prop · GM0397 · 1999-01-01 00:00:00 — Investeringarna kan också antas öka efterfrågan på olika produkter och tjänster vilket ger arbetstillfällen i de företag som tillhandahåller dessa. De åtgärder som beviljats stöd berör många olika sektorer. Omkring en tredjedel av stödet lämnas till åtgärder inom byggande och boende. Åtgärderna omfattar insatser inom exempelvis energihushållning, vatten och avlopp samt avfallshantering. Omkring en fjärdedel av stödet går till åtgärder inom energisystemet, såsom effektivare energianvändning och utveckling av förnyelsebara energikällor. Sanering av förorenade markområden samt vatten- och naturvårdsprojekt erhåller vardera en tiondel av stödet. Regeringen avser att fortsätta arbetet med de lokala investeringsprogrammen. Det är 176 kommuner som har ansökt om stöd för lokala investeringsprogram för perioden - 2001. De program som redan beviljats stöd kommer att följas upp och utvärderas. Övrigt Av personalstatistik framgår att cirka 2 100 personer var verksamma inom miljö- och hälsoskyddsområdet . Inga större neddragningar av verksamheten har skett . var den totala bruttokostnaden för miljö- och hälsoskyddsnämndernas verksamhet . Enligt Svenska kommunförbundets beräkningar var kostnadstäckningen genom avgifter för kommunernas myndighetsutövning på området totalt för de områden där det då fanns lagstöd att ta ut avgifter . 14 Kommunerna och sysselsättningen Sammanfattande slutsatser Kommunerna har givits en ökad roll i arbetsmarknadspolitiken. infördes arbetsförmedlingsnämnder som skall ha majoritet. Förändringen genomfördes som ett led i statens strävan att föra ut ansvaret för arbetsmarknadspolitiken till den kommunala nivån. skapades även möjligheterna för en del kommuner att bedriva försöksverksamhet med lokal samverkan om arbetsmarknadsutvecklingen och en ny arbetsmarknadspolitisk åtgärd, offentligt tillfälligt arbete för äldre arbetslösa (OTA), infördes. Åtgärden kan, liksom resursarbete som infördes , tillämpas inom den offentliga sektorn. Försöksverksamheten med lokal samverkan har utvärderats av vid . Högskolan har inte kunnat påvisa att den lokala samverkan har haft någon direkt effekt på arbetslösheten. Statskontoret har utvärderat OTA och kommit fram till att åtgärden sällan leder till reguljära arbeten. fick kommunerna ansvaret för arbetslösa ungdomar och även för långtidsarbetslösa ungdomar i åldern , den s.k. utvecklingsgarantin. utvärdering av det kommunala programmet för ungdomar visar att av de ungdomar som genomgått programmet har gått vidare till arbete eller studier. Vad gäller Utvecklingsgarantin skriver Statskontoret i sin utvärdering att ungdomar som deltagit i utvecklingsgarantin verkar hitta ett arbete eller påbörja en utbildning snabbare än andra långtidsarbetslösa ungdomar. Nationella mål Arbetsmarknadspolitiken skall ses som en integrerad del av den ekonomiska politiken. Den är ett centralt instrument för att nå regeringens övergripande mål om tillväxt, stabilitet och rättvis fördelning. Den har till uppgift dels att förmedla lediga platser, dels att främja arbetskraftens anpassning till den reguljära marknadens krav (tillväxt). Den har också till uppgift att i samverkan med andra politikområden utjämna konjunkturerna genom att omfattningen av åtgärderna anpassas till konjunkturutvecklingen (stabilitet). Vidare skall arbetsmarknadspolitiken bidra till att arbetssökande oavsett förutsättningar bereds möjlighet att arbeta samt ge vissa arbetssökande inkomsttrygghet vid arbetslöshet (rättvis fördelning). Effektmålen för () anger att den aktiva arbetsmarknadspolitiken allt mer skall inriktas mot att tillgodose behovet av arbetskraft genom en snabb tillsättning av lediga platser och kompetensutveckling. Detta skall medverka till att uppnå regeringens mål att öka sysselsättningsgraden för till samt delmålet att halvera den öppna arbetslösheten till vid slutet av . Kommunernas ansvar för ungdomar Regeringens mål är att ingen ungdom skall vara arbetslös i utan att få ett erbjudande om arbete, utbildning eller arbetsmarknadspolitisk åtgärd. infördes en möjlighet för kommunen att ta ett samlat ansvar för unga arbetslösa upp till och tillkom den s.k. utvecklingsgarantin, vilket innebär att kommunen, efter överenskommelse med staten övertar ansvaret för långtidsarbetslösa ungdomar i åldern . De båda programmen omfattar av de ungdomar som deltar i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Syftet med åtgärderna är att genom olika individanpassade insatser underlätta ungas inträde på arbetsmarknaden eller övergång till reguljär utbildning. Måluppfyllelse och kvalitet Den utvärdering av det kommunala programmet för ungdomar som redovisade till regeringen visar att av de ungdomar som genomgått programmet har kunnat gå vidare till arbete eller studier. Vad gäller Utvecklingsgarantin skriver Statskontoret i utvärderingen Utvecklingsgarantin för ungdomar - , att de som deltagit i garantin hittar i genomsnitt hittar ett arbete på mindre än hälften av den tid som ungdomar som inte gått igenom garantin behöver. Detta gäller även när tiden i utvecklingsgarantin räknas in i arbetslösheten. har det skett en kraftig minskning av antalet långtidsarbetslösa ungdomar från 13 900 till 4 200 . Totalt av de långtidsarbetslösa ungdomarna hade ett beslut eller erbjudande om att påbörja utbildning, praktik eller sysselsättningsprogram. Regeringens mål att ingen ungdom skall bli långtidsarbetslös utan att fått beslut om eller erbjudande om en aktivitet är alltså inte helt uppfyllt. Prestationer Det kommunala programmet för 18-19-åringarna har minskat från drygt 16 000 till 12 000 . Detta är en avspegling av det minskade antalet 18-19-åringar som är registrerade vid Arbetsförmedlingen. Av dessa ungdomar var kvinnor och män. Den nytillkomna utvecklingsgarantin för 20-24-åringarna har omfattat i genomsnitt 2 800 ungdomar. I samband med att avtalen blev klara i flertalet kommuner ökade dock antalet snabbt och uppgick till drygt 6 000 deltagare. Av dessa ungdomar var kvinnor och män. Arbetsförmedlingsnämnder Arbetsförmedlingsnämnder med majoritet infördes i så gott som samtliga kommuner där några kommuner har valt att ha gemensam arbetsförmedlingsnämd med ordförande utsedd av kommunerna. Dessa nämnder beslutar i de frågor som länsarbets- nämnden delegerar till dem. Det gäller framför allt frågor där ett utökat ansvar för arbetsförmedlingsnämnden påtagligt ökar förutsättningarna för en lokal anpassning av verksamheten. Denna förändring är ett led i statens strävan att föra ut ansvaret för att förverkliga arbetsmarknadspolitiken till den kommunala nivån. fick i uppdrag att utvärdera effekterna på den lokala arbetsmarknadspolitiken av arbetsförmedlingsnämndernas förändrade och utökade roll. Institutet skall lämna en slutrapport till regeringen . Försöksverksamhet med lokal samverkan Försöksverksamhet med lokal samverkan inleddes och pågick till . Regeringen tecknade avtal om försöksverksamhet med 28 kommuner. Försöksverksamheten innebar att medel från anslaget för arbetsmarknadspolitiska åtgärder fördelades till projekt som en arbetsförmedling och en kommun drev gemensamt. Kommunerna bidrog med minst en fjärdedel av utgifterna. Samtliga medel som ingick i projektet fick användas otraditionellt. En del kommuner satte också upp särskilda mål för sin försöksverksamhet, som att arbetslösheten i målgruppen skulle sjunka. Måluppfyllelse och kvalitet vid har utvärderat den lokala samverkan och överlämnade en rapport till regeringen. I ungefär hälften av försökskommunerna uppmättes effekter med avseende på en eller flera av de tre målvariablerna: genomsnittligt antal arbetslöshetsdagar, andelen återinskrivningar och genomsnittligt antal dagar i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. I de flesta fall rör det sig om effekter på en eller två av dessa variabler. Denna utvärdering av lokal samverkan har inte kunnat konstatera något entydigt resultat vad gäller målrelaterade effektvariabler. Högskolan anser att en möjlig förklaring kan vara att de studerade verksamheterna har haft alltför begränsad omfattning och varaktighet. En annan tänkbar tolkning av resultaten är, enligt Högskolan, att den lokala samverkan faktiskt inte har haft någon effekt på arbetsmarknadens funktionssätt. har fått ett förnyat uppdrag att utvärdera försöksverksamheten i de 19 kommuner som bedrivit verksamhet . Rapporten skall lämnas till regeringen . Resursarbete Resursarbete är en åtgärd som trädde i kraft och som skall pågå till och med utgången av . Den bygger på försöksverksamheten med den s.k. Kalmarmodellen. Resursarbete regleras i kollektivavtal och är ett slags beredskapsarbete, vilket innebär att den som deltar utför reguljära arbetsuppgifter och betraktas som anställd, utan att lagen om anställningsskydd gäller. Resursarbete innebär att en person, som varit inskriven vid arbetsförmedling av och som uppbär arbetslöshetsersättning, deltar i kvalitetshöjande arbete hos en arbetsgivare av en heltidstjänst. Under resterande del av en heltidstjänst deltar personen i kompetensutveckling enligt en individuell handlingsplan som upprättats tillsammans med arbetsförmedlingen. Måluppfyllelse och kvalitet Åtgärden har varit i kraft så att det inte kan bedömas i vilken utsträckning den bidrar till att sänka långtidsarbetslösheten och få ut fler i arbete. Den försöksverksamhet som bedrevs i har dock utvärderats av beträffande effekter för deltagarna och eventuell undanträngning. En jämförelse av deltagarna med en s.k. tvillinggrupp (motsvarande ålder, yrkesutbildning och arbetsmarknadsstatus) visar att de som deltog i försöksverksamheten efteråt hade högre lön och arbetade fler timmar än tvillinggruppen. Undanträngningen uppskattades till , vilket i jämförelse med andra åtgärder får beaktas som måttlig. Prestationer Antalet deltagare i resursarbete har ökat från drygt 1 500 till 4 500 . I genomsnitt har programmet omfattat 4 100 personer . av deltagarna i åtgärden var kvinnor. Av samtliga resursarbeten var inrättade i kommunerna och den genomsnittliga tiden i resursarbete uppgick . Aktiv arbetslöshetsersättning För att öka det lokala inflytandet i arbetsmarknadspolitiken har bemyndigat regeringen att använda medel för arbetslöshetsersättning på ett mer aktivt sätt. Därför prövas till och med utgången av september att i begränsad omfattning lämna arbetslöshetsersättning även vid andra situationer än öppen arbetslöshet. Exempel på sådana situationer är praktik som inte ryms inom de vanliga praktiksystemen och ökade möjligheter till utbildning. Projekt inom den aktivare användningen av arbetslöshetsersättningen får inte medföra inlåsningseffekter, konkurrenssnedvridningar eller leda till undanträngning av ordinarie arbetstillfällen. Projekt skall kunna gälla hela arbetsmarknaden. Kostnader och prestationer Försöksverksamheten inleddes och fick uppgå till en sammanlagd summa av högst . uppgick summan till . Vid utgången av 1998 hade beslut tagits som omfattade 3 500 personer. skall på uppdrag av regeringen följa upp den aktivare användningen av arbetslöshetsersättningen. Uppdraget skall redovisas till . Offentligt tillfälligt arbete för äldre arbetslösa infördes en ny arbetsmarknadspolitisk åtgärd, offentligt tillfälligt arbete för äldre arbetslösa (OTA). Personer som har fyllt och varit arbetslösa och som får ersättning från arbetslöshetsförsäkringen eller KAS kan anvisas till åtgärden. Staten, kommunerna, landsting, kommunalt eller landstingskommunalt finansierade privata och kooperativa alternativ, och de allmänna försäkringskassorna kan vara anordnare, kommunalt eller landstingskommunalt finansierade privata och kooperativa alternativ. Syftet med åtgärden är att ta till vara de äldre arbetslösas kompetens samt att höja kvaliten i verksamheten. Åtgärden fanns under budgetåren 1997 och 1998 och anvisningstiden var inom denna ram obegränsad. Deltagaren fick utbildningsbidrag samt en stimulansersättning om per dag. Måluppfyllelse och kvalitet I Statskontorets rapport, Offentliga tillfälliga arbeten (1997:9) redovisas att en majoritet av besluten om OTA avser verksamhet i kommuner eller föreningar. Av utvärderingen framgår även att åtgärden sällan leder till reguljära arbeten. Regeringen föredrog därför i budgetpropositionen att åtgärden skulle fasas ut . Kostnader och prestationer Antalet som påbörjade offentligt tillfälligt arbete uppgick till 8 800 vilket var 1 400 färre än 1997. av deltagarna i offentligt tillfälligt arbete var kvinnor. Kostnaden för OTA uppgick under till . 15 Ledning, uppgifter och organisation indelning Fr.o.m. finns det 20 landsting och 289 kommuner i och med att det bildades två nya kommuner. Den ena kommunen benämns kommun och omfattar området för Taxinge och Turinge församlingar. Den andra kommunen skall benämnas kommun och omfatta övriga delar av nuvarande kommun. En ny länsindelning har skett i och då en sammanslagning av landsting genomförts. De allmänna valen var de första till de nya landstingen i och . I , och fortsätter den försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning som inleddes . inleddes även en försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning i . Försöksverksamheten pågår t.o.m. utgången av . Den kommunala demokratin och medborgarperspektivet Medborgaren har höga förväntningar och anspråk på det politiska systemet Det finns tydliga samband mellan medborgarens möjligheter att delta och påverka, tillfredsställelse med gemensam service och graden av politiker- och systemtilltro. Det finns också ett tydligt och starkt samband mellan känslan av samhörighet med andra människor och tilltron till det politiska systemet. Den demokratiska processen i våra kommuner ger medborgaren möjligheten att engagera sig i de frågor som står medborgaren nära och ta ett ansvar för gemensamma angelägenheter. Verksamheterna i kommunerna har stor betydelse för sysselsättningen, samhällsekonomin och den enskildes välfärd. När beslutanderätten också utövas av lokala kommunala organ med representativt styrelseskick sprids makten i samhället genom att fler medborgare deltar aktivt, påverkar och utövar inflytande över verksamheten. Medborgaren kan delta aktivt och utöva meningsfull påverkan i roller som medborgare, väljare, partipolitiskt aktiva, brukare, föreningsaktiva, förtroendevalda, etc. Oberoende av generationstillhörighet och partipolitisk uppfattning finns det höga anspråk och förväntningar på det politiska systemet. Medborgarna uppskattar välfärdsstaten. Det finns ett grundläggande förtroende för de politiska institutionerna hos medborgarna och därtill en god tilltro till den egna förmågan att påverka (Politikerförakt eller mogen misstro?, , 1998). Tilltron till de egna möjligheterna att påverka i samhället ökar dessutom över tiden. Inom flera delar av samhällslivet förefaller demokratiska beslutsprocesser numera ha blivit rutin. I rollerna som förvärvsarbetande, småbarnsförälder och skolbarnsförälder är det för många naturligt att kanalisera sitt missnöje, ställa bestämda krav, själva ta initiativ och förvänta sig resultat. Det finns bland medborgaren också en tilltro till systemets öppenhet. Det pågår därtill en generationsbetingad förändring i riktning mot tolerans och vidsynthet. (Demokrati och medborgarskap, m.fl., 1998.) Arbetslösa och personer med utländsk bakgrund står i högre grad utanför det organiserade samhällslivet Av en omfattande intervjuundersökning som SNS Demokratiråd har gjort med ett urval av befolkningen framgår att det finns stora skillnader mellan olika delar av befolkningen. Arbetslösa står i stor utsträckning utanför det organiserade samhällslivet. De arbetslösa har betydligt lägre föreningsengagemang och tar sällan kontakter för att påverka allmänna samhällsfrågor. Även när det gäller valdeltagande och andra politiska uttrycksformer är de arbetslösa relativt passiva. Representationen av utomeuropeiska kandidater i kommunfullmäktige ökade i och med allmänna val. Den steg jämfört med valet i de 20 mest invandrartäta kommunerna. Personer med utländsk bakgrund fortsätter emellertid även efter det senaste valet att vara underrepresenterade vad gäller valdeltagande i de kommunala beslutande församlingarna och i de politiska partiernas arbete. Storstäderna ligger under genomsnittet och segregationen i valdeltagandet är tydlig. I vissa invandrartäta områden i och röstade endast av de röstberättigade, trots särskilda satsningar på ökat valdeltagande. Personer med utländsk bakgrund anser sig ha sämre möjligheter att överklaga beslut av en myndighet, sämre möjligheter att påverka sin situation och tar färre initiativ för att påverka sin situation i olika sociala roller. Utvecklingen är nedslående. Under det senaste årtiondet har klyftorna mellan invandrare och resten av befolkningen vidmakthållits eller vidgats. menar att bakom dessa fakta ligger en kombination av svaga individuella resurser och bristfälligt fungerande institutioner enligt bedömning. Det allmänna valet på nivå Valdeltagandet sjönk kraftigt Ett högt valdeltagande är viktigt för demokratins legitimitet. Inter- nationellt sett är valdeltagandet i de svenska valen högt. har dock valdeltagandet sjunkit. Vid allmänna val sjönk valdeltagandet i riksdagsvalet från till strax och i kommun- och landstingsvalen från till . Nästan en femtedel av befolkningen avstod från att använda sin rösträtt. Efter förra årets val är det uppenbart att valdeltagandet avtar över tiden. Mot bakgrund av det låga valdeltagandet har regeringen låtit initiera ett antal studier och forskningsinsatser. Regeringen har givit Integrations- verket i uppdrag att påbörja en undersökning kring det låga valdeltag- andet bland invandrare (In98/2272/IE). Regeringen har även givit Rådet för utvärdering av val (dir. 1997:87) i uppdrag att studera det låga valdeltagandet. Vidare har den s.k. (SB 1997:01), uppdragit åt tre forskargrupper att analysera varför deltagandet i valet sjönk. Tillsammans kommer dessa studier ge en god bild av valrörelsen och valdeltagande. Mandatfördelningen för män och kvinnor är i huvudsak oförändrad efter de allmänna valen Det dröjde ända innan kvinnorna fick ett starkt genombrott i svensk kommunalpolitik. Men det var först vid valet som kvinnor fick fler än av platserna i kommunfullmäktige. Efter de allmänna valen är mandatfördelningen för män och kvinnor i huvudsak oförändrad både vad gäller och kommunfullmäktige. Tabell 15.1 Mandatfördelning för män och kvinnor och typ av val . Antal och procent Typ av val Andel kvinnor Förändring 1998 1994 1994-1998 Landstingsfullmäktigeval 48,2 47,6 +0,Kommunfullmäktigeval 41,6 41,3 +0, Den medborgarundersökning som (dir. 1985:36) lät genomföra visade att kvinnors och mäns deltagande skiljde sig åt, där kvinnor inom vissa områden hade ett betydligt högre deltagande. studie visade att kvinnor är mer benägna att ta initiativ inom ramen för den lilla demokratin, särskilt i rollen som småbarnsförälder och i rollen som patient eller anhörig. Däremot dominerar männen i partiaktiviteter och kontakter med politiska företrädare och tjänstemän. undersökning visar emellertid att könsskillnaderna i detta avseende har minskat sedan undersökningen (Demokrati och medborgarskap, 1998). Över hälften av de som valde att rösta i de allmänna valen har litet förtroende för politiker attityder till politik och politiker mäts ofta. Vid det senaste allmänna valet uttryckte av de som valde att gå och rösta att de hade litet förtroende för politiker. Mätningarna visar att medborgarnas förtroende för kommunal- och rikspolitiker och politiska partier succesivt har minskat . Resultaten tolkas vanligtvis som att det finns ett relativt utbrett missnöje mot politiker i , landstingen och kommunerna. det är naturligt att vara kritisk mot beslutsfattare i en demokrati. Missnöje med vissa politiska beslut eller partier behöver inte vara detsamma som en grundläggande misstro mot den representativa demokratin eller de demokratiska processerna. (Demokrati och medborgarskap, m.fl., 1998.) Det finns dock ett tydligt samband mellan missnöjets styrka och förmågan att påverka och få gehör för synpunkter. Intervjuer med föräldrar till barn i daghem och äldre människor med hemtjänst gav bland annat resultatet att de som var missnöjda med servicen och inte lyckats påverka eller avstått från att påverka eftersom påverkansmöjligheterna var bristfälliga, tenderade att uppvisa misstro mot det politiska systemet (, Brukare och klienter i välfärdsstaten, 1996). Antalet förtroendevalda och förtroendeuppdrag minskar Antalet politiskt förtroendevalda minskade från cirka 200 000 till cirka 50 1974. En viss ökning av antalet uppdrag och en större spridning av uppdragen ökade antalet förtroendevalda till cirka 70 1980. Därefter har antalet minskat igen till cirka 50 1995, bl.a. genom förändringar i organisationsstrukturer och färre antal nämnder. Inför mandatperioden - 2002 har kommunerna enligt enkäter i tidningen planer på att plocka bort ytterligare 3 000 förtroendemannauppdrag. har varje förtroendevald i genomsnitt 1,5 uppdrag. Väljarnas personliga bekantskap och kontakter med de valda har succesivt minskat. Alltmer av de förtroendevaldas tid avsätts till ledning och styrning. Detta kan till viss del förklaras av reduceringen och koncentrationen av uppdrag till färre förtroendevalda. Allt färre medborgare är medlemmar i de politiska partierna Enligt idén om den kommunala folkstyrelsen bör partier tillsammans med medborgarorganiseringar (folkrörelser m.m.) vara aktiva i att definiera problem, andra behov och utmaningar i lokalsamhället. uppger färre än av den svenska befolkningen att de är medlemmar i något politiskt parti (Demokrati och medborgarskap, 1998). Medborgarnas deltagande i och förtroende för de etablerade partiernas problemlösnings- och handlingsförmåga försvagas successivt. Detta som medborgarnas kunnande i och intresse för samhällsfrågor är större . Partierna utsätts för allt starkare konkurrens från andra former av politiskt deltagande och inflytande. Medborgarna väljer även andra kanaler för politiskt inflytande än partierna och de förtroendevalda, t.ex. direktkontakter med tjänstemän i förvaltningen, brukarstyrda verksamheter eller brukarinflytande i olika former. Det är andra organisationer och händelser än partierna och deras verksamhet som mobiliserar medborgarna, t.ex. kampanjer, intresse- och ideella organisationer (Demokrati och makt i , SOU 1990:44 och Kommunala förnyelseproblem, bilaga 1 till Förnyelse av kommuner och landsting, SOU 1996:169, Demokrati och medborgarskap, 1998 samt politikerförakt eller mogen misstro?, , 1998). De lokala partierna blir fler och nya majoriteter formas Den svenska väljarkåren hörde tidigare till de mest stabila i västvärlden. har det dock skett stora förändringar. Partibytena mellan valen har ökat. Den ökade rörligheten bland väljarna har flera orsaker. Klassröstningen har minskat. Den social strukturen betyder mindre för väljarnas röstning, vilket gör det lättare för många väljare att byta parti. Partidentifikationen, eller individens känslomässiga bindning till ett parti har minskat. I har andelen som på detta sätt uppger sig vara anhängare av ett politiskt parti minskat från ungefär två tredjedelar till mindre än hälften . En liknande minskning har skett bland gruppen starkt övertygade partianhängare. är ett av de länder i där minskningen av andelen partianhängare varit störst. Denna utveckling gäller framförallt de yngre (På medborgarnas villkor, SOU 1996:162). Kommun- och landstingsvalen kännetecknades av oklara majoriteter och omfattande förhandlingar mellan många olika partier. Nya tidigare otänkbara allianser har ingåtts. Lokala partier och småpartier stärkte på nytt sina positioner. De finns nu i nästan hälften av landets fullmäktige och utgör vågmästare i 64 kommuner. av de kommunala väljarna röstar dock på rikspartier (Uppdrag demokrati, , 1998). Antalet lokala partier utan riksrepresentation har ökat kraftigt .