prop · GM0387 · 1999-01-01 00:00:00 — Nämnden anser sig dock inte kunna bedöma om det utifrån försäkringsmässiga överväganden är lämpligt att på de föreslagna grunderna tilllåta eller föreskriva särskilda avsättningar för aktuariella risker. Remissinstanserna har inte haft någon erinran mot Försäkringsrörelse- promemorians förslag i denna del. Bakgrund: Enligt 12 kap. 9 a § FRL skall skadeförsäkringsbolag som meddelar kreditförsäkring göra särskilda avsättningar som skall användas för förlusttäckning inom denna klass. Sådana avsättningar utgör inom den gräns som anges i 12 kap. 9 a § en försäkringsteknisk avsättning (7 kap. 1 § första stycket 5). Reglerna föranleds av bestämmelser i kredit- försäkringsdirektivet (direktiv /343/EEG av om änd- ring, såvitt avser kreditförsäkring och borgensförsäkring, av första direk- tivet 73/239/EEG om samordning av lagar och andra författningar an- gående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäk- ring än livförsäkring). Frågan om särskilda utjämningsavsättningar har även varit aktuell för avgångsbidragsförsäkringar. Dessa försäkringar faller ut om ett anställ- ningsförhållande upphör på grund av uppsägning eller sjukdom. När EG-regler införlivades framhöll att avgångsbidragsförsäkringar kunde vara lika känsliga för konjuktur- svängningar som kreditförsäkringar. Regeringen konstaterade då att det kunde vara motiverat med likartade bedömningar men att frågan borde tas upp i ett senare sammanhang (prop. 1992/93:257 s. 118). Skälen för regeringens bedömning: Som tidigare framhållits skall de försäkringstekniska avsättningarna grundas på betryggande antaganden om riskmått, ränta och kostnader. Redan inom ramen för sådana avsätt- ningar måste alltså beaktas sådana förhållanden som motiverat utred- ningens förslag till särskild utjämningsavsättning. I vart fall måste för- stärkningar av de försäkringstekniska avsättningarna ske om antaganden visar sig vara otillräckliga. Inom livförsäkring är problemen med anta- ganden om framtida avkastning och omkostnader i regel större än för antagandena om aktuariella risker. Även andra överskott än de från den aktuariella verksamheten kan alltså behövas som en reserv för att möta framtida förändringar. anfört finns det goda skäl för att ha särskilda utjämningsbuffertar i livbolag för att skydda bolagets soliditet. Sådana konsolideringsreserver bör, i överensstämmelse med de överväganden som tidigare gjorts, byggas upp med belopp som är tillgängliga för vinstutdelning eller för- lusttäckning inom ramen för eget kapital (Jfr avsnitt 7.3 och de i avsnitt 7.6 föreslagna reglerna för livförsäkringsbolag om inrättande av reserv- fond respektive konsolideringsfond). Nämndens uppfattning att sådana avsättningar bör redovisas som en särskild post mellan försäkringstekniska avsättningar och eget kapital bör alltså inte godtas. Det finns visserligen särregler om särskilda ut- jämningsavsättningar inom kreditförsäkring som skall behandlas och redovisas som försäkringstekniska avsättningar. Dessa regler är emeller- tid motiverade av tvingande EG-regler (se artikel 1.3 i kreditförsäkrings- direktivet). Det bör alltså inte införas några särskilda rörelseregler om särskilda utjämningsavsättningar för livförsäkringsrörelse efter mönster från utjämningsavsättningar för kreditförsäkringar. Den principiella bedömning som gjorts i frågan om särskilda utjäm- ningsavsättningar inom livförsäkringsrörelse är relevant även för av- gångsbidragsförsäkringar. Några särbestämmelser om utjämningsavsätt- ningar bör således inte heller införas för sådana försäkringar. 8.3 Försäkringstekniska grunder respektive riktlinjer m.m. 8.3.1 Försäkringstekniska grunder respektive riktlinjer m.m. Regeringens förslag: Nuvarande system för försäkringstekniska grunder utmönstras. Försäkringsbolag som bedriver direkt försäkringsrörelse och åter- försäkringsrörelse för liv- eller lång skadeförsäkring skall upprätta försäkringstekniska riktlinjer. Riktlinjerna skall innehålla principerna för bl.a. premiesättning, försäkringstekniska avsättningar och solidi- teten. Riktlinjerna skall som huvudregel kompletteras med ett försäk- ringstekniskt underlag som innehåller försäkringstekniska beräkningar eller liknande uppgifter i fråga om bl.a. försäkringspremier. Ett tekniskt underlag behöver inte upprättas om det med hänsyn till för- säkringens särskilda beskaffenhet eller av annat särskilt skäl inte finns behov av ett sådant underlag. Riktlinjerna och underlaget skall till skillnad från nuvarande grun- der inte ha någon betydelse för försäkringstagarnas rättigheter eller skyldigheter gentemot bolaget. Riktlinjerna för livförsäkringar skall ges in till senast i samband med att de börjar användas efter antagande eller änd- ring. De skall åtföljas av en redogörelse för konsekvenserna för bo- laget och försäkringstagarna. Som en följd av de nya reglerna om riktlinjer slopas kravet på reglering av mottagen och återgiven återförsäkring i bolagsordningen. förslag: Överensstämmer i huvudsak med promemorians förslag. Utredningen har inte föreslagit att riktlinjerna skall ta upp frågor om , återförsäkring eller soliditet. Utredningen har inte heller föreslagit att tekniskt underlag för eller återbäring som huvudregel skall behöva upprättas för skadeförsäkringar. Kravet på tekniskt underlag har i utredningsförslaget begränsats till lång skade- försäkring samt liv- och sjukränta som hör till annan försäkring än livför- säkring. Det föreslås en möjlighet för inspektionen att medge dispens för långa skadeförsäkringar, om det föranleds av försäkringens särskilda beskaffenhet. Utredning har vidare inte förslagit någon generell undan- tagsregel från skyldigheten att upprätta ett tekniskt underlag för livför- säkringar, men har behållit dispensmöjligheten i 1 kap. 10 § för vissa korta livförsäkringar (se betänkandet s. 220 222 och 272 274). Försäkringsrörelsepromemorians förslag överensstämmer i huvud- sak med regeringens förslag (se promemorian s. 177 190). I promemo- rian används dock försäkringstekniska riktlinjer som samlingsbegrepp för överordnade regler och det tekniska underlaget. Enligt promemorians förslag skall underlaget sändas in till inspektionen. I promemorians för- slag är riktlinjerna och underlagets innehåll mera begränsat. Möjligheten att underlåta att upprätta ett tekniskt underlag är å andra sidan begränsad till skadeförsäkringar. Ett normgivningsbemyndigande föreslås be- träffande vilka frågor som skall regleras i riktlinjerna och underlaget. I promemorian föreslås inte någon ändring av bestämmelserna om bolags- ordningen. Remissinstanserna: Remissinstanserna har i stort godtagit Försäk- ringsutredningens och försäkringsrörelsepromemorians förslag. Finans- inspektionen och har instämt i principen att ersätta grunderna med en avtalsreglering men har pekat på olika pro- blem. Samma gäller de försäkringstekniska riktlinjerna och underlaget, där bl.a. har sett behov av en avstämning med bestäm- melserna om återförsäkring i bolagsordningen. LO och TCO har generellt efterlyst undantags- eller dispensregler för kollektivavtalade försäkringar. Hovrätten för har anfört att det tydligare bör framgå när försäkringstekniskt underlag inte behöver upprättas. Allmänt om försäkringstekniska grunder Ett försäkringsbolag skall upprätta grunder för livförsäkringar (7 kap. 3 8 §§ FRL). Grunderna, som är bindande för bolaget, skall bl.a. innehålla regler om hur försäkringspremier och premiereserven beräknats samt beräkning och fördelning av återbäring. Grunder skall i vissa avseenden även upprättas för skadeförsäkringar som meddelas för än (långvariga skadeförsäkringar). Detsamma gäller för livränta och sjukränta som tillhör skadeförsäkringar (se 3 § i nu gällande lydelse). Grunderna upptar till väsentlig del försäkringsmatematiska formler och modeller för beräkningarna. Syftet med systemet med grunderna är att trygga bolagets förmåga att fullgöra sina förpliktelser enligt ingångna avtal och att meddela försäk- ringar till en kostnad som är skälig. Systemet med grunder skall med andra ord tillgodose soliditets- och skälighetskrav (se 4 §). Reglerna kompletteras av ett förbud mot s.k. returprovisioner i 15 §. För sådana försäkringar för vilka grunder inte behöver upprättas finns inte någon allmän soliditets- och skälighetsbestämmelse. Ett soliditets- och skälig- hetskrav har emellertid ansetts gälla även i dessa fall (se vidare avsnitt 6.1 och 6.2 om skälighets- och soliditetsprincipen). Grunderna antas av försäkringsbolaget medan en ändring i grunderna antas av styrelsen. gällde att antagna grunder skulle fastställas av regeringen och ändringar av eller i undantagsfall av regeringen. Som en följd av tvingande regler i EG:s direktiv har emellertid kravet på stadfästelse av antagande och ändring av grunder slopats (se prop. 1994/95:184 s. 126). gäller ett krav på anmälan av grunder. Senast när antagna eller ändrade grunder börjar att användas skall de tillställas Finansin- spektionen. Till anmälan skall fogas en redogörelse för de konsekvenser som grunderna får för bolaget och försäkringstagarna. Regeringen eller får meddela närmare föreskrifter om denna redo- görelses innehåll (se 8 a §). För ömsesidiga livförsäkringsbolag gäller särskilda regler om nedsätt- ningsgrunder vid förluster (se vidare avsnitt 9.1). Grundernas innehåll för olika försäkringar För livförsäkringar skall om det inte finns anledning till undantag med hänsyn till försäkringarnas särskilda beskaffenhet grunder upprättas för frågor som regleras närmare i 3 §. Grunderna skall innehålla regler för beräkning av försäkringspremier (premiegrunder) och beräkning av premiereserv (premiereservgrunder). Grunderna skall innehålla de antag- anden om dödlighet och andra riskmått, räntesats samt driftskostnader som krävs för beräkningen. Avtalstiderna inom livförsäkring är ofta långa. Det har därför ansetts nödvändigt med försiktiga antaganden. Antagandena om riskmått, ränta och kostnader skall var för sig vara betryggande för det slag av försäk- ringsrörelse som det är fråga om. Detta innebär att varje enskilt anta- gande skall innehålla säkerhetsmarginaler (s.k. implicita säkerhets- tillägg). Grunderna får dock också innehålla föreskrifter om särskilda gemensamma säkerhetstillägg. Sådana säkerhetstillägg kan tas i anspråk i händelse av en ogynnsam utveckling. Avvikelse från kravet att varje an- tagande skall vara betryggande får enligt FRL ske om sådana säkerhets- tillägg föranleder detta (se 3 och 5 §§). För livförsäkringar skall grunder även upprättas för återbäring till för- säkringstagarna (återbäringsgrunder). I denna del skall grunderna inne- hålla reglerna för beräkning och fördelning av återbäring samt använd- ning av återbäringsfonden (se 3 och 8 §§). I FRL anges dock inte vilken närmare metod för återbäringen som skall gälla inom ramen för skälig- hetsprincipen. I allmänhet tillämpas inom svensk försäkring ett system med återbäring som baseras på den individuella försäkringens ekonomi. I återbäringsgrunderna har flertalet livförsäkringsbolag även tagit in bestämmelser om det s.k. kollektiva konsolideringskapitalet. Detta be- räknas i ett av bolaget internt upprättat bokslut där tillgångarna mark- nadsvärderas och överskott beräknas för försäkringstagarna i relation till deras bidrag till överskottet. Det kollektiva konsolideringskapitalet utgör förenklat uttryckt det överskottskapital som inte har "fördelats" på för- säkringstagarna genom garanterad eller allokerad återbäring. Alloke- ringen är inte juridiskt bindande gentemot försäkringstagarna utan utgör en beräkningsgrund för senare tilldelning av återbäring. Bestäm- melserna om det kollektiva konsolideringskapitalet brukar vara allmänt utformade. Det brukar inte heller framgå i vilka fall som det interna "buffertkapitalet" skall utnyttjas. Grunderna skall enligt gällande regler i FRL även innehålla föreskrifter i vissa andra frågor. Det gäller frågor om försäkringstagarens rätt till återköp och fribrev, beräkning av tekniskt återköpsvärde, belåning av försäkringsbrev, verkan av underlåtenhet att betala premie, försäkrings- tagarens rätt i andra fall när försäkringen upphör eller när bolaget inte har ansvar för försäkringsfallet, skyldighet att teckna återförsäkring och förräntning av försäkringsbelopp som förfallit till betalning (3, 5 och 8 §§). För långvariga skadeförsäkringar skall grunder upprättas för beräk- ning av premiereserv, för bestämmande av försäkringstagarnas rätt när försäkringen upphör eller bolaget i övrigt inte har ansvar för för- säkringsfallet (3 § andra stycket). För liv- eller sjukränta som tillhör annan försäkring än livförsäkring skall grunder upprättas för beräkning av premiereserv och rätt till åter- köp. Då gäller i tillämpliga delar reglerna för premiereservgrunder för livförsäkringar (3 § tredje och fjärde stycket och 5 §). I FRL anges inga närmare regler för valet av antaganden om riskmått, ränta och kostnader. Det ankommer i första hand på styrelsen att tillse att grunderna är väl anpassade till växlande förhållanden (se 8 kap. 7 och 8 §§). Som en följd av införlivandet av EG:s tredje livförsäkringsdirektiv har föreskrifter införts för högsta ränteantagande vid beräkning av premiereserv inom livförsäkring och liv- och sjukränta inom annan försäkring (se FFFS 1997:32 om beräkning av premiereserv för livförsäkringsrörelse samt för liv- eller sjukränta som tillhör annan för- säkring än livförsäkring). Grundernas betydelse för avtalsinnehållet samt ändringar av grunder Flertalet av de bestämmelser som enligt 3 § skall tas in i grunderna gäller rättsförhållandet mellan försäkringsbolaget och försäkringstagaren. Re- gelmässigt hänvisar också försäkringsavtalet till vissa delar av grunderna. Grunderna är i dessa delar alltså en del av försäkringsavtalet. Detta gäller bl.a. bestämmelser om försäkringstagarens rätt till återköp och fribrev, belåning av försäkringsbrev, verkan av underlåtenhet att betala premie och om återbäring. Några av ämnena i grunderna rör emellertid inte di- rekt avtalsförhållandet mellan försäkringsgivaren och försäkringstagaren. Detta gäller bestämmelserna om beräkning av premiereserv och skyldigheten att teckna återförsäkring. Vissa delar av grunderna kan ändras utan att försäk- ringstagaren hörs. Dit hör premiereservgrunder och återbäringsgrunder. En ändring av återbäringsgrunder får betydelse för försäkringstagarens rättigheter och skyldigheter. Detta avsteg från vedertagna principer be- träffande förutsättningarna för ändring av avtal har motiverats med hän- visning till de särskilda förhållanden som utmärker försäkringsavtalet och till att ändringen krävt stadfästelse av myndighet. Ett annat motiv för att tillåta avsteget från vedertagna avtalsrättsliga principer kan hänföras till soliditets- och skälighetskraven i lagen som kringgärdar grunderna. Grunderna har en central funktion i genomförandet av dessa lagkrav. Det har emellertid ansetts att allmänna rättsgrundsatser förhindrar övergång från en form av tilldelning av återbäring till en annan form av tilldelning. Enligt FRL har bolagsledningen en skyldighet att se till att grunderna ändras i vissa fall. Så är fallet om grunderna inte längre fyller sitt ända- mål med hänsyn till soliditets- och skälighetskravet (4 § andra stycket). Även har en skyldighet att ingripa om grunderna inte är tillfredsställande (19 kap. 11 §). Vid bedömningen av om ändringar av grunderna för premiereserven för redan tecknade försäkringar bör ske, t.ex. för att antagandena visat sig otillräckliga, skall hänsyn tas till den säkerhet som finns i andra antagan- den samt till storleken av säkerhetstilläggen (7 kap. 5 §). I FRL finns särskilda bestämmelser om särskilda premiereservgrunder (övergångsgrunder). Dessa kan närmast beskrivas som övergångsregler för att lindra de konsekvenser som en omedelbar ökning av premiere- serven annars skulle få, dvs. en avveckling av bolaget och en överlåtelse av försäkringsbeståndet. Enligt bestämmelserna kan särskilda över- gångsgrunder tillämpas i två olika fall. Det första fallet är om det på grund av ändrade förhållanden krävs en väsentlig ökning av premiere- serven för redan tecknade livförsäkringar eller för liv- eller sjukränta inom skadeförsäkring. Här är det frågan om att bolaget på grund av änd- rade förhållanden får räkna med framtida underskott. Det andra fallet är om bolaget tillfälligt lidit avsevärd förlust till följd av att tillgångarna sjunkit i värde eller att dödligheten överstiger vad som antagits eller att någon liknande omständighet inträffat. En förutsättning för övergångs- grunder i detta fall är dock att det inte finns anledning att anta att bolaget skall hamna på obestånd och att övergångsgrunder kan anses främja för- säkringstagarnas intresse. Vid tillämpningen av övergångsgrunder får, med avsteg från vad som annars gäller för premiereservens beräkning, hänsyn tas till kapitalvärdet av den vinst som beräknas uppkomma som övergångsgrunderna gäller. Detta får ske genom att kapital- värdet av vinsten reducerar kapitalvärdet av framtida kostnader. Över- gångsgrunder skall bestämmas . Utan synnerliga skäl får över- gångsgrunder inte gälla under längre sammanhängande tid än (6 § ). Ändringar i prop. 1994/95:184 av bestämmelserna om grunder I samband med införlivandet av tredje generationens direktiv har ett flertal lagändringar antagits rörande systemet med försäkringstekniska grunder (prop. 1994/95:184 s. 126, bet. NU24 och SFS 1995:779). Som tidigare nämnts upphävdes då kravet på offentlig stadfästelse av grunder till följd av tvingande EG-regler. Vidare infördes en skyldighet för liv- försäkringsbolag att reglera frågor om återförsäkring i bolagsordningen. Därutöver beslutades vissa lagändringar i 7 kap. 3 § FRL om begräns- ningar av grundernas innehåll. I sistnämnda del bedömdes dock att ett genomförande borde samordnas med förslaget till en ny försäkringsav- talslag. Eftersom det var osäkert när den lagen kunde komma att träda i kraft beslutades att ikraftträdandet skulle ske den dag regeringen be- stämde. I sammanhanget anfördes bl.a. att ändringar av kvarvarande grunder liksom enligt gällande rätt fick antas ha effekt på redan ingångna avtal (prop. 1994/95:184 s. 127, 128 och 247). De av beslutade ändringarna i 7 kap. 3 § FRL rörande be- gränsningarna av grundernas innehåll har ännu inte trätt i kraft. Änd- ringarna innebär att kravet på grundernas innehåll för livförsäkringar begränsas till beräkning av försäkringspremier och premiereserv, beräk- ning av tekniska återköpsvärden samt återbäring till försäkringstagarna. För skadeförsäkringar som meddelas än behöver grunder enbart upprättas för beräkning av premiereserv, men med en möjlighet för att medge dispens från detta krav. För sådan liv- eller sjukränta som tillhör annan försäkring än livförsäkring skall grunder upprättas för beräkning av premiereserv och tekniska åter- köpsvärden. Vidare bemyndigas regeringen eller att meddela närmare föreskrifter om hur grunderna redaktionellt skall ställas upp. De beslutade ändringarna av grundernas innehåll bygger på synsättet att villkoren för vad som skall gälla mellan bolaget och försäkringstag- aren i möjligaste mån skall framgå av försäkringsavtalet (och inte av grunderna). Därigenom får grunderna i huvudsak karaktär av ett tekniskt beräkningsunderlag. I förarbetena till lagstiftningen hänvisades också till att lagregler om t.ex. rätt till fribrev och återköp föreslagits införda i en ny försäkringsavtalslag (Ds 1993:39). Som en konsekvens av ändringen i 7 kap. 3 FRL om att berörda frågor skall regleras i försäkringsavtalet och inte i grunderna, har även vissa konsekvensändringar i 2 kap. 18 §, 10 kap. 5 § och 12 kap. 13 § ägt rum. Även där villkorades ikraftträdandet av regeringens beslut. Skälen för regeringens förslag Bör nuvarande ordning med försäkringstekniska grunder utmönstras? Vid en reformering av försäkringsrörelsereglerna är det av stor vikt att tillse att avtalade försäkringsvillkor mellan försäkringsbolaget och för- säkringstagaren inte kan ändras till försäkringstagarnas nackdel utan stöd i avtalet. Således bör rörelsereglerna inte medge att t.ex. avtalade villkor om och återbäring kan åsidosättas med anledning av bolagets ekonomiska situation. För det fall att bolaget hamnar i ekonomiska svårigheter bör dessa svårigheter lösas på samma sätt som gäller för an- nan affärsverksamhet. Rörelsereglerna bör inte garantera försäkrings- bolagens fortsatta drift på bekostnad av försäkringstagarnas avtalade förmåner. De nuvarande rörelsereglerna om försäkringstekniska grunder innebär att villkoren för vad som skall gälla mellan försäkringsbolaget och för- säkringstagaren i vissa fall kan ändras utan att försäk- ringstagaren hörs. En sådan ordning har tidigare uppvägts av att grunder- na varit föremål för offentligt godkännande som innefattade bl.a. en soli- ditets- och skälighetsprövning av . En sådan offentlig kontroll har inte kunnat behållas med hänsyn till . Redan detta är ett starkt skäl för att förändra dagens närings- rättsliga reglering om grunder. Förslagen om att slopa skälighetsprincipen och att möjliggöra en vin- stutdelning i livförsäkringsbolag (se avsnitt 6.1 och 7.2) gör det än mer angeläget att främja att försäkringstagarens förmåner och kostnader klarare framgår på förhand. Det är viktigt att försäkringsbolag inte ensi- digt, utan stöd i avtalet, kan ändra t.ex. regler för fördelning av återbäring mellan olika generationer eller grupper . I vissa fall kan olika slag av formler och tabeller behöva anges i försäkringsvill- koren, t.ex. när det gäller återköpsvärdet. Villkoren bör dock självfallet utformas så att de är lätta att förstå för konsumenter som formler och svårbegriplig information bör undvikas. Stora krav bör stäl- las på försäkringsgivarna när det gäller ansträngningarna att uppnå klara och tydliga villkor. påpekat kan alltför allmänt hållna villkor medföra en risk för att vissa försäkringstagargrupper senare kan godtyckligt gynnas framför andra. Avvägningen mellan full- ständighet och klarhet måste ytterst bedömas i praxis med utgångspunkt från allmänna avtalsrättsliga bedömningar och bestämmelser. kan detta leda till tekniskt enklare livförsäkringsprodukter eller återbärings- former i sådana avtalsförhållanden där särskilda konsumentskydds- aspekter gör sig starkast gällande. Även med hänsyn till svårigheterna i en övergång att formulera nya av- tal står det klart att slopandet av försäkringstekniska grunder är nödvän- digt för att mera marknadsmässiga spelregler skall kunna fungera även på detta område och ofrånkomligt på en marknad som kännetecknas av en allt större konkurrens. Den nuvarande ordningen med försäkringstekniska grunder för livför- säkringar m.m. bör alltså ersättas med en annan ordning som bl.a. bygger på att villkoren för vad som skall gälla mellan bolaget och försäkrings- tagarna bestäms på principiellt samma sätt som gäller för korta skade- försäkringar och andra avtalsförhållanden. Reglerna om försäkringstek- niska grunder i 7 kap. 3-8 §§ bör sålunda ändras genom att nuvarande ordning med krav på att upprätta särskilda försäkringstekniska grunder utmönstras. har anfört att det behövs någon form av reservutgång för framtida ändringar av återbäring, eftersom försäkrings- avtalen kan sträcka sig över en mycket och det är svårt att förutse variationer i livslängd o.d. Rörelsereglerna i FRL bör, enligt regeringens mening, inte i sig möjliggöra framtida ändringar av återbäring som är tillförsäkrad genom försäkringsavtal. Det får dock förutsättas att visst utrymme finns för bolagen att säkerställa en sådan rätt till justering inom ramen för avtalet. Konsekvenserna av att utmönstra ordningen med grunder m.m.