prop · GM03115 · 1999-01-01 00:00:00 — ******************************************* ******************************************* *************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** *********************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** ******************************************************** **********************************************la unga ska leva under sådana ekonomiska förhållanden att de har råd att finansiera en bostad. Makt, inflytande och delaktighet Alla kommuner bör i samarbete med kommunens unga upprätta ett ungdomspolitiskt handlingsprogram. Elever ska som grupp kunna påverka viktiga beslut som gäller den egna skolan. Varje elev ska ha verkligt inflytande över sitt val av skola och skoltyp samt över sitt dagliga skolarbete och sin arbetsmiljö. Varje student ska ha verkligt inflytande över sin utbildning och sin arbetsmiljö. Alla unga ska kunna påverka kommunala beslut. Alla unga ska ha möjlighet att delta i verksamhet inom föreningslivet. Varje ung person ska ha tillgång till en mötesplats där hon eller han fritt kan uttrycka sina åsikter. Unga som resurs Av ledamöterna i centrala och regionala myndigheters styrelser bör vara under . Av ledamöterna i statliga kommittéer bör vara under . I samtliga kommunala styrelser och nämnder med minst fem ledamö- ter bör det finnas minst en ledamot under . Ungas engagemang och idéer ska särskilt tas tillvara när det gäller arbetet med en långsiktigt hållbar ekologisk utveckling, inträdet i informationssamhället, arbetet mot främlingsfientlighet och rasism samt företagande De konkreta målen ska beaktas av regeringen inom de olika sektors- områden som berör unga. Myndigheterna bör få i uppgift att presentera statistik och en redovisning av den förda politiken i förhållande till de konkreta målen. Detta arbete anser kommittén bör samordnas av . Målen för politiken för unga bör vara vägledande för verk- samhet. Det bör finnas ett gemensamt intresse hos staten och kommu- nerna att följa upp och utvärdera kommunernas arbete med målen. Kommittén föreslår att initiativ tas till överläggning om ett sådant samar- bete mellan staten och kommunerna i denna fråga. Makt, inflytande och delaktighet för unga Kommittén diskuterar begreppen makt, inflytande och vanmakt. Kommittén poängterar att det är viktigt att unga får verklig makt och inte dras in i en skendemokratisk process som gör att de istället vänder sig från politiken. En stor del av betänkandet är uppbyggt kring ungas möjligheter att ut- öva makt över sin vardag. Kommittén menar att unga måste öka sin del- aktighet i beslutsprocesserna. För att detta ska bli möjligt föreslår kommittén vissa ändringar i olika regelverk som hindrar unga att ta del av makten. Förslagen avser såväl riks- som kommunalpolitik. Andra förslag syftar till att försöka ändra vuxnas attityder till unga för att på så sätt få dem att inse att ungas delaktighet utgör en resurs för samhället. Förslagen är i korthet: En försöksverksamhet med sänkt rösträttsålder till för val till kommunfullmäktige ska genomföras. Försöksverksamheten ska om- fatta ett tiotal kommuner och ska inledas i och med valet . Verk- samheten ska utvärderas av en särskild utredning. Rösträtten ska följa kalenderår. Regeringen ska vara uppmärksam på ålderssammansättningen i cent- rala myndigheter och i statliga kommittéer. Regeringen ska också be- gära av de partier, organisationer med mera som föreslår ledamöter till kommittéerna att de om möjligt föreslår två kandidater till varje upp- drag, varav minst en är . Varje kommun bör i samarbete med unga utforma och anta ett ung- domspolitiskt handlingsprogram. Kommunerna bör tillsammans med de unga skapa fora för kommuni- kation mellan politiker och kommunens unga. Varje skola bör erbjuda eleverna regelbunden information från de po- litiska partierna och deras ungdomsförbund. får i uppdrag att i samarbete med kommunförbun- det följa och kartlägga kommunernas arbete med att göra unga delaktiga i den kommunala beslutsprocessen. Kommittén lämnar också förslag som rör ungas vardag, nämligen skola, fritid och kultur. Kommittén anser att det är viktigt att unga får möjlighet att ha inflytande på dessa områden, dels för att ungas delaktighet gör att besluten blir bättre, dels för att det har visat sig leda till ökat intresse för ett fortsatt engagemang i samhällsfrågor. Kommitténs förslag på dessa områden är i korthet: Gymnasieskola, universitet och högskola En försöksverksamhet på gymnasieskolor i ett antal kommuner bör införas med en skyldighet för skolledningen att förhandla med elever inför att viktigare beslut fattas. Försöksverksamheten bör införas sna- rast och avslutas samt utvärderas som försöksverksamheten med lokala styrelser. Ett skoldemokratiprojekt bör inledas i ett antal kommuner. Projektet ska fungera som en stimulans till de skolor som vill satsa extra på att arbeta med inflytandefrågor framför allt vad gäller att utveckla skolans arbetsformer men också när det gäller elevers möjligheter att påverka skolans miljö. bör få i uppdrag att kontinuerligt sammanställa och kom- mentera kommunernas utvecklingsarbete när det gäller elevinflytande. Den översyn som regeringen har för avsikt att göra av bestämmelserna om samverkansformer och samverkansorgan bör inriktas på att sam- verkan i någon form måste vara obligatorisk och att frågor såsom un- dervisningens innehåll, hur den bedrivs och hur eleverna kan med- verka aktivt måste tas upp i en sådan samverkan. Formen för samver- kan bör dock inte vara reglerad i detalj. Möjligheten att utvärdera lä- rare är dock en viktig funktion för ett samverkansorgan. Likaså bör frågor om under vilka former och på vilket sätt undervisningen be- drivs vara självklara ämnen att behandla. ska verka för att de elever som varit frånvarande från lek- tioner för att delta i elevdemokratiskt arbete ska få redovisad separat från annan frånvaro, om inte eleven själv motsätter sig detta. Studenter ska finnas representerade i högskolans samtliga beredande och beslutande organ. Sammansättningen i högskolans beslutande or- gan ska utformas så att ingen intressegrupp får egen majoritet. I hög- skolestyrelsen bör studenter, lärare och allmänföreträdare dela på plat- serna. Studenter och lärare bör utse sina egna representanter. På be- slutsnivåer under högskolestyrelsen ska studenter och lärare utgöra minst en tredjedel vardera i alla beredande och beslutande organ. En utredning bör tillsättas med uppgift att belysa effekterna av att ge lika rättigheter och skyldigheter till elever och studenter som tillkom- mer arbetstagare. Möjligheterna att jämställa elevfackliga organisatio- ner med fackföreningar bör också utredas. bör få i uppdrag att utreda i vilken utsträckning stu- denterna har inflytande över sina studier exempelvis när det gäller planering av kurser, undervisnings- och examinationsformer samt fö- reslå förbättringar. Fritid och kultur Det är av största vikt att kommuner undanröjer de eventuella hinder som finns för unga som vill skapa egna mötesplatser. Det är också viktigt att de unga som har idéer bemöts positivt. Det innebär att poli- tiker och tjänstemän måste vara beredda att tänka i nya banor och inte säga nej till förslag som kanske utmanar traditionella former. Kom- muner kan också ta egna initiativ till att starta mötesplatser men ut- formningen måste ske på de ungas egna villkor. Unga bör genom regelbundna fritids- och kulturvaneundersökningar få möjlighet att påverka kommunens fritids- och kulturutbud. får i uppdrag att löpande följa, kartlägga och redo- visa kommunernas arbete för att öka ungas makt och inflytande över fritids- och kulturverksamheterna. Kommittén uppmanar kommunerna att införa en så kallad fri pott för ungas egna initiativ genom att avsätta en summa pengar av kultur- och fritidsbudgetarna för detta ändamål. Kommittén uppmanar också kommunerna att arbeta tillsammans med unga för att öka antalet brukarstyrda fritidsverksamheter. Ungas ekonomi En av de viktigaste förutsättningarna för att unga ska kunna leva ett självständigt liv är att de kan bli ekonomiskt oberoende. Kommittén kon- staterar att många unga har stora ekonomiska svårigheter, speciellt de som är arbetslösa och inte uppbär a-kassa eller KAS. Dessa är hänvisade till socialbidrag. mottog av de arbetslösa i socialbidrag . Även de med KAS eller låg a-kassa ingår i samma grupp. Kommittén anser att det är alarmerande att så många unga behöver socialhjälp för att klara sitt uppehälle. Den period när unga behöver sådant stöd har visat sig bli allt längre. Uppgifterna om nyfattigdomen bland unga och ett begynnande socialbidragsberoende pekar på problemens omfattning. De huvudsakliga anledningarna till utvecklingen torde vara den försämrade arbetsmarknadssituationen samt arbetslöshetsersättningens utformning. Kommittén diskuterar också studerandes ekonomi, framför allt då studiemedel inte utgår. Förändringar som innebär att studen- terna i högre utsträckning än kan studera och därmed uppbära studiemedel bör utredas Kommittén föreslår när det gäller ungas ekonomi i korthet: ska kontinuerligt följa upp ungas ekonomiska situ- ation och därvid särskilt beakta skillnaden mellan kvinnor och män. De ekonomiska konsekvenserna av tre terminer och förlängda termi- ner vid högskolor och universitet bör utredas. Regeringen har uppdragit åt och Socialsty- relsen att i samverkan utarbeta förslag till åtgärder som syftar till att öka arbetslösa ungdomars förutsättningar att ta sig in på den reguljära ar- betsmarknaden eller utbildningssystemet. Förslaget skall utformas så att det ger den enskilde möjlighet till kompetensutveckling och åtgärderna skall utgå från ungdomars egna behov och förutsättningar. Kommunerna ska genom förslaget ges möjlighet att erbjuda de unga en meningsfull sysselsättning i stället för socialbidrag. I anledning av detta har kommit- tén överlämnat ett antal förslag till utformning av ett sådant system. Dessa är bland annat: framhåller att stödet bör vara ål- dersneutralt. Ersättningen ska vara sådan att den inte behöver kompletteras med socialbidrag och ska ge den arbetslöse möjlighet att bli delaktig i be- fintliga trygghetssystem. Vidare menar kommittén att ersättningen ska vara knuten till en mot- prestation från den arbetslöses sida. Motprestationen ska utformas till- sammans med den arbetslöse, med utgångspunkt i dennes intressen och önskemål, och vara ett led i en handlings- och utvecklingsplan som den arbetslöse upprättat tillsammans med tjänsteman på arbets- förmedlingen. Den arbetslöse skall ha möjlighet att avvisa motpresta- tionen om den inte ingår i ovan angivna handlings- och utvecklings- plan eller om motprestationen inte är av tillräckligt god kvalitet. Unga och den egna bostaden flytta hemifrån är för många unga ett steg mot att kunna leva ett självständigt liv. Kommittén konstaterar att det på det hela taget inte fö- religger några större problem för unga att skaffa sig en egen bostad, för- utom i storstäderna och på vissa universitets- och högskoleorter. Det har dock varit svårt att få en fullständig bild av ungas boende. Det största hindret för att få en bostad torde vara att många unga inte har arbete och därmed inte heller någon självständig ekonomi. Kommittén anser trots detta att vissa åtgärder vad gäller ungas boende ändå är nödvändiga. Där- för föreslår kommittén att: I syfte att utveckla en systematiskt täckande och regelbundet uppdate- rad statistik om ungas boende ska i samråd med , och ges i uppdrag att tillse att en sådan statistik utvecklas och regelbundet insamlas. Länsstyrelserna bör få i uppdrag att kartlägga bostadssituationen för unga i kommunerna. Uppdraget skall redovisas till . Det nu existerande ungdomsbosparandet ska upphöra. Regeringen bör i beredningen av propositionen om den framtida bo- stadspolitiken beakta de ungas situation såsom varande längst ut i flyttkedjan . Bostadsstöden bör utformas så att det stimulerar flyttkedjor . I anslutning till att kommunerna tillsammans med unga tar fram sär- skilda ungdomspolitiska program bör också behovet av bostadsinfor- mation och bostadsplanering för unga behandlas. Vid tilldelning av utbildningsplatser inom högskoleväsendet ska rege- ringen beakta studieortens möjligheter att inom en termin kunna till- handahålla bostäder. Ungas åsikter och förslag Genom hela betänkandet presenterar kommittén ungas åsikter från de utåtriktade aktiviteter kommittén har genomfört. Kommittén har i huvudsak haft kontakt med unga på tre olika sätt. För det första har en enkätundersökning genomförts i samarbete med SCB. För det andra har kommittén initierat ett 50-tal rådslag där unga har samlats och diskuterat ungdomspolitik. Från varje rådslag har ett slutdokument med förslag och tips skickats in till kommittén. Dessa har sedan använts både som kompass och som inspirationskälla i kommitténs arbete. För det tredje har kommittén skickat ut sin ? på remiss till cirka 2 500 ungdomsgrupper. Även från dessa har svar kommit in vilka kommittén använt i sitt arbete. Kommittén har tagit del av alla förslag som kommit in till kommittén och kommittén har försökt att presentera dem i samma sammanhang som kommittén presenterar kommitténs egna. Kommittén har också tagit del av andra undersökningar och utredningar för att skapa oss en så heltäckande bild som möjligt av vad unga anser i olika frågor. Även dessa har beaktats i kommitténs arbete. Förteckning över remissinstanser som avgivit ytt- rande över Ungdomspolitiska kommitténs betänkande Unga och arbete (SOU 1997:40) och Politik för unga (SOU 1997:71) Efter remiss har yttrande över betänkandet lämnats av , , , , , , , Sta- tens institutionsstyrelse, , , Riksre- visionsverket, , , , , , , Arbets- marknadsstyrelsen, , i , i , i , , , Konkur- rensverket, , , Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, , Ung- domsstyrelsen, i , i län, i , , , Gö- teborgs kommun, , , Arvids- jaurs kommun, kommun, , , , , , i , kom- munaltjänstemannaförbund, , Hotell- och restauranganställdas förbund, , , akademikers centralor- ganisation, , socialdemo- , Ung vänster, , för ungdomsorganisationer, förenade stu- dentkårer, kristna ungdomsråd / frikyrkosamråd, , , , , , Hyresgästernas , Riks- byggen, Sveriges bostadsrättsföreningars centralorganisation, samt allmännyttiga bostadsföretag. Nedanstående remissinstander har beretts tillfälle att yttra sig men avstått: , Ungdomens IT-råd, , , , i , i , kommun, i , , , , Grön ungdom, , Sve- riges pensionärsförbund, , utveckling, , Ung-SIOS, ungdomsråd, ungdomsråd, ungdomsråd, ungdomsråd, Kraftnät , Stiftelsen samt . och unga har på egna initiativ avgivit yttranden. Sammanfattning av slutbetänkandet Bevakad över- gång Åldersgränser för unga upp till (SOU 1996:111) En kartläggning av författningsreglerade åldersgränser Lag, förordning och myndighetsföreskrifter Tyngdpunkten i rapporten är en samlad översyn av de åldersgränser i samhället som berör unga människor upp till , och motiven för dem. Översynen har begränsats i första hand till de åldersgränser som är regle- rade i lag (beslutade av ). Men även åldersgränser för unga som regleras i förordning (beslutade av regeringen) redovisas. Prioriteringen mellan lag och förordning beror bl.a. på att förarbeten i gängse mening inte alltid finns till bestämmelser som tagits in i en förordning. Det är därför ibland inte möjligt att få fram de motiv som ligger bakom de en- skilda bestämmelserna i en förordning. I rapporten redovisas också en del myndighetsföreskrifter (föreskrifter beslutade av myndighet) fixerade till ålder. Den redovisningen är emel- lertid inte fullständig, utan tar sikte på några som kommittén bedömer centrala rättsområden för unga människor, t.ex. på området för arbetarskydd. Motiv för myndighetsföreskrifter förekommer mycket sparsamt. Här får de enskilda föreskrifterna tala för sig själva. Andra åldersgränser i samhället, alltså sådana som inte är författnings- reglerade, berörs inte i denna del av rapporten. Det innebär t.ex. att de system av rabatter eller förmåner fixerade till ålder som många företag inom bl.a. området för kommunikationer tillämpar i sin marknadsföring har lämnats utanför översynen. Antalet åldersgränser som berör unga Antalet bestämmelser vilka innehåller regler fixerade till ålder som berör unga människor upp till är ansenligt. Även antalet valda åldersfixe- ringar är stort, t.ex. inom trafikområdet. Att i tal ange denna mängd fram- står dock inte som meningsfullt. Två tendenser Två tendenser kan konstateras. När det gäller den civila och den politiska myndighetsåldern har från början av seklet och till gränsen mellan barn och vuxen sänkts be- tydligt. gäller på dessa båda områden en 18-årsgräns. När det gäller den sociala myndighetsåldern kan konstateras att tendensen är den motsatta. På centrala områden som berörs av familje-, utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken har åldersgränserna mellan barn och vuxen suc- cessivt höjts och är fixerade . En naturlig tanke är annars att barndomen föregår ungdomstiden som i sin tur föregår vuxenblivandet. Den linjen upprätthålls således inte kon- sekvent i lagstiftningen. Översynen visar att s.k. vuxenregler i vissa av- seenden tillämpas redan från och med 15-årsåldern, medan i andra av- seenden vuxenregler tillämpas först från och med 20 25-årsåldern. Ålder och mognad forskningsläget Forskningen ger stöd för ett mindre differentierat system av åldersgrän- ser Kommitténs genomgång av aktuell forskning på området visar att det går alldeles utmärkt att knyta an de nuvarande bestämmelserna till ett fåtal väl avvägda åldrar. De variationer som kännetecknar den fysiska, psykiska och sociala mognaden ger således inte något stöd för en sådan ingående differentiering på ålder som utmärker den nuvarande regelgivningen på många områden. Genom att låta bestämmelserna fixeras till några få, strategiska åldrar vinner reglerna i konsekvens, tydlighet och enkelhet. En princip för framtiden nyckelövergångar Som huvudprincip för det framtida lagstiftningsarbetet bör gälla att ål- dersgränsbestämmelser skall fixeras till vissa s.k. nyckelövergångar 12, I5, 18 och . Den omfattning åldersgränserna har i samhället utgör i sig en svårighet att få en helhetssyn och överskådlighet. Redan detta förhållande kan leda till att respekten och förståelsen för de enskilda gränserna sätts ned. Det är därför angeläget att lyfta fram de möjligheter som finns att till vissa delar ändra regelsystemet så att det blir både tydligare och mer kon- sekvent. Därigenom kan också reglerna fungera som ett stöd och en hjälp för barn och ungdom att med stigande ålder och mognad kunna axla rol- len som vuxen. De nuvarande åldersgränsbestämmelserna bör därför i så stor utsträck- ning som möjligt knytas till följande nyckelövergångar. Barn har nått en sådan grad av mognad att de börjar förena egenintresset med andra intressen och utvecklar sociala kompetenser. Frigörelsen från föräldrar tar sin början och barnet upptäcker sig självt. Det är därför rimligt att låta barn i den här åldern, inte bara i större ut- sträckning än tidigare, komma till tals när det gäller frågor om dess per- son utan också få ett mer bestämt inflytande i sådana frågor. I den här åldern börjar barnet utveckla ett abstrakt tänkande. Förmågan att behärska kroppen och integrera olika delar av personligheten stärks. De första stegen i en kvalificering till vuxenrollen tas. Barn i den här åldern bör därför på ett mer påtagligt sätt få ta ansvar för sina handlingar och behandlas som en självständig individ med egna intressen. fram utvecklar barnet en större självkänsla och är mer målmedvetet när det gäller utformningen av olika ideal och framtida livsprojekt. Individen börjar värdera och välja medlemskap i olika grupper, liksom grunden för en egen livsstil. Förmågan att se helheten, jämföra alternativ och värdera situationer är i det närmaste fullt utvecklad. Vad som generellt skiljer unga vuxna i denna ålder från andra vuxna är livserfarenhet. Olika individer följer inte samma utvecklingslinje. Individer i samma ålder skiljer sig ibland avsevärt i fråga om fysisk, psykisk och social mognad. Skillnader i livserfarenheter kan också vara betydande. Det finns därför anledning att knyta vissa bestämmelser till en något högre ålder än myndighetsåldern . Så bör t.ex. ske i de fall omgivningens förtroende för en persons för- måga att axla en viss uppgift eller roll är av avgörande betydelse. Likaså i de fall en försenad mognad eller en bristande livserfarenhet behöver kompenseras för att i första hand skydda eller stötta den unge vuxne. Åldersgränserna 16 och Av kartläggningen framgår att det finns två åldersgränser som ligger vid sidan av de nyckelövergångar kommittén förordar. På centrala rättsområden knyter ett stort antal bestämmelser an till åldrarna . Bestämmelserna i om underårigs rätt att under vissa villkor själv disponera över den egna arbetskraften och förtjänsten därav fixeras till åldern . Ett stort antal bestämmelser i skilda regelverk har därefter anpassats till denna åldersgräns, t.ex. bestämmelser på skatteom- rådet, socialförsäkringsområdet m.fl. centrala lagstiftningsområden. 16-årsgränsen bygger emellertid inte på några mer ingående övervä- ganden i förhållande till exempelvis en 15-åring. Bestämmelsen är ett resultat i första hand av den lagharmonisering på familjerättens om- råde som ägde rum strax mellan , och . Åldersgränsen är en anpassning till den tidigare myndighetsål- dern .