alla intagna i anstalt som har behov av det skall erbjudas grundskoleutbildning och att de som så önskar skall erbjudas gymnasieutbildning. Verksamheten inom arbetsdriften är väsentlig för att skapa förutsättningar för de intagna att komma in i arbetslivet efter frigivningen. Arbete bör kombineras med yrkesinriktad praktisk och teoretisk utbildning. Under verkställigheten skall de intagna även få erforderlig behandling för drogmissbruk, psykiska störningar, etc. Kriminalvården skall också erbjuda social träning och meningsfulla fritidsaktiviteter. För att uppnå ett bra resultat med program- verksamheten måste den hålla en hög kvalitet. Effekterna av vidtagna åtgärder måste följas upp. Inom kriminalvården vidtas åtgärder för att möjliggöra förbättrad uppföljning av resultatet. Ett viktigt led i detta arbete är att redovisa återfallsfrekvensen för olika kategorier intagna och att utifrån detta analysera vilka åtaganden som bäst kan bidra till en ökad måluppfyllelse. Metoder som möjliggör en sådan redovisning och analys måste alltså utvecklas. Uppföljningen av resultatet av olika behand- lingsinsatser är en omfattande uppgift. Delar av kriminalvårdens programverksamhet kan därför komma att bli föremål för en utvärdering i särskild ordning. Regeringen har givit i uppdrag att utvärdera kriminalvårdens program för narkotikamissbrukare (jfr avsnitt 7.4.3). 7.4.3 Kampen mot narkotikamissbruket Den svenska narkotikapolitikens mål är att skapa ett narkotikafritt samhälle. En stor del av dem som är föremål för kriminalvård missbrukar nar- kotika. Kriminalvårdens insatser på området är därför av betydelse. Kriminalvården skall hålla anstalter och häkten fria från narkotika och ak- tivt verka för att narkotikamissbruket bland fri- vårdsklienter minskar. Dessutom skall kriminal- vården medverka till att de dömda som har behov av det får tillgång till missbruksvård. Sär- skild vikt skall läggas vid insatser för att motivera de dömda till och skapa förutsättningar för en långsiktig behandling av adekvat vårdgivare. har i ett av godkänt betänkande (bet. 1997/98:JuU19) framhållit vikten av att fängelserna görs drogfria. Utskottet, som konstaterar att det pågår visst arbete i frågan, anser att arbetet är av sådan dignitet att det framstår som mycket angeläget att åtgärder vidtas omgående för att komma tillrätta med problemen. I betänkandet har utskottet tillkännagivit att regeringen skall skynda på det arbete som pågår när det gäller narkotikabekämpningen inom kriminalvården. Som har redovisats i avsnitt 7.3.4 vidtar kriminalvården en rad åtgärder i syfte att bekämpa narkotikamissbruket. Kontrollåtgärder är naturligtvis centrala i detta arbete. Den mest betydel-sefulla insatsen är emellertid vård och behandling. Den så kallad innehåller förslag till åtgärder för att effektivisera narkotikabekämpningen inom anstalterna. Kriminalvården arbetar nu fortlöpande med att ta ställning till dessa och andra förslag. kommer att presentera sina förslag till åtgärder och strategier för en effektivare narkotikabekämpning . Kriminalvården måste fortlöpande överväga vilka ytterligare åtgärder som kan vara lämpliga att vidta i syfte att effektivisera narkotikabekämpningen i häktena och anstalterna. Regeringen har tillkallat en narkotikakommis- sion (dir. 1998:18) i syfte att göra en samlad översyn av och förstärka narkotikapolitiken. Kommissionen skall bland annat att utvärdera de narkotikarelaterade programmen inom kriminalvården. Frågan hur kostnaderna för § 34-pla-ceringar och kontraktsvård skall fördelas skall också att tas upp inom ramen för kommissionens arbete. Regeringen följer det arbete som kriminalvår- den bedriver på området och överväger fortlö- pande vilka ytterligare åtgärder som krävs för att effektivisera bekämpningen av narkotikamissbruket. 7.4.4 Utvecklingen av alternativa påföljder till fängelse m.m. Regeringen har förslagit vissa reformer av påföljdssystemet (prop. 1997/98:96). Förslagen har godtagits av riksda- gen (1997/98:JuU21, rskr 1997/98:275). De innebär bl.a. att systemet med föreskrift om samhällstjänst i kombination med skyddstillsyn per-manentas från . utvidgas samhällstjänsten genom att en föreskrift om samhällstjänst kan meddelas också vid villkorlig dom. De lokala kriminalvårdsmyndigheterna ansvarar för verkställigheten av föreskrifter om samhällstjänst, skaffar samhällstjänstplatser och kontrollerar att arbetsplaner för samhälls-tjänst följs. Som framgår av avsnitt 7.3.1 pågår ett utvecklingsarbete inom kriminalvården med syftet att öka användningen av alla frivårdspåföljder. Insatserna för att verkställigheten av föreskrifter om samhällstjänst skall präglas av konsekvens och i övrigt fungera ändamålsenligt är avgörande för att påföljden skall vara ett trovärdigt alternativ till fängelse. Det är därför viktigt att kriminalvården även i fortsättningen prioriterar detta arbete. Erfarenheterna av intensivövervakning med elektronisk kontroll har varit mycket po- sitiva. Genom de nämnda reformerna av på- följdssystemet permanentas intensivövervak- ningen . Den kommer alltså även i fortsättningen att utgöra en verkställig- hetsform vid korta fängelsestraff. Ett framgångsrikt arbete inom kriminalvården med att utveckla verkställighetsformen är avgörande för dess trovärdighet. De dömda som avtjänar fängelsestraff genom intensivövervakning deltar i frivårdens programverksamhet. Ett led i att förbättra intensivövervakningen är därför att utveckla den verksamheten. Det är bl.a. fråga om program som riktas till rattfylleridömda. 7.4.5 De långtidsdömdas situation Andelen långtidsdömda, dvs. dömda med en strafftid , har ökat under sena- re år. Deras situation förtjänar särskild uppmärk- samhet. I regleringsbrevet gav därför regeringen i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits med anledning av styrelsens rapport , som lämnades efter upploppet på Krimi- nalvårdsanstalten . Kriminalvårdssty- relsen skulle också redovisa vilka ytterligare åt- gärder som skulle komma att vidtas. I redovisningen har hänvisat till Tidaholmsrapporten och RSS- rapporten. Flertalet av förslagen i rapporterna syftar inte bara till att höja säkerheten utan också till att förbättra förhållandena för de långtidsdömda. Med Tidaholmsrapporten och som utgångspunkter har kriminalvården vidtagit åtgärder som syftar till att skapa bättre förhåll- anden för intagna med långa strafftider. har ett samordnat kvalificerat mottagningsförfarande skett på riksmottagning- en vid Kriminalvårdsanstalten . Verksamheten syftar till att möjliggöra en lämplig placering i anstalt av långtidsdömda män som kräver särskild uppmärksamhet ur säkerhetssynpunkt. Under den intagnes vistelse på riksmottagningen skall en individuell risk- och behovsprofil utarbetas. Profilen skall bl.a. utgöra skriftligt beslutsunderlag för kategoriprövningen enligt 7 § tredje stycket lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt och för placeringen i anstalt. Mottagningens underlag möjliggör en bättre planering av verkställigheten. Motsvarande riksmottagning för långtidsdömda kvinnor kommer att inrättas vid Kriminalvårdsanstalten . Enligt har innehållet i verksamheten för de långtidsdömda också förbättrats på andra sätt. Möjligheterna till besök har utökats. Tillgång till besökslägenheter där den intagne kan ta emot besök av sin familj under t.ex. ett veckoslut finns nu på flera anstalter. Utbildning, brotts- och missbruksrelaterade program samt möjligheter till fritidsaktiviteter har relativt sett ökat på de tre klass I-anstalterna. Det pågår alltså ett utvecklingsarbete inom kriminalvården för att förbättra innehållet i verkställigheten för de långtidsdömda. Det är ännu för tidigt att dra några slutsatser om effekterna av de vidtagna åtgärderna. Det står emellertid helt klart att utvecklingen på området måste fortsätta. Inom ramen för arbetet med att förbättra frigivingssituationen för de intagna kom-mer regeringen självfallet att beakta även de långtidsdömdas situation. Slutligen vill regeringen peka på att bestämmelserna i 7 § tredje stycket stycket lagen om kriminalvård i anstalt om särbehandling av långtidsdömda ändras . Särbehandlingen innebär bl.a. att långtidsdömda som huvudregel inte får beviljas annan permission än särskild permission. Syftet med reformerna är att säkerhetsklassificeringen av vissa långtidsdömda skall göras efter en mer individualiserad bedömning. Detta skall medföra att de intagna upplever att de har större möjligheter att genom ett aktivt arbete med sin situation påverka den närmare utformningen av verkställigheten. 7.4.6 Den inre säkerheten i anstalterna En arbetsgrupp har på uppdrag av Kriminal- vårdsstyrelsen lämnat en rapport om orsakerna till hot och våld mellan intagna, Rapporten för översyn av Risk-, skydds- och säkerhetsarbete vid kriminalvårdsanstalterna , Kumla och , (). Gruppens arbete har varit inriktat på att analysera och föreslå kon- kreta åtgärder som syftar till att minska förekomsten av hot och våld såväl mellan intagna som från intagna mot personal. I rapporten konstateras att det inte finns några säkra belägg för att våldet på anstalterna har ökat. Däremot tycks våldet ha blivit brutalare. Bl.a. kan hot och våld knytas till nya grupperingar av intagna, t.ex. motorcykelgäng.