prop · GM0367 · 1999-01-01 00:00:00 — Arbetet under den svenska ordförandeperioden har varit fokuserat på Östersjöfrågor och ett resultat av detta blev att ett möte mellan alla energiministrar genomfördes tillsammans med representanter för i 1998. Skapandet av ett ekologiskt hållbart samhälle i och dess närområde har varit ett övergripande tema för det nordiska samarbetet under det svenska ordförandeskapet. Utvecklingen av energisystemet runt är av avgörande betydelse för den ekonomiska och sociala utvecklingen inom regionen. Statsministrarna i de nordiska länderna antog en gemensam deklaration om en bärkraftig energiförsörjning omkring (s.k. Bergendeklarationen), vari de uppdrog åt energiministrarna att närmare kartlägga möjligheter och åtgärder som kan vidtas för att främja utvecklingen på området. Resultatet av denna kartläggning redovisades ("Rapport til de nordiske statsministrerne i anledning av Bergendeklarationen"). I Bergenrapporten pekar energiministrarna ut de viktigaste åtgärderna inom energiområdet i det kommande arbetet för att nå målet om en hållbar utveckling i . har det nordiska energisamarbetet i stor utsträckning varit inriktat på att omsätta Bergenrapportens rekommendationer i konkret verksamhet. En stor del av arbetet bedrivs numera i särskilda arbetsgrupper, som också samarbetar med de övriga och med "Baltic Energy Task Force". På energiområdet har det svenska ordförandeprogrammet varit samlat under följande fyra områden: - utvecklingen av en bärkraftig energiförsörjning omkring , - det nordiska energiforskningsprogrammet, - klimat- och miljöfrågor, och - EU- och EES-frågor. verksamhet redovisas nedan under de nämnda fyra huvudrubrikerna. Utvecklingen av en bärkraftig energiförsörjning omkring De förslag som fördes fram i Bergenrapporten har varit vägledande för det svenska ordförandeskapets arbete . Inom ramen för ministerrådets arbete har flera projekt igångsatts utifrån energiministrarnas rekommendationer. Inom el- och gasområdena har arbetsgrupper inrättats som arbetar för att förbättra förutsättningarna för en hållbar energiförsörjning inom inom respektive sektor. För länderna inom kan stora vinster nås genom samarbete. Arbetet är inriktat på att närmare granska de stora projekt som energiföretagen arbetat fram ("Baltic Ring" respektive "Nordic Gas "), och på att medverka till en sådan utveckling av lagstiftning och andra regelverk i att en ekonomiskt och ekologiskt effektiv handel med energi främjas. Detta arbete bedrivs i nära samarbete med "EU Baltic Energy Task Force". har ett gemensamt seminarium i anordnats om utvecklingen inom elsektorn i . På gasområdet genomfördes ett seminarium i . har även lagt fram ett förslag till ett Synergi-projekt (ansökan är under behandling i ) avsett att genomföras . Synergi är ett delprogram inom gemenskapens fleråriga ramprogram för insatser inom energisektorn och är inriktat på att främja ett utökat samarbete med tredje land. Projektet som ministerrådet ämnar att genomföra syftar framför allt till att förbättra koordinationen av insatser på energiområdet i nordvästra . En speciell utredning om finansieringen av större energiprojekt har presenterats i samband med rapporten till statsministrarna. En tidigare påbörjad perspektivstudie av energimarknaderna runt har slutförts . Arbetet med perspektivstudien har samordnats med bl.a. arbetet med energiministrarnas Bergenrapport. i genomfördes ett första möte mellan energiministrarna från länderna kring . Slutsatsen av mötet var att detta var ett betydelsefullt steg i utvecklandet av energisamarbetet mellan länderna i . kommer samarbetet att fortsätta inom olika områden och kommer tillsammans med att ansvara för samarbetet inom klimatfrågor. Resultatet av detta samarbete kommer att redovisas på nästa möte mellan energiministrar som inträffar i . Vidare har ett träningsprogram för energiexperter i slutförts och utvärderats . En fortsättning planeras för energiexperter i nordvästra . Ytterligare samarbete genomförs med de baltiska länderna. För att dra upp riktlinjerna för detta anordnades ett seminarium med de baltiska ländernas energimyndigheter i . Det har sedan följts upp med ett möte i . En av de viktigaste slutsatserna från mötet i var att det finns behov av att koordinera bilaterala och multilaterala insatser för att kunna erhålla största möjliga avkastning på de resurser som sätts in. Det framgick också att det finns behov av koncentrerade utbildnings- och träningsinsatser för baltiska tjänstemän i nyckelfunktioner. Detta gäller även i hög grad anpassningen av lagstiftningen och dess tillämpning till . skall nämnas att en studieresa angående oljelagring för baltiska tjänstemän i och har genomförts . Det nordiska energiforskningsprogrammet (NEFP) Det nordiska energiforskningssamarbetet syftar till att komplettera och ersätta verksamhet som utförs nationellt och uppfyller kraven på nordisk nytta på energiområdet. Nuvarande programperiod upphörde och arbetet inom det nordiska energiforskningsprogrammet (NEFP) har inriktats på att utvärdera det innevarande programmet för att på grundval av denna utvärdering utforma ett nytt fyraårigt energiforskningsprogram . Verksamheten inom ramen för det nya programmet kommer i högre grad än tidigare att koncentreras till sådana områden som bedöms vara av central betydelse för utvecklingen av ekonomiskt och ekologiskt hållbar energiteknik. Den skall bidra till en kostnadseffektiv minskning av energiförbrukningen och utvecklingen av förnybara energikällor samt till miljövänligare energiteknik genom att stärka grundkompetensen vid universitet, högskolor och andra forskningsinstitutioner inom energiforskningsområden som är av centralt gemensamt nordiskt intresse. Forskningssamarbetet skall skapa fungerande forskarnätverk mellan länderna. NEFP är ett komplement till de nordiska ländernas nationella program och bedöms fortsatt kunna bidra till att stärka energiforskningen i samt öka möjligheterna till nordiskt samarbete. I samband med planeringen av det nya energiforskningsprogrammet som började löpa behandlas också möjligheterna till ett utvidgat samarbete om forskning och teknikutveckling i . Ett breddat samarbete med de baltiska länderna förbereds inom ramen för energiforskningsprogrammet och/eller i form av ett särskilt projekt. har klimatfrågan varit en viktig del av det nordiska energisamarbetet. Arbetet har i första hand inriktats på studier av kostnader för åtgärder och förutsättningarna för gemensamt genomförande, särskilt i de baltiska staterna. Ett samarbete om klimatfrågor har utvecklats med miljösektorn i en gemensam styrgrupp under ministerrådet. En internationell konferens arrangerades inför klimatkonventionens partsmöte i . Detta arbete fördes vidare under det svenska ordförandeskapsåret med sikte på partsmötet i . Arbetet har inriktats på analyser av framför allt de s.k. flexibla mekanismerna (exempelvis möjligheten att handla med utsläppsrättigheter) som syftar till att göra det möjligt att genomföra åtgärder för att minska koldioxidutsläpp där dessa är kostnadseffektiva. Utformningen av de flexibla mekanismerna var en av de stora frågorna inför Buenos Airesmötet. Dessa mekanismer har studerats både ur ett nordiskt- och ett Östersjöperspektiv för att utröna förutsättningarna för ett utökat samarbete i frågan. Arbetet har redovisats i flera internationellt uppmärksammade rapporter. Inriktningen av arbetet har styrts av, och bör i fortsättningen också styras av, de nordiska ländernas behov och intressen inför de fortsatta klimatförhandlingarna. har ett antal seminarier hållits. Bland annat arrangerades två seminarier på klimatområdet. Ett av dessa två seminarier samarrangerades med "EU Baltic Energy Task Force" som ett led i ett utvidgat samarbete inom kretsen för . Arbetet med handel med utsläppsrättigheter är en central uppgift i arbetet för utvecklingen av en hållbar energiförsörjning omkring . I anslutning till rekommendation om miljöräkenskaper har en studie genomförts av det nordiska elsamarbetet och elproduktionens påverkan på miljön. Studien visar på nyttan av att kunna samköra det nordiska elsystemet, men pekar även på vissa svårigheter. Aktuella energifrågor inom EU- och EES utgör numera en stående punkt på dagordningen vid nordiska möten på minister- och ämbetsmannanivå. Det gäller förutom frågor om energimarknaderna och energipolitik även frågor om den inre marknaden och miljöfrågor som är betydelsefulla för energiområdet. Som har redovisats tidigare sker och en betydelsefull del av det Östersjöinriktade arbetet i samarbete med "Baltic Energy Task Force". Under det svenska ordförandeskapet har det lagts stor vikt vid att informationsutbytet om aktuella energifrågor har fortsatt och utvecklas vidare. Detta är viktigt för de enskilda ländernas beslutsfattande, liksom för möjligheterna att kunna driva frågor som är av gemensamt nordiskt intresse inom Europa-samarbetet och i ett vidare internationellt perspektiv. I detta sammanhang skall också vikten av en ökad informationsöverföring till de baltiska länderna understrykas. En uppföljning av de europeiska programmen på nordisk nivå har inletts. I första hand kommer SAVE och ALTENER-programmen att bedömas ur en nordisk synvinkel. SAVE och ALTENER är båda delprogram inom EG:s ramprogram för insatser inom energisektorn och är inriktade på energieffektivisering respektive främjande av förnybara energikällor. Det första seminariet om SAVE-programmet hölls under det svenska ordförandeskapsåret och ett seminarium om ALTENER planeras för . 3.4.2 Näringspolitiskt samarbete Det övergripande målet för det nordiska samarbetet på näringsområdet är att bidra till att främja näringslivets konkurrenskraft och därigenom skapa goda villkor för tillväxt och sysselsättning. Samarbetet koncentreras till aktuella näringspolitiska problemställningar i de nordiska länderna, främst på områden där ett samarbete kan ge nordisk nytta utöver vad enskilda nationella insatser kan ge. En stor del av det nordiska näringspolitiska samarbetet är inriktat på att utreda gemensamma problem och möjligheter samt att utbyta erfarenheter och synpunkter om frågor av gemensamt intresse. Liksom föregående år har stor vikt fästs vid de små och medelstora företagen. Aktiviteterna har fokuserats kring främst följande huvudområden: - förbättring av den nordiska konkurrenskraften i syfte att skapa goda villkor för tillväxt, sysselsättning och välfärd, - det framtida nordiska innovationssamarbetet, - informations- och kommunikationsteknologi, - näringspolitiska aspekter på elektronisk handel, och - samarbete i närområdena. En utredning om innovationsfrågor och bl.a. verksamheten i Nordisk Industrifond redovisades och var ännu föremål för intensiva diskussioner inom ramen för det nordiska samarbetet. Nordtest är ett nordiskt organ för samarbete på provningsområdet. En utvärdering av Nordtest påbörjades och färdigställdes . förelåg en utredning om användningen av informationsteknologi, som diskuterades bl.a. vid ett ministermöte i . Vidare diskuterade ministrarna vid mötet i möjligheter och svårigheter när det gäller att få att näringsmässigt fungera som en sammanhängande region, varefter ämbetsmannakommittén för näringsfrågor beslutade att beställa en större konsultutredning som skall belysa ländernas konkurrenskraft. I linje med det svenska ordförandeskapets prioriteringar genomfördes vissa insatser i närområdena med finansiering från dels näringssektorn, dels ministerrådets närområdesbudget. Förutom Nordpraktik etablerades projektet , vilket innebar att 20 nordiska ungdomar sändes till och för att praktisera på företag. Allmänt informationsutbyte om aktuella EU- och EES-frågor står regelmässigt på dagordningen vid möten på det näringspolitiska området. 3.4.3 Regionalpolitik Ramen för samarbetet utgörs av det program som löper för . Tyngdpunkten har under det svenska ordförandeskapsåret legat på gränsregionalt samarbete, forsknings- och utredningsarbete samt kunskaps- och erfarenhetsutbyte. Det svenska ordförandeskapet har vidarefört och utvecklat ett mycket gott och väl fungerande samarbete på bl.a. följande områden: - Att vidareutveckla det gränsregionala samarbetet. Att ytterligare förbättra målstyrningen och uppföljningen av de nordiska medlen och att fortsätta med erfarenhetsöverföring av de stora program som INTERREG II har möjliggjort. En särskild punkt har varit att medverka i kartläggningen av de olika former av gränshinder som försvårar ett utvecklat samarbete. - Att fortlöpande diskutera olika EU- och EES-frågor. Förslaget till nytt strukturfondsregelverk och dess eventuella konsekvenser för det nordiska regionalpolitiska samarbetet har bl.a. behandlats. - Att aktivt följa och medverka till uppbyggnaden av (). Gemensamma möten har hållits mellan institutets styrelse och ämbetsmannakommittén för regionalpolitik. En fråga är vilken roll institutet kan utveckla i frågor som gäller regional utvecklingsplanering både i ett nordiskt och ett europeiskt perspektiv. - Att fortlöpande diskutera gemensamma nordiska regionalpolitiska spörsmål genom kunskaps- och erfarenhetsutbyte. En fortlöpande centralisering, med t.ex. utflyttning från de perifera regionerna sätter åter regionalpolitiken i fokus i flera länder. Olika förslag och rapporter har redovisats och diskuterats. En sista punkt som bör nämnas är förberedelserna för ett nytt handlingsprogram . Ambitionerna har varit att förbereda ett mer fokuserat och politiskt inriktat program för kommande period. Arbetet inleddes med ett tvådagars-seminarium i . 3.4.4 Jord- och skogsbruk samt fiske Jord- och skogsbruk Verksamheten inom området jord- och skogsbruk bedrivs inom ramen för det handlingsprogram , som antogs . Huvudinriktningen av det nordiska samarbetet inom jord- och skogsbrukssektorn omfattar samarbete kring frågor av centralt intresse för , samarbete inom närområden och samarbete för att stödja de nordiska ländernas deltagande i internationella organ. I handlingsprogrammet lyfts fyra insatsområden fram, vilka huvudsakligen hänför sig till de två första av de nämnda riktlinjerna. Insatsområdena är kvalitetsproduktion i jordbruket med speciell inriktning på miljö, förvaltning av genetiska resurser, utveckling av jord- och skogsbruksberoende regioner samt uthålligt skogsbruk. I det svenska ordförandeprogrammet angavs att ämnade ta initiativ till en halvtidsuppföljning av handlingsprogrammet. Som en följd av uppföljningen avsattes medel för en utvärdering av Handlingsprogrammet för genetiska resurser. I utvärderingen ingick också Nordiska Genbankens (NGB) verksamhet. Utvärderingen kommer att utgöra underlag för en strategisk diskussion om prioriteringar för NGB:s arbete för och därefter. Man planerar att diskutera frågan i ministerrådet . Det tvärsektoriella samarbetet med såväl miljösektorn som regionalpolitiska sektorn har fortsatt och fördjupats genom ett antal samarbetsprojekt. Utöver de viktigare politiska åtgärder som här redovisas pågår en stor mängd projekt och arbeten inom insatsområdena för att uppnå de mål som satts för varje område i handlingsprogrammet. I det svenska ordförandeprogrammet har prioriterats uppföljningen av den nordiska handlingsplanen för livsmedelssäkerhet, vilken antogs av session . Uppföljningen kommer att koncentreras på de fem områden som angivits i planen: hållbart jord- och skogsbruk, genetiska resurser/biodiversitet, säker mat, det civila samhället i och närområdena samt internationell uppföljning. inbjöd ansvariga inom jord- och skogsbrukssektorn representanter för miljö-, livsmedels-, fiskeri- och konsumentsektorerna till samarbete för att på effektivaste sätt uppfylla intentionerna i rekommendation om livsmedelssäkerhet. Detta har bl.a. resulterat i ett samarbete med miljösektorn inom området hållbart jord- och skogsbruk. Inom området säker mat har ett samarbete med livsmedelssektorn igångsatts genom tillsättningen av en ad hoc-grupp med uppgift att bl.a. verka för en gemensam plattform för frågor kring foderantibiotika och salmonella. Inom ramen för uppföljningen av handlingsplanen har det civila samhället i och närområdena igångsatts. Vad gäller övrigt samarbete inom närområdet har insatserna avgränsats till tre prioriterade områden, nämligen förvaltning av genetiska resurser, utbildning på alla nivåer och forskning samt miljöaspekter knutna till jord- och skogsbrukssektorn. Samarbetet kring genetiska resurser har bedrivits inom ramen för Nordiska Genbankens verksamhet. Genbankens arbete i närområdet har bidragit till att dessa länder har kunnat ta sitt ansvar att följa biodiversitetskonventionen i en svår ekonomisk situation. i har unika samlingar av växtgenetiskt material. I en första fas har Nordiska Genbanken koordinerat en internationell konsultativ grupp för att utreda hur skall omstruktureras för att i fortsättningen kunna fungera effektivt inom snävare ekonomiska ramar. Gruppens arbete har resulterat i en rapport med förslag till åtgärder som diskuteras av berörda parter i . Resultatet av diskussionerna kommer att ligga till grund för Genbankens framtida engagemang i . Arbetet inom Nordiska Genbanken för husdjur (NGH) har utvidgats genom de nationella medel som har tillskjutits NGH för förutom de medel som anslås från ministerrådet. NGH:s aktivitetsnivå kan förväntas öka under det närmaste året. Arbetet skall bedrivas inom fem prioriterade områden bl.a. samordning av insatser för ett effektivt bevarandearbete i och skapande av en kunskapsbas för ett långsiktigt bevarande av de husdjursgenetiska resurserna i . har yttrat sig till angående ett förslag till nordisk miljöcertifiering av skogsbruk och därvid avrått från en sådan bl.a. mot bakgrund av de initiativ som har tagits både nationellt och på europeiskt plan. har vidare i ett uttalande till Nordisk skogsunions kongress uppmanat till fortsatt nordiskt samarbete för ett ekonomiskt, ekologiskt och socialt hållbart skogsbruk i hela världen. Den nordiska kontaktgruppen för internationell skogspolitik vars mandat utvidgades till att omfatta alla internationella skogsfrågor inklusive handel har bl.a. tagit initiativ till en nordisk studie för att bygga upp en kunskapsbas om livscykelanalys och träprodukter som skall kunna utnyttjas av nordisk träindustri. De nordiska länderna har fortsatt sitt samarbete i det mellanstatliga skogsforument (IFF) som kommer att avlämna sin slutrapport . Nordiska skogsbrukets frö- och plantråd som har till uppgift att på olika sätt främja skogsbrukets frö- och plantförsörjning i de nordiska länderna har bl.a. anordnat en konferens om miljöanpassad plantproduktion. Rådet är ett viktigt forum för diskussion om reglering av nationell och internationell handel med skogsodlingsmaterial. SamNordisk Skogsforskning (SNS), som är en institution under , har etablerat sitt sekretariat i . SNS:s mål är att genom ökat forskningssamarbete bidra till ett hållbart och mångsidigt skogsbruk i . Principen vid fördelning av samnordiska medel är att i kvalitetshöjande syfte åstadkomma en förstärkning och koordinering av nationella insatser. har SNS stöttat 13 nordiska samarbetsprojekt rörande bl.a. effekten av klimatförändringar och luftföroreningar på skogsekosystemen, naturvårdsmål i skogsbruket och förbättrad virkeskvalitet. Bidrag har även beviljats till ett antal forskarnätverk och vetenskapliga konferenser. För att stimulera nordiskt deltagande i EU-forskningen arrangerades ett seminarium där forskare från alla nordiska länder deltog. Tjänstemän från informerade om ansökningsmöjligheter och skogsforskningens roll i det kommande, femte ramprogrammet. På ministerrådets uppdrag har en informationsbroschyr framställts som beskriver utvecklingen av ett bärkraftigt skogsbruk i de nordiska länderna. Broschyren har distribuerats till branschorganisationer, handelskontor, miljöorganisationer m.m. inom . Fiske Verksamheten inom fiskeområdet har tagit sin utgångspunkt dels i samarbetsprogrammet för nordiskt fiskerisamarbete som gäller för , dels i det svenska ordförandeprogrammet. Den övergripande målsättningen för det nordiska fiskerisamarbetet är att bidra till utvecklingen av de nordiska ländernas fiskerinäring som en viktig samhällsekonomisk aktivitet. Tonvikten har lagts på att konsolidera och vidareföra pågående projekt och nya initiativ inom fiskesektorn. Under det svenska ordförandeskapet har frågan om att skapa ett ekologiskt hållbart samhälle i också präglat samarbetet inom fiskesektorn. Det svenska ordförandeskapet har även lyft fram andra frågor av betydelse som t.ex. ambitionen att förtydliga det nordiska samarbetets politiska dimensioner, samt att inom det internationella samarbetet verka för ett samstämt agerande på nordisk nivå och vidare vikten av ett stabilt nordiskt närområdessamarbete. har i det senare samarbetet verkat för att Östersjösamarbetet har satts i fokus. Det ekologiskt hållbara samhället har sin utgångspunkt i den nordiska miljöstrategin. Av särskilt intresse för fiskesektorn har varit - att verka för effektivare användning av naturresurserna, - att göra miljöfrågorna till ett självklart element i ansvaret för alla samhällssektorer, - att en nordisk strategi för art- och biotopskydd bör utvecklas, - att i arbetet inom EU ta hänsyn till nordiska erfarenheter och ställningstaganden, och - att vara pådrivande i det internationella arbetet för en hållbar utveckling. har frågeställningar som syftar till att utveckla ett hållbart fiske prioriterats. Det gäller särskilt de redan påbörjade åtgärderna inom miljöområdet som miljömärkning av fisk, arbetet med den biologiska mångfalden på fiskets område samt förslag som har syftat till att förbättra tekniska bevarandeåtgärder. I detta sammanhang har det nordiska forskningssamarbetet såsom tidigare intagit en central roll. Utveckling av Östersjöarbetet och uppföljningen av har varit viktiga arbetsuppgifter . Detta har bl.a. omfattat utvecklingen av selektiva redskap samt bestämmelser och andra förhållanden vad gäller dumpning av oönskade bifångster samt till utbildning av fiskare och andra berörda i ekologi och redskapsteknologi. Inom ramen för informationsprogrammet arrangerades konferensen för framtiden. Konferensen syftade bl.a. till att skapa en gemensam förståelse för de problemställningar som finns knutna till begreppet bärkraftigt fiske samt att diskutera olika tillvägagångssätt för att uppnå ett sådant fiske. hölls en konferens med temat Framtidens marknadsförutsättningar för det nordiska fiskerisamarbetet. Konferensen syftade till att beskriva de nya marknadsförutsättningar som fiskesektorn står inför. Utgångspunkten för konferensen var en studie som visade att fiskerisektorn i allt högre grad kommer att påverkas av aktörer utanför sektorn. har en ny nordisk miljö- och fiskeristrategi för åren 1999- 2002 arbetats fram. Den nya strategin antogs av de nordiska miljö- och fiskeministrarna och syftar till att ytterligare stärka samarbetet mellan miljö- och fiskeriförvaltningarna genom att öka integreringen av miljöaspekter i fiskerisektorn. Det övergripande målet är även fortsättningsvis att säkra en god marin miljö som grund för den biologiska mångfalden och därmed en bärkraftig fiskerinäring. 3.4.5 Bygg- och bostadssamarbete Det nordiska samarbetet inom bygg- och bostadsområdet har präglats av minskningar av de ekonomiska ramarna och av osäkerhet om samarbetets framtid. Handlingsplanen för kunde därför endast delvis genomföras. Den handlingsplan för som bostadsministrarna lade fram hänsköts till presidium och . Någon ställning till handlingsplanen eller till frågan om sektorns plats i det fortsatta nordiska samarbetet togs inte . Till följd av detta anvisades inte heller några medel för . Som en konsekvens av dessa oklarheter har huvuduppgiften varit att verka för att en samsyn uppnås mellan och i fråga om bygg- och bostadssamarbetets framtid. Den utåtriktade verksamheten har fått inriktas på att följa och slutföra påbörjade eller beslutade samarbetsprojekt finansierade genom tidigare års budgetar.