prop · GM0322 · 1999-01-01 00:00:00 — Sekretess gäller hos myndighet för uppgift som avser provning, bestämning av egenskaper eller myckenhet, värdering, vetenskap- lig, teknisk, ekonomisk eller sta- tistisk undersökning eller annat sådant uppdrag som myndigheten utför för enskilds räkning, om det måste antas att uppdraget har läm- nats under förutsättning att upp- giften inte röjs. Sekretessen gäller dock inte om intresset av allmän kännedom om förhållande som rör människors hälsa har sådan vikt att uppgiften bör lämnas ut. Sekretessen hindrar inte att myndigheten lämnar ut uppgifter som rör människors hälsa till den eller de kommunala nämnder som utövar tillsynen inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Regeringen kan för särskilt fall förordna om undantag från sekretessen, om den finner det vara av vikt att uppgiften lämnas. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Hos högskoleenhet gäller sekretessen dock i högst . Hos gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft den Förteckning över remissinstanserna Efter remiss har yttrande kommit in från ombudsmän , , , , , Naturvårdsver- ket, , Kemikalieinspektionen, Sta- tens strålskyddsinstitut, Kammarrätten i , fakultetsnämnden, , i , i län, , kommun, kommun, Svenska Kommunförbun- det, , i . Dessutom har yttrande inkommit från . Remissammanställning över promemorian Sekretess för vissa uppgifter hos uppdragsmyndigheter (Ds 1997:41) Allmänt om förslaget ombudsmän : Förslagen som promemorian innehåller föranleder inte någon invändning. Justitiekanslern: har inte några invändningar mot de förslag som läggs fram i promemorian. : tillstyrker förslaget om ändring i 8 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100). Lagändringen kommer att underlätta att angelägen information lämnas till allmänheten och hyresgäster bl.a. om radonets skaderisker. Ändringen kommer även att underlätta för miljö- och hälsoskyddsnämnderna att använda provresultat i sin tillsyn. : Ändringsförslaget gäller inskränkningar i den sekretess som bl.a. SCB kan erbjuda enskilda uppdragsgivare enligt 8 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100). Om intresset av att skydda männi- skors hälsa väger över intresset av att skydda uppdragsgivarens ekono- miska intressen gäller inte sekretess enligt förslaget. De uppgifter som kan beröra människors hälsa i samband med SCB:s uppdrag torde vara sådana uppgifter om enskilda personer (personer och företag) som skyd- das av sekretess enligt 9 kap. 4 § sekretesslagen. Anbud, accept och an- nan affärskorrespondens som skyddas av 8 kap. 9 § torde knappast inne- hålla dylika uppgifter. För SCB:s del torde förslaget sålunda inte inne- bära någon inskränkning i sekretessen eller några ökade möjligheter att kunna ta del av uppgifter som rör människors hälsa. Uppgifter som rör människors hälsa kommer även fortsättningsvis att skyddas av statistik- sekretess hos SCB enligt 9 kap. 4 § sekretesslagen. Sekretessen hindrar också SCB att lämna ut dylika uppgifter till tillsynsorgan inom hälso- skyddsområdet. : tillstyrker de föreslagna ändringarna i sekretess- lagen. vill komplettera grunderna för ändringarna. I direktiv /337/EEG, ändrat genom direktiv /11/EG om miljökonsekvensbe- skrivningar är det en viktig fråga att information om miljöförhållandet blir tillgängliga. Det tas upp bl.a. i artikel 5. svar grundar sig bl.a. på erfarenheterna från tidigare bedriven verksamhet. vill emellertid uppmärksamma departementet på det sakförhållandet, att ver- ket inte längre bedriver uppdragsverksamhet som faller under 8 kap. 9 § sekretesslagen. Typgodkännandekontoret överför- des till och bedrivs verksamheten i ett konkurrensutsatt öppet system för prov- ning och kontroll inom byggområdet. : Närings- och teknikutveck- lingsverket har inget att erinra mot förslaget. : ställer sig positivt till förslaget att uppdragsmyndigheter lämnas möjlighet att under vissa förutsättningar lämna ut uppgifter om förhållanden som kan påverka människors hälsa. : tillstyrker att 8 kap. 9 § sek- retesslagen (1980:100) ändras i linje med vad som föreslås i promemo- rian. : finner inte anledning till erinran mot de i promemorian framförda förslagen. Kemikalieinspektionen: Kemikalieinspektionen tillstyrker förslaget men anser att sekretessen hos uppdragsmyndigheterna bör kunna begrän- sas även i förhållande till statliga tillsynsmyndigheter. : tillstyrker inrikt- ningen i förslaget till ändring i 8 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100). Kammarrätten i : Sammanfattningsvis anser kammarrätten att de föreslagna ändringarna av 8 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100) inte kan tillstyrkas på föreliggande underlag. , : Fakultetsnämn- den tillstyrker med beaktande även av rådets direktiv /313/EEG om rätten att ta del av information rörande miljön att förslaget läggs till grund för lagstiftning. Ingalunda ovanligt är att en myndighet ges i upp- drag att åt annan myndighet eller enskilt subjekt utföra visst forsknings- arbete. Bestämmelsen i 8 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100) är i första hand avsedd att skydda uppgifter om uppdragsgivarens ekonomiska förhållanden. I promemorian föreslås att denna sekretess begränsas vad gäller uppgifter som rör människors hälsa. Utgångspunkten är och bör enligt fakultetsnämnden vara även fortsättningsvis att ett enskilt sub- jekt, som anlitar en myndighet för viss typ av forskning eller undersök- ning, skall kunna förlita sig på ett starkt sekretesskydd. Det finns dock situationer, där intresset av offentlighet får anses väga tyngre än intresset av sekretess. Ett exempel härpå är det i promemorian givna, då en hyres- gäst förvägras att hos miljö- och hälsoskyddsnämnd utbekomma upp- gifter om radonhalten i hans lägenhet, därför att nämnden utfört mätning- arna på uppdrag av fastighetsägaren. I sådana och liknande fall, då upp- gifterna är av stor betydelse ur hälsosynpunkt, ter sig en begränsning i uppdragssekretessen befogad. : Statens () av- styrker förslaget. Förslaget rör det för universitetsvärlden kanske vikti- gaste sekretessområdet. SLU utför en mängd uppdrag åt allmänheten och näringslivet i form av laboratorieuppdrag och uppdragsforskning, vilka utgör en inte obetydlig källa till intäkter. Vidare innebär uppdragen att SLU får viktiga erfarenheter samt erhåller värdefulla kontakter med sam- hälle och näringsliv. Så sent som beslutade om en änd- ring av högskolelagen (1992:1434) innebärande en utvidgning av univer- sitetens huvuduppgifter. Universiteten och högskolorna skall numera uttryckligen samverka med det omgivande samhället och informera om sin verksamhet (1 kap. 2 § HL). SLU gör bedömningen att ett genom- förande av förslaget allvarligt skulle försvåra möjligheter att få nya uppdrag. Orsaken till detta är givetvis det förhål- lande som anförs redan i prop. 1979/80:2, s. 238 f, dvs. att potentiella uppdragsgivare måste kunna känna samma förtroende för uppdragsmyn- digheten som för en privat uppdragstagare. Minsta osäkerhet på denna punkt kommer att uppfattas som mycket störande. Det måste påpekas att de uppdrag som SLU erhåller i hög utsträckning avser analyser m.m. av sådana förhållanden som direkt eller indirekt har någon form av inverkan på människors hälsa. Detta kan inte heller vara unikt för SLU utan måste i hög utsträckning gälla för uppdragsverksamheten vid andra universitet och kommuner. Det förefaller därför betänkligt att med stöd av endast ett anfört fall försvaga den starka sekretessen som gäller. Den föreslagna lagändringen förefaller även mycket svårtillämpad. Dels skall tjänste- mannen avgöra om uppgiften rör människors hälsa och dels om uppgiften är av sådan vikt att det föreligger ett intresse att den kommer till allmän kännedom. Det är därför i sammanhanget viktigt att komma ihåg att det enligt 16 kap. 1 § andra stycket 3 sekretesslagen inte heller föreligger meddelarfrihet avseende uppgifter som är sekretessbelagda med stöd av 8 kap. 9 § sekretesslagen. Ett felaktigt beslut kan med andra ord få svåra konsekvenser för den enskilde tjänstemannen. Risken för skadestånds- krav av svårberäknad omfattning vid en felaktig utlämning av resultat kan inte heller negligeras. SLU menar att ansvaret för uppgifter om hälso- och miljöförhållanden som utgör en risk eller fara för människors hälsa och som uppdagas under uppdrag kommer till allmän kännedom, ligger hos uppdragsgivaren och inte hos uppdragsutföraren. Om en begä- ran om utlämnande av information från uppdragsgivaren nekas kan, i vart fall i sådana fall som förslaget bygger på, en ny undersökning göras av den som är intresserad av att få klarhet i förhållandet. För det fall där det kan anses föreligga mycket starka skäl till att bryta sekretessen mot upp- dragsgivarens vilja måste det vara tillräckligt med nuvarande reglering där regeringen i det enskilda fallet kan medge undantag. SLU vill i detta sammanhang framföra att det tvärtom föreligger ett starkt behov av en breddning av sekretessområdet enligt 8 kap. 9 § sekretesslagen i stället för en uttunning av nuvarande sekretesskydd. I och med de allt tätare kontakterna som uppkommer mellan universitet och näringsliv uppkom- mer ständigt olika samarbetsformer som rimligen inte kan inrymmas un- der benämningen uppdrag. Som ett tydligt exempel härpå är de av initierade och delvis finansierade kompetenscentra som finns förlagda vid universiteten. Där bedriver universiteten och näringslivet ett långtgående samarbete och näringslivet har ett starkt inflytande på den forskning som bedrivs. uttalade syfte med dessa kompetens- centra är att de skall vara till fördel för näringslivet. Samma sak gäller för de många forskningsprojekt med EU-medel som syftar till att ge bidrag till det europeiska näringslivet. I samarbetsformer av sådana slag är nä- ringslivets sekretesskydd otillräckligt och kanske rentav obefintligt. i : anser såsom framförts i promemorieförslaget att allmänhetens intresse av insyn i de enskilda ärendena hos en uppdragsmyndighet inte kan anses vara obetydligt vad gäller frågor som rör människors hälsa. tillstyrker därför promemorieförslaget att uppdragsmyndigheter skall få möjlighet att lämna ut uppgifter som rör människors hälsa till allmänheten om intres- set av allmän kännedom om uppgifterna har sådan vikt att uppgifterna bör lämnas ut. Vidare tillstyrker förslaget att uppdragsmyn- digheten även skall kunna lämna ut sådana uppgifter till berörd till- synsmyndighet inom miljö- och hälsoskyddsområdet. i län: tillstyrker förslaget i prome- . : (genom underremiss till miljö- och hälsoskydds- nämnden och ) Offentlighetsprincipen präglar se- dan gammalt svensk rättskipning och förvaltning. Allmänhetens själv- klara rätt till insyn måste värnas och bevaras. I mycket begränsande un- dantagsfall kan dock hänsynen till allmänna eller enskilda intressen mo- tivera att avsteg görs från denna viktiga princip. I 8 kap. 9 § sekretess- lagen (1980:100) finns bestämmelser som rör uppdragsverksamhet för enskilds räkning. Sekretessen skyddar uppgifter angående uppdragsgiva- rens ekonomiska förhållanden men ger även skydd till tredje man både när det gäller personliga och ekonomiska förhållanden. Den s.k. upp- dragssekretessen utgår från den klart uttalade eller underförstådda förut- sättningen att den enskilde skall kunna vara säker på att få samma sekre- tess hos den myndighet som anlitas som hos ett privat företag. Uppdraget bygger således på förtroende. En begränsning av sekretessen skulle troli- gen få till följd att enskilda avstår från att ge myndigheten uppdraget. Huvudprincipen i 8 kap. 9 § sekretesslagen är således att sekretess skall gälla för uppdraget, men att regeringen för särskilda fall kan förordna om undantag från sekretessen om den finner det vara av vikt att uppgiften lämnas ut. Kommunstyrelsen anser mot denna bakgrund och med stöd av remissinstanserna inom staden att det inte finns tillräckliga skäl att ändra lagstiftningen. kommun: Kommunstyrelsen tillstyrker förslaget till ändring av 8 kap. 9 § sekretesslagen (med hänvisning till miljö- och hälsoskydds- nämnden och räddnings- och beredskapsnämndens yttranden). : Det är inte tillfredsställande att radonmätningar som erhållits inom ramen för myndigheters uppdragsverksamhet genom sekretess enligt 8 kap. 9 § sekretesslagen t.ex. ska kunna förhindra myn- digheten att agera till skydd för bl.a. barn som utsätts för höga radonhal- ter. Det är också onödigt att ägna kraft att detaljreglera vilka uppgiftsslag som skall vara tillgängliga eftersom det enligt direktiv /313/EEG som grundprincip stadgas en rätt för varje fysisk och juridisk person att ta del av de uppgifter som rör miljön som finns hos myndigheter. Uppgifterna som härrör från tredje part ska inte lämnas ut om denne inte varit skyldig att lämna ut uppgiften. Direktivet gäller före svensk lag. En detaljregle- ring kan också innebära att sådana problem som inte förutses eller mätdata som inte kan erhållas med dagens teknik automatiskt sekretess- beläggs om de erhålls inom uppdragsverksamhet. En sådan hantering riskerar att minska myndigheternas effektivitet inom ett tillsynsområde där nya miljörisker aktualiseras. Räddnings- och bered- skapsnämnden: Rent allmänt anser nämnden att förhållanden som allvar- ligt kan påverka människors hälsa skall bryta sekretesskravet. Det kan t.ex. handla om fastigheter med mycket höga radonhalter och som lång- siktigt kan ha stor hälsopåverkan hos de boende. Det är dock angeläget att klart definiera vad som avses med hälsa och till vilken grad påverkan skall anses vara avgörande. Mycket av den fysiska miljön påverkar män- niskors hälsa negativt, både direkt och indirekt. Det kan vara buller, ut- släpp, byggmaterial, stress. Ett sätt att långsiktigt sänka samhällets totala sjukvårdskostnader är att förbättra människors hälsotillstånd. En öppen- het kring hälsoriskerna i samhället gynnar en sådan utveckling. Förhål- landet sekretess och öppenhet vad gäller hälsorisker är naturligtvis svårt att detaljreglera. Konsekvenserna kan bli att ett antal angelägna sekre- tessbelagda handlingar blir öppna. Det är också möjligt att uppdragsgiva- ren väljer privata entreprenörer i stället för myndigheter om lagförslaget antas. Konsekvenserna av detta måste därför beaktas. Hälsa bör priorite- ras framför ekonomi. Efter en avvägning av för- och nackdelar med för- slaget har nämnden beslutat att tillstyrka detsamma. kommun: kommun tillstyrker förslaget till ändring och tillägg i 8 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100). kommun anser att det finns lika starka skäl att begränsa sekretessen hos uppdragsmyndig- heter som hos tillsynsmyndigheter i fråga om uppgifter som rör männi- skors hälsa även om ett offentliggörande av sådana uppgifter kan få ne- gativa ekonomiska konsekvenser för ett företag. : tillstyrker förslaget i departementspromemorian att införa en möjlighet för upp- dragsmyndigheter att lämna ut uppgifter som rör människors hälsa till allmänheten om intresset av allmän kännedom om dessa har sådan vikt att uppgifterna bör lämnas ut. vill dock påpeka att det finns en risk för att uppdragsgivaren i så fall kommer att avstå från att lämna uppdrag till myndigheter och i stället låta privata företag i större utsträckning än göra t.ex. radonmätningar. Förslaget att sekretessen inte skall hindra en myndighet att lämna ut uppgifter som rör människors hälsa till den kommunala nämnd som utövar tillsyn inom miljö- och häl- soskyddsområdet tillstyrks. Bestämmelsen kommer att underlätta arbetet i de nämnder som svarar för miljö- och hälsoskydd. : För Tjänstemännens centralor- ganisation (TCO) är offentlighetsprincipen av stor vikt. Detta framgår av besluten vid . TCO välkomnar mot bakgrund härav förslaget om minskad sekretess hos uppdragsmyndigheter. Offent- lighetsprincipen innebär bl.a. att den som begär det har rätt att ta del av allmänna handlingar hos statliga och kommunala myndigheter. Hand- lings offentlighet är avsedd att främja ett fritt meningsutbyte och en allsi- dig upplysning. Detta är viktiga grundstenar i ett demokratiskt samhälle eftersom tillgången till allmänna handlingar underlättar och stimulerar den fria debatten i skilda samhällsfrågor. Rätten att ta del av allmänna handlingar får begränsas i lag endast om det är påkallat med hänsyn till vissa i tryckfrihetsförordningen uppräknade skyddsintressen bl.a. skyddet för den enskildes ekonomiska förhållanden. I förarbetena till den nu gäl- lande regleringen anges att allmänhetens legitima intresse av insyn i de enskilda ärendena hos en s.k. uppdragsmyndighet är obetydlig. Enligt TCO:s uppfattning är detta ett felaktigt synsätt när det gäller frågor som berör människors hälsa. Människors hälsa och människors möjligheter att påverka sin hälsa bör väga tyngre än snäva ekonomiska intressen. När det gäller radonmätningar blir konsekvensen av nu gällande rätt att en hyres- gäst kan nekas att få ta del av mätresultat avseende hans eller hennes lä- genhet som en nämnd tagit fram på uppdrag av fastighetsäga- ren. Inte heller kan en enskild som avser att lämna sina barn hos en privat dagmamma kontrollera eventuella mätresultat beträffande dagmammans bostad. Enligt promemorian skall uppdragsmyndigheten "få möjlighet" att lämna ut uppgifter som rör människors hälsa till allmänheten om in- tresset av allmän kännedom om uppgiften har sådan vikt att uppgifterna bör lämnas ut. Ordvalet är kanhända en följd av att inte ens möj- ligheten funnits, med mindre än att regeringen ingripit, men icke desto mindre olyckligt. Det bör naturligtvis klart framgå att myndigheterna i sådana fall har skyldighet att lämna ut uppgifterna. Rekvisitet "intresset av allmän kännedom" bör vid intresseavvägningen enligt TCO:s uppfatt- ning inte tolkas alltför restriktivt utan, samhällets intresse av att skadliga miljöfaktorer uppmärksammas och undanröjs bör tillåtas väga tungt. Frå- gan om i vilka situationer utlämnande skall ske får inget svar, vare sig i förslaget till ny lagtext eller i promemorian i övrigt. Den överlämnas helt och hållet till rättstillämpningen, för säkerhets skull med ett särskilt på- pekande om att det i varje enskilt fall noggrant måste prövas om allmä- nintresset är så starkt att det motstående enskilda intresset av hemlighål- lande får stå tillbaka. Enligt promemorian framförde flera remissinstanser farhågor för att en sådan regel skulle komma att tolkas olika hos olika myndigheter , när motsvarande ändring gjordes avseende tillsynsmyndigheternas verksamhet. Någon uppföljning och utredning om hur den bestämmelsen i praktiken har kommit att tillämpas har dock uppenbarligen inte gjorts. Detta är enligt TCO en svaghet i underlaget. Eftersom förslaget lämnar så stort utrymme för de enskilda myndighe- terna att själva tolka bestämmelsen, anser TCO att man från såväl depar- tementets som lagstiftarens sida bör följa den framtida utvecklingen av rättstillämpningen på området. EG-direktivet (90/313/EEG) om rätt att ta del av miljöinformation ger varje fysisk eller juridisk person rätt att ta del av de uppgifter om miljön som finns hos myndigheter. I promemorian konstateras att den möjlighet att avslå en sådan begäran som direktivet ger, inte är tillämplig i fall då det är myndigheten som sammanställer och bearbetar material, även om detta erhållits från en enskild. TCO förut- sätter att detta konstaterande är avsett som vägledning för de myndig- heter som skall tillämpa den nya bestämmelsen. i : i (LO) ställer sig positiv till de förslag som framförs i promemorian, att be- gränsa sekretessen för uppgifter av allmänt intresse, som rör människors hälsa. LO ställer sig också positiv till förslaget att information om män- niskors hälsa skall få lämnas från uppdragsmyndighet till till- synsmyndighet. Dessa förändringar ligger väl i linje med våra medlem- mars legitima rätt att värna om sin hälsa. Många LO-medlemmar bor exempelvis i hyresrättslägenheter och saknar både rätt och möjligheter att själva kontrollera miljön i dessa. De måste därför förlita sig på att sam- hällets kontrollfunktioner fungerar. En förutsättning för detta är att in- formationen finns tillgänglig och att de samhällsfunktioner som har till uppgift att sörja för tillsynen har tillgång till nödvändig information. : välkomnar förslaget om minskad sekretess hos uppdragsmyndigheter, som ett steg i rätt riktning. Frågan är om steget är tillräckligt långt - en del skrivningar i promemorian inger farhågor. Enligt promemorian skall uppdragsmyn- digheter "få möjlighet " att lämna ut uppgifter som rör människors hälsa till allmänheten om intresset av allmän kännedom om uppgifterna har sådan vikt att uppgifterna bör lämnas ut. Ordvalet är kanhända en följd av att det inte ens möjligheten har funnits, med mindre än att rege- ringen ingripit, men icke desto mindre olyckligt. Det bör naturligtvis klart framgå att myndigheten i sådana fall har en skyldighet att lämna ut uppgifterna. Frågan om i vilka situationer utlämnande skall ske får inget svar, vare sig i förslaget till ny lagtext eller i promemorian i övrigt. Den överlämnas helt och hållet till rättstillämpningen, för säkerhets skull med ett särskilt påpekande om att det i varje särskilt fall noggrant måste prö- vas om allmänintresset är så starkt att det motstående enskilda intresset av hemlighållande får stå tillbaka. Enligt promemorian framförde flera remissinstanser farhågor för att en sådan regel skulle komma att tolkas olika hos olika myndigheter , när motsvarande ändring gjordes avseende tillsynsmyndigheternas verksamhet. Någon utredning om hur den bestämmelsen i praktiken har kommit att tillämpas har dock uppenbarligen inte gjorts. Eftersom förslaget lämnar så stort utrymme för de enskilda myndigheterna att själva tolka bestämmelsen, anser att man såväl från departementets som lagstiftarens sida bör följa utvecklingen av rättstillämpningen på området. EG-direktivet (90/313/EEG) om rätt att ta del av miljöinformation ger varje fysisk eller juridisk person rätt att del av de uppgifter om miljön som finns hos myn- digheter. I promemorian konstateras att den möjlighet att avslå en sådan begäran som direktivet ger, inte är tillämplig i fall då det är myndigheten som sammanställer och bearbetar material, även om detta erhållits från en enskild. förutsätter att detta konstaterande är av- sett som vägledning för de myndigheter som skall tillämpa den nya be- stämmelsen. Särskilt om föreslagen lydelse av 8 kap. 9 § första stycket sek- retesslagen (1980:100) : Det finns skäl att låta bestämmelsen avse inte bara hälsa utan även andra förhållanden. har vid sin gransk- ning enligt bestämmelserna i produktsäkerhetslagen sett åtskilliga exem- pel på produkter som orsakar personskador, i många fall av allvarlig na- tur. Det vore därför naturligt att i detta sammanhang betrakta fara för personskador på samma sätt som hälsorisker. : anser att den uppmjukning av sekretessen som föreslås bör omfatta även intresset av allmän känne- dom om förhållanden som rör miljön. I promemorian anförs att det knap- past kan hävdas att allmänhetens legitima intresse av insyn i enskilda ärenden hos en s.k. uppdragsmyndighet är obetydligt när det gäller för- hållanden som rör människors hälsa. Detta synsätt bör enligt Naturvårds- verkets mening gälla även förhållanden som rör miljön. Enligt verkets mening finns det heller ingen anledning att i 8 kap. 9 § formulera en be- gränsning i sekretessen på annat sätt än görs i 8 kap. 6 och 7 §§. Kammarrätten i : Bakgrunden till promemorieförslaget att begränsa uppdragssekretessen för uppgifter rörande människors hälsa uppges vara en dom från Kammarrätten i (mål nr 4945 1995). I domen uttalar kammarrätten att det saknas laglig möjlighet att vid prövningen av 8 kap. 9 § första stycket sekretesslagen ta hänsyn till den vägning mellan hälso- och ekonomiintressen som klagan- den hävdat. Lagförslaget i den del det gäller allmänhetens möjligheter att ta del av uppgifter hos uppdragsmyndigheter har i huvudsak motive- rats med att allmänheten kan ha ett legitimt intresse av insyn i ärenden hos en uppdragsmyndighet när det gäller frågor som rör människors hälsa.