prop · GM0351 · 1999-01-01 00:00:00 — Övriga förändringar av regleringen över begagnathandeln bedöms av regeringen som i stort sett kostnadsneutrala för både det allmänna som för handlarna. 11 Författningskommentar 1 § Paragrafen motsvarar i huvudsak 1 § lag om handel med skrot och begagnade varor och anger lagens syfte. 2 § Paragrafen motsvarar till viss del 2 § förordning om handel med begagnade varor. I första stycket anges lagens tillämpningsområde. Regeringen ges behörighet att meddela föreskrifter om vilka begagnade varor som lagen skall omfatta. Lagen skall således vara tillämplig på yrkesmässig handel med sådana begagnade varor som finns angivna i en av regeringen utfärdad förordning. Med handel avses inköp och försäljning samt även s.k. inbyteshandel, när varor tas emot som vederlag vid försäljning av nya varor. För att handeln skall kunna betecknas som yrkesmässig fordras att verksamheten har en viss omfattning och varaktighet. Något krav på att verksamheten drivs i vinst- eller förvärvssyfte finns dock inte. Inte heller krävs att handeln med begagnade varor utgör huvudsysselsättning för den berörde. Den handel som sker från fast försäljningsställe är i princip alltid att betrakta som yrkesmässig handel. Om någon vid ett enstaka tillfälle säljer begagnade föremål på exempelvis torg, loppmarknader eller via annonser i dagspress är verksamheten inte att betrakta som yrkesmässig, såvida inte antalet varor som bjuds ut är mycket stort. Vid återkommande försäljningar torde handeln anses som yrkesmässig om samma person bjuder ut varor till försäljning vid ett tiotal tillfällen . Som yrkesmässig torde även sådan verksamhet som i huvudsak är säsongsbetonad kunna bedömas även om antalet försäljningstillfällen inte uppgått till ett tiotal. Den yrkes- mässiga handeln skall avse vissa av regeringen närmare angivna slag av begagnade varor, dvs. varor som tidigare brukats. I paragrafens andra stycke stadgas vad som i övrigt är att anse som handel. Yrkesmässig handel skall även innefatta yrkesmässig auktionsförsäljning samt annan yrkesmässig försäljning som riktar sig till allmänheten, t.ex. marknadshandel eller handel som sker via annonsering och telefonförsäljning för det fall att sådan handel avser varor som omfattas av regleringen och handeln är att betrakta som yrkesmässig. Vidare är lagen även tillämplig på yrkesmässigt mottagande av begagnade varor för omarbetning och annan liknande bearbetning. Med omarbetning avses att en vara ändras på så sätt att dess signifikativa kännetecken inte längre finns kvar och att varan därför kan identifieras. Regleringen blir därför inte tillämplig på varor som endast lämnats in för reparation. Av paragrafen framgår att regleringen även skall tillämpas på icke brukade varor om de avyttras av privatpersoner till den som driver sådan yrkesmässig handel med begagnade varor som omfattas av regleringen. Definitionsmässigt avses med handlare den som är registrerad enligt denna lag. 3 § Paragrafen motsvarar i viss utsträckning 5 § första och andra stycket förordning om handel med begagnade varor. Enligt paragrafen skall den som har för avsikt att bedriva handel med begagnade varor registrera sig hos den lokala polismyndigheten på samtliga orter där handeln skall bedrivas innan verksamheten påbörjas. Så snart handlarens samlade verksamhet faller under regleringens tillämpningsområde har handlaren en skyldighet att anmäla sig för registrering. I de fall handeln drivs från fast försäljningsställe skall registreringen ske hos den polismyndighet som har tillsynsansvaret över det område inom vilket försäljningsstället är beläget. Handlare som åker runt och säljer begagnade varor på exempelvis marknader och ambulerande auktionsföretag skall anmäla sig för registrering vid samtliga polismyndigheter där handel avses bedrivas. Vid försäljning via annonser i dagstidningar eller i särskilda annonstidningar bör handeln anses bedriven från den plats där varorna normalt förvaras. Registreringsskyldigheten gäller under förutsättning att varan i sig omfattas av regleringen. 4 § Paragrafen motsvarar till viss del 5 § tredje stycket förordning om handel med begagnade varor. Den som misstänks bedriva registreringspliktig verksamhet är skyldig att på uppmaning av den lokala polismyndigheten lämna de upplysningar som behövs för att bedöma om verksamheten är registreringspliktig eller ej. Om registreringsplikt bedöms föreligga skall de som bedriver handeln uppmanas att anmäla sig för registrering. Möjligheten av tvångsvis registrera någon som bedriver handel får endast utnyttjas om denne uppmanats att anmäla sig för registrering men underlåtit att fullgöra denna skyldighet. 5 § Paragrafen motsvarar i huvudsak 3 § lag om handel med skrot och begagnade varor och anger att en handlare är skyldig att dokumentera varje förvärv genom att föra anteckningar om förvärvat eller annars mottaget gods, t.ex. med hjälp av inköpsnotor. Handlaren är vidare skyldig att på begäran tillhandahålla den lokala polismyndigheten anteckningar och övriga handlingar som avser mottagna varor. 6 § Paragrafen motsvarar 18 § andra stycket förordning och innebär att en handlare är skyldig att på begäran av polismyndigheten undersöka om vissa begagnade varor tagits emot och om visst gods finns kvar i handlarens lager. 7 § Paragrafens första stycke motsvarar i huvudsak 10 § förordning om handel med begagnade varor. Regeln innebär att en handlare inte får ta emot varor av någon som för handlaren är en okänd person utan att kontrollera personens identitet. Paragrafens andra stycke har ingen motsvarighet lag om handel med skrot och begagnade varor. Stadgandet innebär att en handlare är skyldig att kontrollera ålder på den som lämnar in varor eftersom förbud råder att ta emot varor av den som är . Undantag föreligger dock för det fall att den som är kan visa att han har rätt att förfoga över varan. En handlare får inte heller ta emot varor av den som är märkbart påverkad av alkohol eller något annat berusningsmedel, t.ex. narkotika. 8 § Paragrafens första stycke motsvarar i huvudsak 12 § första stycket förordning om handel med begagnade varor. Detta stadgande innebär att en handlare är skyldig att behålla mottagna varor under en månad från det att han mottog varorna. Handlaren får således inte lämna ut eller bearbeta varorna förrän tidigast efter den dag då varorna togs emot. Andra stycket motsvarar i huvudsak 13 § andra stycket förordning. Enligt denna bestämmelse har polismyndigheten en möjlighet att medge handlare undantag från bestämmelsen om liggetid om det finns särskilda skäl. Avsikten är att dispens skall kunna ges viss handlare generellt eller för vissa varuslag. Vid bedömningen av vad som skall anses vara särskilda skäl bör beaktas hur den berörde handlaren sköter sin verksamhet, exempelvis i vilken utsträckning inköpsnotorna är korrekt förda och om handlaren är polisen behjälplig med att identifiera och spåra misstänkt gods. Stor vikt bör även läggas vid vilka varuslag som omfattas av handlarens verksamhet. Dispens skulle t.ex. kunna medges en skötsam auktionsfirma som auktionerar ut begagnade varor . bör dock iaktta en restriktiv hållning till att meddela dispenser. Är det fråga om varor som är synnerligen stöldbegärliga, t.ex. föremål av ädelmetaller bör polismyndigheten iaktta särskild restriktivitet. Om handeln med begagnade varor endast omfattar varor som tagits emot som dellikvid vid försäljning av nya varor kan det inte anses lika angeläget att vägra handlaren dispens. 9 § Paragrafen innehåller bemyndigandebestämmelser och motsvarar i huvudsak 3 § lag om handel med skrot och begagnade varor. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om registreringförfarandet och om handlares anteckningsskyldighet. 10 § Paragrafen motsvarar i huvudsak 9 § förordning om handel med begagnade varor. I paragrafen stadgas uttryckligen att det är den lokala polismyndigheten där handlaren är registrerad som skall utöva tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. 11 § Paragrafen motsvarar i huvudsak 5 § lag om handel med skrot och begagnade varor. Enligt paragrafen föreligger en skyldighet för handlare att på begäran låta tillsynsmyndigheten granska den bokföring och övriga handlingar som hör till verksamheten, exempelvis inköpsnotor. Handlaren är även skyldig att lämna de upplysningar om verksamheten i övrigt som polismyndigheten begär och som behövs för tillsynen. 12 § Paragrafen motsvarar i huvudsak 5 § lag om handel med skrot och begagnade varor och reglerar polismyndighetens möjlighet att få tillgång till lokaler m.m. för att kunna bedriva en effektiv tillsyn. En handlare är skyldig att på begäran låta polismyndigheten få tillträde till område, lokal och annat utrymme där verksamhet bedrivs. Vad som avses är exempelvis själva affärslokalen, uppläggningsplats eller lagergård för varor och transportmedel om de används i verksamheten. Med annat utrymme avses dock inte bostad. 13 § Paragrafen saknar motsvarighet lag om handel med skrot och begagnade varor. Paragrafen ger polismyndigheten rätt att vidta erforderliga åtgärder för att åstadkomma att lagen och föreskrifterna efterlevs, t.ex. att förelägga en handlare att överlämna inköpsnotor och andra handlingar som rör handlarens befattning med mottagna varor till polismyndigheten eller att förelägga någon att lämna sådana upplysningar att polismyndigheten kan bedöma om registreringspliktig verksamhet bedrivs. Ett sådant föreläggande för förenas med vite. 14 § Paragrafen motsvarar i huvudsak 6 § lag om handel med skrot och begagnade varor och innehåller straffbestämmelser för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet driver handel med begagnade varor utan att vara registrerad och för den som underlåter att fullgöra sin anteckningsskyldighet enligt 5 § eller lämnar oriktig uppgift vid fullgörandet. Ansvar skall enligt paragrafen inte ådömas om gärningen är belagd med straff i . Till ansvar skall inte heller dömas om överträdelsen är ringa. Vid bedömningen av vad som skall anses utgöra ringa fall kan hänsyn tas till om underlåtenheten är obetydlig och bagatellartad eller annars framstår som ursäktlig. 15 § Paragrafen motsvarar i huvudsak 21§ förordning om handel med begagnade varor. Paragrafen innehåller straffbestämmelser för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 7 och 8 §§, t.ex. underlåter att kontrollera ålder och identitet på den som lämnar in varor, mottager varor av den som är påverkad av alkohol eller inte iakttar reglerna om en månads liggetid. Till ansvar skall dock inte dömas om gärningen är belagd med straff i eller om överträdelsen är ringa. Samma omständigheter som enligt 14 § bör beaktas vid bedömningen av vad som skall anses utgöra ringa fall. 16 § Paragrafen motsvarar 7 § lag om handel med skrot och begagnade varor. Enligt stadgandet skall dock inte den som åsidosatt ett vitesföreläggande kunna dömas till ansvar för en sådan gärning som omfattas av föreläggandet. 17 § Paragrafen motsvarar i huvudsak 22 § förordning om handel med begagnade varor. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av beslut enligt denna lag samt om omedelbar verkställighet av dessa. Beslut skall överklagas till allmän förvaltningsdomstol vilket innebär att länsrätt är första instans i stället för som tidigare . Utredningens lagförslag Förslag till lag om handel med begagnade varor. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag har till ändamål att försvåra avsättningen av stulet eller annars olovligen åtkommet gods och att underlätta polisens efterspaning av sådant gods. 2 § Regeringen får föreskriva att handel med begagnade varor, i den omfattning som regeringen bestämmer, får drivas endast efter registrering hos polismyndigheten. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för den som är registrerad med stöd av denna lag att föra anteckningar som rör befattningen med förvärvat eller annars mottaget gods och att tillhandahålla polismyndigheten anteckningar, handlingar eller uppgifter därom. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela även andra föreskrifter för den som avses i första stycket. 4 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av polismyndigheten. 5 § Den som är registrerad med stöd av denna lag är skyldig att efter anmodan låta tillsynsmyndigheten undersöka område, lokal eller annat utrymme som används i verksamheten och granska den bokföring och övriga handlingar som hör till verksamheten. 6 § Till böter eller fängelse döms den som driver han- del med begagnade varor utan att på föreskrivet sätt vara registrerad. I ringa fall döms inte till straff. 7 § Näringsidkare ansvarar för en sådan gärning som avses i 6 §, om den har begåtts i hans rörelse och han har haft eller borde ha haft vetskap om gärningen. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1981:2) om handel med skrot och begagnade varor. Förteckning över remissinstanserna Efter remiss har yttranden inkommit från Hovrätten för Nedre , Kammarrätten i , Riksåklagaren, , Brotts- förebyggande rådet, Statskontoret, , , , , Kommerskol- legium, , i , i , , Kemikalieinspek- tionen, , , Företagarnas Riks- organisation, , Tjänstemännens Central- organisation, Akademikers , Landsorgani- sationen i , , Företagens Upp- giftslämnardelegation, , , , Återvinningsindust- rierna, Svenska Järn och och - . Riksåklagaren har överlämnat yttranden från överåklagaren vid Åkla- garmyndigheten i , överåklagaren vid i och chefsåklagaren vid i . Lagrådsremissens lagförslag Förslag till lag om handel med begagnade varor. Härigenom föreskrivs följande. Syfte och tillämpningsområde 1 § Denna lag har till syfte att försvåra avsättningen av stulna eller annars olovligen åtkomna varor och att underlätta polisens efterspaning av sådana varor. 2 § Lagen är tillämplig på yrkesmässig handel med sådana begagnade varor som regeringen eller den myndighet som regeringen utser särskilt föreskriver. Yrkesmässig handel innefattar även yrkesmässig auktionsförsäljning och annan liknande försäljning. Med handel likställs omarbetning och annan liknande bearbetning av inlämnade varor. En obrukad vara skall anses som begagnad om den utbjuds icke yrkesmässigt till den som driver yrkesmässig handel med begagnade varor. I lagen avses med handlare den som är registrerad enligt denna lag. Registrering 3 § Den som avser att yrkesmässigt driva handel sådana begagnade varor som omfattas av föreskrifterna enligt 9 § skall anmäla handeln för registrering hos den lokala polismyndigheten i varje ort där handeln skall bedrivas. Anmälan för registrering skall göras innan handeln påbörjas. 4 § Den som bedriver handel med begagnade varor utan att vara registrerad är skyldig att på uppmaning av den lokala polismyndigheten lämna de upplysningar som behövs för att bedöma om registreringsskyldighet föreligger. Om registreringsskyldighet bedöms föreligga skall polismyndigheten uppmana den som bedriver handeln att fullgöra denna skyldighet. Den som trots en sådan uppmaning inte fullgör sin registreringsskyldighet skall registreras av polismyndigheten. Handlarens skyldigheter 5 § En handlare är skyldig att föra anteckningar om förvärvade eller annars mottagna varor. 6 § En handlare skall efter uppmaning av polismyndigheten undersöka om vissa begagnade varor har tagits emot och om varorna finns kvar hos handlaren. 7 § En handlare får inte ta emot begagnade varor av den som är om inte denne visar att han äger förfoga över varan eller av den som är märkbart påverkad av alkohol eller något annat berusningsmedel. En handlare får inte heller ta emot varor av den som inte på ett tillförlitligt sätt styrker sin identitet eller är känd. 8 § Begagnade varor som har tagits emot får inte lämnas ut eller bearbetas förrän tidigast efter den dag då varorna togs emot. Den lokala polismyndigheten får för visst fall medge undantag från denna bestämmelse om det finns särskilda skäl. 9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1. registrering, 2. vilka varor som skall omfattas av lagens bestämmelser, 3. handlares anteckningsskyldighet. Tillsyn 10 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och av föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av polismyndigheten. 11 § En handlare är skyldig att på begäran låta polismyndigheten vid sin tillsyn granska bokföring och övriga handlingar som hör till verksamheten samt att lämna de upplysningar om verksamheten i övrigt som behövs för tillsynen. 12 § En handlare är skyldig att på begäran lämna polismyndigheten tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som används i verksamheten. Denna skyldighet att lämna tillträde gäller dock inte bostäder. 13 § får meddela de förelägganden som behövs för att denna lag och föreskrifter meddelade med stöd av denna lag skall efterlevas. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. Straffbestämmelser 14 § Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. driver sådan yrkesmässig handel med begagnade varor som omfattas av denna lag utan att vara registrerad, 2. underlåter att fullgöra skyldighet enligt 5 § eller lämnar oriktig uppgift vid fullgörandet. Till ansvar enligt denna paragraf skall inte dömas om överträdelsen är ringa. 15 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 7 och 8 §§. Till ansvar enligt denna paragraf skall inte dömas om gärningen är belagd med straff i eller om överträdelsen är ringa. 16 § Den som har åsidosatt ett vitesföreläggande döms inte till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet. Överklagande 17 § beslut enligt denna lag överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt denna lag gäller , om inte annat föreskrivs. Denna lag träder i kraft då lagen (1981:2) om handel med skrot och begagnade varor upphävs. De som vid ikraftträdandet driver handel på en ort och är registrerade där enligt förordningen (1981:403) om handel med begagnade varor skall anses registrerade på denna ort enligt den nya lagen. De som vid ikraftträdandet driver handel på flera orter och endast är registrerade på den ort där den huvudsakliga verksamheten bedrivs skall registrera sig på alla orter där de driver handel. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet Per Jermsten, justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om handel med begagnade varor. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: 2 § Första stycket anger att lagen är tillämplig på yrkesmässig handel med sådana begagnade varor som regeringen eller den myndighet som regeringen utser särskilt föreskriver . Enligt 9 § bemyndigas regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, att bl.a. meddela föreskrifter om 2. vilka varor som skall omfattas av lagens bestämmelser . Det har under föredragningen inför Lagrådet uppgetts, att avsikten är att endast regeringen skall ges behörighet att meddela föreskrifter om vilka begagnade varor som lagen skall omfatta. Med hänsyn härtill förordar Lagrådet att första stycket i förevarande paragraf ges följande lydelse: Lagen är tillämplig på yrkesmässig handel med sådana begagnade varor som finns angivna i en av regeringen utfärdad förordning . Enligt Lagrådets mening skulle avsikterna bakom andra stycket i förslaget komma till tydligare uttryck om detta utformas på följande sätt: Yrkesmässig handel innefattar även yrkesmässig auktionsförsäljning, annan yrkesmässig försäljning som riktar sig till allmänheten samt yrkesmässigt mottagande av begagnade varor för omarbetning eller annan liknande bearbetning . Av författningskommentaren till tredje stycket framgår, att den där intagna bestämmelsen om att lagens regler i vissa fall också skall tillämpas på obrukade varor, avser fall då inte använda varor avyttras av privatpersoner. I lagtexten beskrivs detta genom orden utbjuds icke yrkesmässigt . Enligt Lagrådets mening talat inte minst språkliga skäl för att orden icke yrkesmässigt lämpligen bör bytas ut mot av en privatperson . 3 § Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet att anmäla planerad yrkesmässig handel med begagnade varor som omfattas av föreskrifterna enligt 9 § för registrering. Mot bakgrund av vad som anförts och föreslagits under föregående paragraf kommer Lagrådet under 9 § att förorda, att punkten 2 där får utgå. Vid sådant förhållande bör de citerade orden i förevarande paragraf ersättas med bestämningen som avses i 2 § första stycket . 5 § I 5 § anges att en handlare är skyldig att föra anteckningar om förvärvade eller annars mottagna varor. Någon skyldighet att tillhandahålla anteckningarna för granskning av någon myndighet föreskrivs inte. Tillsynen över efterlevnaden av lagen skall enligt 10 § utövas av polismyndigheten (Lagrådet återkommer till vad som avses därmed under nämnda paragraf) som enligt 13 § får meddela de förelägganden som behövs för att lagen och föreskrifterna meddelade med stöd av lagen skall efterlevas. I författningskommentaren till 13 § sägs bl.a. att paragrafen ger polismyndigheten rätt att vidta erforderliga åtgärder för att åstadkomma att lagen och föreskrifterna efterlevs, t.ex. att förelägga en handlare att överlämna inköpsnotor och andra handlingar som rör handlarens befattning med mottagna varor till polismyndigheten. Det har vid föredragningen inför Lagrådet bekräftats att vad som sålunda uttalats i kommentaren till 13 § bör gälla. Vid sådant förhållande föreslår Lagrådet att den föreslagna lydelsen av 5 § kompletteras med en direkt bestämmelser om skyldighet för en handlare att på begäran tillhandahålla den lokala polismyndigheten anteckningar och övriga handlingar som avser mottagna varor. Paragrafen kan därvid lämpligen ges följande lydelse. En handlare är skyldig att föra anteckningar om förvärvade eller annars mottagna varor och att på begäran tillhandahålla den lokala polismyndigheten dessa anteckningar och övriga handlingar som avser mottagna varor . 7 § I paragrafens första stycke upptas en ny regel om att en handlare inte får ta emot varor av den som är , om inte denne visar att han äger förfoga över varan, eller av den som är märkbart påverkad av alkohol eller något annat berusningsmedel. I andra stycket upptas en regel om att en handlare inte får ta emot varor av någon som inte på ett tillförlitligt sätt styrker sin identitet eller är känd. Den senare regeln har sin motsvarighet i den gällande lagstiftningen. Enligt Lagrådets mening ger den senare regeln uttryck för en mera allmängiltig princip medan regeln i först stycket tar sikte på speciella situationer. De båda reglerna bör därför upptas i omvänd ordning. Paragrafen kan då utformas enligt följande. En handlare får inte ta emot begagnade varor av den som inte på ett tillförlitligt sätt styrker sin identitet eller är känd. En handlare får inte heller ta emot varor av den som är , om inte denne visar att han har rätt att förfoga över varan, eller av den som är märkbart påverkad av alkohol eller något annat berusningsmedel . 8 § Paragrafens första stycke innehåller en bestämmelse om s.k. liggetid för mottagna varor. Enligt andra stycket får den lokala polismyndigheten för vissa fall medge undantag från bestämmelsen i första stycket om det finns särskilda skäl. I författningskommentaren förklaras inte vad som avses med uttrycket för visst fall . Kommentarer, som använder uttrycket i enskilda fall , ger vid handen att avsikten är att dispens skall kunna ges både för olika objekt och för enskilda handlare. uttrycket för visst fall leder dock enligt Lagrådets mening tanken till ett visst försäljningstillfälle eller en viss vara.