prop · GM031D16 · 1999-01-01 00:00:00 — Kommittén har bedrivit försöksverksamhet med ett hundratal projekt inom distansutbildning. Regeringen har vidare föreslagit att ett nytt centrum för att stimulera distansutbildning skall inrättas i . För ändamålet har beräknats. Regeringen har vidare föreslagit att minst 1 500 av de tillkommande platserna skall avsättas till distansutbildning och decentraliserad utbildning. En organisationskommitté förbereder f.n. etableringen. Dessutom sker en utbyggnad av vetenskapliga bibliotek och nya informationssystem, bl.a. av universitetsdatanätet Sunet, som är ett höghastighetssystem för datainformation som öppnats även för folkbibliotek samt statliga och statsunderstödda museer. Sammanfattning Allt detta är en politik som tillsammans med förändrar , ger kraft och innehåll åt begreppet kunskapssamhälle, skapar nya möjligheter för individer, företag och regioner. Den svenska högskolan utvecklas till en modern och kvalitetsmedveten högskola av högsta internationella klass. Men det finns fortfarande hinder som behöver undanröjas. Trots utbyggnaden av högskolan finns det fortfarande behöriga sökande som inte kan erbjudas en plats. Den sociala snedrekryteringen till högskolan måste undanröjas. Målet är en högskola öppen för alla behöriga sökanden. Utbyggnaden av högskolan måste fortsätta. 7.1.2 Allmänt om högre utbildning och forskning 7.1.2.1 Universitet och högskolor bedrivs högre utbildning samt forskning och forskarutbildning vid tio universitet och 26 högskolor för vilka staten är huvudman. Universiteten är , , , , och , , Kungl. Tekniska högskolan och samt , som sorterar under . Till högskolorna räknas de sju konstnärliga högskolorna i samt och i . Senast tillkomna som självständiga högskolor är () samt Högskolan på och (). Enligt regeringsbeslut får högskolorna i , och benämningen universitet . Vidare finns det åtta landstingskommunala vårdhögskolor efter det att utbildningen vid tio sådana under innevarande år genom avtal inordnats i statliga universitet eller högskolor. Till detta kommer enskilda utbildningsanordnare, bl.a. , Stiftelsen samt i . Ytterligare tio enskilda utbildningsanordnare har tillstånd att utfärda olika examina på grundutbildningsnivå. De mindre och medelstora högskolorna tillkom genom högskolereformen 1977. efter reformen skedde inte några större volymmässiga förändringar. Det är därefter som volymökningen har skett. Från att ha haft av högskolenybörjarna hade de mindre och medelstora högskolorna av högskolenybörjarna /97. Ökningen av antalet högskolenybörjare vid dessa högskolor var nästan 15 000 under den första 20- årsperioden medan motsvarande ökning vid universiteten endast var ca 6 000. Utvecklingen av de mindre och medelstora högskolorna har beskrivits i (1998:2 R). Vårdhögskolorna visar en annorlunda utveckling än de mindre och medelstora högskolorna. Antalet nybörjare vid vårdhögskolorna har rört sig omkring 10 000 mellan 1982/83 och 1994/95. Antalet nybörjare på program inom vårdområdet har minskat från 6 500 /94 till 5 800 /97. samman med att förlängningen av bl.a. sjuksköterskeutbildningen i enlighet med regeringens förslag i proposition 1992/93:169 finansierades inom befintliga resurser. Den inordning av vårdhögskoleutbildningen i de statliga högskolorna som påbörjades /96 kommer enligt regeringens bedömning att avslutas . Denna fråga liksom frågan om utbildningsbehovet behandlas i det följande (avsnitt 5.3.3). I tabell 5.1 Fakta 1997 redovisas några grunddata om högskoleutbildningens omfattning. Av tabellen kan bland annat utläsas att andelen kvinnor har ökat genomgående inom såväl grundutbildning som forskarutbildning. är dock andelen kvinnor betydligt lägre på de högre nivåerna än på de lägre. Tabell 5.1 Fakta 1997 1997 FÖR- ÄND- RING 1996 ANDEL KVINNOR 1997 ANDEL KVINNOR 1996 Antal helårsstudenter totalt (exkl. uppdragsutbildning) 244 500 +4 % 235 000 universitet (inkl. ) 145 000 +3 % 141 000 högskolor 68 000 +7 % 63 500 vårdhögskolor 15 900 +4 % 15 300 konstnärliga högskolor 1 500 +8 % 1 400 enskilda högskolor 1 14 000 + 13 500 Antal registrerade studenter i grundutbildning 300 000* +5 % 286 000* Antal högskolenybörjare 65 700* -66 300* Antal examina i grundutbildningen 35 325 +8 % 32 700 magisterexamina 4 700 +46 % 3 200 kandidatexamina 6 800 +10 % 6 200 Antal nyantagna till forskarutbildning 3 400* +3 % 3 300* Antal aktiva2 studerande i forskarutbildning (höstterminen) 16 550 +7 % 15 500 Antal doktorsexamina 1 720* +8 % 1 600* Antal licentiatexamina 840* +3 % 820* Källa: och NU-databasen samt SCB. * Uppgifter som markerats med * avser /96 respektive /97. Antalet aktiva i forskarutbildningen avser respektive . 1 Här ingår bl.a. , i , Stiftelsen 2 Som aktiva räknas de forskarstuderande som har en aktivitetsgrad om . 7.1.2.2 Anslagsutveckling Anslagsutvecklingen inom verksamhetsområdet universitet och högskolor framgår av tabell 5.2. Tabell 5.2 Anslagsutveckling Miljoner kronor ÅR ANSLAG I LÖPANDE PRISER 1995/96 (18 månader) 27 762 - därav 1996 18 6601 1997 18 289 1998 19 199 1999 Förslag2 19 500 2000 Beräknat2 20 1463 2001 Beräknat2 21 0744 1 Inklusive resurser för tillfälliga utbildningssatsningar av arbetsmarknadsskäl, motsvarande ca . 2 Av beräkningstekniska skäl redovisas under verksamhetsområde B en besparing som avser hela UO16 och uppgår prisnivå till för och till för vart och ett av . 3 Motsvarar prisnivå. 4 Motsvarar prisnivå. Den totala kostnaden för den högre utbildningen och forskningen vid universitet och högskolor uppgick till , vilket är en ökning i förhållande till 1996. Den andel av finansieringen som ligger under högskoleanslagen har minskat från till . Vid sidan av dessa anslag är bidrag från landsting för vårdutbildningen på och övriga bidrag på nästan viktiga finansieringskällor. De övriga bidragen ökade kraftigt . Bland dessa övriga bidragsgivare ingår bland annat forskningsstiftelserna. När det gäller högskoleanslagens andel av finansieringen är skillnaden stor mellan universiteten å ena sidan och högskolorna å den andra. För universiteten låg anslagsfinansieringen på (en minskning med ett par procentenheter i förhållande ) medan högskolornas anslagsfinansiering låg på såväl 1996 som 1997. När det gäller kostnaderna kan man notera en begränsad förskjutning mellan olika grupper av högskolor . Sålunda har universitetens andel av de totala kostnaderna minskat från till medan högskolornas andel ökat från till . De enskilda högskolorna svarar för av kostnaderna och vårdhögskolorna för . Tabell 5.3 Totala kostnader för högskolan Miljoner kronor GRUPP AV HÖGSKOLOR 1997 1996 Universitet (inkl. ) 22 500 21 700 Högskolor (inkl. konstnärliga) 4 500 4 000 Enskilda utbildningsanordnare (inkl. , Stiftelsen , i ) 2 300 2 100 Vårdhögskolor 1 100 1 100 Totalt 30 400 29 000 Källa: . 7.1.2.3 Större förändringar och prioriteringar för Till de viktiga förändringarna hör uppbyggnaden av forskningen vid samtliga högskolor samt fortsatta insatser för att ge fler studenter möjlighet till högre utbildning. Under vart och ett av har 16 000 nya platser tillkommit. Denna expansion fullföljs nu genom att resurser tillförs för ytterligare 16 000 permanenta platser och 20 000 permanenta platser . Den högre utbildningen skall vila på vetenskaplig eller konstnärlig grund samt på beprövad erfarenhet. En nära anknytning mellan högre utbildning och forskning är en förutsättning för att utbildningen skall bli av fullgod kvalitet. I inledningen till detta avsnitt redogjordes för den volymmässigt kraftiga expansionen av den högre utbildningen vid de mindre och medelstora högskolorna . Denna expansion har följts av en ökad men ännu otillräcklig satsning på forskning vid dessa högskolor. Regeringens beslut att inrätta , och bör ses som ett led i strävan att förstärka sambandet mellan grundläggande högre utbildning och forskning. (Se vidare avsnitt 5.6.2) Även de landstingskommunala vårdhögskoleutbildningar- nas inordnande i den statliga högskolan kan ses som ett led i strävan att stärka detta samband. Anslagen för forskning vid de mindre och medelstora högskolorna har ökats från 1996 till 1998. 7.1.2.4 Resultatbedömning och slutsatser Grundläggande högskoleutbildning Intresset för högre utbildning ökar. Antalet nya sökande till högskoleutbildningen dvs. sökande som inte tidigare varit högskolestuderande var 123 500 . Så sent som låg antalet nya sökande under 100 000. Denna ökning har skett trots minskande ungdomskullar. Konkurrensen om platserna har ökat trots den påbörjade utbyggnaden av den grundläggande högskoleutbildningen. Av för universitet och högskolor 1997 framgår bland annat följande. De ungas intresse för högskolestudier ökar och gymnasieungdomarna har visat ett så stort intresse. /98 hade två tredjedelar av flickorna och hälften av pojkarna i gymnasiets avgångsklasser planer på att fortsätta studera på universitet eller högskola inom de tre närmaste åren. Övergångsfrekvensen från gymnasieskolan till högskolan låg på för avgångskullarna i början och mitten av . Därefter har andelen ökat och för avgångskullen /94 var övergångsfrekvensen . En jämförelse visar att andelen av befolkningen som sökt till högskolan ökat i alla åldersgrupper. För åldersgruppen har denna andel ökat från till . Att döma av studieintresset bör det därför vara möjligt att nå regeringens mål att av dagens 20- åringar skall ha studerat vid högskolan när de fyllt . /97 studerade drygt 300 000 personer inom högskolan, vilket är en ökning jämfört med föregående år. låg antalet studerande under 200 000. Antalet helårsstudenter var ca 244 000 (exklusive helårsstudenter i uppdragsutbildning). Tabell 5.4 Antal helårsstudenter per lärosäte enligt uppdrag samt högskolornas prognos ANTAL HELÅRSSTUDENTER TOTALT VARAV NATURVETENSKAP OCH TEKNIK UNIVERSITET/HÖGSKOLA EXKLUSIVE UPPDRAGSUTBILDNING PROGNOS 1998 UPPDRAG 1998 UTFALL 1997 PROGNOS 1998 UPPDRAG 1998 UTFALL 1997 UPPDRAG 1997 17 570 16 600 18 862 16 510 4 710 4 710 4 820 4 510 25 460 24 050 28 459 26 120 6 510 6 350 7 224 6 880 20 750 19 050 22 231 19 670 3 350 3 490 3 426 3 300 19 630 19 150 20 160 19 140 2 940 2 940 2 732 2 760 13 970 14 100 14 418 13 120 3 810 3 710 3 613 3 440 13 230 12 350 12 980 11 170 6 3 (214) Tekniska högskolan 10 450 10 100 10 101 9 490 (9 945) (9 491) 6 700 6 600 6 534 5 900 3 370 3 330 3 267 3 120 (110) 3 100 2 940 2 738 2 130 1 200 1 100 1 121 930 3 900 3 650 3 502 3 060 1 760 1 610 1 505 1 430 3 650 3 360 3 202 3 010 1 350 1 540 1 299 1 340 3 110 2 900 2 508 2 270 1 020 1 020 820 780 3 700 3 770 3 576 3 190 1 730 1 750 1 580 1 540 / 2 620 2 150 1 997 1 600 1 470 1 150 1 094 970 6 590 6 250 6 542 5 820 1 600 1 800 1 610 1 610 3 240 3 260 2 688 2 650 960 790 630 650 2 350 2 380 2 148 1 610 1 300 1 190 1 002 940 / 2 230 1 830 1 776 1 690 815 720 557 560 5 970 5 530 5 550 4 990 1 330 1 310 1 164 1 100 6 430 6 230 6 Högskolan på 880 700 695 600 370 290 280 230 i (387) i (557) i 6 3 480 3 300 8 140 7 730 8 027 6 700 2 900 2 700 2 903 2 340 5 730 5 420 4 817 4 060 2 680 2 650 2 245 2 130 i (37) 2 700 3 090 1 726 1 780 490 400 367 270 i (70) (3 125) (2 877) (2 220) 7 310 7 380 7 102 7 000 7 020 7 050 (6 858) Stiftelsen 4 260 3 700 3 742 3 250 1 510 1 065 917 830 Övriga enskilda utbildningsanordnare (2 211) (15 927) Summa, högskolor med uppdrag 216 300 205 200 211 300 189 900 64 000 61 300 52 300 48 900 Källor: Utfallssiffrorna är hämtade från universitetens och högskolornas årsredovisningar, prognosen från delårsrapporterna. Anm.: Antalet helårsstudenter som redovisas gentemot uppdraget är inte högskolornas totala antal helårsstudenter. Härtill kommer helårsstudenter inom åtaganden för vilka särskil- da resurser anvisats och antalet helårsstudenter inom ramen för uppdrag av annan högskola eller inom annan uppdragsutbildning. För att få jämförbarhet har endast utfall och prognos som svarar mot ett av regeringen givet uppdrag tagits med i summeringen. Uppgifter som inte summerats har satts inom pa- rentes. EXAMEN MÅL 1997 1999 UTFALL 1997 UTFALL 1996/97 UTFALL 1995/96 UTFALL 1994/95 UTFALL 1993/94 Magisterexamen 14 155 4 434 (4 668) 3 582 (3 805) 2 672 (2 744) 2 063 (2 080) 840 (847) Apotekarexamen 280 52 33 75 83 68 Civilingenjörsexamen 10 700 3 381 3 301 3 116 3 312 2 641 Grundskollärarexamen 4 9 4 440 969 1 Gymnasielärarexamen 3 720 902 855 1 056 947 1 253 Anm.: I utfallssiffrorna för magisterexamen anges inom parentes det totala antalet examina inklusive examina vid enskilda högskolor samt lärosäten för vilka mål för antalet magisterexamina inte satts upp. Som framgår av tabell 5.4 har högskolorna sammantaget fullgjort sitt uppdrag. Enligt högskolornas prognos för utfallet kommer högskolornas sammantagna uppdrag att nås även detta år. Några högskolor ger i delårsrapporterna en prognos av utfallet som ligger något under uppdraget. Detta gäller såväl totalt som för de naturvetenskapliga och tekniska utbildningsområdena. 1997 var det några högskolor som inte fullt uppfyllde uppdraget vad avser helårsstudenter inom de naturvetenskapliga och tekniska utbildningsområdena. Med hänsyn till svårigheterna att snabbt ställa om utbildningen till nya områden är det positivt att resultatet totalt ligger över det givna uppdraget för antalet helårsstudenter inom naturvetenskap och teknik. Under respektive högskoleanslag redovisas antalet registrerade studenter per läsår samt förändringen i förhållande till föregående läsår enligt tillgänglig SCB-statistik. har fastställt utbildningsmål för varje universitet och högskola för treårsperioden 1999 bl.a. rörande antalet examina. Då resultatet ännu bara kan avläsas för är det för tidigt att bedöma graden av måluppfyllelse. Redan nu kan dock konstateras att en kraftig ökning av examinationen krävs för att högskolorna skall nå målen för gymnasielärarexamen, grundskollärarexamen med inriktning mot årskurserna 4 9 samt apotekarexamen. För respektive högskola kommenteras målen under högskolans anslag. Fortbildning och vidareutbildning Regeringen har för den grundläggande högskoleutbildningen och 1998 fastställt att högskolorna i minst samma omfattning som tidigare skall erbjuda distansutbildning samt fortbildning och vidareutbildning. Distansutbildningen är omfattande och spelar en viktig roll i fortbildningen och vidareutbildningen. Antalet registrerade studenter i distansutbildning uppgick /97 till 28 400 vilket är en ökning med 1 400 i förhållande till läsåret . Ökningen är dvs. samma procentandel som för ökningen av det totala antalet registrerade vid universitet och högskolor. eller nästan var tionde student är distansstuderande. Utbildning på distans är vanligare bland kvinnor än bland män. Av samtliga registrerade kvinnor studerade på distans. Motsvarande andel för männen var . Andelen studerande på distans visar en stor variation mellan olika regioner. Störst är den i och där nästan var tredje student läser på distans. Lägst är den i och med noll respektive en procent av studenterna på distansutbildning. När det gäller fortbildning och vidareutbildning allmänt går det inte att göra en samlad bedömning utifrån högskolornas årsredovisningar. Detta beror dels på att högskolorna i enlighet med uppdraget själva skall definiera innebörden av fortbildning och vidareutbildning och därför redovisat fortbildnings- och vidareutbildningsstudenterna på olika sätt, dels på att det är svårt att skilja ut denna grupp från andra studenter då de i stor utsträckning går på samma kurser. Regeringen har erfarit att , som bl.a. har till uppgift att följa upp utbildningen inom högskolan, har för avsikt att inom ramen för detta arbete närmare belysa olika aspekter på fortbildningen och vidareutbildningen. Regeringen ser positivt på detta arbete. Forskarutbildning och forskning Antalet nyantagna till forskarutbildningen har ökat kraftigt och uppgick /97 till nästan 3 400 eller fler än /94. Ökningen har varit särskilt markant för kvinnorna som under detta tidsintervall ökat sin andel av de nyantagna från till . En jämförelse med /76 visar på en fördubbling av andelen kvinnor. Ökningen av antalet nyantagna avser framför allt forskarutbildningen inom de medicinska, tekniska och naturvetenskapliga områdena. För områdena humaniora, teologi, juridik och samhällsvetenskap sammantagna ligger nyantagningen på ungefär samma nivå läsåren 1993/94 och 1996/97. Regeringen har angivit mål för antalet forskarexamina åren 1997 1999. I tabell 5.6 har den faktiska examinationen under läsåren 1994/95 1996/97 satts i relation till dessa mål. Vid beräkningen har doktorsexamen getts värdet 1 om den inte föregåtts av en licentiatexamen och värdet 0,5 om det föregåtts av en licentiatexamen. Licentiatexamina har getts värdet 0,5. Dessa mått visar att antalet forskarexamina ökat från ca 1 700 /95 till ca 1 800 /96 och ca 1 900 /97. Den största ökningen återfinns inom det tekniska området men även inom det medicinska området har ökningen varit stor. För treårsperioden 1999 har regeringen fastställt målet 5 928 forskarexamina eller i genomsnitt 1 976 . /97 ligger högskolorna mycket nära detta mål. Inom det medicinska området har man redan nått över målet och inom de humanistisk- samhällsvetenskapliga och tekniska områdena når man nästan målet. Redan nu kan det dock konstateras att en kraftig ökning av antalet forskarexamina inom det naturvetenskapliga området krävs för att målet skall nås för treårsperioden 1999. De olika högskolornas möjlighet att nå de uppställda målen kommenteras under respektive anslag. Av de examinerade i forskarutbildningen är var tredje kvinna såväl för doktorsexamina som för licentiatexamina. Tabell 5.6 Mål avseende antal forskarexamina VETENSKAPSOMRÅDE MÅL FÖR 1997 1999 UTFALL 1996/97 UTFALL 1995/96 UTFALL 1994/95 Humanistisk- samhällsveten- skapligt 1 154 372 370 378 Medicinskt 1 692 582 550 523 Naturveten- skapligt 1 172 338 345 330 Tekniskt 1 640 514 454 382 Summa 5 928 1 909 1 817 1 719 Källa för utfall: SCB. Summan inkluderar examensmål för . Personal En jämförelse mellan och /96 visar att antalet årsverken totalt har ökat med någon procent. Ökningen avser högskolorna och de enskilda utbildningsanordnarna medan universiteten och vårdhögskolorna minskat antalet årsverken. Trots att antalet lärare i stort sett är detsamma de båda åren har antalet disputerade lärare ökat från 8 000 till 8 360 eller . Andelen lärare med doktorsexamen har därmed ökat från till . Hälften av lärarna i högskolan har således doktorsexamen. Skillnaden mellan universitetsgruppen och högskolegruppen är stor. Det är disputerade lärare i den första gruppen och i den senare gruppen. På vårdhögskolorna har av lärarna doktorerat. Andelen kvinnor bland lärarna totalt har minskat något. Däremot har andelen kvinnor ökat i gruppen disputerade lärare. Den procentuella ökningen var särskilt stor för vårdhögskolorna och de konstnärliga högskolorna. Antalet professorer ökade från 2 116 /96 till 2 1997, dvs. Andelen kvinnliga professorer ökade också och uppgick år mot /96. Tabell 5.7 Antal årsverken vid universitet och högskolor Jämförelsetalen inom parentes avser /96. I gruppen vårdhögskolor inräknas såväl de landstingskommunala som de enskilda. GRUPP AV HÖGSKOLOR ANTAL ÅRSVERKEN TOTALT HÄRAV LÄRARE ANDEL DISPUTERADE LÄRARE ANDEL KVINNLIGA LÄRARE ANDEL KVINNOR AV DISPUTERADE LÄRARE Universitet (inkl. SLU) 33 200 (33 800) 10 600 (11 000) () () () Högskolor 6 150 (5 300) 3 350 (3 000) () () () Enskilda utbildningsanordnar e 2 950 (2 800) 900 (800) () () () Konstnärliga högskolor 500 (500) 300 (300) () () () Vårdhögskolor 1 900 (2 000) 1 450 (1 550) () () () Summa 1997 (1995/96) 44 700 (44 400) 16 600 (16 650) () () () Källa: årsrapporter . 7.2 Kvalitet 7.2.1 Inledning Hög kvalitet och ett aktivt kvalitetsarbete inom högre utbildning och forskning är en förutsättning för att de satsningar som görs på området skall få avsedd effekt. Lärosätena har ett stort ansvar att se till att de fortsätter att utvecklas som aktiva och lärande organisationer med regler och rutiner för att tydliggöra och möta krav på verksamheten. Den kraftiga utbyggnaden av högskolan gör det möjligt för yngre och äldre, som annars aldrig skulle ha chansen, att skaffa sig en bra högskoleutbildning. görs en rad satsningar på att höja kvaliteten i utbildningen. godkännande av regeringens förslag i propositionen Högskolans ledning, lärare och organisation (prop. 1996/97:141, bet. 1997/98:UbU3, rskr. 1997/98:12) innebär en reform av såväl högskolans ledning och organisation som av lärarstrukturen. Lärarna är högskolans viktigaste resurs för att garantera hög kvalitet i undervisning och forskning. Reformen innebär att alla lärare med lägst doktorsexamen skall medverka i såväl undervisning som forskning. För att bereda fler lärare möjlighet att forska har satsningar gjorts på lärarnas kompetensutveckling. Med fler forskande högskolelärare kommer utbildningens kvalitet och forskningsanknytning att öka. De mindre och medelstora högskolorna har fått egna fasta forskningsresurser . Som ett led i kvalitetssträvandena har också en rad vårdhögskoleutbildningar som bedrivits i landstingskommunal regi överförts till den statliga högskolan. Överflyttningen främjar forskningsan-knytningen och ger även andra samverkansfördelar. Regeringens proposition om jämställdhet mellan kvinnor och män inom utbildningsområdet (prop. 1994/95:164, bet. 1994/95:UbU18, rskr. 1994/95:405) stimulerade jämställdhetsarbetet. Jämställdhet är inte enbart en fråga om demokrati och rättvisa. Det handlar också om kvalitet. Jämställdhet och mångfald innebär att olika bakgrund, synsätt, erfarenheter och kompetens tas tillvara och bidrar till ökad kvalitet i verksamheten. Studenterna har också ett ansvar för utbildningens kvalitet. Regeringen har stärkt möjligheterna till studenternas inflytande bl.a. genom att antalet ledamöter som representerar studenterna i högskolestyrelserna ökat. En annan faktor som har stor betydelse för utbildningens kvalitet är standarden på högskolebiblioteken. Begreppet kvalitet blir endast meningsfullt när det relateras till speciella företeelser som undervisning, examination, programuppbyggnad, ledningsstrukturer och beslutsfattande. Kvalitetsarbete är ett kontinuerligt och systematiskt förbättringsarbete. Det handlar om att ständigt följa upp verksamheten och, på grundval av den kunskap man på det sättet får, genomföra förbättringar. En förutsättning för framgång är att alla deltar i kvalitetsarbetet. Studenter samt lärare och övriga anställda inom högskolorna har numera en fördjupad insikt om vikten av ett ständigt pågående kvalitetsarbete. Det ankommer ytterst på varje enskild högskola att säkra och utveckla kvaliteten i sina utbildningar. Statsmakternas uppgift är att understödja och kontrollera att kvaliteten inom olika områden av utbildning och forskning upprätthålls. utvärderingar och tillsynsansvar är ett led i denna uppgift. I står det till med kvaliteten i Högskolan? (rapportserie 1998:1 R) presenteras en sammanställning av resultaten från verkets bedömningar på en övergripande nivå. Det är enligt denna rapport inte möjligt att påstå något generellt om kvaliteten som gäller hela högskolesektorn. I den allmänna debatten förekommer kritik med innebörden att kvaliteten i utbildningen inom högskolan blivit sämre. Av de utvärderingar som gjort med avseende på förändringar finns det dock inget stöd för ett sådant påstående. De utvärderingar som forskningsråden genomför utgör ett viktigt instrument för att garantera en hög vetenskaplig kvalitet i forskningen såväl i ett nationellt som internationellt perspektiv. Arbetet med att förbättra kvaliteten i den högre utbildningen är en uppgift som engagerar medlemsstaterna i EU. har utfärdat en rekommendation om ett europeiskt samarbete för kvalitetssäkring i den högre utbildningen. Som ovan angivits rymmer kvalitet en rad olika aspekter. Regeringen vill i detta sammanhang särskilt lyfta fram jämställdhetens, studentinflytandets, högskolebibliotekens och roll.