prop · GM03116 · 1999-01-01 00:00:00 — Därefter krypterar A sessionsnyckeln med sin öppna konfidentialitetsnyckel. Den krypterade sessionsnyckeln lagras tillsammans med kryptotexten. Om A skulle förlora sin privata konfidentialitetsnyckel, blir det omöjligt för honom att dekryptera sina kryptotexter. De kan inte återskapas i klartext. Ett sätt att gardera sig är att A deponerar sin privata konfidentialitets- nyckel hos en TTP. Om A förlorar sin nyckel kan han gå tillväga som bilden nedan visar. I (1) begär A av sin TTP att få ut sin privata konfidentialitetsnyckel. TTP:n granskar A:s identitet och lämnar i (2) ut nyckeln. I (3) och (4) återskapar A sina klartexter med hjälp av den från TTP:n hämtade nyckeln. A bör även spärra sitt certifikat för den öppna konfidentialitetsnyckeln hos TTP:n. Användning av olika kryptonycklar Sammanfattningsvis gäller följande beträffande nyckelhantering och certifikat. - En användares egen öppna signaturnyckel bör finnas på användarens certifikat som erhålls av certifieringsinstansen. Den öppna nyckeln görs av användaren åtkomlig för övriga användare, t.ex. via öppna katalogsystem. - En användares egen öppna konfidentialitetsnyckel bör finnas på användarens certifikat som erhålls av certifieringsinstansen. Den öppna nyckeln görs av användaren åtkomlig för övriga användare, t.ex. via öppna katalogsystem. - En användares privata signaturnyckel skall inte göras tillgänglig för andra. - Svårigheten ligger i att bedöma hur en användares privata konfidentialitetsnyckel skall hanteras och i vissa fall göras tillgänglig för andra. Här finns olika behov av deponering och återskapande av nyckeln: - användare behöver ha egen kopia av nyckeln ifall den kommer bort eller förstörs, - arbetsgivare kan vilja kontrollera vilken klartextinformation som anställda har, - rättsvårdande myndigheter kan behöva ha tillgång till klartext eller nyckeln vid misstanke om grov brottslighet, - rättighetsinnehavare i civilrättsmål (t.ex. vid arvstvister) kan behöva ha tillgång till klartext eller nyckeln. Allmänt tillgängliga tjänster för att stödja användningen av elektroniska dokument och elektroniska signaturer När många skall kunna kommunicera med varandra elektroniskt behövs unika och säkra adresser och elektroniska signaturer och skydd för innehållet i texten. Dagens användning av elektroniska tjänster på öppna nät (främst Internet) erbjuder begränsad säkerhet. I många länder och sammanhang är man överens om att det behövs nyckelhanteringssystem med unika, öppna nycklar för signaturer resp. för konfidentialitet samt certifikat som visar att nycklarna är korrekta. Enligt en rapport från , ETSI ", Trusted Third Parties (TTP), Requirements for " (version 1.1.1, 1997) väntas följande sju kategorier av tjänster komma att tillhandahållas av TTP:er. Nyckelhanteringstjänster för symmetriska kryptosystem 1.1 Skapande av symmetriska nycklar 1.2 Distribution av symmetriska nycklar 1.3 Återkallande av symmetriska nycklar 1.4 Lagerhållning och åtkomst till symmetriska nycklar 1.5 Långtidsförvaring av symmetriska nycklar Nyckelhanteringstjänster för asymmetriska kryptosystem 2.1 Skapande av nyckelpar med öppna/privata nycklar 2.2 Certifiering av öppna nycklar 2.3 Distribution av nyckelpar med öppna/privata nycklar 2.4 Återkallande av nyckelpar med öppna/privata nycklar 2.5 Lagerhållning och åtkomst av nyckelpar med öppna/privata nycklar 2.6 Långtidsförvaring av nyckelpar med öppna/privata nycklar Tjänster för nyckeldeponering och nyckelåterskapande Tjänster för identifikation och för att fastställa autenticitet 4.1 Identifikationstjänster med hjälp av datanät 4.2 Identifikationstjänster med hjälp av skriftlig korrespondens 4.3 Identifikationstjänster med hjälp av personlig inställelse Tjänster för att stödja kontroll av åtkomst till system och data 5.1 Skapande av certifikat för åtkomstkontroll 5.2 Distribution av certifikat för åtkomstkontroll 5.3 Återkallande av certifikat för åtkomstkontroll 5.4 Långtidsförvaring av certifikat för åtkomstkontroll Tjänster för att förhindra förnekande av att data skickats eller tagits emot 6.1 Tillhandahållande av bevishandlingar 6.2 Registrering av bevishandlingar 6.3 Verifiering av bevishandlingar 6.4 Tillhandahållande av information i samband med förlikning Övriga tjänster 7.1 Tidsstämpling för åtgärder eller mottagande av handlingar 7.2 Loggning och revision 7.3 Kontrollerad utlämning av handlingar De sju generella kategorierna klassificerar olika säkerhetstjänster som kan komma att erbjudas från TTP:er. Dessa tjänster kan användas i samband med bl.a. autenticering, signaturer eller konfidentialitet. Enskilda TTP:er kan erbjuda tjänster från en eller flera av de sju kategorierna. Bilaga 3: riktlinjer för politik för kryptografi 1. inför nya eller anpassar nu gällande politiska riktlinjer, metoder, åtgärder, praxis och förfaranden för att avspegla och ta hänsyn till de principer för kryptografipolitik som anges i de riktlinjer som bifogas denna rekommendation (nedan kallade riktlinjerna) och utgör en integrerad del härav; härvid också beaktar rådets rekommendation om riktlinjer för skydd av privatlivet och det gränsöverskridande flödet av personuppgifter av [C(80)58/FINAL] och rådets rekommendation om riktlinjer avseende säkerheten i informationssystem av [C(92)188/FINAL] 2. samråder, samordnar sina åtgärder och samarbetar på det nationella och internationella planet i fråga om införande av riktlinjerna 3. rättar sig efter behovet att uppnå praktiska och funktionsdugliga lösningar för internationell kryptografipolitik genom att lägga riktlinjerna till grund för överenskommelser i särskilda frågor som rör internationell kryptografipolitik 4. ger spridning åt riktlinjerna inom hela den offentliga och privata sektorn för att höja medvetandet om frågor och politik som rör kryptografi 5. avlägsnar - eller avhåller sig från att i namn av kryptografipolitik införa - omotiverade hinder för internationell handel och utveckling av nätverk för information och kommunikation 6. klart anger och offentliggör alla nationella, statliga kontrollåtgärder med avseende på användning av kryptografi 7. granskar riktlinjerna minst för att förbättra det internationella samarbetet i frågor som rör kryptografipolitik. Riktlinjernas syften är följande: - att främja användning av kryptografi, - att främja förtroendet för infrastruktur, nätverk och system för information och kommunikation samt för sättet att använda dem, - att hjälpa till att trygga datasäkerheten och skydda den personliga integriteten i nationella och globala infrastrukturer, nätverk och system för information och kommunikation, - att främja sådan användning av kryptografi utan att onödigtvis äventyra allmän säkerhet, rättsvård och nationell säkerhet, - att höja medvetandet om nödvändigheten av att olika länders politik och lagstiftning för användande av kryptografi är förenliga med varandra, liksom om behovet av kryptografiska metoder som har förmåga att samverka, och är flyttbara och rörliga i nationella och globala informations- och kommunikationssystem, - att hjälpa beslutsfattare inom den offentliga och privata sektorn med utveckling och införande av sammanhängande politik, metoder, åtgärder, praxis och förfaranden för effektiv användning av kryptografi på det nationella och internationella planet, - att främja samarbete mellan den offentliga och privata sektorn när det gäller att utveckla och införa politik, metoder, åtgärder, praxis och förfaranden med avseende på nationell och internationell kryptografi, - att underlätta internationell handel genom att främja kostnadseffektiva, flyttbara och rörliga kryptografiska system som har förmåga att samverka, - att främja internationellt samarbete på regeringsnivå, näringslivsnivå, inom forskarvärlden och mellan standardiseringsorgan i syfte att åstadkomma koordinerad användning av kryptografiska metoder. Dessa riktlinjer riktar sig i första hand till regeringar med avseende på rekommendationerna i dem, men de förväntas också bli lästa i vidare kretsar och följas inom både den privata och den offentliga sektorn. Det erkänns att regeringar har särskilt och otvetydigt ansvar för skydd av information som kräver sekretess i nationens intresse; dessa riktlinjer är inte avsedda att tillämpas på sådana frågor. I dessa riktlinjer avses med autenticering: den funktion som fastställer giltigheten av den uppgivna identiteten för en användare, en anordning eller annan del av ett informations- och kommunikationssystem, tillgänglighet: egenskapen att data, information samt informations- och kommunikationssystem är åtkomliga och användbara i rätt tid på det sätt som fordras, konfidentialitet: egenskapen hos data och information att inte vara tillgängliga eller läsbara för obehöriga fysiska eller juridiska personer eller processer, kryptografi: det ämnesområde som innefattar principer, medel och metoder för att omvandla data i avsikt att dölja ett meddelandes informationsinnehåll, verifiera dess autenticitet, förhindra dess fördolda förändring samt förhindra att data förnekas och förhindra dess obehöriga användning, kryptografisk nyckel: en parameter som används för att med hjälp av en kryptografisk algoritm omvandla, validera, autenticera, kryptera eller dekryptera data, kryptografiska metoder: kryptografisk teknik, d:o tjänster, system, produkter och nyckelhanteringssystem, data: framställning av information på ett sätt som är lämpligt för kommunikation, tolkning, lagring eller behandling, dekryptering: motsatt funktion till kryptering, kryptering: omvandling av data genom användning av kryptografi för att framställa obegripliga data (krypterade data) för att säkerställa deras konfidentialitet, integritet: egenskapen att data eller information inte obehörigen har ändrats eller förvanskats, samverkansförmåga med avseende på kryptografiska metoder: den tekniska förmågan till samverkan mellan flera kryptografiska metoder, nyckelhanteringssystem: system för att skapa, lagra, distribuera, ogiltigförklara, ta bort, arkivera, certifiera och använda kryptografiska nycklar, nyckelinnehavare: en fysisk eller juridisk person som innehar eller har kontroll över kryptografiska nycklar; en nyckelinnehavare är inte nödvändigtvis densamme som en nyckelanvändare, rättsvård: all rättstillämpning/utövning utan avseende på ämne, laglig åtkomst: åtkomst för tredje part som är fysisk eller juridisk personer, inbegripet regeringar, till klartext eller kryptografiska nycklar, i enlighet med gällande lag, rörlighet med avseende på kryptografiska metoder: den tekniska förmågan att fungera i flera länder eller informations- och kommunikationsmiljöer, oavvislighet: egenskap hos data som förvärvats genom kryptografiska metoder vilken förhindrar en fysisk eller juridisk person att neka till att ha utfört en särskild handling relaterad till data (exempelvis mekanismer som förhindrar förnekande av auktoritet [ursprung], mekanismer för bevis på skyldighet, avsikt eller åtagande eller för bevis på äganderätt), personuppgifter: information relaterad till en bestämd person som är eller kan bli identifierad, klartext: begripliga data, flyttbarhet för kryptografiska metoder: teknisk förmåga att anpassas till och fungera i flera system. Principerna i avsnitt V i denna bilaga, som var och en är inriktad på ett viktigt politikområde, är ömsesidigt beroende och skall tillämpas som en helhet för att skapa jämvikt mellan olika intressen. Ingen princip skall tillämpas isolerat från de övriga principerna. Förtroende för kryptografiska metoder Kryptografiska metoder bör vara tillförlitliga för att skapa förtroende för användning av informations- och kommunikationssystem. Marknadskrafterna bör tjäna till att bygga upp förtroende för tillförlitliga system; även statliga regelverk, licensiering och användning av kryptografiska metoder kan befrämja användarnas förtroende. Bedömning av kryptografiska metoder, särskilt gentemot kriterier som accepterats av marknaden, kan också skapa förtroende från användarnas sida. För att förstärka användarnas förtroende bör i avtal om användning av nyckelhanteringssystem anges vems lag som skall gälla för systemet. Val av kryptografiska metoder Användare bör ha rätt att fritt välja kryptografisk metod med iakttagande av gällande lagar. Användare bör ha tillgång till den kryptografi som motsvarar deras behov så att de kan lita på informations- och kommunikationssystemens säkerhet liksom på konfidentialitet och integritet för data som befinner sig i dessa system. Fysiska och juridiska personer som äger, kontrollerar, har åtkomst till, använder eller lagrar data kan ha ansvar för att skydda dessa datas konfidentialitet och integritet och kan därför vara skyldiga att använda lämpliga kryptografiska metoder. Det kan förväntas att olika kryptografiska metoder kan behövas för att motsvara olika datasäkerhetskrav. Med iakttagande av gällande lagar bör användare av kryptografi fritt få bestämma vilken typ och nivå av datasäkerhet som behövs och välja och införa lämpliga kryptografiska metoder, inklusive det nyckelhanteringssystem som passar bäst för deras behov. I syfte att värna ett bestämt allmänt intresse, som exempelvis skydd av personuppgifter eller elektronisk handel, har regeringar rätt att införa riktlinjer som kräver att kryptografiska metoder håller en tillfredsställande skyddsnivå. Den statliga kontrollen över kryptografiska metoder bör inte vara strängare än vad som är nödvändigt för att uppfylla statens ansvar och bör respektera användarnas val i största möjliga utsträckning. Principen skall inte tolkas såsom innebärande att regeringar bör införa lagar som begränsar användarnas valfrihet. Marknadsledd utveckling av kryptografiska metoder De kryptografiska metoderna bör utvecklas för att motsvara enskilda personers, näringsidkares och myndigheters behov, efterfrågan och ansvar. Utveckling och saluförande av kryptografiska metoder bör styras av marknadskrafterna i en öppen och konkurrensmässig miljö. Detta är det förhållningssätt som bäst tillgodoser att lösningarna håller jämna steg med den teknologiska utvecklingen, användarnas krav och uppkommande hot mot informations- och kommunikationssystemens säkerhet. Marknaden bör också vara ledande för utvecklingen av internationell teknisk standard, kriterier och protokoll relaterade till kryptografiska metoder. Regeringarna bör uppmuntra och samarbeta med näringslivet och forskarna när det gäller att utveckla kryptografiska metoder. Standardisering av kryptografiska metoder Teknisk standard, kriterier och protokoll för kryptografiska metoder bör utvecklas och införas på det nationella och internationella planet. För att motsvara marknadens behov bör de internationellt erkända standardiseringsorganen, regeringarna, näringslivet och andra sakkunniga på området utbyta information och samarbeta för att utveckla och införa teknisk standard, kriterier och protokoll för kryptografiska metoder som kan samverka. Nationell standard för kryptografiska metoder bör, i den mån sådan förekommer, vara förenlig med internationell standard för att underlätta samverkan på global nivå samt flyttbarhet och rörlighet. Mekanismer för att bedöma överensstämmelse med sådan teknisk standard, kriterier och protokoll för samverkan, flyttbarhet och rörlighet för kryptografiska metoder bör utvecklas. I den utsträckning konformitetstester eller bedömning av standard förekommer, bör ett brett accepterande av dessa uppmuntras. Skydd av personlig integritet och personuppgifter Enskildas grundläggande rätt till personlig integritet, inklusive meddelandeskydd och skydd av personuppgifter, bör respekteras i nationell politik för användning av kryptografi och vid införande och användning av kryptografiska metoder. Kryptografiska metoder kan vara ett värdefullt verktyg för skydd av den personliga integriteten, innefattande både konfidentialitet för data och kommunikation och skydd av enskildas identitet. Kryptografiska metoder erbjuder också nya möjligheter att minimera insamlingen av personuppgifter genom att de möjliggör säkra men anonyma betalningar, transaktioner och interaktioner. har kryptografiska metoder för att trygga dataintegriteten vid elektroniska transaktioner följdverkningar för den personliga integriteten. Dessa följdverkningar, som innefattar insamling av personuppgifter och skapande av system för personidentifiering, bör behandlas och klarläggas; där så är lämpligt bör skydd för den personliga integriteten införas. riktlinjer för skydd av den personliga integriteten och gränsöverskridande flöden av personuppgifter ger en allmän vägledning för insamling och hantering av personuppgifter och bör tillämpas i överensstämmelse med relevanta nationella lagar vid införande av kryptografiska metoder. Nationell politik för användning av kryptografi får tillåta laglig åtkomst till klartext eller kryptografiska nycklar till krypterade data. Denna politik måste respektera de övriga principerna i dessa riktlinjer i största möjliga utsträckning. Om regeringar överväger att tillämpa en politik för kryptografiska metoder som tillåter laglig åtkomst, bör de noga väga nyttan, inklusive nyttan för den allmänna säkerheten, rättsvården och den nationella säkerheten, liksom risken för missbruk, extrakostnaderna för stödjande infrastruktur, risken för tekniskt haveri samt andra kostnader. Denna princip bör inte förstås som att regeringar bör eller inte bör införa lagar som tillåter laglig åtkomst. I de fall åtkomst till klartext eller kryptografiska nycklar till krypterade data begärs i ett lagligt förfarande, måste den fysiska eller juridiska person som begär åtkomst ha laglig rätt att inneha klartexten; åtkomna data får bara användas i lagliga syften. Det förfarande genom vilket den lagliga åtkomsten har uppnåtts bör registreras för att tillåta att röjandet av de kryptografiska nycklarna eller informationen kan prövas i enlighet med nationell lag. I de fall laglig åtkomst begärs och beviljas bör denna beviljas inom angivna tidsramar anpassade från fall till fall. Förutsättningarna för laglig åtkomst bör klart anges och tillkännages på ett sätt som är lättillgängligt för användare, nyckelinnehavare och för dem som saluför kryptografiska metoder. Nyckelhanteringssystem skulle kunna utgöra grunden för en möjlig lösning som skulle kunna ge jämvikt mellan användarnas och de rättsvårdande myndigheternas intressen; denna teknik skulle också kunna användas för att rädda data i händelse av förkomna nycklar. Förfaranden för laglig åtkomst till kryptografiska nycklar måste ta hänsyn till skillnaden mellan nycklar som används för konfidentialitet och sådana som används enbart för andra ändamål. En kryptografisk nyckel som endast ger identitet eller integritet (till skillnad från en kryptografisk nyckel som certifierar endast identitet eller integritet) skall inte göras tillgänglig utan samtycke av den fysiska eller juridiska person som lagligen innehar nyckeln. Det ansvar som åvilar fysiska och juridiska personer som saluför kryptografiska tjänster eller är innehavare av eller har åtkomst till kryptografiska nycklar skall klart anges, oavsett om ansvaret har tillkommit genom avtal eller enligt lag. Det ansvar som åvilar en fysisk eller juridisk person, inklusive ett offentligt organ, som saluför kryptografiska tjänster eller är innehavare av eller har åtkomst till kryptografiska nycklar bör fastställas genom avtal eller, om så är lämpligt, i nationell lag eller genom internationella överenskommelser. Användares ansvar för missbruk av egna nycklar bör också fastställas. Nyckelinnehavare bör inte vara ansvariga för att tillhandahålla kryptografiska nycklar eller klartext av krypterade data i överensstämmelse med laglig åtkomst. Den part som får laglig åtkomst bör vara ansvarig vid missbruk av kryptografiska nycklar eller klartext som mottagits. Regeringar bör samarbeta för att samordna sin politik för användande av kryptografi. Som en del av denna strävan bör regeringar undanröja eller undvika att i namn av denna politik skapa oberättigade handelshinder. För att främja ett brett internationellt accepterande av kryptografi och dra nytta av alla de möjligheter som de nationella och globala informations- och kommunikationssystemen erbjuder bör den politik för användande av kryptografi som antas av ett land så långt som möjligt koordineras med motsvarande politik i andra länder. I detta syfte bör föreliggande riktlinjer användas vid utformningen av nationell politik. Nyckelhanteringssystem som utvecklas bör i lämplig utsträckning medge internationell användning av kryptografi. Laglig åtkomst över nationsgränser kan åstadkommas genom samarbete och överenskommelser bilateralt och multilateralt. Ingen regering bör hindra det fria flödet av krypterade data från att passera genom sitt jurisdiktionsområde endast med hänvisning till politiken för användning av kryptografi. För att främja internationell handel bör regeringarna avhålla sig från att utveckla politik och praxis på kryptografins område som skapar oberättigade hinder för internationell elektronisk handel. Regeringarna bör undvika att skapa oberättigade hinder för internationell tillgång till kryptografiska metoder. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelsen 1998/99:116 Om kryptografi.