prop · GM03131 · 1999-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1998/99:131 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen redovisas ett nytt filmavtal, filmavtal, med en rad förändringar och kraftiga förstärkningar av nuvarande stöd till pro- duktion och visning av svensk film. finansieringsavtal för Stif- telsen () löper ut . Staten, filmbranschen, och (publ.) har enats om 2000 års filmavtal, som skall träda i kraft och gälla till och med . I propositionen föreslås att alla filmpolitiska stöd som hanteras av skall regleras filmavtal. Därmed upphör den nu- varande uppdelningen mellan å ena sidan stöd till svensk filmproduktion m.m. som finansieras och regleras finansieringsavtal och å andra sidan den filmkulturella och regionala verksamhet som finansieras av staten och som regleras utanför avtalets ramar. filmavtal innebär en kraftig förstärkning av produktionsstö- den till svensk film, liksom en kraftfull satsning på lanseringsstöd, stöd till distribution av parallellkopior och stimulansbidrag till biografägare för visning av svensk film. Vidare omfattar avtalet ett ökat stöd till vis- ningsorganisationer och regional verksamhet samt medel för internatio- nell lansering av svensk film, stöd till textning på svenska av film och video och till syntolkning, liksom medel för bevarandet och tillgänglig- görandet av det svenska filmarvet. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Ärendet och dess beredning 4 3 Bakgrund 5 3.1 Avtalsmodellen i svensk filmpolitik 5 3.2 Nuvarande filmpolitiska stöd 6 3.2.1 finansieringsavtal 6 3.2.2 Stöd till filmkulturell verksamhet 7 3.2.3 Stöd till regionala resurscentrum 8 3.2.4 filmstöd 8 3.3 9 3.4 Promemorian Publikrelaterat filmstöd 10 4 Inriktningen på insatserna för filmen 11 5 Ett samlat filmavtal 14 6 filmavtal 16 7 Handlingsoffentlighet 34 8 Ekonomiska konsekvenser 36 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Ny svensk filmpolitik (SOU 1998:142) 37 Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över betänkandet Ny svensk filmpolitik (SOU 1998:142) och promemorian Publikrelaterat filmstöd 44 Bilaga 3 filmavtal 45 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 60 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att godkänner vad regeringen föreslår om ett samlat filmavtal (avsnitt 5). 2 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgift att lämna förslag till hur ett framtida stöd till svensk filmproduk- tion och därmed sammanhängande verksamheter skall utformas. Utifrån de åtgärder som föreslogs skulle utredaren pröva förutsättningarna för såväl en fortsatt avtalsmodell för finansiering av stödet till svensk film- produktion, som en finansiering utan ett avtal (jfr skr. 1997/98:171). Chefen för förordnade författaren som särskild utredare. överlämnade utre- daren slutbetänkandet Ny svensk filmpolitik (SOU 1998:142). Förslagen i betänkandet syftar till att skapa en stark infrastruktur med oberoende producenter, ett klimat med ekonomiska förutsättningar och stimulans från förproduktion till tiden efter filmens premiär. En sammanfattning av utredarens överväganden och förslag finns i avsnitt 3.3 nedan och i bilaga 1. Som komplement till betänkandet har utarbetat promemorian Publikrelaterat filmstöd (dnr Ku1998/2434/Ko). En sam- manfattning av promemorian finns i avsnitt 3.4 nedan. Betänkandet och promemorian har remissbehandlats. Betänkandet har däremot i den del som avser förslag om en Film- och TV fond inte remissbehandlats. En förteckning över remissinstanser som yttrat sig finns i bilaga 2. En sam- manställning av remissvaren finns tillgänglig i , Kul- turdepartementet (dnr Ku1998/2434/Ko). inleddes överläggningar mellan staten, filmbranschen (Föreningen , u.p.a., , Folkets Husföreningarnas Riks- organisation samt ) och TV företagen och (publ.) om ett nytt avtal när finansieringsavtal för Stiftelsen löper ut . Parterna enades om ett avtal om tillägg till 1993 års finansieringsavtal för Stiftelsen och avtal om dess förlängning. Tillägget omfattar en bestämmelse med övergångs- regler för efterhandsstödet om ett nytt avtal träder i kraft . Syftet med tillägget är att motverka att svensk film- produktion hämmas av oklarheter om vilka förutsättningar som kommer att gälla för filmer med inspelningsstart . Parterna har enats om ett nytt filmavtal, filmavtal, som skall träda i kraft och gälla till och med . Avtalet har från statens sida ingåtts med förbehåll för regeringens godkännande. Parterna är vidare eniga om att en förutsätt- ning för avtalets giltighet är att Europeiska gemenskapens kommission godkänner stödformerna. filmavtal redovisas i sin helhet i bilaga 3. 3 Bakgrund Inledningsvis redovisas avtalsmodellen i svensk filmpolitik samt nuva- rande filmpolitiska stöd. Vidare lämnas en kortare redogörelse av försla- gen i och i promemorian Publikrelaterat filmstöd. 3.1 Avtalsmodellen i svensk filmpolitik Det första svenska filmavtalet slöts mellan staten och filmbran- schen i form av Föreningen , u.p.a., , Folkets Hus- föreningarnas och . Den nöjesskatt på som biograferna dittills hade betalat ersattes med en biografavgift, som innebär att en tioprocentig avgift på varje för- såld biografbiljett tillfaller filmavtalet. Intäkterna års filmavtal fördelades av som produktionsstöd samt till filmkulturell verksamhet i form av visningsfrämjande åtgärder, bibliotek, arkiv m.m. Avtalstiden för det första filmavtalet var hela . gjordes dock en del förändringar av produktionsstöden. Staten började ge direkta bidrag till avtalets ändamål. film- och videoavtal innebar att avtalskretsen utökades med företrädare för videobranschen. Deras bidrag till avtalet var en avgift på hyr- och köpkassetter. Staten medgav att videobranschen redu- cerade kassettskatten med de belopp som betalades till avtalet. avtal omfattade liksom tidigare olika former av produktionsstöd samt medel för filmkulturell verksamhet. Avtalet träffades för en period . Avtals- kretsen utökades med nya organisationer från videobranschen som en följd av att branschen omorganiserats. I det nuvarande avtalet, finansieringsavtal för Stiftelsen , utökades avtalskretsen till att även omfatta TV företagen och , nuvarande (publ.). hade dock haft ett separat avtal med . En viktig principiell för- ändring avtal var att de filmpolitiska insatserna delades upp i två delar. Produktionsstöden finansierades via avtalet, medan stödet till den filmkulturella verksamheten helt finansierades av staten och reglera- des utanför avtalets ramar. Avtalstiden sattes till utgången av , med uppsägningstid. sades avtalet upp av två av parterna, nämligen och Videohandelns . Sedan dessa organisationer meddelat att de inte var beredda att delta i en förlängning av nuvarande avtal, träffade övriga parter utom videobran- schen ett avtal om förlängning av avtal, i första hand t.o.m. (jfr skr. 1997/98:171). 3.2 Nuvarande filmpolitiska stöd Det nuvarande stödet till svensk film omfattar produktionsstöd och andra branschrelaterade stöd inom ramen finansieringsavtal för Stiftelsen , stöd till filmkulturell verksamhet samt stöd till regionala resurscentrum för film och video. Därutöver disponerar statliga medel för stöd till produktion av kortfilm. 3.2.1 finansieringsavtal av de medel som är tillgängliga för produktionsstöd till svensk film skall användas till förhandsstöd enligt finansie- ringsavtal. Stödet får täcka högst av en films produktions- kostnad och stödbeloppet får högst vara per film. Stödbeloppet får dock justeras av och det är högst . Med långfilm avses i första hand film som har en visningstid motsva- rande i format. En film anses som svensk under förut- sättning att filmen har en svensk producent och att den svenska insatsen av artistiska medarbetare är av påtaglig betydelse. En film som inte har en svensk producent är ändå att anse som svensk under förutsättning att dels den svenska kapitalinsatsen uppgår till tjugo procent av produk- tionskostnaden och dels den svenska insatsen av artistiska medarbetare är av påtaglig betydelse. Beslut om förhandsstöd fattas av styrelsen efter förslag från olika kon- sulenter. Efterhandsstödet är ett automatiskt stöd som utgår till svenska långfilmer som efter premiären setts av minst 30 000 beta- lande biografbesökare i . När denna gräns är nådd utbetalas till filmens producent. Därefter betalas stödet ut kvar- talsvis upp till 110 000 åskådare. Film som erhållit i förhandsstöd kan tilldelas efterhandsstöd tills det sammanlagda stödbeloppet uppgår till . Parterna finansieringsavtal och avtal om dess för- längning träffade ett tilläggsavtal. Enligt detta skall lång- film med inspelningsstart vara berättigad till efterhands- stöd enligt avtal även om ett nytt finansierings- avtal träder i kraft . Stödet, som skall utgå ur de medel som inflyter till stiftelsen , skall beräknas på det antal be- talande biografbesökare som har sett filmen . avtal omfattar även stöd till distribution och visning. Stöd till biografupprustning ges i första hand för upprustning av projektorer och ljudanläggning. Ett krav är att det görs en likvärdig insats från lokala in- tressenter, t.ex. biografägaren eller kommunen, med av kostnaderna. Stöd till parallelldistribution syftar till att människor på mindre och medelstora orter snabbare skall få tillgång till aktuella och efterfrågade filmer. Parallellkopiorna skall komplettera distributörernas egna kopior. Enligt avtalet skall stöd lämnas till samarbete mellan filmbranschen och TV företagen. I en protokollsanteckning till avtalet förutsätter staten att fortsätter det internationella samarbetet inom Nordiska Film- och TV fonden och samproduktionsfond Eurimages samt inom EU:s Media program. För information om EU:s arbete och stöd inom filmområdet finns också en MediaDesk vid som finansieras delvis med svenska medel, delvis med EU medel. har staten anvisat för stöd till film- produktion m.m. inom ramen finansieringsavtal. Avtalet beräknas sammanlagt omsätta under innevarande år. 3.2.2 Stöd till filmkulturell verksamhet Staten bidrar även till filmkulturella verksamhet, som dessutom finansieras med vissa egna intäkter hos institutet. Syftet är att främja bevarandet och tillgängliggörandet av filmer och material av film- och kulturhistoriskt intresse för forskning och för allmänheten samt att främja spridning och visning av värdefull film. En del av den filmkultu- rella verksamheten avser olika former av administration, ledning och ekonomi. I övrigt redovisas verksamheten efter den interna organisation som gäller för . Avdelningen Cinematek & Information har som sitt främsta uppdrag att bevara och tillgängliggöra filmarvet samt att svara för intern och ex- tern information. rymmer s.k. säkerhetsmaterial av alla svenska filmer som får produktionsbidrag. Arkivet tar även hand om en betydande del av de kopior av internationella filmer som visas på biogra- fernas ordinarie repertoar. Samlingarna omfattade drygt 18 000 titlar. Verksamheten med dokumentation omfattar bibliotek, klipparkiv och bildarkiv. Liksom filmarkivet är dessa samlingar viktiga för såväl forskare och studenter som för allmänheten. Avdelningen arbetar även med filmrestaurering för att rädda den svenska filmskatten. Den särskilda färgfilmsrestaureringen omfattar svenska långfilmer producerade 1979. En annan viktig uppgift är att överföra svensk film på nitrat till säkerhetsmaterial. visar klassiker, retrospek- tiver, temaserier och ny utländsk film som inte får kommersiell distribu- tion samt ordnar seminarier. Huvuddelen av filmerna som visas kommer från eget arkiv, men en stor del lånas från internationella filmarkiv. För att öka intresset för svensk film bedriver informationsverksamhet, bl.a. genom den årliga Filmgalan där årets delas ut, genom utgivningen av samt genom intern och extern information. Den huvudsakliga uppgiften för avdelningen Film är att stärka filmens roll i kulturlivet genom stimulans av film- och biograflivet och främjande av ett brett utbud av film på biograferna. Avdelningen ansvarar för handläggningen av olika stöd som styrelsen fattar beslut om. Stöd fördelas till visningsorganisationer och till filmfestivaler som verkar på ett nationellt plan och som arbetar för att nå ut till en bred publik med kvalitetsfilm. Stöd lämnas även till import och lansering av kvalitetsfilm som bedöms ha svårigheter att hävda sig kommersiellt och till lokal film- kulturell verksamhet för barn och ungdom (skolbioverksamhet). För att stimulera biografägare på små och medelstora orter att förnya sin reper- toar, inte minst för att i högre grad visa svensk och europeisk film, för- delas stöd till breddning av biografrepertoaren. samordnar internatio- nella aktiviteter. Framför allt omfattar verksamheten spridning av svensk film genom festivaldeltagande och anordnande av filmveckor med svensk film. Informationsmaterial produceras för den utländska markna- den, bl.a. ges en årsbok över svenska filmer ut på engelska. Avdelningen sköter även viss försäljning av kortfilm. har anvisats för film- kulturella verksamhet. Därtill har anvisats till rege- ringens disposition för att möjliggöra ett fortsatt restaureringsarbete av svensk färgfilm från perioden 1979 (jfr prop. 1998/99:1, utg.omr. Regeringen har beviljat dessa medel för det fortsatta restaureringsarbetet enligt den plan som institutet utar- betat. 3.2.3 Stöd till regionala resurscentrum Staten lämnar ett särskilt stöd till regionala resurscentrum för film och video (jfr prop. 1996/97:3). Där- efter har anslaget ökat med och det uppgår innevarande år till . Stödet fördelas till sexton olika filmcentrum över hela landet och det syftar till att främja regional och lokal filmverksamhet med tyngdpunkt på verksamhet riktad till barn och ungdom. I begränsad utsträckning kan medel användas för produk- tion och distribution av kort- och dokumentärfilm. För att beviljas stöd krävs en regional motprestation som minst motsvarar det belopp som erhålls från . Regeringen fastställer vilka regioner som skall kunna få stöd. 3.2.4 filmstöd disponerar särskilda medel för stöd till produktion av kortfilm. Motivet till att detta stöd infördes var ett ökat behov av stöd till filmproduktion utöver det stöd som fördelas av Filmin- stitutet. För att öka den konstnärliga yttrandefriheten och mångfalden behövdes ett organ som kunde ge bidrag till experimentell film, utan att det förutsattes att försöken i varje enskilt fall skulle resultera i en visningsfärdig produkt. Stöd får lämnas till konstnärer som kan visa ett dokumenterat arbete av god konstnärlig kvalitet. Innevarande år har anslaget tillförts (jfr prop. 1997/98:87, bet. 1998/99:KrU1, rskr. 1998/99:55) och uppgår därmed till sammanlagt . Från anslaget får medel utbetalas till Stiftelsen forum för uppbyggnad av en organisation för rådgivning och distribution i fråga om film- och videokonst. Medel får även utbetalas till Arkivet för ljud och bild och Stiftelsen för ett fortsatt arbete kring doku- mentation och bevarande av experimentell film- och videokonst. Förslaget i denna proposition omfattar inte filmstöd. 3.3 föreslår i betänkandet Ny svensk filmpolitik (SOU 1998:142) kraftigt förstärkta insatser för svensk film och flera föränd- ringar av nuvarande filmpolitiska stöd. Sju olika stödformer till svensk filmproduktion föreslås. Stöden omfattar hela kedjan från förproduktion till filmens premiär och syftet är att skapa en vitaliserad filmmiljö. En utvecklingsfond föreslås för stöd till utveckling av filmprojekt. Två fon- der föreslås för förhandsstöd till långfilmer i alla genrer, varav den ena fonden leds av en konsulent och den andra av en konsulent tillsammans med en nämnd. En särskild Film- och TV fond föreslås få resurser för mera kostnadskrävande produktioner. Vidare föreslås en fond för stöd till kort- och dokumentärfilm och en upphovsmannafond för stöd i efterhand till filmens manusförfattare, producent och regissör. Slutligen föreslås en ny Industrifond för bl.a. stöd till producenter för utveckling av filmpro- jekt. I förslaget ligger också att efterhandsstödet i dess nuvarande form avskaffas. I betänkandet diskuterar utredningen även andra möjliga alternativ till filmstöd. Om tonvikten i så hög grad läggs på förhandsstöd måste stor vikt läggas vid alternativen. Det är nödvändigt att skapa flera besluts- ingångar till en films finansiering. Ett alternativ är ett stöd relaterat till en films framgång på biograferna, som det biljettstöd som har prövats i med goda erfarenheter. lägger även fram flera förslag i syfte att främja distri- bution och visning av film i hela landet. Ett nytt filmavtal bör omfatta ett stöd för lansering av svensk långfilm. Det nuvarande stödet till parallelldistribution bör utökas till att även omfatta ny svensk film och ickesvensk kvalitetsfilm. Ett kraftigt förstärkt biografstöd föreslås i form av stöd till alla biografer för garantihyran, ett stimulansbidrag på per försåld biljett till alla biografer för att visa kvalitetsfilm från och övriga EU länder samt ett nytt stöd för aktivt publikar- bete till biografer på orter med mindre än 50 000 invånare. Det nuva- rande stödet till biografupprustning bör behållas. Utredningen föreslår att ett nytt filmavtal även skall omfatta ett utökat stöd för distribution av värdefull kvalitetsfilm på video, en fortsatt sats- ning på skolbioverksamhet och ett särskilt stöd för distribution av kort- och dokumentärfilm. Stöd till regional verksamhet föreslås omfatta det nuvarande stödet till regionala resurscentrum för film och video och ett nytt stöd till regionala produktionscentrum för långfilm. Stöd till distri- bution och visning av film i hela landet bör även omfatta de nuvarande stöden till visningsorganisationer, till filmfestivaler och till import och lansering av kvalitetsfilm. Medel bör även i fortsättningen avsättas till internationella avgifter och internationell lansering av svensk film. Stöd bör vidare lämnas för text- ning på svenska av film och video och för syntolkning på videogram. skall hantera de filmpolitiska stöden inom ramen för ett nytt filmavtal. När det gäller institutets ledning och administration före- slår utredningen att styrelsen utökas från sju till nio personer. Det rådgi- vande organet bör avskaffas. För administrationen av de olika filmpolitiska stöden föreslår utredningen ett system med utjäm- ningsfonder för att utjämna variationer i intäkterna över året. Filminsti- tutets verksamhet bör enligt utredningen omfattas av handlingsoffentlig- het. Utredningen förordar en fortsatt avtalslösning framför ett alternativ med en helstatlig filmpolitik finansierad med full mervärdesskatt på bio- grafbiljetter. Den nuvarande uppdelningen mellan filmavtalet och den filmkulturella och regionala verksamhet som finansieras av staten bör upphöra. De avtalsparter som bidrar till finansieringen av avtalet bör en- ligt förslaget vara kvar som parter. Förslaget till finansiering innebär att biografavgiften höjs från tio till , att staten och ökar sina bidrag, att en videoavgift åter tas ut samt att nya TV kanaler bidrar med medel till avtalet. 3.4 Promemorian Publikrelaterat filmstöd Promemorian utgår från att målen med filmpolitiken har större förutsätt- ningar att uppnås om filmpolitiken omfattar flera beslutsingångar till en films finansiering, såväl olika former av förhandsstöd som ett publikre- laterat stöd. En hänvisning görs till det filmpolitiska biljettstöd som finns i och som anger som ett alternativ till övriga pro- duktionsstöd. Det görs i promemorian klart att det nuvarande efterhands- stödet inte är ett alternativ i en ny svensk filmpolitik. Förslaget har ut- formats så att bristerna med efterhandsstödet avlägsnas. Förslaget innebär att publikrelaterat stöd skall lämnas till svenska lång- filmer för öppna visningar på biograf. Stödet baseras på filmens brutto- biljettintäkter efter premiären och utbetalas till dess att producenten fått full återbetalning av en fastställd egeninsats. En avräkning görs för producentens förväntade andel av bruttobiljettin- täkterna. Långfilmer med inspelningsstart efter skall, enligt förslaget, vara berättigade till det publikrelaterade stödet. Stödet skall fördelas inom en egen budgetram. 4 Inriktningen på insatserna för filmen : De samlade insatserna för filmen bör för- stärkas. Huvuduppgiften bör vara att främja produktion och distribu- tion av svensk kvalitetsfilm. Inriktningen på de framtida insatserna för filmen bör vara att upprätthålla och utveckla värdefull svensk filmproduktion i samver- kan med berörda branscher, säkerställa tillgången till ett brett utbud av värdefull film i olika vis- ningsformer i hela landet, upprätthålla och utveckla biografens roll som kulturell mötesplats i hela landet och medverka till att biopubliken långsiktigt ökar, ge fler, främst barn och ungdomar, möjlighet till eget skapande med film och andra medier för rörliga bilder, regionalt och lokalt stärka filmens roll i kulturlivet, särskilt med tanke på barn och ungdom, förbättra kvinnliga filmskapares villkor, bevara filmer och material av film- och kulturhistoriskt intresse och i ökad utsträckning tillgängliggöra dem för forskning och allmänhet samt att upprätthålla och utveckla det internationella utbytet och samarbetet på filmområdet. förslag: Stämmer överens med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser delar uppfattning om inriktningen på insatserna för filmen. Skälen för regeringens bedömning: Filmen är den konstart som når flest människor. är filmutbudet ojämlikt. Kvalitetsfilmer har svårt att nå en bredare publik. Så också betydande delar av den film som produceras i . Kulturpolitiskt är det av största vikt att film som skildrar liv och leverne i vår del av världen på svenska språket och i miljöer som vi känner igen kan produceras och spridas i ökad omfatt- ning. Filmen är på många sätt unik genom att den förenar kulturpolitiska och näringspolitiska intressen. Den tekniska utvecklingen på det audiovi- suella området öppnar ständigt nya marknader även för filmer från små språkområden som det svenska. En inhemsk filmproduktion ger bevis- ligen goda möjligheter till regionala satsningar och regional utveckling. Den erbjuder i synnerhet unga människor bilder av samtiden som de kan identifiera sig med. Svensk film har en stark ställning på hemmamarkna- den. Behovet av visuell fiktion växer kraftigt, och skapar en efterfrågan som också omfattar de konstnärliga upphovsmännen. Filmen är en spjut- spets, både som konstart och som teknik. I propositionen Kulturpolitik (prop. 1996/97:3) gjorde regeringen be- dömningen att de framtida insatserna för filmen bör syfta till att upprätt- hålla och utveckla värdefull svensk filmproduktion i samverkan med be- rörda branscher, att säkerställa tillgången till ett brett utbud av värdefull film i olika visningsformer i hela landet, att upprätthålla och utveckla biografens roll som kulturell mötesplats i hela landet och medverka till att biopubliken långsiktigt ökar, att ge fler, främst barn och ungdomar, möjlighet till eget skapande med film och andra medier för rörliga bilder, att regionalt och lokalt stärka filmens roll i kulturlivet, särskilt med tanke på barn och ungdom, att bevara filmer och material av film- och kultur- historiskt intresse och i ökad utsträckning tillgängliggöra dem för forskning och allmänhet, samt att upprätthålla och utveckla det interna- utbytet och samarbetet på filmområdet. Inriktningen på de framtida insatserna för filmen bör, enligt regering- ens bedömning, i huvudsak ansluta till denna grundläggande inriktning. Därtill bör det vara en viktig uppgift för en ny filmpolitik att förbättra kvinnliga filmskapares villkor. analyser och förslag, byggda på erfarenheter från gällande filmavtal, visar även att det krävs såväl förändringar av nuvarande filmpolitiska stödformer som en kraftig förstärkning av de ekonomiska medel som ställs till förfogande för att inriktningen på filmpolitiken skall kunna förverkligas.