prop · GM031D14 · 1999-01-01 00:00:00 — Vård och stöd i särskilt boende: Särskilda boendeformer (), boende för utvecklingsstörda (landsting), privata särskilda boendeformer (offentligt finansierad) Stöd i den dagliga livsföringen: Assistansersättning (staten), kommunernas stöd i ordinärt boende inkl. personlig assistans (), statligt bidrag vårdartjänster (staten), privat producerat stöd i ordinärt boende (offentligt finansierad) Rehabilitering: Forskning vid SIB-sjukhuset, köp rehabtjänster, rehabiliterande arbetshjälpmedel, annan rehabilitering (staten), hjälpmedels- och rehabiliteringsverksamhet (landsting) Övriga naturaförmåner: Förmedlingstjänst med texttelefon, befordran av blindskriftförsändelser (staten), färdtjänst till , daglig verksamhet (landsting respektive ), bostadsanpassningsbidrag (), ideella organisationers verksamhet för handikappade (offentligt finansierat), bilstöd (staten). uppgick timersättningen enligt schablonen till . Ersättningen höjdes till . Om det finns särskilda skäl kan försäkrings- kassan medge att schablonersättningen får över- skridas dock med högst . Den genomsnittliga faktiska ersättningsnivån uppgick till . De flesta ersättningsberättigade erhåller scha- blonersättningen; endast en mindre andel har beviljats högre ersättning. Det har i många fall varit svårt för äldre och funktionshindrade som har stora vård- och om- sorgsbehov att kunna flytta till en annan kom- mun. Inflyttningskommunen har ibland nekat stöd och hjälp med motiveringen att vård- och omsorgsbehovet kunnat tillgodoses i hemkom- munen. För att underlätta situationen för äldre och funktionshindrade genomfördes en ändring i socialtjänstlagen (1980:620) som innebär att den enskilde har rätt att ansöka om stöd och hjälp i inflyttningskom- munen och bli behandlad som om hon eller han redan bodde i inflyttningskommunen. Social- styrelsen har i uppgift att följa effekterna av denna förändring. Anhörigas del i vård och omsorg sker i det tysta med ett vårdansvar som är ensamt och psykiskt påfrestande. I syfte att syn- liggöra de anhörigas situation infördes vid års- skiftet 1997/98 en ny bestämmelse i socialtjänst- lagen som avser att markera ansvar för att genom stöd och avlösning under- lätta för närstående som vårdar långvarigt sjuka, äldre och människor med funktionshinder. beslutade om en natio- nell handlingsplan för äldrepolitiken. Riksdags- beslutet innebär bl.a. ändringar och tillägg i so- cialtjänstlagen som kvalitetssäkring, skyldighet för personal att rapportera missförhållanden samt förtydliganden om avgifter. Ändringarna gäller både handikapp- och äldreomsorgen. I lagen (1997:724) om avveckling av special- sjukhus och vårdhem fastställde slut- datum för avvecklingen till . Statens stöd till funktionshindrade sker även i form av olika statliga bidrag. Bilstödet är ett av de individuellt riktade stöden som påtagligt minskar behoven av insatser inom andra samhällsområden. beviljades bilstöd till 2 227 personer. Möjligheten att disponera ett fordon ger stor frihet och ökar tillgängligheten i samhället för den som inte kan nyttja allmänna kommunikationer eller i övrigt har svårt att förflytta sig. Stödet är också ett reellt alternativ till bl.a. färdtjänst. En översyn av anslagskonstruktionen och det framtida stödbehovet pågår. Genom statsbidraget till vårdartjänst m.m. är dels att ge studerande med rörelsehinder sådant stöd att de kan vistas på studieorten och genomföra studier vid folkhögskola, universitet och högskola, dels att göra det möjligt för ungdomar som kommit in på riksgymnasium för svårt rörelsehindrade ungdomar, s.k. rh-anpassad gymnasieutbildning, att genomföra studierna. har lämnat sitt slutbe- tänkande (SOU 1998:66) . Utred- ningen har haft till uppgift att utreda hur ansva- ret för utbildning och omvårdnad för funk- tionshindrade elever skall fördelas mellan stat, kommun och landsting samt vem som skall finansiera verksamheten. Beträffande verksam- heten med riksgymnasium för svårt rörelsehind- rade elever föreslår utredningen bl.a. vissa för- ändringar då det gäller vem som skall finansiera boende och habilitering. Utredningens förslag innebär således en förändring av statens finansie- ringsansvar för riksgymnasieverksamheten. Ut- redningens förslag bereds inom . Ersättningen för texttelefoner ger personer som är döva, gravt hörselskadade, dövblinda och talskadade möjlighet att kommunicera över telefonnätet. Införande av ny teknik, enligt den försöksverksamhet som pågår , i form av bildtelefoni kan tillgodose behoven för vissa inom målgruppen på ett betydligt bättre sätt. Handikapporganisationerna har en viktig opi- nionsbildande roll och fyller en central funktion bland folkrörelserna i . Statsbidraget till dem utgör en betydelsefull del av organisationer- nas finansiering av verksamheten. Alltfler handi- kappförbund har bildats och ansökt om stats- bidrag . Regeringen har givit en särskild utredare i uppdrag (dir. 1998:57) att bl.a. se över statsbidragen till handikapporganisatio- nernas allmänna verksamhet, föreslå kriterier för statsbidragsberättigade handikapporganisationer samt föreslå riktlinjer för hur bidraget skall för- delas mellan organisationerna. Uppdraget skall redovisas . verksamhet är föremål för översyn av en särskild utredare (dir. 1997:131). Utredningen skall bl.a. pröva vilken betydelse ombudsmannen haft för utvecklingen inom handikappområdet i stort samt bedöma om, och i så fall hur, ombudsman- nens roll och arbetsuppgifter bör förändras i något avseende. gav regeringen ett uppdrag till att utarbeta ett IT-program med inriktning på funktionshindrade och äldre. har överlämnat ett förslag till åtgärdsprogram som syftar till att skapa för- utsättningar för ett mer samlat grepp inom om- rådet. Genomförandet av åtgärdsprogrammet har påbörjats. I den nationella handlingsplanen för äldrepolitiken har regeringen uttalat att den ställer sig bakom programmet och att regeringen aktivt skall verka för att det genomförs. Frågan om verksam- hetsinriktning, organisation och finansiering har varit föremål för översyn. sker en ombildning av verksamheten till en ideell förening i vilken staten, och är medlemmar. ändras namnet till Hjälpmedelsinsti- tutet. Effekter av de statliga insatserna Psykiatrireformen konstaterar i sin rapport mens första tusen dagar (följer upp och utvärderar 1998:4) att genomförandet av reformen försenats bl.a. beroende på att det i vissa fall varit svårt att få till stånd överenskom- melser mellan kommuner och landsting. Regeringen har avsatt särskilda stimulansme- del för genomförande av reformen. Utvärde- ringen visar att det på vissa håll fortfarande finns en förhållandevis stor andel beviljade stimulans- medel som ännu inte omsatts i konkreta verk- samheter riktade till målgruppen. har färre psykiskt funktionshindrade personer än förväntat fått insatser enligt LSS. Reglerna skapar vissa problem vid tillämpningen av lagen och insatserna enligt LSS är delvis inte heller utformade eller reglerade på ett sådant sätt att psykiskt funktionshindrade personer kan till- godogöra sig dessa t.ex. bostad med särskild service och daglig verksamhet. Fortsatt utveck- ling av anhörigstödet behövs också för denna grupp. konstaterar i sin rapport att av kommunerna har genomfört eller håller på att genomföra inventeringar av målgruppen vilket man anser vara ett mycket gott resultat. Begreppet medicinskt färdigbehandlad har kunnat missuppfattas så sätt att t.ex. den psykiat- riska öppenvårdens ansvar förtydligas för perso- ner som får insatser genom kommunen. Personer som skrivs ut som medicinskt färdigbehandlade är färre, betydligt yngre och har mer omfattande och sammansatta behov jämfört med reformens första år. Dessa personer är dock inte representativa för målgruppen. Kring 30 000 personer hade flyttat ut från mentalsjukhusen före reformen. finner vi mellan 40 000 och 46 000 personer som har kontakt med och/eller psykiatrin. Stöd till arbete, yrkesinriktad rehabilitering samt andra meningsfulla dagliga aktiviteter är givetvis också viktiga för psykiskt funktions- hindrade. Att inte alla har denna möjlighet beror enligt huvudsakligen på att - socialtjänstlagen inte tillräckligt klart uttalar kommunernas ansvar - att LSS nuvarande utformning inte ger psy- kiskt funktionshindrade personer rätt till in- satsen daglig verksamhet - rehabiliteringsinsatser ofta har en uttalat yrkesinriktad karaktär och är alltför kort- variga, för att passa stora delar av psykiatrire- formens målgrupp. sammanfattande bedömning är att resultatet av psykiatrireformen är starkt bero- ende av om och psykiatrin stödjer varandra utifrån sina respektive kunskapsom- råden. Psykiatrireformen behandlas också under av- snitt 4.3.4 Psykiatri. Vårdhemsavveckling och decentralisering Avvecklingen av vårdhem för utvecklingsstörda har pågått parallellt med en decentralisering av ansvaret till kommunerna. avveckla- des 13 vårdhem. bodde 717 personer med utvecklingsstörning på 39 vårdhem i landet. uppföljning visar att avvecklingen har haft positiva effekter för utvecklingsstördas livskvalitet, bl.a. när det gäller boendet. Det går däremot inte att påvisa att kommunaliseringen lett till att skillnaderna har minskat mellan gruppens levnadsförhållanden och övriga befolkningens. Regeringens slutsatser De handikappolitiska reformer som genomförts har i hög utsträckning varit in- riktade på att förbättra det individuella stödet till personer med funktionshinder. Självfallet har så- dana insatser stor betydelse men ibland har de fått kompensera brister i den generella utform- ningen och planeringen. För att målen med han- dikappolitiken skall kunna uppnås måste de indi- viduella service- och stödinsatserna kombineras med åtgärder för att förbättra tillgängligheten i samhällsmiljön som helhet. Insatser för att stödja personer med funktionshinder kommer därför i större utsträckning att fokuseras på tillgänglig- heten i verksamheter och miljöer. Det gäller både den fysiska miljön i bostäder, utemiljöer, kollek- tivtrafik m.m., och tillgänglighet till service som teckenspråkstolk, samhällsinformation, olika kulturutbud och tjänster. Denna inriktning av handikappolitiken har regeringen re- dovisat i en skrivelse till om handi- kappolitiken (skr. 1996/97:120). Arbetet för att förverkliga de handikappolitiska målen måste fortsätta och utvecklas såväl genom stimulans- åtgärder och kunskapsspridning som genom olika former av reglering och tillsyn. Regeringen tar nu ytterligare ett steg genom att samordna insatserna för att öka tillgänglig- heten m.m. för funktionshindrade. Regeringen har bildat en handikappdelegation med företrädare för handikapporganisationerna och en nationell samordningskommitté för han- dikappfrågor som skall ha till uppgift att utarbeta ett förslag till nationell handlingsplan för handi- kappområdet. Planen skall grundas på för att tillförsäkra människor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet. Psykiatrireformens huvuduppgift var att före- slå åtgärder som förbättrar psykiskt funktions- hindrade personers livsvillkor och livskvalitet. Det finns ett fortsatt behov av att utveckla sam- verkan mellan socialtjänst, psykiatrisk öppenvård och primärvård. Andra parter, som t.ex. försäk- ringskassan och arbetsförmedlingen, har även de stor betydelse i sammanhanget. Det behövs också åtgärder för att LSS-insatser i ökad ut- sträckning skall komma psykiskt funktionshind- rade till godo. Personlig assistans är en värdefull och upp- skattad insats för personer med omfattande funktionshinder. Personlig assistans enligt LSS och den statliga assistansersättningen enligt har inneburit ökad valfrihet, större infly- tande och bättre livskvalitet för många svårt funktionshindrade. Generellt sett kan det således konstateras att syftet med insatsen personlig assi- stans till stor del har uppnåtts. Det är viktigt att även i fortsättningen noga följa hur denna stöd- form utvecklas. Utredningen om bemötande av äldre (SOU 1997:170) har föreslagit att den som har personlig assistans enligt LSS med statlig assistansersättning enligt när han eller hon fyller får behålla sin rätt till personlig assi- stent och statliga assistansersättning även för tiden därefter. Vid behandlingen av regeringens proposition Nationell handlingsplan för äldre- politiken (prop. 1997/98:113) har givit regeringen tillkänna att i samband med budget- arbetet överväga om rätten till personlig assistans kan utvidgas så att den som erhållit assistans får behålla denna även efter 65-års- dagen. Regeringen avser att återkomma i frågan . Kostnaderna för den statliga assistansersätt- ningen har fortsatt att öka om än i något lång- sammare takt än . Även om vidtagna åtgärder har haft en viss effekt har dessa åtgärder inte kunnat dämpa utgiftsutvecklingen, vilket har påverkat andra insatser negativt. Det är viktigt att komma fram till en långsiktig och stabil lösning för stödformen utan att försämra livsvillkoren för gruppen funktionshindrade. Utformningen av lagen och genomförda regeländringar måste analyseras noga innan ytterligare förändringar övervägs. Som ett led i uppföljningen har regeringen givit uppdrag att göra en översyn av ersättningen för personlig assistans. I uppdraget ingår bl.a. att kartlägga om det finns nödvändiga kostnader som inte täcks av den nuvarande schablonen och i sådana fall pröva om det är möjligt att ersätta sådana kostnader vid sidan av en schablonersättning. Ett slutdatum för vårdhemsavvecklingen för personer med utvecklingsstörning kan sägas ha givit önskad effekt. Beslutet har bidragit till att öka förutsättningarna för goda levnadsvillkor för personer med funktionshinder. 5.3.3 Barn och ungdom Den svenska familjepolitiken sätter barnets bästa i centrum. Målet för barn- och familjepolitiken är att garantera alla barns rätt till omvårdnad, trygg- het och en god fostran. Genom bestämmelserna i åläggs föräldrarna huvudansvaret för vård och fostran av sina barn. Samhällets uppgift är att stödja och komplettera föräldrarna så att goda och trygga uppväxtvillkor kan garanteras för alla barn. Målet för den social omsorgen är att åstad- komma en av god kvalitet med effektiv resurs- användning som tillgodoser att barn och ung- domar växer upp under trygga och goda för- hållanden. barn och ungdomsvård har barn och ungdomar i åldrarna 0 och deras familjer som målgrupp. skall, i nära samarbete med hemmen, se till att barn och ung- domar som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd de behöver, och om det är motiverat med hänsyn till den unges bästa, vård och stöd utanför hemmet. I enlighet med lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) kan i vissa situationer beslut fattas om tvångsingripande. har också ett ansvar för vissa familjerättsliga upp- gifter. Tillstånd och utveckling De flesta barn i lever under gynn- samma förhållanden. Den fysiska hälsan hos barn och unga är god. av barnen lever tillsammans med båda sina föräldrar. Emellertid separerar fler föräldrar än tidigare och allt fler barn lever med en av sina föräldrar. redovisar i sin rapport till regeringen för Liten blir stor en undersökning som ge- nomförde och som rik tats till drygt 1 600 elever i närmare 100 klasser i årskurs 4. Den ger en bild av hur 10-åringar själva ser på sin tillvaro, vad de tycker om skolan och vad de gör . Undersökningen visar att de allra flesta 10-åringar mår bra. Flertalet barn trivs i sin vardag, med skolan, kamraterna och olika fritidssysselsättningar. De ekonomiska problem vårt land har haft och de konsekvenser detta medfört i form av arbetslöshet och nedskär- ningar i den offentliga sektorn har också drabbat barnen. Föräldrars arbetslöshet eller risk för ar- betslöshet har påverkat barnens situation. Större barngrupper i förskola och skola har varit ett sätt att begränsa kostnaderna i många kommuner. I de förebyggande insatserna, liksom i de riktade åtgärderna till de barn som har särskilda problem, har nedskärningar bl.a. inneburit att väntetiderna för utredning och behandling har blivit längre. har haft en kraftig ned- gång i födelsetalen till långt under reproduk- tionsnivå. En betydande del av nedgången hänger samman med att unga kvinnor väntar med att föda sitt första barn. Detta gäller särskilt de med låg utbildning. Det är sannolikt att denna utveckling hänger samman med utvecklingen på arbetsmarknaden. följer utvecklingen och analyserar orsaker till föränd- ringarna. Samhällets stöd i föräldraskapet ges framför allt i samband med graviditet och under barnets spädbarnstid. På mödra- och barnavårdscentraler erbjuds föräldrar att delta i gruppverksamhet som syftar till att öka kunskaperna om graviditet och barnets nedkomst samt om spädbarnets be- hov. Även via barnomsorgen och skolan har Tabell 5.3 Barn och unga, totalt antal samt per 10 000 invånare 0 , som har varit föremål för någon insats enl. SoL eller LVU 1985 1990 1995 1996 Barn med någon insats*) i totalt antal 23 693 25 904 28 702 30 503 i antal per 10 000 inv. 0 128 138 146 155 därav (per 10 000 inv. Med kontaktperson enl. SoL 42 64 88 90 Vård utom hemmet enl. SoL 62 60 57 57 Med kontaktperson enl. LVU 0,1 0,3 0,2 0,4 omhändertagande enl. LVU 4 5 7 7 Barn med vård enligt LVU totalt 35 21 22 23 SoL = Socialtjänstlagen, LVU = Lagen om vård av unga *) Varje barn kan ha haft flera insatser, varför antalet barn med respektive insats inte summerar till totala antalet barn som haft någon insats. Källa: SCB, S31 och 9101, SoS, Socialtjänst, 1996:11 och 1997:11 familjen möjlighet att delta i olika sorters föräld- raverksamhet. Föräldrautbildning anordnas också av frivilliga organisationer, föräldraföre- ningar och studieförbund. Barn, ungdomar och deras familjer med behov av hjälp och stöd erbjuds olika in- satser såsom kontaktperson/kontaktfamilj, pla- cering i familjehem eller i hem för vård eller bo- ende (HVB) samt olika stödinsatser i öppna former. Cirka 28 000 barn berördes av i tabellen uppräknade insatser från sida, vilket är en ökning med 1 000 barn jämfört med och en ökning med 6 000 barn . I tabellen ovan redovisas också antalet insatser per 10 000 barn 0 . Av tabellen framgår att den största ökningen återfinns i insatsen kontaktperson/ kontaktfamilj som mer än fördubblats . har vård utom hemmet enligt såväl socialtjänstlagen som LVU minskat . Däremot har antalet akuta omhändertaganden enligt LVU ökat. Andelen pojkar som är föremål för insatser är fler än antalet flickor och ökningen bland pojkarna är större än bland flickorna. I länsstyrelsernas rapporter fram- kommer att kommunerna utvecklar öppen- vårdsinsatser av olika slag. Flera länsstyrelser på- pekar att de hyser farhågor att , i sin ambition att hålla kostnaderna nere, i vissa situa- tioner alltför länge arbetar i öppenvård i stället för att placera ett barn eller en ungdom utanför hemmet. redovisar i sitt be- tänkande, (SOU 1998:31) Det gäller livet, en en- kät som kommittén genomfört bland ett urval kommuner angående omfattningen av deras in- satser gällande vård och stöd till barn och ung- domar med psykiska problem. Kommittén upp- skattar att dessa insatser är omfattande och berör mångdubbelt fler barn och ungdomar än vad som framkommer i den nationella statistiken. De viktigaste statliga insatserna En stor del av de verksamheter som påverkar barnens situation handhas av kommuner och landsting. Kommunsektorn har tilldelats extra resurser för att de grundläggande verksamheter- na vård, skola och omsorg skall kunna bedrivas på ett tillfredsställande sätt. Detta förbättrar för- utsättningarna för kommunerna att ge dessa verksamheter både en rimlig dimensionering och en tillfredsställande kvalitet. FN:s konvention om barnets rättigheter () är en av grundpelarna för regeringens arbete med barnfrågor. Barnets bästa skall sättas i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn och barnperspektivet skall genom- syra beslutsfattandet. Regeringen har överlämnat en proposition till (prop. 1997/98:182) Strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i . Propositionen grundar sig huvudsakligen på betänkande (SOU 1997:116) Barnets bästa i främsta rummet. Regeringen har beslutat att avsätta , dvs. totalt , ur Allmänna arvsfonden för projekt som avser att öka kunskaperna om i kom- muner och landsting. Efter mot kommersiell sexuell exploatering av barn i har ett uppföljningsarbete påbörjats. Det natio- nella uppföljningsarbetet inbegriper utarbetandet av en nationell handlingsplan för åtgärder mot kommersiell sexuell exploatering av barn. Planen har fastställts av regeringen. () har regeringens uppdrag att informera om och att granska om lagar och andra författningar och deras tillämpning stämmer överens med åta- gandena i konventionen. BO har också en opi- nionsskapande funktion och skall verka för att öka samhällets kunskap om barns och ungas villkor. En utredare har tillkallats för att se över organisation, verk- samhet och arbetsformer. Syftet är att precisera ombudsmannens uppdrag i förhållande till andra myndigheter och att stärka dess möjligheter att verka för barnens intressen. Från har socialtjänstlagen tillförts ett uttalat barnperspektiv. Dels har det införts en portalbestämmelse som säger att när åtgärder rör barn skall särskilt beaktas vad hän- synen till barnets bästa kräver. Denna bestäm- melse svarar mot artikel 3 i . Dels har en bestämmelse införts som stadgar att barnets skall ha rätt att komma till tals vid åtgärder som rör dem, i enlighet med barn- konventionens artikel 12. Vidare har nya regler för skydd, vård och behandling av barn och ungdom tillkommit. har av regeringen fått i uppdrag att höja kvaliteten på arbete med barn och ungdomar. Många projekt har fått stöd i syfte att utveckla nya metoder och höja kom- petensen inom . utgår i särskilda utvecklingsmedel till kommunerna för att utveckla förebyggande och öppenvårdsinsatser bl.a. inom ungdoms- vården. I länsstyrelsernas tillsynsuppdrag ingår att sär- skilt inrikta tillsynen mot arbete med de mest utsatta grupperna som t.ex. barn med behov av särskilt stöd och skydd och ung- domar i riskzon. träder ändringar i föräld- rabalken i kraft som syftar till att betona vikten av samförståndslösningar och underlätta för för- äldrar att komma överens i frågor om vårdnad, boende och umgänge. roll i såda- na ärenden stärks genom att föräldrar med so- cialtjänstens medverkan kan ingå avtal om vård- nad, boende och umgänge. Det generella statsbidraget till kommuner och landsting utökas med och för att ge förutsättningarna att klara åtagandet. För att garantera vården av ungdomar i behov av särskild tillsyn, inrättades Statens in- stitutionsstyrelse (SiS). I SiS uppdrag ingår att svara för att de som behöver tvångsvård enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, bereds sådan vård. Vården skall vara av hög kvalitet och tillgodose sådana stöd- och vårdinsatser som kommunala huvudmän efterfrågar inom ramen för en planerad vårdkedja. Sådan vård har byggts ut med 80 platser . har beslutat att en ny fri- hetsberövande påföljd för ungdomar, sluten ungdomsvård, skall införas ( prop. 1997/98:96, bet. 1997/98:JuU21, rskr. 1997/98:275). Ungdomar som har begått brott innan de fyllt kan dömas till sluten ungdomsvård mellan och istället för fängelse. Huvudprincipen skall dock vara att ungdomar skall hållas utanför kriminalvården. Domstolarna och åklagarmyn- digheten får ett större inflytande över hur social- tjänsten planerar och verkställer vårdplanen i de fall ungdomar överlämnas till vård inom social- tjänsten. har fått i uppdrag att förbereda införandet av den nya påföljden. SiS skall rapportera vilka åtgärder som har vidtagits och vilka ytterligare åtgärder som planeras. Strategi för barnets rätt I regeringens proposition Strategi för att för- verkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i (prop. 1997/98:182) beskrivs en strategi för det fortsatta arbetet med att förverkliga och genomföra i . I denna strategi ingår bl.a. att skall vara ett aktivt instrument och genomsyra allt statligt beslutsfattande som berör barn.