prop · GM0338 · 1999-01-01 00:00:00 — Remissinstanserna: Remissinstanserna har i allmänhet lämnat utredningens bedömning utan erinran. Av de remissinstanser som yttrat sig om förslagen i promemorian är en klar majoritet positiva. Arbetsdomstolen anser dock att det bör krävas en rättshandling från arbetstagarens sida för att anställningsavtalet inte automatiskt skall föras över vid relationsändringen. Rättsverkan av denna rättshandling bör, enligt domstolen, vara att anställningen upphör. Kammarkollegiet och avstyrker förslaget. Enligt kollegiet och förbundet kommer den arbetstagare som anses ha sagt upp sig själv att ställas utanför trygghetssystemet. kyrkomöte tillstyrker regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag: För den personal som är anställd med kyrkokommunala villkor är någon av församlingar eller kyrkliga samfälligheter arbetsgivare. Dessa utgör kyrkokommuner och de har rätt att beskatta sina medlemmar, såväl dem som tillhör som dem som inte gör det. Efter relationsändringen kommer verksamheten i stället att utövas av det registrerade trossamfundet organisatoriska delar: församlingar, kyrkliga samfälligheter och stift. Dessa skall visserligen överta rättigheter och skyldigheter från kyrkokommunerna, men någon kommunstatus med beskattningsrätt kommer de inte att ha. Denna skillnad i rättslig ställning utgör en sådan förändring av arbetsgivarens karaktär att ett arbetsgivarbyte måste anses ske vid relationsändringen. Det är således fråga om en verksamhetsövergång. De rättigheter och skyldigheter som arbetstagarna har på grund av sina anställningsavtal och övriga anställningsförhållanden för relationsändringen bör gå över från kyrkokommunerna till motsvarande församling, kyrkliga samfällighet eller stift inom . Detta innebär att de som är anställda med kyrkokommunala villkor fortsätter sin verksamhet inom med oförändrade rättigheter och skyldigheter. Detsamma gäller de kyrkomusiker som har kvar det förstärkta anställningsskydd som konstitutorialet gav, eftersom det utgör en del av deras anställningsavtal. Om en arbetstagare inte vill att anställningsavtalet skall gå över till den nya arbetsgivaren bör arbetstagaren kunna frånträda anställningen. I promemorian har föreslagits att anställningsavtalet skall anses uppsagt av arbetstagaren om han eller hon väljer att frånträda anställningen. Några närmare regler om hur frånträdandet skall gå till har emellertid inte föreslagits i promemorian. Enligt regeringens uppfattning bör det, som Arbetsdomstolen föreslår, krävas att arbetstagaren vidtar en rättshandling för att anställningsavtalet inte automatiskt skall föras över vid relationsändringen. Detta kan lämpligen ske genom en underrättelse till arbetsgivaren. bör arbetstagaren anmäla till sin arbetsgivare om han eller hon inte vill att anställningsavtalet skall gå över till den nya arbetsgivaren. Rättsverkan av en sådan anmälan bör bli att anställningen upphör , eftersom den nuvarande arbetsgivaren inte kommer att finnas kvar efter relationsändringen. Frågan om en arbetstagare som väljer att frånträda sin anställning ställs utanför trygghetssystemet eller inte är, som framgår av avsnitt 8.4.1, en uppgift för avtalsparterna att avgöra. Det är av stor betydelse för arbetstagarna personligen och även för de kyrkliga arbetsplatsernas funktion att varje arbetstagare inom får korrekt, klar och utförlig information om vad rela- tionsändringen innebär för den egna anställningen. Denna information bör också innehålla avtalsparternas ställningstagande till trygg- hetssystemens tillämplighet i förhållande till den arbetstagare som eventuellt väljer att frånträda sin anställning. 8.4.3 Präster förslag: De rättigheter och skyldigheter på grund av de anställningsavtal och de anställningsförhållanden som vid rela- tionsändringen gäller för präster som är anställda i en kyrkokommun går över till motsvarande församling, kyrkliga samfällighet eller stift, om inte prästen väljer att frånträda anställningen. Om prästen inte vill att anställningsavtalet skall gå över till den nya arbetsgivaren skall han eller hon anmäla det till sin arbetsgivare . Anställningen skall i så fall anses upphöra . Utredningens förslag: Kammarkollegiet tar arbetsgivaransvaret för de präster med fullmakt som motsätter sig en övergång till den nya arbetsgivaren. Kollegiet skall "hyra ut" dem till . De kyrkliga arbetsgivarna får dock själva avgöra om de vill hyra någon präst från Kammarkollegiet. Präster som inte har fullmakt och som motsätter sig övergång skall sägas upp av . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Av remissinstanserna var en stor majoritet positiv till utredningens förslag. är många kyrkliga instanser negativa till att hyra präster med fullmakt som motsätter sig övergång. En orsak till detta är att de anser att präster som motsätter sig övergång är illojala. Av de remissinstanser som yttrat sig om förslagen i promemorian är en klar majoritet positiv. Arbetsdomstolen anser dock att det bör krävas en rättshandling från arbetstagarens sida för att anställningsavtalet inte automatiskt skall överföras vid relationsändringen. Rättsverkan av denna rättshandling bör, enligt domstolen, vara att anställningen upphör. Ärkebiskopen efter hörande av övriga biskopar anser det självklart att de som är präster i vid reformens ikraftträdande stannar kvar i sina befattningar med de oförändrade villkor som promemorian beskriver, eftersom prästens identitet ur teologisk synvinkel inte förändras. tillstyrker förslagen utom såvitt avser befattningshavare med fullmakt. Enligt hovrätten har dessa fullmaktshavare en särskild rätt gentemot staten som är förknippad med fullmaktstjänsten och denna rätt anser hovrätten inte bör åsidosättas. Kammarkollegiet avstyrker förslaget och föreslår bl.a. att fullmakterna genom lag skall förlora sin speciella rättsverkan vid en viss angiven tidpunkt och att arbetsgivaren från denna tidpunkt skall ha rätt att på saklig grund säga upp själva anställningsförhållandet. avstyrker förslaget och föreslår att det inrättas en särskild avvecklingsmyndighet som övertar arbetsgivaransvar för de fullmaktshavare som önskar kvarstå i sina statligt reglerade tjänster. kyrkomöte tillstyrker regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag: Som tidigare redovisats är arbetsgivarfunktionerna för dem som innehar prästtjänster uppdelade mellan staten och kyrkokommunerna. Med utgångspunkt från regleringen i kyrkolagen talar dock övervägande skäl för att staten endast agerar som ställföreträdare för den egentlige arbetsgivaren, kyrkokommunen. Tjänsterna är inrättade i kyrkans pastorat eller stiftssamfälligheter, dvs. i någon av församlingar eller kyrkliga samfälligheter, och det är också där som prästerna utövar sin verksamhet. Detta gäller också dem som innehar sin prästtjänst med fullmakt. Beträffande fullmakternas rättsverkningar framgår det av avsnitt 8.2 att det gäller särskilda regler på kyrkans område som skiljer sig från dem som gäller för övriga fullmaktshavare. Utöver vad som följer av regleringen i kyrkolagen har fullmaktshavare på kyrkans område inte någon särskild rätt gentemot vare sig staten eller sin arbetsgivare. De ändrade relationerna mellan staten och innebär bl.a. att den statliga regleringen av prästtjänsterna upphör. Efter relationsändringen kommer den verksamhet som prästerna utövar att som huvudregel utövas inom någon av församlingar eller kyrkliga samfälligheter eller inom något av kyrkans stift. Den förändring av församlingarnas och de kyrkliga samfälligheternas rättsliga ställning som sker vid relationsändringen innebär att det för prästernas del sker en verksamhetsövergång i den mening som avses i anställningsskydds- lagstiftningen. De rättigheter och skyldigheter som prästerna har på grund av sina anställningsavtal och övriga anställningsförhållanden för relationsändringen bör då gå över till den församling, den kyrkliga samfällighet eller det stift inom där verksamheten i fortsättningen skall bedrivas. Hur arbetsgivarfunktionerna för prästerna skall utövas efter relationsändringen är sak att besluta om. Eftersom det särskilda skydd som anställningsformen fullmakt innebär utgör en del av prästens anställningsavtal, inbegrips även detta skydd i det som föreslås gå över vid relationsändringen. Detta innebär att alla präster fortsätter sin verksamhet inom med oförändrade villkor. Att avveckla fullmakterna på det sätt som Kammarkollegiet föreslagit skulle innebära en oacceptabel försämring för de präster som innehar sina tjänster med fullmakt. Om en präst inte vill att anställningsavtalet skall gå över till den nya arbetsgivaren bör prästen kunna frånträda anställningen. Några närmare regler om hur frånträdandet skall gå till har emellertid inte föreslagits i promemorian. Enligt regeringens uppfattning bör det krävas att prästen vidtar en rättshandling för att anställningsavtalet inte automatiskt skall föras över vid relationsändringen. Det kan lämpligen ske genom en underrättelse till arbetsgivaren. bör prästen anmäla till sin arbetsgivare om han eller hon inte vill att anställningsavtalet skall gå över till den nya arbetsgivaren. Rättsverkan av en sådan anmälan bör, i likhet med vad som föreslås för den övriga kyrkokommunalt anställda personalen, bli att anställningen upphör . Såsom framhållits i tidigare avsnitt är det en uppgift för avtalsparterna att avgöra hur trygghetssystemen skall tillämpas vid relationsändringen. Även när det gäller prästerna är det betydelsefullt att det lämnas korrekt, klar och utförlig information om vad relationsändringen innebär för den egna anställningen och om trygghetssystemens tillämplighet för den präst som eventuellt väljer att frånträda sin anställning. 8.4.4 Biskopar Regeringens förslag: De rättigheter och skyldigheter på grund av de anställningsavtal och de anställningsförhållanden som vid relations- ändringen gäller för innehavare av biskopstjänst går över till det stift inom i vilket biskopstjänsten är inrättad, om inte biskopen väljer att frånträda anställningen. Om biskopen inte vill att anställningsavtalet skall gå över till den nya arbetsgivaren skall han eller hon anmäla det till sin arbetsgivare . Anställningen skall i så fall anses upphöra . Utredningens förslag: ges i uppdrag att avveckla biskoparnas statliga anställningar eftersom deras anställningsavtal inte automatiskt går över på den nye arbetsgivaren. Kammarkollegiet skall ta arbetsgivaransvaret för de biskopar som motsätter sig övergång. Kollegiet skall "hyra ut" dem till . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Utredningens förslag har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av remissinstanserna. De allra flesta remissinstanserna har tillstyrkt eller lämnat promemorieförslaget utan erinran. avstyrker dock förslaget. Enligt hovrätten har fullmaktshavare en särskild rätt gentemot staten som är förknippad med fullmaktstjänsten och denna rätt anser hovrätten inte bör åsidosättas. Även Kammarkollegiet avstyrker förslaget. Enligt kollegiet kommer den arbetstagare som anses ha sagt upp sig själv att ställas utanför trygghetssystemet. Kollegiet föreslår bl.a. att fullmakterna genom lag skall förlora sin speciella rättsverkan vid en viss angiven tidpunkt och att arbetsgivaren från denna tidpunkt skall ha rätt att på saklig grund säga upp själva anställningsförhållandet. kyrkomöte tillstyrker regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag: Biskopstjänster tillsätts med fullmakt av regeringen efter val. I varje stift skall det finnas en tjänst som biskop. Det är i stiftet som biskopen utövar sin huvudsakliga verksamhet. Beträffande fullmakternas rättsverkningar framgår det av avsnitt 8.2 att det gäller särskilda regler på kyrkans område som skiljer sig från dem som gäller för övriga fullmaktshavare. Enligt 5 § andra stycket i lagen om är stiftets grundläggande uppgift att främja och ha tillsyn över församlingslivet. För varje stift skall det också i fortsättningen finnas en biskop. Biskoparnas verksamhet kommer således att bedrivas inom något av stift efter relationsändringen. LAS gäller, som ovan nämnts, inte för arbetstagare som har företagsledande eller jämförlig ställning. biskopar är att jämställa med personer i företagsledande ställning. Biskoparna omfattas således inte av skyddsreglerna i LAS och deras anställningsavtal går därför inte automatiskt över till de nya arbetsgivarna. För att biskoparnas anställningar skall hamna inom i dess förnyade gestalt krävs det alltså särskilda bestämmelser. Det behövs också särskilda bestämmelser som skyddar biskoparnas rättigheter och skyldigheter på motsvarande sätt som övriga personalkategoriers. De rättigheter och skyldigheter som biskoparna har på grund av sina anställningsavtal och övriga anställningsförhållanden för relationsändringen bör då gå över till det stift inom i vilket respektive biskopstjänst är inrättad. Eftersom det särskilda skydd som anställningsformen fullmakt innebär utgör en del av biskopens anställningsavtal, inbegrips även detta skydd i det som föreslås gå över vid relationsändringen. Detta innebär att biskoparna fortsätter sin verksamhet inom med oförändrade villkor. Att avveckla fullmakterna på det sätt som Kammarkollegiet föreslagit skulle innebära en oacceptabel försämring av biskoparnas situation. Om en biskop inte vill att anställningsavtalet skall gå över till den nya arbetsgivaren, stiftet, bör biskopen kunna frånträda anställningen. Några närmare regler om hur frånträdandet skall gå till har emellertid inte föreslagits i promemorian. Enligt regeringens uppfattning bör det krävas att biskopen vidtar en rättshandling för att anställningsavtalet inte automatiskt skall föras över vid relationsändringen. Detta kan lämpligen ske genom en underrättelse till arbetsgivaren. bör biskopen anmäla till sin arbetsgivare, staten, om han eller hon inte vill att anställningsavtalet skall gå över till den nya arbetsgivaren. Rättsverkan av en sådan anmälan bör, i likhet med vad som föreslås för den kyrkokommunalt anställda personalen, bli att anställningen upphör . Hur de kollektivavtalsreglerade trygghetssystemen skall tillämpas när de ändrade relationerna träder i kraft är en uppgift för avtalsparterna att avgöra. I likhet med vad som uttalats beträffande övriga personalkategorier bör också biskoparna ha korrekt, klar och utförlig information om vad relationsändringen innebär för den egna anställningen och om trygghetssystemens tillämplighet för den biskop som eventuellt väljer att frånträda sin anställning. 8.4.5 Övrig offentliganställd personal Regeringens förslag: De rättigheter och skyldigheter på grund av de anställningsavtal och de anställningsförhållanden som vid relationsändringen gäller för dem som är anställda vid går över på , om inte arbetstagaren väljer att frånträda anställningen. Om arbetstagaren inte vill att anställningsavtalet skall gå över till den nya arbetsgivaren skall han eller hon anmäla det till sin arbetsgivare . Anställningen skall i så fall anses upphöra . Regeringens bedömning: Det statliga ansvaret för kyrkoherdarna i de svenska utlandsförsamlingarna i , och bör avvecklas. bör få i uppdrag att lösa denna fråga. Utredningens förslag: Kammarkollegiet tar över arbetsgivaransvaret för dem vars statliga anställningar består vid utgången av . Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås emellertid också att anställnings- avtalen för dem som tjänstgör vid skall gå över på . Remissinstanserna: Utredningens förslag har bemötts positivt eller lämnats utan erinran av remissinstanserna. När det gäller promemorieförslaget har den övervägande delen av remissinstanserna varit positiva. Kammarkollegiet har avstyrkt förslaget och beträffande dem som tjänstgör vid särskilt framhållit att de är anställda i kollegiet. Enligt kollegiet bör principerna i gällande rätt tillämpas. Kollegiet har vidare påtalat att en kategori statligt anställda fallit bort i den genomgång som görs i promemorian, nämligen kyrkoherde för döva. kyrkomöte: Förslaget till lag om personal vid relationsändringen mellan staten och bör även omfatta de anställda vid i . I övrigt tillstyrker kyrkomötet regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag Anställda vid anställda vid har arbetsuppgifter som framför allt hänför sig till ärkebiskopens arbete på nationell nivå. Vid relationsändringen kommer denna verksamhet att övertas av det registrerade trossamfundet . Det sker således en verksamhetsövergång i den mening som avses i anställningsskydds- lagstiftningen för dessa arbetstagare. De rättigheter och skyldigheter som de anställda vid har på grund av sina anställningsavtal och övriga anställningsförhållanden för relationsändringen bör då gå över till det registrerade trossamfundet . Detta innebär att de anställda vid fortsätter sin verksamhet inom med oförändrade villkor. Om en anställd vid inte vill att anställningsavtalet skall gå över till den nya arbetsgivaren bör han eller hon kunna frånträda sin anställning. Några närmare regler om hur frånträdandet skall gå till har emellertid inte föreslagits i promemorian. Enligt regeringens uppfattning bör det krävas att arbetstagaren vidtar en rättshandling för att anställningsavtalet inte automatiskt skall föras över vid relationsändringen. Det kan lämpligen ske genom en underrättelse till arbetsgivaren. bör arbetstagaren anmäla till sin arbetsgivare om han eller hon inte vill att anställningsavtalet skall gå över till den nya arbetsgivaren. Rättsverkan av en sådan anmälan bör, i likhet med vad som föreslås för den kyrkokommunalt anställda personalen, bli att anställningen upphör . Hur de kollektivavtalsreglerade trygghetssystemen skall tillämpas när de ändrade relationerna träder i kraft är en uppgift för avtalsparterna att avgöra. I likhet med vad som uttalats beträffande övriga personalkategorier är det betydelsefullt att det också till dessa arbetstagare lämnas korrekt, klar och utförlig information om vad relationsändringen innebär för den egna anställningen och om trygghetssystemens tillämplighet för den som eventuellt väljer att frånträda sin anställning. De som tjänstgör hos i I 39 och 41 kap. kyrkolagen finns föreskrifter om förvaltningen av i . , dess inventarier och övriga egendom samt fastigheter skall förvaltas av i . , som är en statlig myndighet, består av fem ledamöter med lika många ersättare. Av 16 § förordningen (SKFS 1989:1) med instruktion för i , m.m. framgår att personal hos anställs av domkyrkorådet. Hos domkyrkorådet finns ingen personal anställd. Den personal som behövs för att förvalta med tillhörande egendom är anställd hos som är ett särskilt rättssubjekt av stiftelsekaraktär. Personalen är alltså privatanställd, inte statsanställd som kyrkomötet har antagit. Regeringens förslag omfattar bara den offentliganställda personalen. De som tjänstgör vid kyrkofondens kansli Enligt 9 § första stycket 1 i lagen om införande av lagen om skall kyrkofondens tillgångar sedan medel avsatts för pensionsåtagandena föras över med äganderätt till och användas för kyrkliga ändamål. I förvaltningen av tillgångarna ingår främst hanteringen av det kyrkliga utjämningssystemet, placering av fondens medel samt bokföring och redovisning av fondmedlen. Förvaltningen av kyrkofonden är delad mellan och Kammarkollegiet i vilket styrelsens kansli ingår. Efter relationsändringen kommer alltså förvaltningen av kyrkofondens tillgångar att handhas av det registrerade trossamfundet . Under förutsättning att kyrkan organiserar förvaltningen av tillgångarna och hanteringen av utjämningssystemet så att dessa uppgifter sköts inom trossamfundet, bör det även för de sju personer som är anställda i Kammarkollegiet och utför kansligöromål åt anses ske en verksamhetsövergång i den mening som avses i anställningsskyddslagstiftningen. Kammarkollegiet kommer emellertid att finnas kvar, vilket måste beaktas i sammanhanget. Med hänsyn till att inte tagit ställning till på vilket sätt förvaltningen av tillgångarna och utjämningssystemet skall organiseras, kan man f.n. inte avgöra om det blir fråga om en verksamhetsövergång för denna personalkategori. Promemorieförslaget bör därför inte genomföras i denna del. När det står klart hur kommer att förvalta kyrkofondens tillgångar och organisera utjämningssystemet får frågan hanteras enligt de generella bestämmelserna i anställnings- skyddslagstiftningen Utlandskyrkoherdarna m.fl. Kyrkoherdarna i de svenska utlandsförsamlingarna i , och och har anställningar som närmast bör betraktas som statliga. Sin verksamhet utövar de dock inom utlandsverksamhet. För kyrkans räkning sköts denna verksamhet av respektive utlandsförsamling tillsammans med stiftelse för rikskyrklig verksamhet. Någon förändring av detta förhållande kommer relationsändringen inte att innebära. Därför torde det inte för dessa präster vara fråga om en verksamhetsövergång i den mening som avses i anställningsskyddslagstiftningen. Deras anställningsvillkor påverkas således inte. Det är dock rimligt att det statliga ansvaret för dem avvecklas i samband med relationsändringen. bör därför få i uppdrag att lösa denna fråga. Kyrkoherdarna för döva hade tidigare statliga tjänster tillsatta med fullmakt. erbjöds de att få nyinrättade tjänster för teckenspråkiga i stiftssamfälligheterna. (jfr prop. 1989/90:101 s. 26). De som fick de nya tjänsterna lämnade då sina statliga tjänster. Det finns inte någon sådan präst med statlig anställning. 8.5 Pensioner 8.5.1 Dagens förhållanden Biskopar och präster komplettering av den lagstadgade allmänna pensionen har biskoparna och alla präster med statligt reglerade tjänster tjänstepensionsrätt enligt det statliga pensionsavtalet PA-91, pensionsplan för arbetstagare hos staten m.fl. Detta pensionsavtal skall också tillämpas på präster som är anställda hos stiftelsen i utlandet och hos vissa diakoniinstitutioner. () administrerar förmånerna enligt pensionsavtalet. PA-91, som trädde i kraft , är ett nettopensionssystem vilket innebär att tjänstepensionen beräknas som ett tillägg till den lagstadgade pensionen. Pensionsplanen omfattar ålderspension, kompletterande ålderspension, sjukpension, kompletteran- de delpension, efterlevandepension, kompletterande efterlevandepension, egenlivränta, kompletterande efterlevandelivränta och fribrev för kompletterande ålderspension. Kostnaderna för biskoparnas och prästernas pensionsförmåner enligt PA-91 betalas ur kyrkofonden (42 kap. 11 § kyrkolagen). Det yttersta ansvaret för pensionsåtagandena till prästerna har dock kyrkokommunerna som svarar för prästernas avlöningsförmåner (32 kap. 12 och 13 §§ kyrkolagen). För biskoparnas pensionsfordringar torde staten som arbetsgivare ha det yttersta ansvaret. Kostnaderna för den kompletterande ålderspensionen (KÅPAN) har fortlöpande betalats av kyrkofonden genom till för det statliga området (FSO), som har fonderat medlen. Anställda med kyrkokommunala villkor Till komplettering av den lagstadgade allmänna pensionen har de som är anställda med kyrkokommunala villkor tjänstepensionsrätt enligt ett nytt pensionsavtal, kommunala pensions- och försäkringsavtalet PFA 98. Kyrkokommunen betalar kostnaderna för pensionsförmånerna som med vissa undantag administreras av Kommunsektorns pension AB (KPA). Pensionsbestämmelserna gäller och omfattar arbetstagare som är födda eller . PFA 98 är liksom det statliga pensionsavtalet PA-91 ett nettopensionssystem där tjänstepensionen beräknas som ett tillägg till den lagstadgade pensionen. Förmånerna är ålderspension, kompletterande ålderspension eller särskild ålderspension före samt efterlevandepension. För dem som är födda gäller det tidigare pensionsavtalet för arbetstagare hos kommuner och landsting, PA-KL 85. Detta avtal är till skillnad från det nya PFA 98 ett bruttopensionsavtal, vilket innebär att pensionstagarna garanteras en pension som inberäknat allmän pension skall uppgå till minst en viss bestämd nivå av slutlönen.