prop · GM031D14 · 1999-01-01 00:00:00 — Vidare beslutade att äldre personer, allvarligt sjuka och personer med funktionshinder som har varaktiga och omfattande vård- och omsorgsbe- hov skall ges möjlighet att söka bistånd i annan kommun i form av hjälp i hemmet eller särskilt boende (6h §). Syftet med förändringen är att underlätta för personer med särskilda behov att kunna flytta till annan kommun om de så önskar. beslutade även att en ny bestämmelse skall införas som innebär att kommunernas so- cialtjänst bör underlätta för dem som vårdar långvarigt sjuka, äldre och människor med funk- tionshinder (5 §). Dessa lagändringar trädde i kraft . Regeringen föreslog i ovan nämnda proposi- tion att det i socialtjänstlagen skulle införas en bestämmelse som markerade betydelsen av att insatser skall vara av god kvalitet. Beträffande äldreomsorgen slog regeringen fast att insatser för äldre skall präglas av respekt för den enskildes självbestämmande, integritet, trygghet och värdighet samt att omsorgs- och vårdinsatser skall utformas utifrån den enskildes individuella behov, förutsättningar och önskemål. Bestämmelsen trädde i kraft . Länsstyrelserna skall till regeringen redovisa genomförda insatser och bedöma hur kvalitet och säkerhet tillgodoses i enskild socialtjänstverksamhet samt ange hur många kommuner som har genomfört system för kvali- tetsutveckling. Det finns uppgifter som tyder på att äldre i ordinärt boende i vissa fall avstår från att begära den hjälp de är i behov av p.g.a. allt för höga hemtjänstavgifter. Det förekommer också att äldre betalar mycket höga avgifter för boende, service och omvårdnad i det särskilda boendet. Variationerna är i vissa fall mycket stora mellan kommunerna. Utöver förtydligandet av social- tjänstlagens avgiftsregler har regeringen beslutat tillkalla en särskild utredare med uppgift att bl.a. belysa vissa avgiftsfrågor inom vård- och omsorgsområdet (dir. 1997:111). Utredningen skall vara avslutad . Kommuners och landstings samverkan med organisationer som företräder äldres intressen sker i hög utsträckning via pensionärsråden på lokal och regional nivå. Erfarenheterna av verksamheten är skiftande. På vissa håll fungerar verksamheten bra medan det på andra håll finns betydande brister bl.a. i rådens organisation och arbetsformer. Bland annat mot denna bakgrund tog den statliga pensionärskommittén initiativ till en kartläggning av pensionärsrådens verksamhet. Resultatet av kartläggningen kom- mer att redovisas till . Behovet av att se över formerna för och orga- nisationen av tillsynen över har aktualiserats i olika sammanhang. I regeringens proposition om ändring i socialtjänstlagen (prop. 1996/97:124) uttalade regeringen att den regio- nala tillsynen över behöver effekti- och bli mer slagkraftig. Vidare har social- utskottet i sitt av godkända betänkan- de (bet. 1996/97:SoU13, rskr. 1996/97:185) uttalat att tillsynen över äldreomsorgen bör förbättras. Regeringen avser nu att gå vidare. En särskild utredare har tillkallats med uppgift att göra en översyn av vissa frågor rörande social- tjänstlagen och uppgifter (dir. 1997:109). I direktiven anges bl.a. att förslag skall lämnas till hur tillsynen över kan förbättras och effektiviseras. Uppdraget skall vara slutfört . Med anledning av de brister som uppmärk- sammats beslutade regeringen att inom ramen för nuvarande lagstiftning för- stärka tillsynen av äldrevården genom ett upp- drag till om kvalitetsutveckling och förstärkt tillsyn inom vården av äldre och funktionshindrade. tillfördes för att kunna utöka verksam- heten vid sina regionala tillsynsenheter . Arbetet med att utveckla kvaliteten och förstärka den medicinska tillsynen över vården av äldre och funktionshindrade skall ske i samarbete med länsstyrelserna. Regeringen har beslutat om direktiv för ett treårigt äldreprojekt. Projektet, som organisatoriskt är knutet till Socialdeparte- mentet, skall arbeta för att skapa nationell sam- ling och enighet kring de åtgärder som krävs för att utveckla den framtida äldrepolitiken. Projek- tet skall också svara för den löpande samord- ningen och uppföljningen av aktiviteter och åt- gärder som beslutat om med anledning av regeringens proposition Nationell handlings- plan för äldrepolitiken (prop. 1997/98:113, bet. 1997/98:SoU24, rskr. 1997/98:307). tillsattes en arbetsgrupp (S 1998:D) på med uppgift att kartlägga personalförsörjning och utbild- ningsbehov inom äldreomsorgen. FN har utlyst till det internationella äldreåret. skall initiera, samordna och följa aktiviteter i samband med äldreåret. Regeringen aviserade i propositionen Bostads- politik för hållbar utveckling (prop. 1997/98:119) ett tillfälligt statligt stimulansbi- drag för äldrebostäder om . beslutade i enlighet med regeringens förslag. Syftet med an- slaget är bl.a. att säkerställa att projekt vars mål- sättning är att förbättra standarden och/eller öka antalet platser i det särskilda boendet för äldre inte skjuts . Nationell handlingsplan för äldrepolitiken antog regeringens proposi- tion Nationell handlingsplan för äldrepolitiken. Riksdagsbeslutet innebär bl.a. att nationella mål för äldrepolitiken fastställdes. Målen för den na- äldrepolitiken är att äldre skall: - kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, - kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, - bemötas med respekt samt - ha tillgång till god vård och omsorg. Riksdagsbeslutet innebär också ändringar och tillägg i socialtjänstlagen avseende kvalitetssäk- ring inom äldreomsorgen, skyldighet för perso- nal att rapportera missförhållanden samt förtyd- liganden gällande avgifter inom äldreomsorgen. I propositionen aviseras förslag om 2001 för att stödja och påskynda utvecklingen inom några prioriterade områden. I propositionen är följande redovisat när det gäller fördelning av dessa me- del: Forskning , och . Medlen tillförs Socialveten- skapliga forskningsrådet (utgiftsområde 9, anslag D1 Socialvetenskapliga forsknings- rådet: forskning och D2 : förvaltning). Fortbildning av arbetsledare och förtroende- valda , och (anslag B1 Stimulansbidrag och åtgär- der inom äldrepolitiken). Effektivare tillsyn 20 miljoner 2001 till och länsstyrelserna (anslag B1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken samt ut- giftsområde 18 anslag C1 Länsstyrelserna m.m.). Stöd till anhöriga år- ligen 2001 som för- delas av (anslag B1 Stimu- lansbidrag och åtgärder inom äldre- politiken). Initiativmedel 2001 som disponeras av regeringen (anslag B1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken). Enligt propositionen skall dessa medel finansiera bl.a: - försöksverksamheter i kommuner och landsting som syftar till utveckling och nytänkande inom vård-, omsorgs- och serviceverksamheter för äldre personer - försöksverksamheter med uppsökande verksamhet i - regionala äldrecentra och försöksom- råden - telefonjourer - IT för äldre. I riksdagsbeslutet anges särskilt att initiativmed- len bör användas för att utveckla och stimulera de äldres delaktighet inom och inflytande över vård och omsorg liksom äldres möjligheter till aktiviteter och social gemenskap. Denna verk- samhet bör kunna bedrivas såväl av pensionärs- organisationer, som av frivillig- och anhörigföre- ningar. Effekter av de statliga insatserna På regeringens uppdrag har Statistiska central- byrån genomfört en en- kätundersökning riktad till kommuner och landsting i syfte att få en bild av hur de utbetalade extra statsbidragen för förstärkning av verksamheter inom skola, vård och omsorg har använts. Resultaten visar att en mycket stor del av statsbidragen har använts så som har beslutat. I 7 av 10 kommuner har medlen främst använts för att upphäva eller reducera planerade besparingar. Nästan hälften av de svarande kommunerna uppger att medlen använts för utökade insatser inom skola, äldreomsorg och barnomsorg. Därutöver har nya satsningar genomförts inom primär- och länssjukvård i mer än hälften av landstingen. Ökningen av statsbidragen har även lett till ökad sysselsättning i kommuner och landsting. De beslut om ändringar i socialtjänstlagen som fattade beslut om trädde i kraft varför det är för tidigt att fullt ut bedöma effekterna av lagändringarna. Vissa uppgifter tyder dock på att medvetenheten bland de äldre om de ökade möjligheterna att påverka sin vård- och omsorgs- situation i enlighet med nya bestämmelser i socialtjänstlagen har ökat som bestämmelserna varit i kraft. Detta förklaras bl.a. av informationsinsatser som genomförts centralt och lokalt av bl.a. pensio- närsorganisationer och anhörig-/patientföre- ningar. Allt fler äldre utnyttjar den nya möjligheten att söka bistånd i annan kommun i form av hjälp i hemmet eller särskilt boende. Det är framförallt i tätbebyggda geografisk begränsade regioner med många angränsande kommuner som den nya möjligheten har utnyttjats. Som ett resultat av regeringens beslut om extra medel för tillsyn inom äldrevården har den regionala tillsynsverksamheten vid Socialstyrel- sen förstärkts. Ett antal nya tjänster har inrättats regionalt och antalet inspektioner har därmed kunnat ökas. De samlade effekterna av förstärk- ningen kommer att redovisas bl.a. i årsredovisningen för detta verksamhetsår. redovisade en sammanställning av erfarenheterna från upp- draget att fördela det av beslutade stimulansbidraget för utveckling av stöd till an- höriga. Sammanställningen visar att drygt hälften av det 50-tal idéer som aktualiserats för projekt- stöd fick del av anhörigstödsmedlen. Ett flertal av dessa projekt har permanentats och fortsätter nu som delar av en reguljär verksamhet. Stimu- lansmedlen har också bidragit till en ökad med- vetenhet i kommuner och landsting om anhö- rigas situation vilket bl.a. medfört att nya samverkansformer har utvecklats mellan kom- muner, landsting och anhörigorganisationer. So- cialstyrelsen konstaterar emellertid att det fort- farande finns mycket att göra när det gäller utveckling av kvalitet och innehåll inom an- hörigstödet. De erfarenheter som vunnits kom- mer att ligga till grund för fortsatta åtgärder inom ramen för de ytterligare medel som föreslås till stöd för anhöriga. Regeringens slutsatser Regeringen konstaterar att de be- slutade extra resurserna till kommuner och landsting har bidragit till förbättrade förutsätt- ningar för kommunsektorn att klara en bra verk- samhet inom ramen för en ekonomi i balans. har bl.a. i sina uppfölj- ningar av kvaliteten i vården och omsorgen av äldre personer visat att den ansträngda ekono- miska situation som alltjämt råder medför pro- blem för äldreomsorgen. Bland annat mot denna bakgrund har regeringen i tilläggsbudgeten för föreslagit en höjning av statsbidragen med . Därtill bedömer regeringen att stats- bidragen bör öka med ytterligare . Äldrepolitiken står inför en rad utmaningar. Kortsiktigt bör samhällets insatser koncentreras mot de problem och brister inom äldreomsorgen som uppkommit som en följd av kommuners och landstings ansträngda ekonomiska läge. Högt på dagordningen står även att lösa de strukturproblem som uppstått i samband med ädelreformens genomförande. Det gäller bl.a. frågan om ansvaret för och kvaliteten i de sjuk- vårdande insatserna för äldre. Långsiktigt är det nödvändigt att samhället anpassas till en befolk- ningstruktur med en betydligt större del av med- borgarna i ålder . Regeringen har med den nationella handlingsplanen för äldrepolitiken lagt fast grundvalarna för en ny äldrepolitik. Na- mål har formulerats och arbetet med att utveckla en långsiktig strategi för hur målen skall förverkligas har inletts. Regeringen kommer att tillsätta en parlamentarisk beredning för den framtida äldrepolitikens ut- formning. I den nationella handlingsplanen finns åtgär- der för att rätta till de omedelbara problemen och genom det ökade statsbidraget till kommuner och landsting ges förutsättningar att åstadkomma betydande förbättringar inom äldreomsorgen i enlighet med de prioriteringar som anges i handlingsplanen. FN:s äldreår 1999 kommer att bli en möjlighet att ytterligare upp- märksamma äldrefrågor i ett brett perspektiv, så- väl nationellt som internationellt. Vissa frågor kräver ytterligare överväganden och utredningar för senare ställningstagande. Re- geringen avser att åter- komma med förslag och åtgärder inom ramen för det av regeringen beslutade äldreprojektet. 5.3.2 Personer med funktionshinder Målet är att erbjuda en handikappom- sorg som ger goda levnadsvillkor för personer med funktionshinder med olika behov av service, omvårdnad och vård och som bygger på den en- skilda människans delaktighet och självbestäm- mande. Utgångspunkten för handikappolitiken är principen om alla människors lika värde och lika rätt. Denna princip torde vara accepterad av de flesta i landet. Men innebörden av den, dvs. att personer med funktionshinder skall beredas möjligheter att vara med i samhällsgemenskapen, delta i olika aktiviteter och uppnå full delaktighet och jämlikhet, förmår vi ännu inte helt leva upp till. Strävan är att personer med funktionshinder, precis som andra medborgare, skall ges möjlighet till god utbildning, förvärvsarbete, ett bra boende och möjlighet att delta i olika fritids- och kul- turaktiviteter. Kommunerna och landstingen är tillsammans med staten ytterst ansvariga för att dessa handikappolitiska mål förverkligas. Tillstånd och utveckling Genom handikappreformen som genomfördes , har ett viktigt steg närmare måluppfyllelse tagits, bl.a. genom insatsen per- sonlig assistans. Det är inte möjligt att få entydiga uppgifter om antalet personer i befolkningen som har funktionshinder, eftersom gruppen inte klart kan avgränsas. Definitionen av vad som är att be- trakta som funktionshinder är flytande och många personer har flera funktionshinder. Från undersökning av lev- nadsförhållanden () om befolkning- ens hälsotillstånd framgår dock att ca 146 000 personer i åldern 16 uppgivit att de hade rörelsehinder, varav svåra rörel- sehinder. Ca 24 000 personer i samma ålders- grupp hade nedsatt syn och 380 000 personer nedsatt hörsel. I om psykiatrireformen konstateras att drygt 36 000 personer var psykiskt funktionshindrade. Levnadsnivåundersökningar visar att personer med funktionshinder i vuxen ålder har sämre levnadsförhållanden än be- folkningen i övrigt, bl.a. sämre boendeför- hållanden, sociala nätverk, utbildning, arbete och ekonomi. Det gäller speciellt personer med psykiska funktionshinder men också många med medicinska funktionshinder. Kommunerna har enligt socialtjänstlagen (1980:620) ett övergripande ansvar för att män- niskor med funktionshinder får möjlighet att delta i samhällsgemenskap och leva som andra. Detta kan t.ex. innebära att kommunen bistår med särskilt boende eller medverkar till att den enskilde får meningsfull sysselsättning. Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) ger särskilda rättigheter till personer med utvecklingsstörning, autism, förvärvad hjärnskada i vuxen ålder samt andra omfattande och varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder. I LSS finns angivet tio insatser. Dessa är bl.a. rådgivning och annat personligt stöd, biträde av personlig assistent, ledsagarser- vice, kontaktperson, korttidsvistelse utanför hemmet, särskilt boende samt daglig verksamhet. Lagen (1993:389) om assistansersättning () innehåller bestämmelser om ersättning för kostnader för personlig assistans. Statlig assi- stansersättning lämnas till funktionshindrade personer som har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov under i genomsnitt mer än . /98 fick totalt 21 300 personer i åldern 0 stöd enligt so- cialtjänstlagen inom ramen för kommunernas äldre- och handikappomsorg. Drygt 44 000 per- soner hade beslut om insatser enligt LSS av kommunerna. Cirka 22 000 personer hade beslut enligt LSS från landstingen (insatsen råd och stöd) och ungefär 7 700 personer hade statlig assistansersättning enligt lagen om assistanser- sättning (). Antalet personer med stöd inom kommuner- nas äldre- och handikappomsorg enligt social- tjänstlagen minskade med 4 200 personer (). De flesta av dem har sannolikt , då LSS inför- des, i stället fått insatser enligt denna lag. Länsstyrelserna har rapporterat om minskande serviceinsatser i ett antal kommuner till de per- soner som erhåller hemtjänst enligt socialtjänst- lagen. Det gäller framförallt städning, tvätt, följe- slagare vid inköp av dagligvaror och promenader samt matlagning i det egna hemmet, som har minskat och ibland slopats helt. Det kan inne- bära att personer med funktionshinder blir mer beroende av stöd från anhöriga och andra i sin omgivning. Denna utveckling kan på öka efterfrågan av särskilda boendeformer. Antalet personer i åldern 0 inom kom- munernas äldre- och handikappomsorg som bor i särskilda boendeformer har ökat med och uppgick till ca 5 500 personer. Motsvarande antal personer med hemtjänst i ordinärt boende har minskat med till ca 15 800 personer . Andelen personer med insatser enligt LSS va- rierar mellan kommunerna. Skillnaderna har flera orsaker, bl.a. historiska. När landstingen hade ansvar för verksamheten för personer med ut- vecklingsstörning koncentrerades den ofta till enstaka institutioner. När sedan institutionerna lades ner valde många av de boende att inte flytta till sin hemkommun utan bodde kvar på institu- tionsorten där personen kanske levt . En annan orsak är att verksamhet som tillgo- doser behov hos numerärt små handikapp- grupper kräver speciell kompetens hos perso- nalen, vilket medför att verksamheten koncent- reras till ett fåtal orter. av samtliga LSS-insatser rörde personer med varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder. av alla be- viljade insatser enligt LSS gällde barn och ung- domar som var . Enligt finns uppskattningsvis drygt 40 000 psykiskt funk- tionshindrade totalt i . har behov av insatser från sida och cirka 10 000 av dessa har inte sitt behov tillgodo- sett . Det är inte möjligt att redovisa siffror för hur många personer som erhåller insatser utanför de reguljära verksamheterna för äldre och funk- tionshindrade. förbereder dock en mer fullständig statistikredovisning. Efter en satsning på stöd till funktionshind- rade efter LSS tillkomst tycks ut- giftsnivån nu stabiliseras. Detta framgår av att de sammanlagda utgifterna för kommunernas och landstingens verksamhet i egen regi nådde sin topp med och ligger strax därunder på , allt räknat i fasta priser. Statens utgifter ökar fortfarande, dock numera i långsam takt från till . Utgifterna för de i privat regi producerade offentligt finansierade insatserna ligger på samma nivå . har konstaterat att inte helt uppfyller för att tillförsäkra människor med funktionsned- sättning delaktighet och jämlikhet. Å ena sidan konstaterar ombudsmannen att är bra på individinriktade åtgärder för att kompensera funktionsnedsättningar såsom stöd, service och ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen och LSS. Å andra sidan är samhället inte tillräckligt anpassat efter funktionshindrades behov. Hos framförallt de statliga myndigheterna saknas tillräckligt strategiskt tänkande när det gäller handikappfrågor. Endast undantagsvis relateras arbetet till målsättningarna om full delaktighet och jämlikhet för funktionshindrade. Handi- kappombudsmannen har också konstaterat brister i tillgängligheten i den yttre miljön, allmänna kommunikationer och information när det gäller kommunernas ansvarsområden. Vidare har endast cirka hälften av landets kommuner ett handikappolitiskt program och endast mycket få statliga myndigheter har utformat ett sådant program. De viktigaste statliga insatserna har en rad handikappolitiska reformer genomförts för att förbättra det indivi- duella stödet till personer med funktionshinder. Arbetet inriktas nu mot att ge statliga myndig- heter, landsting, kommuner, organisationer m.fl. förutsättningar att utveckla tillgängligheten i vid bemärkelse inom olika samhällssektorer och verksamheter. Handikappaspekterna skall beak- tas inom varje samhällsområde och handikapp- organisationerna skall ingå som viktiga sam- verkanspartners. Som ett led i detta arbete har regeringen bildat en handikappdelegation med före- trädare för handikapporganisationerna och en nationell samordningskommitté för handikapp frågor som bl.a. skall ha till uppgift att utarbeta förslag till en nationell handlingsplan för handi- kappområdet. Diskriminering av funktionshindrade har uppmärksammats i olika sammanhang. Detta har föranlett regeringen att till överlämna propositionen Lag om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder (prop. 1997/98:179). I bereds vidare frågan om förbud mot diskriminering i näringsverksamhet av personer med funktionshinder. En utredning om bemötande av personer med funktionshinder (dir. 1997:24) har i tre rapporter redovisat att funktionshindrade ofta blir illa be- mötta och upplever att de diskrimineras. Utred- ningsuppdraget kommer att redovisas . Psykiatrireformen som inleddes syftar till att förbättra psykiskt funktionshindrades livs- situation. Reformen innebär krav på ökade kommunala insatser inom sådana områden som boende, sysselsättning, fritid, arbete, rehabilite- ring, social gemenskap samt vård och omsorg. För att underlätta samverkan mellan kommuner och landsting har ansvarsgränsen mellan respek- tive myndighet förtydligats. Kommunen ansva- rar för sociala insatser som t.ex. boende och sys- selsättning och landstingen för medicinska behandlingsinsatser som t.ex. läkemedelsbe- handling. Reformen innebar vidare att kommunerna fick betalningsansvar för de patienter som efter tre månaders sammanhängande vårdtid bedöms vara medicinskt färdigbehandlade inom kvalificerad psykiatrisk dygnetruntvård/slutenvård. Det kommunala betalningsansvaret syftar bl.a. till att dessa personer snabbare skall få adekvat stöd och boende i hemkommunen. har i uppdrag att kontinuerligt följa psykiatrirefor- men. Statlig assistansersättning lämnas till funk- tionshindrade personer som har behov av per- sonlig assistans för sin dagliga livsföring under i genomsnitt mer än . Sedan assistansersättningen infördes har flera ändringar skett i LSS och . infördes en schablon för assistansersättningen. Tabell 5.2 Offentliga utgifter (exkl. pensioner) för funktionshindrade fördelade efter funktion och ansvarig huvudman kronor, priser 1993 1994 1995 1996 Förändring i % 1993 1996 Vård och stöd i särskilt boende 9 056 8 774 8 434 7 514 Stöd i den dagliga livsföringen 1 724 3 132 7 665 7 586 Rehabilitering 1 886 2 % Övriga naturaförmåner 3 248 3 485 4 781 4 450 Totala utgifter för funktions- hindrade (exkl. pensioner) landsting privat produktion 1 staten Andel av BNP Kronor per inv. 0 2 208 2 397 3 160 2 957 1 Offentligt finansierad Anm.: Ansvarig huvudman för varje förmån bör inte förväxlas med finansieringsansvarig. Fördelningen av utgifterna för naturaförmåner mellan funktionshindrade () och äldre (65-w år) har beräknats med hjälp av antalet vårdtagare, antalet årsarbetare, timstatistik för hemhjälpen (novemberenkäten) samt vissa skattningar ang. personaltätheten i olika vårdformer inom ramen för LSS, som har presenterats i CMT:s (medicinsk teknologi vid ) rapport ang. uppföljningsstudier av handi- kappreformen 1994 och 1995. Källa: SCB:s rapportering till , ESSPROS (Integrerad statistik över utgifter och inkomster för det sociala skyddet).