prop · GM0397 · 1999-01-01 00:00:00 — Fördelningen av utgifterna för funktionshindrade () och äldre (65-w år) har beräknats med hjälp av antalet vårdtagare, antalet årsarbetare, timstatistik för hemhjälpen (novemberenkäten) samt vissa skattningar ang. personaltätheten i olika vårdformer inom ramen för LSS, som har presenterats i CMT:s (medicinsk teknologi vid ) rapport ang.uppföljningsstudier av handikappreformen och 1995. Insatser enligt LSS (exkl personlig assistans) avser alla oavsett ålder. Vård och stöd i särskilt boende: Särskilda boendeformer (resp privat produktion), boende för utvecklingsstörda (landsting ) Stöd i den dagliga livsföringen: Assistansersättning och vårdartjänst (staten), stöd i ordinärt boende inkl. personlig assistans (resp. privat produktion), Rehabilitering: Forskning vid SIB-sjukhuset, arbetshjälpsmedel, annan rehabilitering (staten), hjälpmedels-, rehabiliterings- och habiliteringsverksamhet (landsting) Övrig service: Förmedlingstjänst för textelefon, befordran av blindskriftförsändelser, bilstöd (staten), färdtjänst till funktionshindrade , daglig verksamhet (landsting , därefter kommun), bostadsanpassningsbidrag (kommun), ideella organisationers verksamhet för handikappade (offentligt finansierat). Stödinsatser enligt olika lagar Det är svårt att få en helhetsbild av vilket stöd den enskilde personen får. Som framgår av diagram 5.1 är det flera huvudmän, såväl kommuner som landsting och staten, som svarar för olika delar av handikappomsorgen och verksamheternas delar regleras i flera lagar. Diagram 5.1 Antal personer som fått insatser enligt SoL, LSS och För att förbättra möjligheterna till en systematisk uppföljning och utvärdering av stödet till funktionshindrade har fått i uppdrag att utarbeta ett förslag till system för rikstäckande individbaserad statistik. Uppdraget skall redovisas . Tabell 5.1 Antal personer per 10 000 invånare i med stöd i ordinärt boende enligt lagarna SoL, LSS och respektive särskilt boende enligt lagarna SoL och LSS. Stöd i ordinärt boende Stöd i särskilt boende Årskiftet 1995/96 1996/97 1997/98 1995/96 1996/97 1997/98 SoL 23,6 21,1 21,6 SoL 7,7 8,2 7,4 LSS *) 4,5 5,3 5,4 LSS **) 19,6 20,6 21,2 9,9 10,4 10,7 Totalt 38,0 36,8 37,7 27,3 28,8 28,6 Källa: och *) personlig assistans **) boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn, ungdomar och vuxna eller annan anpassad bostad för vuxna. Som framgår av tabellen ovan finns det en svag tendens att insatserna enligt SoL minskar medan antalet beslut enligt LSS ökar. Bland dem som har social hemhjälp minskar andelen med litet antal servicetimmar i långsam takt medan antalet med mycket stöd och service (mer än ) har minskat kraftigt . Dessa förändringar kan , när LSS och infördes, till en del förklaras av att personer i egen bostad får tillgång till personlig assistans i stället för hemhjälp. I dessa fall övergår ansvaret för den del av kostnaden som överstiger till staten i form av assistansersättning. Antalet personer med beslut om assistansersättning ökar också. Diagram 5.2 Variation mellan enskilda kommuner vad gäller stöd i form av social hemhjälp eller personlig assistans i ordinärt boende respektive stöd i särskilda boendeformer, totalt samt enligt SoL, LSS och . Källa: statistik och beräkningar Läsanvisning: Diagrammet visar spridningen av en variabel mellan olika kommuner. Hälften av kommunerna, vars värden ligger närmast medianvärdet, visas i det mörka fältet, med medianvärdet i mitten. Den fjärdedel av kommunerna, vars värden ligger högst respektive lägst, visas i de ljusgrå fälten. Funktionshindrade inom /98 fick totalt 21 300 personer med funktionshinder stöd enligt SoL inom kommunernas äldre- och handikappomsorg. Det faktiska antalet personer med funktionshinder som bor i ordinärt boende och har beslut om social hemhjälp och/eller hemsjukvård har minskat från knappt 21 000 personer till knappt 16 1996 för att öka något året därefter. I relativa tal har andelen som får hemhjälp enligt SoL minskat från 29 personer per 10 000 invånare till 22 personer per 10 000 invånare . Detta är bl.a. en följd av införandet av LSS. Bland funktionshindrade har antalet hemhjälpstimmar, som tidigare nämnts, minskat. Till skillnad från dem som är är minskningen i denna grupp störst bland dem som har ett stödbehov på mer än . Tabell 5.2 Antal personer med social hemhjälp i ordinärt boende och i vissa särskilda boendeformer1 fördelade efter antal hjälptimmar antal 10 000 antal 10 000 antal 10 000 1995-1997 totalt 17 555 24,1 16 672 22,8 16 375 22,4 -6,/dag 11 956 16,4 11 396 15,6 11 363 15,6 -5,/dag 3 940 5,4 3 736 5,1 3 522 4,8 -10,Fler än /dag 1 659 2,3 1 540 2,1 1 490 2,0 -10,1 Från och med kommer att kunna presentera siffror fördelade på ordinärt och särskilt boende vilket inte varit möjligt. Källa: , Välfärdsfakta Antalet boende i särskilda boendeformer per 10 000 i befolkningen i samma åldersgrupp har varit relativt oförändrat . I absoluta tal har dock en liten minskning skett. av dem som bor i särskilda boendeformer är i åldern . Andelen personer med funktionshinder med stöd enligt SoL varierar stort mellan kommunerna. Detta gäller både andelen personer med hemhjälp i ordinärt boende och andelen under som bor i särskilda boendeformer. gav samtliga kommuner social hemhjälp till personer i ordinärt boende. Däremot finns det kommuner där ingen under bor i särskilt boende. I 16 kommuner bor det fler personer i särskilda boendeformer än som har social hemhjälp i ordinärt boende. Bland dessa återfinns såväl stora som små kommuner även om de mindre kommunerna dominerar. Diagram 5.3 Variation mellan kommunerna , personer med stöd enligt SoL Källa: statistik och beräkningar Insatser enligt LSS Mellan 48 000 och 50 000 personer hade beslut om insatser enligt LSS . Det motsvarar av landets befolkning. Kommunerna har redovisat att drygt 44 000 personer hade ett eller flera beslut om insatser enligt LSS och landstingen har uppgivit att ca 18 000 personer hade beviljats råd och stöd enligt LSS. Enligt hade en dryg fjärdedel av de personer som har råd och stöd enligt LSS enbart denna insats. Det finns påfallande stora variationer mellan huvudmännen, när det gäller antalet personer som beviljats råd och stöd. Dessa skillnader kan bero på hur utbyggda habiliterings- och rehabiliteringsverksamheterna är och i vilken mån de faktiskt tillgodoser enskildas behov. Det har under uppföljning bl.a. konstaterats att landstingen inte har tradition i rollen som myndighetsutövare gentemot enskilda t.ex. när det gäller att fatta formella beslut om insatser. Till en del kan skillnaderna bero på hur verksamheter vuxit fram och olika förvaltningskulturer utvecklats. (Handikappreformen, Slutrapport , följer upp och utvärderar 1997:4.) En jämförelse mellan statistik från och 1998 visar att det har skett en ökning av antal personer med beslut enligt LSS (). Den procentuella ökningen är större i grupperna 2 och 3 än i grupp 1 i LSS personkrets. var det drygt 8 000 personer i grupp 3 som hade beslut om insats i kommunerna respektive drygt 1 400 i landstingen, jämfört med tidigare förväntade 60 000 personer. Antalet har ökat från ca 6 200 respektive knappt 650. Även antalet beslut om insatser enligt LSS har ökat något mellan åren. De insatser som procentuellt sett har ökat mest är ledsagarservice, avlösarservice och kontaktperson. För två av insatserna råd och stöd samt boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn och ungdomar har en viss minskning av antal beslut mellan åren skett. Som framgår av tabell 5.3 gäller endast en liten del av alla beslut personlig assistans. Personlig assistans är dock den insats som har fått mest uppmärksamhet när det gäller LSS vilket lett till att hela handikappreformen ibland felaktigt beskrivits som en assistansreform. Tabell 5.3 De olika insatserna enligt LSS samt antalet beslut om respektive insats Insats *) Antal beslut om insatser Råd och stöd (landstingen samt vissa kommuner) 24 000 23 100 22 100 Assistansersättning enligt 6 500 7 600 7 800 Personlig assistans enligt LSS 3 300 3 900 4 000 Ledsagarservice 3 300 4 600 5 600 Kontaktperson 10 500 11 800 13 100 Avlösarservice 2 200 2 800 3 200 Korttidsvistelse 7 500 8 000 8 500 Korttidstillsyn 2 800 2 700 2 700 Boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn och ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet 1 700 1 500 1 500 Bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostad för vuxna 14 700 15 100 15 600 Daglig verksamhet 17 800 18 400 19 100 *) Varje person redovisas på den/de insatser som han/hon beviljats, dvs en och samma person kan redovisas på fler än en insats. Källa: statistik, socialtjänst 1998:6 samt statistik rörande assistansersättning Bostadsanpassningsbidrag Bostadsanpassningsbidraget skall ge personer med funktionshinder möjlighet till ett självständigt liv i eget boende. De sammanlagda årliga kostnaderna för bostadsanpassningsbidraget fortsätter att sjunka. var kostnaderma vilket innebär en minskning i löpande priser med . I fast penningvärde kan man se en tendens till minskade kostnader ända . Antalet beviljade bidrag har ökat från 38 500 till över 50 000. De beviljade bidragen har alltså blivit fler men i genomsnitt är ersättningen mindre. Det finns ett klart samband mellan höga bidragskostnader och hög andel äldre i befolkningen. Det är ofta de små kommunerna som har de högsta bidragskostnaderna. 6 Individ- och familjeomsorg Nationella mål har i samband med budgetpropositionen för uttryckt följande övergripande mål för individ- och familjeomsorgen. - Att åstadkomma en social omsorg av god kvalitet med effektiv resursanvändning som tillgodoser den enskilde individens behov av stöd och bistånd i samband med sociala eller andra handikapp, missbruksproblem och försörjningssvårigheter samt tillgodose att barn och ungdomar växer upp under trygga och goda förhållanden. individ- och familjeomsorg omfattar både förebyggande verksamhet och individuellt inriktat utrednings- och behandlingsarbete. De viktigaste målgrupperna är socialt utsatta barn och ungdomar, missbrukare och vuxna som behöver socialbidrag för sin försörjning. Till individ- och familjeomsorgen hör också vissa uppgifter inom det familjerättsliga området. I socialtjänstlagen (1980:620), SoL, slås fast att verksamheten under hänsynstagande till människans ansvar för sin och andras sociala situation skall inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser. Kommunernas totala kostnader för individ- och familjeomsorgen uppgick till i löpande priser jämfört med året innan. I fasta priser uppgick ökningen till . Nedanstående tabell visar kostnadernas fördelning på olika utgiftsposter. Tabell 6.1 Bruttodriftkostnader1 för kommunernas individ- och familje- omsorg inklusive flyktingmottagande i löpande priser samt förändring av den procentuella fördelningen på delsektorer 1995 1996 1997 Total kostnad i miljarder kronor 26,3 27,6 28,0 därav: Socialbidrag 41,43,44,Placering av vuxna missbrukare 10,10,9,Placering barn o ungdom 16,17,17,Öppen vård o beh. samt råd och stöd 15,13,14,Kostnader för utredning 17,15,14,1 Totala kostnader exklusive intäkter Källa: SCB, Kommunernas finanser/räkenskapssammandrag 1995 - 1997 I posten socialbidrag ingår socialbidrag till samtliga personer i samt introduktionsersättning till flyktingar. I posten öppen vård och behandling/rådgivning ingår öppenvårdsinsatser till både barn och unga, till missbrukare och övriga samt råd och stöd till enskilda, t.ex. familjerådgivning, familjerätt, alkoholrådgivning, hushållsekonomisk rådgivning, öppen träfflokal etc. I posten kostnader för utredning ingår samtliga administrativa kostnader och utredningskostnader för utbetalning av socialbidrag samt kostnader för mottagning av flyktingar inkl. tolkarvoden. 6.1 Missbrukarvård Sammanfattande slutsatser är det svårt att bedöma resultaten av olika vårdinsatser eftersom det saknas mått och utvärderingsmetoder på nationell nivå för olika behandlingsmetoder. Kombinationer av institutionsvård och insatser i öppna former bör dock ge goda förutsättningar att nå förbättrade resultat. I syfte att förbättra den fortlöpande informationen om aktuella förändringar när det gäller antalet missbrukare i den öppna och slutna vården har på regeringens uppdrag lämnat förslag till en rapportering som skall göras . Det är även svårt att bedöma kostnaderna för missbrukarvården eftersom det saknas nationella uppgifter om kostnaderna för de öppna vårdinsatserna. kommer dock kommunernas kostnader för missbrukarvården att kunna redovisas på ett heltäckande sätt för samtliga kommuner i riket. Kostnaden för placering av missbrukare varierar högst avsevärt mellan olika kommuner. Det finns en allmän strävan inom att uppnå balans mellan öppenvårdsinsatser och institutionsvård för att få till stånd en effektiv vårdkedja. Av de av kommunerna med högsta andelen intagna missbrukare utgörs drygt hälften av storstadskommuner, Stockholmsförorter och kommuner från fem av de nordligaste länen. Kommunernas kostnader för individ- och familjeomsorg har minskat något . Nationella mål har anslutit sig till WHO:s europeiska handlingsprogram för att minska alkoholens skadeverkningar. Kommunernas skyldighet att tillhandahålla vård för missbrukare regleras i 6 och 11 §§ SoL och, i de fall tvångsvård kan komma ifråga, i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). I 11 § SoL stadgas bl.a. att kommunerna skall arbeta för att förebygga och motverka missbruk av alkohol och andra beroendeframkallande medel och att insatser för barn och ungdom bör ägnas särskild uppmärksamhet. har ett ansvar för att aktivt sörja för att den enskilde missbrukaren får den hjälp och vård som han eller hon behöver för att komma ifrån missbruket. Måluppfyllelse och kvalitet Sammanfattningvis kan konstateras att det inte finns stöd för att någon enskild behandlingsmetod är bättre än andra för människor med alkoholproblem. Kombinationer av institutionsvård och insatser i öppna former bedöms dock ha goda förutsättningar att nå goda resultat. Det är mer oklart vilken effekt vården har vid behandling av narkotikamissbrukare. På nationell nivå saknas mått och utvärderingsmetoder för olika behandlingsmetoder. Behandlingsforskningen ger inte heller några entydiga svar om vårdens effekter. Det finns brister i kommunernas dokumentation och uppföljning, bl.a. saknas nationella uppgifter om kommunernas kostnader för olika delar av vården samt det antal missbrukare som fått bistånd genom öppna vårdinsatser. Det finns vissa tecken på att andelen missbrukare som får den hjälp och vård de behöver har minskat. har givit ut skriften Dokumentation inom missbrukarvården (CUS 1996) som redovisar olika system för dokumentation och uppföljning för att stimulera och underlätta lokal uppföljning och intern metodutveckling. har även uppmärksamheten riktats mot missbrukare som har psykiska störningar. Inom ramen för ett regeringsuppdrag att utvärdera psykiatrireformen genomför en försöksverksamhet med att utveckla samarbetet mellan psykiatri och socialtjänst. I årsrapporten (1998:4) framgår att man ofta inom psykiatrisk- och missbruksbehandling bortser från dubbelproblematiken som dessa människor har. Det saknas både kunskap om och tillgång till behandling i såväl öppen vård som inom behandlingshem. Vidare saknas möjligheter till avgiftning . beräknas vara klar . har inkommit med ett förslag till ett system som gör det möjligt att fortlöpande uppmärksamma förändringar i antalet missbrukare i den öppna och slutna missbrukarvården. Kostnader och prestationer Kostnader De sammanlagda kostnaderna för öppna vårdinsatser för missbrukare, barn och unga inklusive vård och stöd till enskilda har minskat något i löpande priser . Kommunernas totala kostnader för missbrukarvården kan inte särskiljas från övriga verksamheter. Från och med kommer dock kommunernas prestationer och kostnader för missbrukarvården att kunna redovisas på ett heltäckande sätt. Driftkostnaderna för intagna missbrukare har minskat . Tabell 6.2 Kommunernas kostnader för placering av vuxna missbrukare Miljoner kronor, fasta priser i 1995-års nivå (defl. 1995 1996 1997 förändring i procent Institutionsvård för vuxna 2 430 2 334 2 227 -8,3 Familjehemsvård för vuxna 377 445 333 -11,6 Kostnad för placering av vuxna missbrukare 2 807 2 779 2 561 -8,8 Källa: SCB, Kommunernas räkenskapssammandrag samt beräkning i fasta priser Kostnaden för placering av missbrukare varierar högst avsevärt mellan olika kommuner. Variationerna kan ha skilda orsaker: ålderssammansättning, upphandlingskompetens, typ och grad av missbruk osv. Den genomsnittliga vårdkostnaden i riket för en vuxen missbrukare intagen i hem för vård eller boende enligt SoL eller LVM uppgick till . Medianen ligger strax ovanför och har inte förändrats nämnvärt . Kostnadsbilden för de olika kommuntyperna är mycket spridd. Endast storstäderna utmärker sig med en tydlig lägsta genomsnittliga vårdkostnad . Däremot har de den längsta placeringstiden (), närmast följda av förortskommunerna. Den genomsnittliga placeringstiden i riket uppgick vilket är en minskning med jämfört med . Prestationer Institutionsvården består främst av skyddat boende i form av inackorderingshem, tränings-och försökslägenheter, frivillig vård i hem för vård eller boende (HVB-hem) samt tvångsvård vid LVM-hem. Personer som tas in för avgiftning inom den slutna hälso- och sjukvården på grund av alkohol- och drogberoende och som sedan fortsätter i institutionsvård har minskat . Andelen som tas in för vård har dock minskat kraftigare än antalet avgiftade inom hälso- och sjukvården. De som får vård har minskat från av samtliga avgiftade år . För avgiftade missbrukare har andelen som placeras i institutionsvård minskat från till . Utbyggnaden av öppenvården samt kommunernas ansträngda ekonomiska situation kan vara tänkbara orsaker till minskningen. Informationen om avgiftade missbrukare erhålles från . Med all sannolikhet påverkar ett klassifikationsskifte (från ICD 9 till ICD 10) jämförbarheten . Diagram 6.1 Totalt antal män och kvinnor intagna på grund av missbruk i hem för vård eller boende den 3l december respektive år enligt de lagar som reglerar vården av missbrukare. Källa: bearbetning av statistik från och , Socialtjänst 1998:5 Det totala antalet kvinnor intagna för vård har minskat med . Minskningen av antalet män intagna för vård har varit det tredubbla. Merparten av all vård ges i frivilliga former. Det totala antalet personer som på grund av missbruk var intagna antingen i LVM-hem eller i HVB-hem har minskat . Det finns stora skillnader mellan kommunerna avseende andelen intagna missbrukare, om de av kommunerna närmast medianen undantas. Mätt i antalet intagna missbrukare per 10 000 av befolkningen i åldrarna 18 kan man jämföra förhållandena åren 1993 - 1997 i nedanstående diagram. Diagram 6.2 Vuxna missbrukare intagna i hem för vård eller boende med stöd av LVM eller SoL Variation mellan kommunerna Källa: bearbetning av statistik från och , Socialtjänst 1998:5 Av de av kommunerna med högsta andelen intagna missbrukare utgörs drygt hälften av storstadskommuner, stockholmsförorter och kommuner från fem av de nordligaste länen. Kommunerna med lägsta andelen intagna missbrukare utgörs till av glesbygdskommuner, landsbygdskommuner samt övriga mindre kommuner (kommuner med mindre än 15 000 invånare). 6.2 Barn- och ungdomsvård Sammanfattande slutsatser De ändringar i socialtjänstlagen (SoL) som trädde i kraft gällande kvalitet i insatser för barn och ungdomar och deras familjer har genererat åtskilligt utvecklingsarbete i kommunerna. Resultatet från detta arbete kommer att kunna redovisas . Enligt har antalet anmälningar om barn som är i behov av skydd och stöd från sida ökat. Styrelsen anger flera, och delvis motstridiga, tänkbara orsaker till denna ökning. En viss ökning av andelen placerade barn har noterats. anser att en fortsatt analys och uppföljning av öppenvårdsinsatser i förhållande till placeringar utom hemmet behövs. Nationella mål har enligt 12 § SoL ett ansvar för att barn och ungdomar växer upp under trygga förhållanden. De barn och ungdomar som riskerar en ogynnsam utveckling skall, i nära samarbete med hemmen, ges det skydd och stöd de är i behov av och, om det är motiverat, placeras utanför det egna hemmet. Enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) kan tvångsvård bli aktuell i vissa specificerade situationer. infördes en bestämmelse i 1 § SoL som anger att vid åtgärder som rör barn skall hänsyn till barnets bästa särskilt beaktas. Föräldrar skall vidare enligt 12a § SoL erbjudas möjlighet till samarbetssamtal i syfte att nå enighet i frågor om vårdnad, boende och umgänge. skall tillgodose det behov av stöd och hjälp som kan finnas när ett ärende om vårdnad, boende och umgänge eller adoption har avgjorts. innehåller bestämmelser som innebär åligganden för socialnämnden att fastställa faderskapet för barn vars föräldrar inte är gifta med varandra samt att på uppdrag av domstol verkställa utredningar gällande vårdnad, boende och umgänge. Kommunerna har en betydande roll i arbetet med att genomföra regeringens brottsförebyggande program som betonar vikten av tidiga åtgärder inom för att minska nyrekryteringen till kriminalitet. Måluppfyllelse och kvalitet SoL är en ramlag. För att kunna värdera och följa upp vården krävs att staten och kommunerna konkretiserar de nationella målen. I många kommuner utvecklas metoder för att på lokal nivå på ett mer systematiskt sätt kunna följa arbetet med utsatta barn. följer detta utvecklingsarbete. Det är vanskligt att dra långtgående slutsatser om kvalitet och måluppfyllelse i vården av barn och unga enbart utifrån den nationella statistiken. kommer den nationella statistiken att utökas med uppgifter om vård i öppna former samt inom det familjerättsliga området med uppgifter om vårdnads/umgängesrättsutredningar och samarbetssamtal. Den lagändring som trädde i kraft gällande kvalitet i arbete samt krav på dokumentation har genererat åtskilligt utvecklingsarbete i kommunerna. Eftersom arbetet påbörjats är det, enligt , ännu för tidigt att uttala sig om vad det resulterat i. Det kan dock vara av intresse att kortfattat redogöra för utvecklingen . Påbörjad kvalitetsstudie Inom socialt arbete vid () har en kartläggningsstudie över kvalitetsarbete inom barn- och ungdomsområdet i påbörjats. Endast mycket preliminära resultat kan redovisas detta år. av kommunerna arbetar specialiserat med barn och ungdomar. Kommunerna anser att de har god inblick i personalens kompetens, den egna verksamhetens kostnadsredovisning och kostnadsuppföljning. Tre fjärdedelar anser att de har god inblick i att bedöma kvaliteten på verksamheten när det gäller rättssäkerhetsaspekter på handläggningen. Drygt hälften uppger att de har tillräcklig inblick i att bedöma kvaliteten ur aspekten klienternas erfarenheter och synpunkter på verksamheten . Drygt en tredjedel av cheferna anser att de inte har tillräcklig inblick i verksamheten för att kunna bedöma kvaliteten när det gäller klienteffekter i verksamheten. Barnets bästa i barnavårdsarbetet Länsstyrelserna har i uppdrag att i sitt tillsynsarbete särskilt uppmärksamma hur bestämmelserna om barnets bästa får genomslag i verksamheten. Ett fåtal rapporter verksamhet har redovisats. Där framkommer att det finns ett stort intresse i kommunerna att arbeta med att barnets ställning stärks genom kompetenshöjande och metodutvecklande insatser. Kostnader och prestationer skall enligt SoL utreda barns och ungas förhållanden och vid behov bistå med adekvata insatser, samt individuellt följa upp vidtagna åtgärder. Kontaktperson/kontaktfamilj, placering i familjehem eller hem för vård eller boende (HVB-hem) samt olika åtgärder i öppenvård är exempel på vanligt förekommande insatser.