prop · GM0334 · 1999-01-01 00:00:00 — Lagen innehåller en bestämmelse om myndigheter som oavsett sekretess skall ha rätt till uppgifter som har inhämtats i skatte- myndigheternas brottsbekämpande verksamhet. Utöver de myndigheter som har tillsyn över behandlingen eller som skall pröva avslag på en begäran att få ut uppgifter, skall främst åklagare, polis-, tull- och skattemyndigheter ha rätt till uppgifterna. Tull- och skattemyndigheter skall ha rätt till sådana uppgifter som behövs i ett konkret och aktuellt ärende, medan polismyndigheterna därutöver har rätt till uppgifter som har betydelse för den brottsbekämpande verksamheten. Polisen får därmed bättre möjligheter att ta ett samlat grepp över kriminal- underrättelseverksamheten, inbegripet den inom skatteområdet. Rege- ringen skall kunna föreslå att myndigheter och enskilda i särskilda fall har rätt att få ta del av uppgifter. Regeringen skall kunna meddela närmare föreskrifter om utlämnandet och om terminalåtkomst. Uppgifter skall i viss utsträckning kunna lämnas till myndigheter och organisa- tioner utomlands. Lagen innehåller allmänna bestämmelser som särskilt tar sikte på skyddet för den enskildes personliga integritet. När uppgifter om en person samlas in från denne själv i en brottsutredning skall skatte- myndigheten självmant lämna den registrerade information om behand- lingen. Vidare skall skattemyndigheten vara skyldig att till var och en som ansöker om det, en gång per kalenderår gratis lämna information om personuppgifter som rör sökanden behandlas eller inte. Informations- skyldigheten skall dock inte gälla om det i annan författning eller i beslut som meddelats med stöd av sådan författning framgår att uppgifterna inte får lämnas ut till den registrerade. Det är en självklarhet från integritets- skyddssynpunkt att skattemyndigheterna skall vara skyldiga att rätta, blockera eller utplåna felaktiga uppgifter. skall som huvudregel också informera tredje man som fått del av den felaktiga uppgiften om rättelsen. Personuppgiftslagens bestämmelser om säkerhet vid behandling, skadestånd och om tillsynsmyndighetens, dvs. Data- inspektionens, befogenheter skall gälla även vid behandling av personuppgifter i skattemyndigheters brottsbekämpande verksamhet. Skattemyndigheterna skall utse personuppgiftsombud när person- uppgifter behandlas med stöd av lagen. Personuppgiftsombudet skall ha en ställning som liknar internrevisorns och ombudets uppgift är att säker- ställa ett gott integritetsskydd. Personuppgiftsombudet skall självständigt se till att skattemyndigheterna behandlar personuppgifter på ett korrekt och lagligt sätt. Sker inte rättelse efter personuppgiftsombudets på- pekanden skall ombudet anmäla förhållandet till Datainspektionen. Personuppgiftsombudet skall föra förteckning över behandlingar som sker i verksamheten. Det är motiverat att särskilt begränsa rätten för skattemyndigheterna att behandla personuppgifter helt eller delvis automatiskt i kriminal- underrättelseverksamhet. Sådan behandling av personuppgifter skall kunna ske endast i särskilda undersökningar eller i noga reglerade informationsdatabaser. För att behandlingen skall få ske i en särskild undersökning måste undersökningen avse brott varpå fängelse lägst kan följa och syfta till att ge underlag för beslut om förundersökning eller om brottsförebyggande eller brottsförhindrande åtgärd. Beslut om att inleda automatisk behandling av personuppgifter i särskild undersökning skall fattas av chef för skattemyndighet eller av någon som denne sätter i sitt ställe. Ändamålet med behandlingen och när den särskilda undersökningen skall vara avslutad skall framgå av beslutet. Personuppgiftslagen skiljer inte på de olika former av behandling av personuppgifter som omfattas av lagens tillämpningsområde. Vårt förslag innebär att rätten att behandla personuppgifter i skatte- myndigheternas brottsbekämpande verksamhet i vissa fall begränsas i förhållande till vad som följer av personuppgiftslagen. Detta gäller bl.a. i fråga om behandling som sker i vissa databaser. Skattemyndigheterna skall i och för sig få samla in och behandla personuppgifter i databaser. Dessa uppgifter skall kunna sökas och sammanställas med hjälp av sökord. Databaser skall kunna inrättas såväl i förundersökningar och särskilda undersökningar som i den brottsbekämpande verksamheten i övrigt. Om databaser inrättas i förundersökningar, skall lagens allmänna bestämmelser tillämpas. Inrättas databaserna i särskilda undersökningar, skall därjämte de särskilda bestämmelserna om behandling av personuppgifter i kriminalunderrättelseverksamhet tillämpas. Om data- baserna inte inrättas i en förundersökning eller en särskild undersökning, motiverar integritetshänsyn att - utöver de allmänna bestämmelserna - särskilda bestämmelser skall gälla. Innan en sådan databas inrättas, skall basens ändamål och innehåll bestämmas. Tiden för gallring skall också fastställas. Skall databasen innehålla uppgifter om att någon dömts för, är eller har varit misstänkt för brott eller kan antas ta befattning med brottslig verksamhet, skall databasen anmälas till Datainspektionen för förhandsgranskning. Vissa databaser är på grund av kriterierna för registreringen särskilt känsliga och har därför reglerats särskilt i lagen. Det gäller informations- databaser i kriminalunderrättelseverksamhet och över kvarstående miss- tankar. En informationsdatabas i kriminalunderrättelseverksamhet skall få föras endast för att ge underlag för sådana särskilda undersökningar i kriminalunderrättelseverksamhet där behandling får ske helt eller delvis automatiskt. Informationsdatabasen skall få innehålla endast uppgifter om enskild som kan misstänkas för brott inom skatteområdet för vilka fängelse lägst kan följa. Det skall ankomma på regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att förordna om vilka uppgifter en informationsdatabas får innehålla. Gallring av uppgifter skall enligt huvudregeln ske senast efter det att uppgiften registrerades. Uppgifter om att en person är misstänkt för brott trots att förunder- sökning mot honom har lagts ned skall under vissa förutsättningar få registreras i en informationsdatabas över kvarstående misstankar. Om åtal mot en person har lagts ned eller ogillats, skall registrering inte få ske av uppgift om att personen i fråga ändå är misstänkt. Databasen skall få innehålla endast uppgifter som avser person som misstänks för brott för vilket är stadgat svårare straff än fängelse . Uppgifterna skall som regel gallras . Lagen innehåller slutligen en bestämmelse om överklagande av vissa beslut. Beslut som inte är av intern eller administrativ karaktär skall få överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd skall krävas vid överklagande till kammarrätten. Sekretessen för uppgifter i den verksamhet som avser att bekämpa brott inom skatteområdet bör vara densamma oavsett om verksamheten bedrivs av polis eller skattemyndighet. Regeringen föreslår i propositionen om skattemyndigheternas med- verkan i brottsutredningar, m.m. (prop. 1997/98:10) att skattemyndig- heternas brottsbekämpande verksamhet skall omfattas av förunder- sökningssekretess m.m. enligt 5 kap. 1 § och 9 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100). Mot bakgrund av regeringens förslag och med beaktande av nu gällande rätt bör därutöver gälla registersekretess enligt 7 kap. 17 § sekretesslagen för uppgifter i databaser som förs i skattemyndigheternas brottsbekämpande verksamhet undantaget databaser i förundersökningar. Vi lämnar emellertid inte något lagförslag i denna del med hänsyn till att såväl skaderekvisitet i paragrafen som utformningen av densamma är föremål för framskridna överväganden i . Enligt vårt förslag skall sekretessen för uppgifter i skattemyndigheters verksamhet såvitt nu är ifråga vara helt avhängig av resultatet av nämnda överväganden. För att skattebrottsenheterna skall kunna utföra de arbetsuppgifter som följer av den föreslagna lagen om skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar, är det nödvändigt att de får tillgång till uppgifter som behandlas i skatteförvaltningens fiskala verksamhet. Vi föreslår därför att skattebrottsenheterna med vissa undantag skall ha terminalåtkomst till uppgifter i de register som förs med stöd av skatteregisterlagen (1980:343). Skattebrottsenheterna skall inte ha möjlighet att göra ändringar i eller tillägg till registren. När skattebrottsenheterna hämtar personuppgifter ur skatteregistren, utför de sådan behandling av personuppgifter som regleras i förslaget till lag om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar. Av den lagen framgår bl.a. att endast sådana personuppgifter får behandlas som är adekvata och relevanta i förhållande till ändamålet med behandlingen. Vidare får behandlingen inte omfatta fler uppgifter än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet. Detta innebär att skattebrottsenheterna inte får utnyttja de urvalssystem som används i den fiskala verksamheten för att ta fram kontrollvärda objekt med hjälp av skatteregistren. Tillgången till andra myndigheters register Skattemyndigheterna har behov av att få del av uppgifter som behandlas hos polis- eller tullmyndighet och som inte kan lämnas ut med stöd av sekretesslagen. Skattemyndigheterna skall ha rätt att ta del av uppgifter som behandlas hos polisen och som har betydelse för bekämpning av brott inom skatteområdet. Skattemyndigheterna skall ha direkt åtkomst till belastningsuppgifter, uppgifter om skälig misstanke om brott och uppgifter som i övrigt rör misstankar om brott inom skatteområdet. Integritetsskäl talar mot att skattemyndigheterna skall ha direkt åtkomst till uppgifter som behandlas i polisens kriminalunderrättelseverksamhet. Skattemyndigheterna skall vidare ha rätt att ta del av uppgifter i brottsregister i den mån uppgifterna har betydelse för bekämpningen av brott inom skatteområdet. Rör uppgifterna misstankar om brott inom skatteområdet bör åtkomsten till spaningsregistret vara direkt. Skattemyndigheterna skall dock inte i något fall ha direkt åtkomst till uppgifter i underrättelse- eller analysregister. Eftersom bestämmelserna om polisens och brottsregister är föremål för översyn har våra överväganden inte utmynnat i lagförslag. Vårt ställningstagande bör i stället beaktas i den pågående översynen. Ett s.k. indexregister bör inrättas i syfte att de brottsbekämpande myndigheterna skall få besked om huruvida det hos andra brotts- bekämpande myndigheter kan förekomma uppgifter i kriminalunder- rättelseverksamhet, som har betydelse för en särskild undersökning eller en förundersökning hos myndigheten. Den närmare utformningen av registret bör utredas i annat sammanhang. De delar av vårt uppdrag som avser utbytet av information mellan skatteförvaltningens fiskala verksamhet och samt översynen av vissa bestämmelser i skatteregisterlagen i syfte att underlätta skattekontrollen rör frågor som är av central betydelse för tillämpningen av skatteregisterlagen. Eftersom skatteregisterlagen skall ses över i anledning av att den nya personuppgiftslagen införs, bör dessa frågor i stället utredas i samband med en sådan översyn. Lagen om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar och lagen om ändring i skatteregisterlagen bör träda i kraft . De initialkostnader som följer av våra förslag torde uppvägas av de framtida kostnadsbesparingar som datorstödet medför. lagförslag 1 Förslag till lag om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar 1 § Denna lag tillämpas vid behandling av personuppgifter inom den brottsbekämpande verksamhet som skattemyndigheter bedriver med stöd av lagen (0000:000) om skattemyndigheters medverkan i brotts- utredningar. Lagen gäller endast om behandlingen är helt eller delvis automatisk eller om personuppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en struktu- rerad samling av personuppgifter, vilka är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Med skattemyndighet avses även . 2 § Vid behandling av personuppgifter tillämpas personuppgiftslagen (0000:000) endast om det följer av denna lag eller av föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. 3 § I fråga om definitioner gäller 3 § personuppgiftslagen. Med databas förstås en samling av personuppgifter, vilka är till- gängliga för helt eller delvis automatisk sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Med kriminalunderrättelseverksamhet avses skattemyndighets behand- ling av personuppgifter i syfte att klarlägga om brottslig verksamhet har utövats, utövas eller kan komma att utövas och som inte utgör förunder- sökning enligt . 4 § är personuppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter som sker inom myndigheten med stöd av denna lag. Grundläggande krav på behandling av personuppgifter m.m. 5 § Personuppgifter får behandlas i skattemyndighets brottsbekämpande verksamhet som avses i 1 § för att 1. utföra brottsutredningar, 2. bedriva spaning och kriminalunderrättelseverksamhet i fråga om brott som avses i 1 § första stycket lagen om skattemyndigheters med- verkan i brottsutredningar eller 3. förebygga brott som avses i 2. 6 § skall se till 1. att personuppgifter behandlas endast när det är lagligt, 2. att personuppgifter alltid behandlas på ett korrekt sätt, 3. att personuppgifter samlas in endast för särskilda, uttryckligt an- givna och berättigade ändamål, 4. att personuppgifter inte behandlas för ändamål som är oförenliga med dem för vilka uppgifterna samlades in, 5. att personuppgifter som behandlas är adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen, 6. att inte fler personuppgifter behandlas än som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen, 7. att personuppgifter som behandlas är riktiga och, om det är nöd- vändigt, aktuella, 8. att alla rimliga åtgärder vidtas för att rätta, blockera eller utplåna personuppgifter som är felaktiga, missvisande eller ofullständiga med hänsyn till ändamålen med behandlingen samt 9. att personuppgifter inte bevaras än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. I fråga om behandling av personuppgifter för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål gäller 9 § andra och tredje styckena person- uppgiftslagen i tillämpliga delar. 7 § Personuppgifter som behandlas skall förses med upplysningar om uppgiftslämnarens trovärdighet och uppgifternas riktighet i sak. Sådana upplysningar behöver dock inte antecknas om de saknar betydelse för syftet med behandlingen. Behandling av känsliga personuppgifter 8 § Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexuella läggning. Om uppgifter om en person behandlas på annan grund får uppgifterna kompletteras med sådana uppgifter som avses i första stycket, om det är nödvändigt för syftet med behandlingen. 9 § Uppgift om personnummer får behandlas endast när det är motiverat med hänsyn till 1. ändamålet med behandlingen, 2. vikten av en säker identifiering eller 3. något annat beaktansvärt skäl. 10 § Om inhämtande av uppgifter från databaser, som inte regleras i denna lag, är särskilt föreskrivet. 11 § Uppgifter skall på begäran lämnas ut till 1. ombudsmän, , . regeringen och domstolar för prövning av beslut om utlämnande av uppgifter, 3. åklagare, 4. polismyndighet om uppgiften har betydelse för den brotts- bekämpande verksamheten, 5. skattemyndighet, polismyndighet eller tullmyndighet om det behövs i ett konkret och aktuellt ärende, 6. för framställning av rättsstatistiken samt 7. andra myndigheter om och i den utsträckning regeringen för vissa slag av ärenden eller för särskilda fall ger tillstånd till detta. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om utlämnande av och direkt tillgång till uppgifter. Uppgifter får lämnas ut till utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation, om utlämnandet följer av internationell konvention som har tillträtt eller av överenskommelse som efter godkännande har träffat. Att uppgifter får lämnas ut även i vissa andra fall framgår av sekretesslagen (1980:100). Information till den registrerade 12 § När uppgifter om en person samlas in från denne själv i en brottsutredning, skall skattemyndigheten självmant lämna den regist- rerade information rörande behandlingen. 13 § Informationen enligt 12 § skall omfatta 1. uppgift om den personuppgiftsansvariges identitet, 2. uppgift om ändamålen med behandlingen samt 3. all övrig information som behövs för att den registrerade skall kunna ta till vara sina rättigheter, såsom information om mottagarna av uppgifterna, skyldigheten att lämna uppgifter och rätten att ansöka om information. Uppgifter behöver inte lämnas om sådant som den registrerade redan känner till. 14 § I fråga om information som skall lämnas efter särskild ansökan gäller 26 § personuppgiftslagen. 15 § I den utsträckning det är föreskrivet i lag eller annan författning eller i beslut som har meddelats med stöd av författning att uppgifter inte får lämnas ut till den registrerade, gäller inte bestämmelserna i 12-14 §§. 16 § är skyldig att rätta, blockera eller utplåna personuppgifter som myndigheten inte har behandlat i enlighet med denna lag eller med föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen. skall underrätta den till vilken uppgift har lämnats om åtgärden, om den registrerade begär det eller om en mera betydande skada eller olägenhet för den registrerade kan undvikas genom underrättelsen. Underrättelse behöver inte lämnas om det är omöjligt eller innebär en oproportionerligt stor arbetsinsats. 17 § I fråga om säkerheten vid behandling gäller 30-32 §§ person- uppgiftslagen i tillämpliga delar. 18 § skall utse personuppgiftsombud. Uppgiften om vem som utsetts skall anmälas till Datainspektionen. I fråga om personuppgiftsombudets uppgifter gäller 38-40 §§ person- uppgiftslagen. 19 § I fråga om skadestånd gäller 48 § personuppgiftslagen. 20 § Till böter eller fängelse eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. lämnar osann uppgift i information till registrerade som föreskrivs i denna lag eller i anmälan till Datainspektionen enligt 33 §, 2. behandlar personuppgifter i strid med 8 §, 22-23 §§, 26-27 §§ eller 30-32 §§ eller 3. låter bli att göra anmälan enligt 33 §. 21 § I fråga om Datainspektionens befogenheter och om överklagande av inspektionens beslut gäller 43-47 §§ och 51 § personuppgiftslagen i tillämpliga delar. Särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter i kriminalunderrättelseverksamhet 22 § I kriminalunderrättelseverksamhet får personuppgifter behandlas helt eller delvis automatiskt i särskild undersökning, som avser brott som anges i lagen om skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar och för vilka fängelse lägst kan följa. Sådan behandling får dock ske endast om undersökningen syftar till att ge underlag för beslut om förundersökning eller om särskilda åtgärder för att förebygga eller förhindra brott. I kriminalunderrättelseverksamhet får personuppgifter samlas in och lagras i en informationsdatabas i enlighet med vad som anges i 27-29 §§. 23 § Beslut att inleda sådan behandling av personuppgifter som avses i 22 § skall fattas av chef för skattemyndighet eller någon som denne sätter i sitt ställe. Beslutet skall innehålla uppgift om ändamålet med behand- lingen och om när den särskilda undersökningen skall vara avslutad samt de föreskrifter i övrigt som behövs för att förebygga otillbörligt intrång i den registrerades personliga integritet. skall föra en förteckning över beslut som avses i första stycket. 24 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om behandling av personuppgifter i kriminalunder- rättelseverksamhet. Särskilda bestämmelser om databaser 25 § De särskilda bestämmelserna om databaser gäller inte behandling av personuppgifter i samband med förundersökning eller särskild under- sökning. 26 § Personuppgifter som avses i 8 § första stycket får inte användas som sökbegrepp vid sökning i en databas. Utan hinder av vad som sägs i första stycket får nödvändigt sök- begrepp användas det behövs för rättelse eller för att av- hjälpa fel som uppkommit till följd av brister i ett dataprogram. 27 § I kriminalunderrättelseverksamhet får informationsdatabas föras endast för att ge underlag för beslut om sådan särskild undersökning som avses i 22 §. 28 § Uppgift som kan hänföras till enskild person får föras in endast om den som avses med uppgiften på konkreta grunder kan antas ha ägnat sig, ägna sig eller komma att ägna sig åt sådan brottslig verksamhet som avses i 22 §. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om vilka uppgifter som får registreras. 29 § Uppgift skall gallras senast efter det att sådan uppgift som enligt 28 § kan föranleda registrering sista gången infördes. Har särskild undersökning som rör registrerad person inletts, behöver gallring dock inte ske förrän undersökningen har avslutats. Informationsdatabas över kvarstående misstankar 30 § Om en förundersökning avseende brott som anges i 1 § lagen om skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar och för vilket svårare påföljd än fängelse kan följa har lagts ned på grund av bristande bevisning, får uppgift om brottsmisstanke lagras endast under förut- sättning att den misstänkte enligt åklagares bedömning alltjämt är skäligen misstänkt för brottet och uppgiften behövs för att förunder- sökningen skall kunna tas upp på nytt. Om inte särskilda skäl föreligger, skall uppgift som avses i första stycket gallras senast efter det att uppgiften infördes. 31 § Uppgift om att någon är misstänkt för brott får inte lagras om åtal mot den misstänkte har lagts ned eller om han genom lagakraftvunnen dom har frikänts. 32 § Innan en databas inrättas skall ändamål och innehåll bestämmas samt uppgift lämnas om när gallring senast skall ske. Databasen skall ha en särskild benämning. Regeringen får föreskriva att uppgifter i en databas får bevaras. 33 § Om en databas skall innehålla uppgift som ger upplysning om att någon är dömd för brott, är eller har varit misstänkt för brott eller kan antas ta befattning med brottslig verksamhet, skall databasen senast den inrättas anmälas till Datainspektionen för förhands- kontroll. 34 § beslut enligt 11 §, 14 § och 16 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . 2 Förslag till lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343) Härigenom föreskrivs i fråga om skatteregisterlagen (1980:343) dels att 1 §, 10 § och 12 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen införs en ny paragraf, 1 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § För de ändamål som anges i denna paragraf skall med hjälp av automatisk databehandling föras ett centralt skatteregister för hela riket och ett regionalt skatteregister för varje län. Registren skall användas vid beskattning för 1. samordnad registerföring av identifieringsuppgifter beträffande fysiska och juridiska personer, 2. revisions- och annan kontrollverksamhet, 3. taxering enligt taxeringslagen (1990:324) samt bestämmande av pensionsgrundande inkomst, 4. redovisning, bestämmande och betalning av skatt enligt skatte- betalningslagen (1997:483), mervärdesskattelagen (1994:200), lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, lagen (1990:912) om nedsättning av socialavgifter samt lagen (1951:763) om statlig inkomstskatt på ackumulerad inkomst.