prop · GM03102 · 1999-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1998/99:102 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås en ny lag om handel med ädelmetallarbeten, som skall ersätta lagen (1986:985) om handel med ädelmetallarbeten. Nuvarande lagstiftning innehåller delar vars förenlighet med EG-rät- tens principer om fri varurörlighet kan ifrågasättas. Det gäller främst för- budet att saluföra såsom ädelmetallarbeten eller som utfört av guld, silver eller platina arbeten med finhalt understigande för guld (motsvarande 14 karat), för silver och för platina . Eftersom internationell standard tillåter lägre finhalter och även flera länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) tillåter arbeten med dessa lägre finhalter att säljas som ädelmetallarbeten respektive utförda av guld, silver eller platina, innebär den nuvarande lagstiftningen ett hinder för den fria varurörligheten inom EES. I försla- get anpassas därför lägsta tillåtna finhalter för ädelmetallarbeten till vad som gäller enligt internationell standard, vilket även överensstämmer med de finhalter som tillåts i förslag till EG-direktiv. Detta innebär för guld (motsvarande 9 karat), för silver och för platina . Anpassning till principen om den fria rörlig- heten sker även genom att namnstämplar från något annat land inom EES jämställs med svenska namnstämplar utan krav på registrering i om det på ett tillfredsställande sätt går att identifiera den som anbringat stämpeln. Vidare avskaffas monopolet för den frivilliga tredjepartskontrollen. I stället införs ett system där det är möjligt att få ädelmetallarbeten tredje- partskontrollerade av ackrediterade kontrollorgan. Regler införs om tillsyn över lagens efterlevnad, inklusive ett bemyn- digande för den myndighet regeringen bestämmer att utöva denna tillsyn samt möjlighet för tillsynsmyndigheten att begära handräckning av poli- sen. De speciella straffrättsliga bestämmelser som finns i nuvarande lag- stiftning avskaffas. Slutligen avskaffas registreringsplikten för tillverkare, försäljnings- ställen och importörer. Den nya lagen föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Förslag till lag om handel med ädelmetallarbeten 5 3 Ärendet och dess beredning 9 4 Inledning 10 4.1 gällande ädelmetallagstiftning och bakgrunden till översynen 10 4.2 ädelmetallkonvention 11 4.3 ISO-standarden 9202 12 5 Den svenska ädelmetallagstiftningen och EG-rätten 12 5.1 Fri varurörlighet enligt EG-fördraget 12 5.2 Pågående direktivarbete 13 5.3 Formell underrättelse enligt EG-fördraget 14 6 Förslag 14 6.1 Fortsatt lagstiftning 14 6.2 Behov av EG-anpassning 15 6.2.1 Lagstiftningens omfattning 15 6.2.2 Negativ avvikelse 18 6.2.3 Namnstämplar 19 6.3 Öppet system för kontroll 20 6.3.1 Bakgrund 20 6.3.2 Förslag 21 6.4 Tillsyn m.m. 22 6.4.1 Tillsyn över ädelmetallagstiftningen 22 6.4.2 Registreringsplikt för tillverkare, importör och försäljningsställe 23 6.4.3 Möjlighet att föreskriva om undantag från lagens tillämpning 24 7 Ekonomiska konsekvenser 25 8 Ikraftträdande m.m. 26 9 Författningskommentar 27 Bilaga 1 Promemorian EG-anpassning och genomförande av öppna system i svensk ädelmetallagstiftning Sammanfattning 30 Bilaga 2 Promemorian EG-anpassning och genomförande av öppna system i svensk ädelmetallagstiftning Lagförslag 31 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna 35 Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag 36 Bilaga 5 Lagrådets yttrande 40 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 42 Rättsdatablad 43 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar förslag till lag om handel med ädelmetallarbeten 2 Förslag till lag om handel med ädelmetall- arbeten Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag tillämpas på yrkesmässig tillverkning av och handel med ädelmetallarbeten. Med ädelmetallarbeten avses arbeten av guld, silver eller platina som innehåller, om arbetet är utfört av guld, eller mer fint guld, silver, eller mer fint silver, platina, eller mer fin platina, med en tillåten avvikelse nedåt för guld och platina av samt för silver av . Lagen gäller inte sådana arbeten som är avsedda uteslutande för medi- cinsk, vetenskaplig eller industriell användning eller uppenbarligen har antikvariskt värde. 2 § I ett ädelmetallarbete får ingå, förutom delar av guld, silver eller pla- tina samt legeringar av dessa metaller, delar av annan metall eller annat ämne under förutsättning att varje sådan del är lätt skönjbar och till utse- endet tydligt skiljer sig från ädelmetallen. Om tillverkningstekniska skäl föranleder det eller om det krävs för att arbetet skall fylla sin praktiska uppgift, får det även i annat fall ingå delar av annan metall eller annat ämne. 3 § När arbeten som innehåller guld, silver eller platina saluhålls eller säljs inom landet får endast arbeten som uppfyller kraven enligt 1 och 2 §§ utges för att vara ädelmetallarbeten eller vara utförda av guld, silver eller platina. Vid saluhållande eller försäljning av arbeten med lägre halt sådan metall får det anges att arbetet innehåller guld, silver eller platina. Det måste dock tydligt framgå att arbetet innehåller lägre halt ädel metall än ett ädelmetallarbete. Stämplar m. m. 4 § Med ansvarsstämplar avses stämplar som är avsedda uteslutande för ädelmetallarbeten. De får endast anbringas på sådana arbeten. 5 § Ansvarsstämplar är tillverkarens eller importörens namnstämpel, fin- haltsstämpel, ortsmärke och årsbeteckning. En svensk tillverkares eller importörs namnstämpel skall för att få an- bringas vara godkänd och registrerad av det organ regeringen bestämmer. Med en namnstämpel enligt denna lag jämställs namnstämpel från något annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) om stämpeln har registrerats hos ett offentligt organ eller det på annat tillfredsställande sätt går att identifiera den som har anbringat stämpeln. 6 § Ett ädelmetallarbete av guld eller platina skall vid saluhållande eller försäljning vara försett med finhaltsstämpel och namnstämpel. Namn- stämpel behövs inte om arbetet är kontrollstämplat enligt 8 §. Namn- stämpel enligt 5 § andra stycket krävs dock alltid om arbetet är försett med ett svenskt ortsmärke eller en svensk årsbeteckning. Om i ett ädelmetallarbete som saluhålls eller säljs ingår någon del av annan metall eller annat ämne enligt 2 §, skall detta vara angivet på denna del, om inte tillverkningstekniska hinder möter. 7 § Ansvarsstämpling skall göras genom tillverkarens försorg. Importerade arbeten som inte har ansvarsstämplats av tillverkaren skall stämplas genom importörens försorg. Som tillverkare anses även den som yrkesmässigt har givit någon annan i uppdrag att utföra ädelmetall- arbeten. Tillverkaren respektive importören ansvarar för att utförda ädelmetallarbeten motsvarar de anbringade ansvarsstämplarna. 8 § En tillverkare eller importör kan låta ett kontrollorgan som är ackre- diterat för uppgiften enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll kon- trollera finhalten i ett ädelmetallarbete som har försetts med finhalts- stämpel. Om kontrollorganet finner att den uppgivna finhalten är riktig, skall organet bekräfta detta med en kontrollstämpel. Om arbetet inte kan kontrollstämplas utan att det skadas, får organet i stället utfärda bevis om att arbetet uppfyller fordringarna för kontroll- stämpling. Med kontrollstämpel enligt första stycket jämställs kontrollstämpel från ett kontrollorgan i något annat land inom EES under förutsättning att organet är oberoende och kontrollen kan bedömas som likvärdig. 9 § Ädelmetallarbeten eller arbeten som inte till utseendet tydligt skiljer sig från sådana får inte förses med stämplar eller andra märken som lätt kan förväxlas med stämplar enligt denna lag. På ett ädelmetallarbete får dock alltid finnas stämplar som anbringats enligt bestämmelser i något annat land inom EES. 10 § För registrering enligt 5 § andra stycket skall en avgift betalas till det organ som svarar för registreringen. Avgiften skall betalas så länge registreringen består. 11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 1. meddela ytterligare föreskrifter om ansvarsstämplar, kontrollstämp- lar och annan märkning enligt denna lag, 2. fastställa avgifter enligt denna lag, 3. meddela närmare föreskrifter om de ackrediterade kontrollorganens verksamhet och de kontrollformer som skall användas i samband med kontrollstämpling. 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 1. föreskriva att även arbeten av får saluhållas eller säljas som ädelmetallarbeten, 2. föreskriva om undantag från krav på ansvarsstämpling av arbeten där sådan stämpling har endast begränsad betydelse från konsument- skyddssynpunkt, 3. föreskriva om annat undantag från denna lag, om det behövs på grund av överenskommelse med främmande stat. 13 § Tillsyn över efterlevnaden av denna lag och av föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den myndighet som regeringen bestämmer. 14 § Den som yrkesmässigt befattar sig med ädelmetallarbeten är skyldig att på uppmaning av tillsynsmyndigheten 1. lämna tillsynsmyndigheten tillträde till utrymmen där ädelmetall- arbeten förvaras, 2. lämna de upplysningar, handlingar, varuprover och liknande som behövs för tillsynen. har rätt att få biträde av polis för att genomföra de åtgärder som avses i första stycket. 15 § får meddela de förelägganden och förbud som behövs i enskilda fall för att denna lag och föreskrifter meddelade med stöd av denna lag skall efterlevas. Ett sådant föreläggande eller förbud får förenas med vite. 16 § beslut enligt denna lag eller med tillämpning av föreskrifter meddelade med stöd av denna lag får överklagas hos all- män förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft , då lagen (1986:985) om handel med ädelmetallarbeten skall upphöra att gälla. Intill dess att det i har utsetts sådant ackrediterat kontroll- organ som avses i 8 § får kontrollstämpling utföras av det organ som regeringen har utsett enligt lagen (1986:985) om handel med ädelmetall- arbeten. 3 Ärendet och dess beredning Regeringen uppdrog i regleringsbrevet för åt Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) dels att utreda den svenska ädelmetallagstiftningens överensstämmelse med EG-rätten och i mån av bristande överensstämmelse lämna förslag på hur lagstiftningen kan anpassas, dels att lämna förslag på uppbyggnad av ett system för ädelmetallkontroll som står i överensstämmelse med de principer om öppna system som i övrigt gäller inom området. SWEDAC lämnade rapporten anpassning och genom- förande av öppna system i svensk ädelmetallagstiftning. En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 1. Rapportens lagför- slag finns i bilaga 2. Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissva- ren finns tillgänglig hos (dnr N1999/4199/ITFOU). Ett utkast till lagförslag med bakgrundstext har anmälts till enligt och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT L 204, 21.7.1998, s. 37, Celex 398L0034). Detta utkast finns tillgängligt hos Närings- departementet (dnr N1999/4199/ITFOU). Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har erinrat mot möjligheterna enligt lagrådsremissen för regeringen att besluta om undantag eller avvikelse från lagens tillämpning. Synpunkterna har föranlett ändring av den aktuella bestämmelsen. Detta behandlas i avsnitt 6.4.3. Lagrådet har även lämnat förslag till ändring av definitionen av lagens tillämpningsområde. Lagrådets förslag har godtagits. Vi behandlar detta i avsnitt 6.2.1. Lagrådet har även i övrigt lämnat vissa förslag till ändringar, vilka behandlas i författningskommentaren. Dessa förslag har samtliga godtagits. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. 4 Inledning 4.1 gällande ädelmetallagstiftning och bakgrunden till översynen Det historiska motivet till specialreglering av ädelmetallområdet var att föremål av ädelmetall kunde användas som betalningsmedel, varvid vär- det var beroende av metallinnehållet. är själva metallvärdet i ett ädelmetallarbete ofta av mindre betydelse än det konstnärliga värdet. Den svenska ädelmetallagstiftningen genomgick en be- tydande modernisering. I propositionen som låg till grund för föränd- ringen stannade regeringen, efter diskussion om för- och nackdelar, för att föreslå fortsatt specialreglering på området (prop. 1986/87:8 s. 15 ff). Syftet med dagens lagstiftning är främst konsumentskydd. Genom nämnda modernisering sänktes finhaltskravet för guld från 18 karat till 14 karat. Vidare tilläts tillverkaren att själv stämpla sina arbeten utan ytterligare kontroll av ett tredjepartsorgan. Kravet på statlig kontrollstämpling avskaffades därmed. Dessutom tilläts arbeten innehållande lägre halter att säljas så länge de inte gav sken av att vara ädelmetallarbeten eller utförda i guld, silver eller platina. Sänkningen av finhalten för guld motiverades med syftet att nå en bättre överensstämmelse med omvärlden och undanröja svenska han- delshinder gentemot övriga . Av lagen (1986:985) om handel med ädelmetallarbeten följer att med ädelmetallarbeten avses arbeten av guld, silver eller platina som innehål- ler minst guld, silver eller platina. Viss negativ tolerans tillåts dock. Ädelmetallarbeten av guld eller platina får marknadsföras i endast om de är försedda med finhaltsstämpel och namnstämpel alter- nativt finhaltsstämpel och kontrollstämpel. Silverarbeten kan frivilligt stämplas på motsvarande sätt. Tillverkarens eller importörens namn- stämpel måste vara godkänd och registrerad hos (). Finhaltsstämpling och namnstämpling skall göras genom tillverkarens eller importörens försorg. Dessa ansvarar för att arbetet motsvarar åsatta stämplar. Kontrollstämpling, den s.k. kattfoten (dvs. lilla riksvapnet i en trepassformad sköld), utförs av det organ regeringen bestämmer. Därutöver måste alla som yrkesmässigt tillverkar, importerar eller säl- jer ädelmetallarbeten av guld eller platina vara registrerade hos SP. Detta gäller också för den som tillverkar eller importerar ädelmetallarbeten av silver som är ansvarsstämplade. Den svenska ädelmetallagstiftningen är inte helt anpassad till den för- ändrade omvärld som EU-medlemskapet har fört med sig. Lagstiftningen kan i vissa delar försvåra för företag att importera produkter från andra medlemsländer och sälja dem på den svenska marknaden utan omständ- liga ommärknings- och registreringsprocedurer. Denna bristande anpass- ning föranledde att inleda en granskning av den svenska lagstiftningens överensstämmelse med EG-rätten. Som en anpassning till ett avgörande från , mål C-293/93 Houtwipper, 1994, s. I-4249, ändrades lagens 8 § så att även kontrollstämplar från kontrollorgan i andra EES-länder godtas, under förutsättning att kontrollorganet är oberoende och kontrol- len kan bedömas som likvärdig. Kommissionen överlämnade en formell underrättelse enligt artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget. I underrättelsen anmärktes mot vissa bestämmelser i ädelmetallagstiftningen och gjordes gällande att dessa strider mot EG-fördragets bestämmelser om fri varurörlighet. I och med EES-inträdet beslutade den svenska att teknisk provning och kontroll inte längre skulle utföras av utpekade organ i mo- nopolställning. Istället skulle ett s.k. öppet system införas, där alla kom- petensbedömda organ får möjlighet att konkurrera om uppdragen och utföra provningar och certifieringar. Sådan verksamhet betraktas som rent privaträttslig. Denna reform har genomförts på de allra flesta kon- trollområden. På ädelmetallområdet är dock SP alltjämt utpekat till en- samt kontrollorgan för kontrollstämpling av ädelmetallarbeten. När det gäller myndighetsfunktionen inom området ädelmetall är SWEDAC enligt sin instruktion central förvaltningsmyndighet för bl.a. frågor om ädelmetallarbeten. Vad som ligger i denna roll har dock inte närmare preciserats. I lagen stadgas för brott mot bestämmelserna under vissa förutsättningar böter eller fängelse . Dessutom kan arbetet förklaras förverkat. Varken SWEDAC eller någon annan myndighet har dock bemyndigande med tillhörande befogenheter att ut- öva tillsyn över ädelmetallagstiftningens efterlevnad. SWEDAC har så- ledes inte befogenhet att förbjuda marknadsföring av ädelmetaller som inte uppfyller lagstiftningens krav eller på annat sätt vidta åtgärder mot tillverkare av i lagens mening bristfälliga produkter. 4.2 ädelmetallkonvention uppmärksammades de handelshinder som kravet på nationell kontrollstämpling kunde medföra för den gränsöverskridande handeln. Inom EFTA togs därför initiativ till en konvention om en ge- mensam kontrollstämpel. Detta resulterade i Konventionen om kontroll och märkning av arbeten av ädel metall, vilken undertecknades i , den s.k. ädelmetallkonventionen. Konventionen infördes i svensk rätt genom förordning (1975:49) om gemensam kontrollstämpel m.m. för arbeten av guld, silver eller platina. Ädelmetallkonventionen etablerar ett system för märkning av ädelmetal- ler som medger försäljning i ett annat konventionsland utan att arbetet behöver märkas enligt reglerna i destinationslandet. Arbeten som upp- fyller konventionens krav och har kontrollstämplats med den gemen- samma kontrollstämpeln skall få säljas utan krav på ytterligare stämpling om de uppfyller de nationella finhaltskraven. I är det SP som är utpekat att fungera som kontrollbyrå och anbringa den gemensamma kontrollstämpeln. Enligt förordningen behöver arbeten av guld eller platina som är för- sedda med märkning enligt konventionens regler inte märkas på det sätt lagen (1986:985) om handel med ädelmetallarbeten föreskriver. Flera av EU:s medlemsländer står utanför samarbetet. 4.3 ISO-standarden 9202 ISO-standarden 9202 innehåller nominella finhalter rekommenderade för användning på ädelmetallområdet. De lägsta halter som rekommenderas är för guld, för silver, för platina och för . I övrigt är de nominella fin- halterna i stort sett identiska med de som anges i kommissionens förslag till direktiv (se nedan). Ingen negativ tolerans är tillåten enligt standar- den. 5 Den svenska ädelmetallagstiftningen och EG- rätten 5.1 Fri varurörlighet enligt EG-fördraget Enligt EG-rätten skall det råda fri varurörlighet på den inre marknaden. Det innebär att en medlemsstat bara under vissa begränsade omständig- heter får hindra marknadstillträdet för varor från andra medlemsstater. I EG-fördragets artikel 28 (f.d. artikel 30) föreskrivs att Kvantitativa importrestriktioner samt åtgärder med motsvarande verkan skall vara förbjudna mellan medlemsstaterna, om inte annat föreskrivs nedan. Åtgärder med motsvarande verkan har givits en mycket vid tolkning i praxis, bl.a. avses åtgärder som sänker värdet på en importerad produkt eller ökar kostnaderna för produkten, eller åtgärder som ålägger importerade produkter krav som inte ställs på inhemska produkter. Handelshindrande nationella regleringar får endast upprätthållas om de kan motiveras med hänvisning till artikel 30 (f.d. artikel 36) i EG- fördraget eller den s.k. Cassis de Dijon-principen. Artikel 30 ger en medlemsstat möjlighet att upprätthålla en handels- hindrande reglering om det kan motiveras av hänsyn till allmän moral, ordning eller säkerhet eller skydd för människors och djurs liv och hälsa, att bevara växter, skydda nationella skatter eller industriell och kommer- siell äganderätt. har även i sin praxis godtagit andra handelshindrande åtgärder på grund av s.k. tvingande hänsyn, bl.a. effektiv skattekontroll, konsumentskydd, skydd för god handelssedvana, miljöskydd och förbätt- rande av arbetsmiljö. Dessa undantag följer av den s.k. Cassis de Dijon- principen, uppkallad efter mål 120/78, mot Bundes- monopolverwaltung für Branntwein, 1979, s. 649. Dock gäller alltid enligt den grundläggande proportionalitetsprincipen att en åtgärds handelshindrande verkan inte får vara större än vad som är nödvändigt för att tillgodose syftet med åtgärden. En reglering får inte heller innebära diskriminering av importerade produkter. har i två fall behandlat frågor med anknytning till ädel- metallområdet, mål 220/81 , 1982, s. 2349 och mål C- 293/93 Houtwipper, 1994, s. I-4249. Målet rörde krav på märkning av silverpläterat gods enligt bestämmelser i importlandet, trots att godset redan var märkt enligt ex- portlandets regler. uttalade då att krav på märkning enligt importlandets regler inte är tillåtna i det fall godset redan är märkt enligt reglerna i exportlandet, förutsatt att informationen stämplarna förmedlar är likvärdig den som krävs i importlandet och informationen är förståelig för konsumenterna i importlandet. Samma slutsats drogs i fallet Hout- wipper, med tillägget att om nationella regler i importlandet kräver märkning utförd av ett oberoende organ måste sådan märkning utförd av ett oberoende organ i exportlandet godtas. Vidare uttalades att krav på upprepad kontroll i importlandet inte är tillåtna om produkten redan är kontrollerad i exportlandet och resultaten från kontrollen tillfredsställer kraven i importlandet. Anpassning till Houtwipperdomen genomfördes i svensk rätt genom att ett tredje stycke fogades till åttonde paragrafen i lagen (1986:985) om handel med ädelmetallarbeten. Tillägget innebär att med svensk kontroll- stämpel jämställs kontrollstämpel från ett kontrollorgan i något annat EES-land under förutsättning att organet är oberoende och kontrollen kan bedömas som likvärdig. Ädelmetallarbeten kan härigenom importeras till utan krav på ytterligare stämpling utförd i här i landet, om de är finhaltsstämplade och kontrollstämplade i något annat EES-land av ett oberoende organ. 5.2 Pågående direktivarbete Det pågår ett arbete i Europeiska unionens råd med att ta fram ett direktiv enligt den s.k. nya metoden för tillnärmning av med- lemsländernas lagstiftning rörande handel med ädelmetallarbeten. EG- kommissionens ursprungliga förslag presenterades . Därefter har förslaget varit föremål för flera ändringar. Direktivets syfte är att reglera bestämmelser om angivande av finhalten i arbeten av platina, guld, och silver. Det är osäkert om det överhuvudtaget kommer att antas ett direktiv och i så fall hur detta kommer att se ut. Gemensamt för de olika förslagen är att fin- halten skall anges nominellt i tusendelar. Tillåtna finhalter är 375, 585, 750, 916 och för guld, 800, 925 och för silver, 850, 900, 950 och för platina samt 500, 950 och för . Ingen negativ tolerans är tillåten. Skillna- den i de olika utformningarna av direktivet avser huvudsakligen hur kontroll och stämpling skall ske. Från svensk sida har det från början i förhandlingarna framhållits att det inte finns något behov av direktiv på ädelmetallområdet. Den svenska positionen har istället varit att förespråka frivilliga märkningssystem, styrda av konsumentens krav på märkning. 5.3 Formell underrättelse enligt EG-fördraget har i en formell underrättelse enligt artikel 226 i EG- fördraget angivit att den anser att den har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 28 och följande i EG-för- draget genom att a) ha upprätthållit ett särskilt system för nationella arbeten i förhållande till importerade, då det föreskrivs att ansvarsstämplar skall anbringas antingen av tillverkaren eller, vad gäller importerade arbeten, av im- portören, b) ha upprätthållit ett särskilt system för nationella arbeten i förhållande till importerade, vad gäller den frivilliga stämplingen med ortsmärken, c) ha vidmakthållit ett krav på årsavgift för att registrera namnstämplar och d) ha begränsat möjligheten att beteckna ett arbete som ädelmetallarbete till endast de arbeten i guld, silver och platina som upprätthåller en minsta halt på för guld, för silver re- spektive för platina.