prop · GM0387 · 1999-01-01 00:00:00 — Lagförslaget i lagrådsremissen om ändrade försäkringsrörelseregler för utländska försäkrings- givare Förslag till lag om ändring i lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares verksamhet i Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:293) om utländska försäk- ringsgivares verksamhet i dels att 1 kap. 15 § och 5 kap. 15 § skall upphöra att gälla, dels att 1 kap. 1 och 6 §§, 3 kap. 2 och 3 §§, 4 kap. 4, 5 och 10 §§, 5 kap. 5 9, 11, 14 och 19 §§, 6 kap. 1, 3, 4, 8 och 9 §§, 7 kap. 7 §, 8 kap. 1, 2 och 4 §§, 10 kap. 1 § samt rubriken närmast före 5 kap. 5 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 5 kap. 4 a och 8 a §§ samt 8 kap. 1 a § och närmast före 5 kap. 4 a § en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 1 § Utländska försäkringsgivare har rätt att bedriva verksamhet i i enlighet med denna lag. Regeringen eller, efter rege- ringens bemyndigande, Finans- inspektionen får meddela särskilda föreskrifter om bedrivande av för- säkringsrörelse för att uppfylla åtaganden till följd av av- tal mellan Europeiska gemenskap- erna (EG) och . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela särskilda föreskrifter om bedrivande av försäkringsrörelse för att uppfylla åtaganden till följd av avtal mellan Europeiska gemenskaperna (EG) och . 6 § Med skadeförsäkring förstås i denna lag sådan försäkring som avses i 2 kap. 3 a § försäkringsrörelselagen (1982:713). Med livförsäkring förstås i denna lag sådan försäkring som avses i 2 kap. 3 b § försäkringsrörelselagen. Ersättning som betalas i form av livränta eller sjukränta tillhör livför- säkring, om ersättningen betalas från en livförsäkring, och skadeförsäk- ring, om ersättningen betalas från en skadeförsäkring. Om en sådan ränta har köpts i ett livförsäkringsföretag, skall den dock i detta företag höra till livförsäkring. För sådan livränta eller sjuk- ränta som tillhör skadeförsäkring gäller de särskilda bestämmelserna om livförsäkring i 5 kap. 2, 5, 11 och 20 §§ samt 7 kap. 4 12 §§. För sådan livränta eller sjuk- ränta som tillhör skadeförsäkring gäller de särskilda bestämmelserna om livförsäkring i 5 kap. 2, 5 och 11 §§ samt 7 kap. 4 12 §§. 3 kap. 2 § I fråga om verksamhet som drivs av EES-försäkringsgivare enligt denna lag skall Finansinspektio- nen, i samarbete med den behöriga myndigheten i försäkringsgivarens hemland, verka för en sund utveckling av verksamheten. skall, i sam- arbete med den behöriga myndig- heten i försäkringsgivarens hem- land, utöva tillsyn över att EES- försäkringsgivaren bedriver sin verksamhet i i enlighet med denna lag och andra författningar som reglerar försäk- ringsgivarens näringsverksamhet. skall lämna uppgifter till de behöriga myndig- heterna i EES-försäkringsgivares hemländer, om dessa myndigheter behöver uppgifterna för sin tillsyn över försäkringsgivares verksamheter, samt i övrigt ha ett nära samarbete med dessa myndigheter. 3 § En EES-försäkringsgivare som driver verksamhet här i landet skall lämna de uppgifter om verksamheten som behövs för till- synen. har rätt att granska den verksamhet som en EES- försäkringsgivares sekundäretablering bedriver. Försäkringsgivaren skall även hålla tillgångar, räkenskaper och andra handlingar tillgängliga för granskning. Regeringen eller, efter regering- ens bemyndigande, Finansinspek- tionen får meddela föreskrifter om vilka upplysningar som försäk- ringsgivaren skall lämna till in- spektionen enligt första stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka upp- lysningar som försäkringsgivaren skall lämna till inspektionen enligt första stycket. Lydelse enligt prop. 1997/98:186 Föreslagen lydelse 4 kap. 4 § Ansökan om koncession enligt 1 § första stycket prövas av Finans- inspektionen. Ärenden som är av principiell betydelse eller av särskild vikt prövas dock av regeringen. Om ansökan skall prövas av regeringen, skall överlämna den till regeringen tillsammans med ett eget yttrande. Till ansökningen skall fogas 1. en plan för verksamheten i (verksamhetsplan), och 2. ett intyg om att försäkringsgivaren har deponerat värdehandlingar enligt 5 kap. 1 § andra stycket. Regeringen eller, efter rege- ringens bemyndigande, Finans- inspektionen får meddela närmare föreskrifter om vad verksamhets- planen skall innehålla och vilka ytterligare handlingar som skall fogas till ansökan. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om vad verksamhetsplanen skall inne- hålla och vilka ytterligare hand- lingar som skall fogas till ansökan. 5 § En försäkringsgivare från tredje land skall beviljas koncession och dess företrädare skall godkännas, om ansökan uppfyller de krav som ställs i 4 § och 1. den planerade verksamheten kan antas komma att uppfylla kra- ven på en sund försäkringsverk- samhet, 2. det kan antas att den som kommer att ha ett sådant kvalifice- rat innehav i en försäkringsgivare som avses i 1 kap. 9 a § första stycket försäkringsrörelselagen (1982:713) inte motverkar en sund utveckling av verksamheten hos försäkringsgivaren och denne även i övrigt är lämplig att utöva ett väsentligt inflytande över led- ningen av en försäkringsgivare och 1. den planerade verksamheten kan antas komma att uppfylla kra- ven i denna lag och övriga för- fattningar som reglerar verksam- heten, 2. det kan antas att den som kommer att ha ett sådant kvalifice- rat innehav i en försäkringsgivare som avses i 1 kap. 9 a § första stycket försäkringsrörelselagen (1982:713) inte motverkar de krav på verksamheten hos försäkrings- givaren som avses i 1 och denne även i övrigt är lämplig att utöva ett väsentligt inflytande över led- ningen av en försäkringsgivare och 3. den som avses vara företrädare för försäkringsgivaren eller, i de fall där företrädaren är en juridisk person, vara dess ombud har tillräckliga insikter och erfarenheter för att delta i ledningen hos en försäkringsgivare och även i övrigt är lämplig för en sådan uppgift. Koncession får inte beviljas, om det kan antas att någon som i väsentlig mån har åsidosatt sina skyldigheter i näringsverksamhet eller i andra ekonomiska angelä- genheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet kommer att ha ett kvalificerat innehav i en försäkringsgivare. Koncession får inte vägras av det skälet att det inte behövs någon ytterligare försäkringsgivare. Koncession beviljas tills vidare eller, om det finns särskilda omstän- digheter, för bestämd tid, högst , och därutöver till det löpande räkenskapsårets slut. Koncession skall meddelas i enlighet med den indelning som anges i 2 kap. 3 a och 3 b §§ försäkringsrörelselagen. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 10 § skall efter an- sökan av en försäkringsgivare från tredje land lämna tillstånd till verksamhet enligt 1 § andra styck- et, om den planerade verksam- heten kan antas komma att upp- fylla kraven på en sund försä- kringsverksamhet. Inspektionen får meddela närmare föreskrifter om den utredning som skall fogas till ansökan om tillstånd. skall efter an- sökan av en försäkringsgivare från tredje land lämna tillstånd till verksamhet enligt 1 § andra styck- et, om den planerade verksam- heten kan antas komma att upp- fylla kraven i denna lag och övriga författningar som reglerar verksamheten. Inspektionen får meddela närmare föreskrifter om den utredning som skall fogas till ansökan om tillstånd. Om det inte längre finns förutsättningar för tillstånd enligt första stycket får förklara tillståndet förverkat. Grundläggande krav för försäk- ringsrörelsen Försäkringsgivare från tredje land skall bedriva sin försäkrings- rörelse i med en för rörel- sens omfattning och beskaffenhet tillfredsställande soliditet, likvidi- tet och kontroll över försäkrings- risker, placeringsrisker och rörel- serisker, så att åtagandena mot försäkringstagarna och andra er- sättningsberättigade på grund av försäkringarna kan fullgöras. Försäkringstekniska avsättning- ar och grunder för försäkrings- verksamheten Försäkringstekniska avsättning- ar m.m. 5 § En försäkringsgivare från tredje land skall för sin direkta försäkrings- rörelse i redovisa försäkringstekniska avsättningar. En försäk- ringsgivares försäkringstekniska avsättningar skall motsvara de belopp som behövs för att försäkringsgivaren skall kunna upp- fylla alla åtaganden som skäligen kan förväntas uppkomma på grund av ingångna försäkringsavtal. De försäkringstekniska avsättningarna skall motsvara försäkringsgivarens ansvarighet för 1. löpande försäkringar (pre- miereserv), 2. inträffade oreglerade försäk- ringsfall, kostnader som beräknas uppkomma för regleringen av dessa samt tilldelad återbäring som förfallit till betalning men inte betalats ut (avsättning för oregle- rade skador), 3. sådan tilldelad återbäring inom livförsäkringsrörelsen som inte har förfallit till betalning, 4. sådan tilldelad återbäring inom annan försäkringsrörelse än livförsäkringsrörelse som inte har förfallit till betalning, och 5. förlustutjämning för kredit- försäkring som avses i 12 kap. 9 a § försäkringsrörelselagen (1982:713) (utjämningsavsättning) upp till det belopp för avsättning- ens storlek som anges i första stycket andra meningen nämnda paragraf. 1. försäkringsfall, förvaltnings- kostnader och andra kostnader under resten av avtalsperioden för löpande försäkringar i skadeför- säkringsrörelse (ej intjänade pre- mier och kvardröjande risker) res- pektive livförsäkringsrörelse (liv- försäkringsavsättning), 2. inträffade oreglerade försäk- ringsfall, kostnader för regleringen av dessa samt återbäring som för- fallit till betalning men inte beta- lats ut (oreglerade skador), 3. sådan återbäring som är garanterad i nominella eller reala belopp (garanterad återbäring) och som inte omfattas av 1 eller 2, 4. sådan återbäring inom livför- säkringsrörelse som är villkorad av värdeförändringar på tillgång- ar eller av ett visst försäkrings- tekniskt resultat som försäkrings- tagarna eller andra ersättnings- berättigade står risken för (vill- korad återbäring), 5. förlustutjämning för kredit- försäkring som avses i 12 kap. 9 a § försäkringsrörelselagen (1982:713) (utjämningsavsättning) upp till det belopp för avsättning- ens storlek som anges i första stycket andra meningen nämnda paragraf, och 6. fondförsäkringar som för- säkringstagarna eller andra er- sättningsberättigade bär place- ringsrisken för (fondförsäkrings- åtaganden där försäkringstagaren bär placeringsrisken). Ansvarar flera försäkringsgivare solidariskt för en försäkring, skall en- dast den del av försäkringen som enligt avtal mellan försäkringsgivarna belöper på en enskild försäkringsgivare beaktas vid beräkningen av den försäkringsgivarens försäkringstekniska avsättningar. Avsättning för oreglerade skador skall beräknas särskilt för varje för- säkringsfall. För skadeförsäkringsrörelse får statistiska metoder användas om de leder till en tillräcklig avsättning med beaktande av skadornas art. Regeringen, eller efter regering- ens bemyndigande, Finansinspek- tionen får meddela närmare före- skrifter om beräkning av försäk- ringstekniska avsättningar. Vid beräkning av premiereserv för livförsäkringsrörelse gäller 7 kap. 2 § försäkringsrörelselagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om de försäkringstekniska avsätt- ningars innehåll och beräkning. Vid beräkning av avsättning för ej intjänade och kvardrö- jande risker respektive livförsäk- ringsavsättning gäller 7 kap. 2 § försäkringsrörelselagen. 6 § För livförsäkringar skall, om det inte med hänsyn till försäkringar- nas särskilda beskaffenhet finns anledning till undantag, grunder upprättas för 1. beräkning av försäkringspre- mier och premiereserv, 2. försäkringstagares rätt till återköp och fribrev, 3. belåning av försäkringsbrev hos försäkringsgivaren, 4. verkan av underlåten premie- betalning, 5. försäkringstagarens rätt när försäkringen av annan anledning än som avses i 2 eller 4 upphör eller när försäkringsgivaren i övrigt inte har ansvar för försäk- ringsfallet och 6. förräntning av försäkrings- belopp som förfallit till betalning. För sådan livränta eller sjuk- ränta som enligt 1 kap. 6 § tredje stycket tillhör annan försäkring än livförsäkring skall grunder upp- rättas för beräkning av premie- reserv och rätt till återköp. Försäkringsgivare från tredje land skall upprätta och följa försäk- ringstekniska riktlinjer. Företräd- aren skall fastställa riktlinjerna, se till att de följs och fortlöpande pröva om de behöver ändras. De försäkringstekniska rikt- linjerna skall innehålla principer för 1. hur bestäms, 2. beräkning av försäkringstek- niska avsättningar, 3. återköp och belåning av för- säkringar, 4. fördelning av återbäring till försäkringstagarna och andra er- sättningsberättigade, samt 5. hur soliditeten i sekundär- etableringen skall tillgodoses. De försäkringstekniska rikt- linjerna skall kompletteras med ett försäkringstekniskt beräknings- underlag. Underlaget skall inne- hålla de antaganden som behövs för att beräkna 1. , försäkringstekniska avsättningar, tekniska återköps- värden och belåningsvärden, 2. fördelningen av återbäring, samt 3. soliditetsreserver. Om det med hänsyn till för- säkringens beskaffenhet eller av annat särskilt skäl saknas anled- ning att upprätta ett sådant beräk- ningsunderlag får försäkringsgiv- aren helt eller delvis avstå från att upprätta det. 7 § För de grunder för beräkning av försäkringspremier och premie- reserv som anges i 6 § första stycket 1 samt för de grunder för beräkning av premiereserv som anges i 6 § andra stycket gäller 7 kap. 5 och 6 §§ försäkringsrörel- selagen (1982:713) i tillämpliga delar. Grunderna för försäkringstag- arnas rätt till återköp och fribrev skall ange villkoren för att erhålla denna rätt. De skall även inne- hålla regler för beräkning av åter- köps- och fribrevsvärden. Grunderna för belåning av för- säkringsbrev hos försäkringsgiva- ren skall ange villkoren för belå- ningen. De skall även innehålla bestämmelser om lånevärde, rän- tesats och verkan av underlåtenhet att betala ränta. Grunderna för verkan av under- låtenhet att betala premierna skall ange i vilken ordning försäkrings- givarens ansvarighet kan komma att upphöra eller i övrigt föränd- ras. Vidare skall grunderna ange villkoren för att försäkringen åter skall träda i kraft (återupplivning). för livförsäkringar skall grundas på antaganden om död- lighet och andra riskmått, ränte- sats samt driftskostnader som var för sig är betryggande. En av- vikelse får ske om den är försvar- lig med hänsyn till försäkrings- givarens ekonomiska situation. 8 § De försäkringstekniska avsättning- arna skall täckas med tillgångar på det sätt som gäller för skuldtäck- ning enligt 7 kap. 9 § första, tredje och fjärde styckena, 9 a 10 c §§, 10 e samt 10 f §§ försäkringsrö- relselagen (1982:713) eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av någon av dessa bestämmel- ser. Dock skall skuldtäckning en- dast omfatta direkt försäkrings- rörelse. De försäkringstekniska avsättning- arna skall täckas med tillgångar på det sätt som gäller för skuldtäck- ning enligt 7 kap. 9 § första, tredje och fjärde styckena, 9 a 10 c, 10 e, 10 f samt 13 §§ försäkringsrörelse- lagen (1982:713) eller enligt före- skrifter som meddelats med stöd av någon av dessa bestämmelser. Dock skall skuldtäckning endast omfatta direkt försäkringsrörelse. När de försäkringstekniska avsättningarna skall täckas, får depositio- nen enligt 1 3 §§ räknas in under förutsättning att depositionen dels består av värdehandlingar som får användas för skuldtäckning med tillämpning av bestämmelserna i första stycket, dels inte har beaktats enligt 12 § första stycket fjärde meningen. De tillgångar som används för skuldtäckning skall finnas i . för fondförsäkringar skall placeras i andelar i sådana till försäkringen anknutna fonder som försäkringstagaren från tid till annan bestämmer. Försäkrings- givaren får begränsa antalet fonder i vilka får place- ras. Utdelning och ersättning vid in- lösen av sådana andelar får en- dast användas för förvärv av nya andelar i anknutna fonder och för utbetalning eller betalning av kostnader enligt försäkringsav- talet. 9 § Företrädaren för en försäkrings- givare från tredje land skall se till att sådana riktlinjer som anges i 7 kap. § försäkringsrörelse- lagen (1982:713) upprättas och att riktlinjerna följs. Företrädaren skall vidare fortlöpande pröva om riktlinjerna behöver ändras. Företrädaren skall se till att för- säkringstagarna och den som av- ser att teckna en livförsäkring hos försäkringsgivaren informeras om det huvudsakliga innehållet i rikt- linjerna, om det inte med hänsyn till försäkringens särskilda be- skaffenhet saknas anledning till så- dan information. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, skall meddela föreskrifter om skyldigheten att lämna information och om vilka försäkringar som inte skall omfat- tas av informationsskyldigheten. Företrädaren för en försäkrings- givare från tredje land skall se till att sådana placeringsriktlinjer som anges i 7 kap. § försäkrings- rörelselagen (1982:713) upprättas och följs samt fortlöpande pröva om de behöver ändras. Företrädaren skall se till att liv- försäkringstagarna och de som er- bjuds att teckna en livförsäkring hos försäkringsgivaren informeras om det huvudsakliga innehållet i riktlinjerna, om det inte med hän- syn till försäkringens särskilda be- skaffenhet eller av annat särskilt skäl saknas anledning till sådan in- formation. Regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer skall meddela föreskrifter om skyldigheten att lämna in- formation och om vilka försäk- ringar som inte skall omfattas av informationsskyldigheten. 11 § Försäkringstagarnas förmånsrätt enligt 4 a § förmånsrättslagen (1970:979) följer med en fordran som grundas på avtal om Förmånsrätt enligt 4 a § förmåns- rättslagen (1970:979) följer med en fordran som grundas på avtal om 1. livförsäkring, eller 2. återförsäkring avseende livförsäkring. Förmånsrätten omfattar de tillgångar som finns upptagna i det register som anges i 10 §, när en försäkringsgivare från tredje land försätts i kon- kurs eller när utmätning äger rum eller särskild administration träder in. Fordran enligt första stycket 1 har företräde framför fordran enligt första stycket 2. 14 § Kapitalbasen för livförsäkring får omfatta de poster som anges i 7 kap. 22 § och 26 § tredje stycket försäkringsrörelselagen (1982:713). För livförsäkring be- räknas solvensmarginalen enligt 7 kap. 23 § försäkringsrörelse- lagen. Garantibeloppet för livför- säkring skall motsvara 400 000 ECU. En tredjedel av solvensmar- ginalen eller av garantibeloppet, om det är större, skall motsvaras av poster som anges i 7 kap. 22 § första stycket 1 3 försäkrings- rörelselagen. Kapitalbasen för livförsäkring får omfatta de poster som anges i 7 kap. 22 § och 26 § tredje stycket försäkringsrörelselagen (1982:713). För livförsäkring be- räknas solvensmarginalen enligt 7 kap. 23 § försäkringsrörelselag- en. Garantibeloppet för livförsäk- ring skall motsvara . En tredjedel av solvensmarginalen eller av garantibeloppet, om det är större, skall motsvaras av poster som anges i 7 kap. 22 § första stycket 1 4 försäkringsrörelse- lagen. 19 § En försäkringsgivare från tredje land som meddelar livförsäkringar i skall utföra försäkrings- tekniska beräkningar och utred- ningar under ledning av en aktua- rie. I fråga om aktuarien gäller 8 kap. 18 § andra stycket försäk- ringsrörelselagen (1982:713). En försäkringsgivare från tredje land skall utföra försäkringstek- niska beräkningar och utredningar under ledning av en eller flera aktuarier. I fråga om aktuarierna gäller 8 kap. 18 § första och andra styckena försäkringsrörelselagen (1982:713). skall, om det behövs, förordna en eller flera aktuarier som tillsammans med försäkringsgivarens aktuarie skall utföra de uppgifter som avses i första stycket. Inspektionen skall utfärda en instruktion för sådan aktuarie. Aktuarien har rätt att få arvode av försäkringsgivaren. Arvodets storlek bestäms av inspektionen. 6 kap. 1 § skall ha tillsyn över den verksamhet som försäk- ringsgivare från tredje land bedri- ver i . Inspektionen skall verka för en sund utveckling av verksamheten och ha ett nära sam- arbete med andra länders behöriga myndigheter. skall ha tillsyn över den verksamhet som försäk- ringsgivare från tredje land bedri- ver i . Inspektionen skall utöva tillsyn över att verksamheten bedrivs i enlighet med denna lag och andra författningar som reg- lerar försäkringsgivarens närings- verksamhet. Inspektionen skall ha ett nära samarbete med andra länders behöriga myndigheter. 3 § Företrädaren för en försäkringsgivare från tredje land skall utan anma- ning lämna 1. en redogörelse för försäkringsgivarens verksamhet i för varje räkenskapsår, enligt formulär som fastställs av inspektionen, 2. ett intyg för varje räkenskapsår om att försäkringsgivarens deposi- tion motsvarar kraven i 5 kap. 1 3 §§, 3. en utredning för varje räken- skapsår om de försäkringstekniska avsättningarnas storlek, hur dessa har beräknats och täckts samt om avgiven återförsäkring, 4. en kopia av grunder eller ändrade grunder, 3. försäkringstekniska riktlinjer för livförsäkring eller en ändring i riktlinjerna senast när de börjar användas, 5. uppgifter om de tvångsmedel som den behöriga myndigheten i försäkringsgivarens hemland har tillgripit mot försäkringsgivaren, samt 6. meddelande om ändring av försäkringsgivarens firma. 4. uppgifter om de tvångsmedel som den behöriga myndigheten i försäkringsgivarens hemland har tillgripit mot försäkringsgivaren, samt 5. meddelande om ändring av försäkringsgivarens firma. Till grunderna eller de ändrade grunderna enligt första stycket 4 skall det fogas en redogörelse för de konsekvenser grunderna får för försäkringstagarna och försäk- ringsgivaren. Regeringen eller, efter regering- ens bemyndigande, Finansinspek- tionen får meddela närmare före- skrifter om uppgiftsskyldigheten enligt första och andra styckena. Till de försäkringstekniska rikt- linjerna eller de ändrade försäk- ringstekniska riktlinjerna skall fogas en redogörelse för de kon- sekvenser som riktlinjerna får för försäkringsgivaren samt för för- säkringstagarna och andra ersätt- ningsberättigade enligt försäkring- arna. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om uppgiftsskyldigheten enligt första och andra styckena. 4 § Företrädaren för en försäkringsgivare från tredje land skall lämna de upplysningar om försäkringsgivaren och dennes verksamhet här i landet som inspektionen begär. Regeringen eller, efter regering- ens bemyndigande, Finansinspek- tionen får meddela föreskrifter om vilka upplysningar en försäkrings- givare från tredje land skall lämna till inspektionen enligt första stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka upp- lysningar en försäkringsgivare från tredje land skall lämna till inspek- tionen enligt första stycket. 8 § får i fråga om den verksamhet som en försäkrings- givare från tredje land bedriver här i landet meddela de erinringar som inspektionen anser är nödvändiga. skall före- lägga försäkringsgivaren att vidta rättelse om inspektionen finner att 1. avvikelser skett från denna lag, trafikskadelagen (1975:1410), lagen (1976:357) om motortäv- lingsförsäkring eller föreskrifter som har meddelats med stöd av någon av dessa lagar eller från grunderna, om sådana finns, 2. grunderna är till- fredsställande med hänsyn till om- fattningen och beskaffenheten av försäkringsgivarens rörelse,