prop · GM0387 · 1999-01-01 00:00:00 — För registrering krävs 1. vid utbyte, att bolaget på grund av emissionen har tillförts ersättning till ett värde som mot- svarar minst det sammanlagda be- loppet av de anmälda aktierna, 2. vid nyteckning, att aktierna helt har betalats, och 3. att auktoriserad eller god- känd revisor eller, i avstämnings- bolag, den centrala värdepappers- förvararen intygar att kraven en- ligt 1 eller 2 uppfylls. Genom registreringen är aktie- kapitalet ökat med det samman- lagda nominella beloppet av de anmälda aktierna. 16 § De nya aktierna skall medföra rätt till vinstutdelning enligt vad som har bestämts om detta i beslutet om emission. Beslutet får dock inte innebära att en sådan rätt inträder senare än för räkenskapsåret efter det under vilket aktierna skall vara betalda. 1 § Ett försäkringsbolag får inte ge ut konvertibla skuldebrev eller skuldebrev förenade med options- rätt till nyteckning eller i övrigt ta upp ett penninglån på villkor att lånet skall betalas på något annat sätt än med ett nominellt penning- belopp eller med ett penningbe- lopp som bestäms med hänsyn till förändringar i penningvärdet. Upptagande av vissa andra lån 17 § Om inte något annat följer av detta kapitel, får ett försäkrings- bolag inte ta upp ett penninglån på villkor att lånet skall betalas på något annat sätt än med ett nomi- nellt penningbelopp eller med ett penningbelopp som bestäms med hänsyn till förändringar i penning- värdet. Andra försäkringsbolag än ska- deförsäkringsaktiebolag får inte ta upp lån mot obligationer eller andra skuldebrev med rätt till ränta, vars storlek är helt eller delvis beroende av utdelningen till aktieägare i bolaget eller bolagets vinst (vinstandelsbevis). I fråga om skadeförsäkringsaktiebolag skall upptagandet av ett sådant lån beslutas av bolagsstämman eller, efter bolagsstämmans bemyndig- ande, av styrelsen. 18 § Skadeförsäkringsaktiebolag och livförsäkringsaktiebolag som får dela ut vinst får ta upp lån mot obligationer eller andra skuldebrev med rätt till ränta, vars storlek är helt eller delvis beroende av vinstutdelningen till aktieägare i bolaget eller av sådan vinst i bolaget som kan användas för vinstutdelning till aktieägarna (vinstandelsbevis). Beslut om upptagande av sådant lån fattas av bolagsstämman. Styrelsen får dock fatta ett sådant beslut under förutsättning av bolagsstämmans godkännande eller efter bolagsstämmans bemyndigande. 2 § Bestämmelserna i 4 kap. 20 27 §§ om emissionsprospekt skall tillämpas när ett skadeförsäkrings- aktiebolag, som enligt 10 kap. 4 § andra eller fjärde stycket är skyl- digt att ha en auktoriserad revisor, eller innehavare av vinstandels- bevis som ett sådant bolag har ut- färdat offentliggör eller på annat sätt till en vidare krets riktar en in- bjudan att förvärva vinstandelsbe- vis. Emissionsprospekt behöver dock endast upprättas om summan av de belopp som till följd av in- bjudningen kan komma att betalas uppgår till . 19 § Bestämmelserna i 4 kap. 21 27 §§ om emissionsprospekt skall tillämpas också när ett publikt för- säkringsaktiebolag eller aktie- ägare i ett sådant bolag offentlig- gör eller på annat sätt till en vidare krets riktar en inbjudan att för- värva sådana av bolaget utgivna skuldebrev, optionsbevis eller vinstandelsbevis som avses i detta kapitel. Emissionsprospekt behö- ver dock upprättas endast om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att betalas uppgår till minst tre- . 7 kap. 1 § Ett försäkringsbolags försäkringstekniska avsättningar skall motsvara belopp som erfordras för att bolaget skall kunna upp- fylla alla åtaganden som skäligen kan förväntas uppkomma med anled- ning av ingångna försäkringsavtal. De försäkringstekniska avsättningarna skall motsvara bolagets ansvarighet för 1. löpande försäkringar (premie- reserv), 2. inträffade oreglerade försäk- ringsfall, kostnader som beräknas uppkomma för regleringen av dessa samt tilldelad återbäring som förfallit till betalning men inte betalats ut (avsättning för oregle- rade skador). 3. sådan tilldelad återbäring inom livförsäkringsrörelsen som inte har förfallit till betalning, 4. sådan tilldelad återbäring inom annan försäkringsrörelse än livförsäkringsrörelse som inte har förfallit till betalning, och 5. förlustutjämning för kredit- försäkring som avses i 12 kap. 9 a § (utjämningsavsättning) upp till det belopp för avsättningens storlek som anges i första stycket andra meningen nämnda paragraf. 1. försäkringsfall, förvaltnings- kostnader och andra kostnader under resten av avtalsperioden för löpande försäkringar i skade- försäkringsrörelse (ej intjänade och kvardröjande risker) respektive livförsäkringsrörelse (livförsäkringsavsättning). 2. inträffade oreglerade försäk- ringsfall, kostnader för regleringen av dessa samt återbäring som för- fallit till betalning men inte be- talats ut (oreglerade skador), 3. sådan återbäring som är ga- ranterad i nominella eller reala belopp (garanterad återbäring), och som inte omfattas av 1 eller 2, 4. sådan återbäring inom livför- säkringsrörelse som är villkorad av värdeförändringar på till- gångar eller av ett visst försäk- ringstekniskt resultat som försäk- ringstagarna eller andra ersätt- ningsberättigade står risken för (villkorad återbäring), 5. förlustutjämning för kredit- försäkring som avses i 12 kap. 9 a § (utjämningsavsättning) upp till det belopp för avsättningens storlek som anges i första stycket andra meningen nämnda paragraf, och 6. fondförsäkringar som försäk- ringstagarna eller andra ersätt- ningsberättigade bär placerings- risken för (fondförsäkringsåtaganden där försäkringstagaren bär place- ringsrisken). Ansvarar flera försäkringsbolag solidariskt för en försäkring, skall vid beräkningen av det enskilda bolagets försäkringstekniska avsättningar endast beaktas den del av försäkringen som enligt avtal mellan bolagen belöper på bolaget. Avsättning för oreglerade skador skall beräknas särskilt för varje för- säkringsfall. För skadeförsäkringsrörelse får statistiska metoder användas om de leder till en tillräcklig avsättning med beaktande av skadornas art. Regeringen eller, efter regering- ens bemyndigande, Finansinspek- tionen får meddela närmare före- skrifter om beräkning av försäkrin gstekniska avsättningar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om de försäkringstekniska avsätt- ningarnas innehåll och beräkning. 2 § Premiereserven för en livförsäk- ringsrörelse eller skadeförsäk- ringsrörelse skall beräknas så att den alltid motsvarar summan av premiereserverna för varje för- säkringsavtal och inkludera ett för bolaget beräknat tillägg som anses behövligt för att möta förluster inom skadeförsäkringsrörelse på grund av kvardröjande risker eller att försäkringar inom livförsäk- ringsrörelse upphör . Annan försäkringsmatematiskt vedertagen beräkningsmetod för kollektiv beräkning av premie- reserv får användas, om premie- reserven beräknad enligt sådan metod ger i stort sett samma re- sultat som om tillägget hade be- räknats för varje försäkring. Premiereserven för ett livförsäk- ringsavtal utgör skillnaden mellan det förväntade kapitalvärdet av bolagets framtida utgifter för försäkringsavtalet och det förväntade kapitalvärdet av de bolaget ytterligare kan ha att uppbära för försäkringsavtalet (prospektiv beräkningsmetod). Annan försäkringsmatematiskt vedertagen beräkningsmetod får användas, om premiereserven be- räknad enligt en sådan metod inte blir lägre än om en prospektiv beräkningsmetod hade använts eller om den metoden inte är möjlig att tillämpa för försäkrings- avtalet. Beräkningen skall grundas på sådana antaganden som sägs i 5 § första och andra styckena. Regeringen eller, efter rege- ringens bemyndigande, Finans- inspektionen skall meddela när- mare föreskrifter om beräkning av premiereserv för en livförsäkrings- rörelse. Föreskrifterna skall ange maximiräntesats och vilka försäk- ringar som, med hänsyn till sin be- skaffenhet, inte skall omfattas av en sådan föreskrift. Avsättningen för ej intjänade skall beräknas så att den alltid motsvarar summan av av- sättningarna för varje försäkrings- avtal. Avsättningen för kvardröj- ande risker skall avse ett för bo- laget beräknat tillägg som utöver avsättningen för ej intjänade pre- mier kan anses behövligt för att täcka framtida kostnader som har samband med ingångna försäk- ringsavtal. En försäkringsmate- matiskt vedertagen beräknings- metod för kollektiv beräkning av avsättningarna får dock användas, om avsättningen beräknad enligt en sådan metod ger i stort sett samma resultat som om avsätt- ningen hade beräknats för varje försäkring. Livförsäkringsavsättningen skall beräknas så att den alltid motsva- rar summan av avsättningarna för varje livförsäkringsavtal beräknat enligt tredje stycket. I avsättningen skall det tillägg inräknas som be- hövs för att täcka alla förluster på grund av att försäkringarna upp- hör . En annan försäk- ringsmatematiskt vedertagen be- räkningsmetod för kollektiv beräk- ning av avsättningarna får an- vändas, om den ger i stort sett samma resultat som om avsätt- ningen hade beräknats för varje försäkring. Livförsäkringsavsättningen för ett livförsäkringsavtal utgörs av skillnaden mellan det förväntade kapitalvärdet av bolagets framtida utgifter för försäkringsavtalet och det förväntade kapitalvärdet av de bolaget ytterligare kan ha att uppbära för försäkringsavtalet (prospektiv beräkningsmetod). En annan försäkringsmatematiskt ve- dertagen beräkningsmetod får an- vändas, om avsättningen beräknad enligt en sådan metod inte blir lägre än om en prospektiv beräk- ningsmetod hade använts eller om den metoden inte är möjlig att tillämpa för försäkringsavtalet. Beräkningen enligt andra och tredje styckena skall grundas på antaganden om dödlighet och andra riskmått, räntesats samt driftskostnader som var för sig är betryggande. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall meddela närmare föreskrifter om beräkning av livförsäkringsavsätt- ningar. Föreskrifterna skall ange maximiräntesats och vilka försäk- ringar som, med hänsyn till sin beskaffenhet, inte skall omfattas av en sådan föreskrift. 3 § För livförsäkringar skall, om det inte med hänsyn till försäkringar- nas särskilda natur finns anled- ning till undantag, grunder upp- rättas för 1. beräkning av försäkringspre- mier, 2. beräkning av premiereserv, 3. försäkringstagarnas rätt till återköp och fribrev, 4. belåning av försäkringsbrev hos bolaget, 5. verkan av underlåtenhet att betala premie, 6. försäkringstagarens rätt när försäkringen i andra fall än som avses i 3 eller 5 upphör eller bolaget i övrigt inte har an- svar för försäkringsfallet, 7. återbäring till försäkrings- tagarna, 8. skyldighet att teckna återför- säkring och 9. förräntning av försäkrings- belopp som förfallit till betalning. Om andra skadeförsäkringar än sådana beträffande vilka bestäm- melserna om livförsäkring tillämp- as med stöd av 1 kap. 5 § skall meddelas än , skall grunder upprättas för berä- kning av premiereserv för försäk- ringarna liksom för bestämmande av försäkringstagarnas rätt när försäkringen upphör eller bolaget i övrigt inte har ansvar för försäkringsfallet. För sådan livränta eller sjuk- ränta, som enligt 1 kap. 5 § tillhör annan försäkring än livförsäkring, skall grunder upprättas för beräk- ning av premiereserv och rätt till återköp. Om grunder för livförsäkring finns ytterligare bestämmelser i 7 kap. 2-8 §§ och 12 kap. 8 § andra stycket vilka i tillämpliga delar även gäller för premie- reservgrunder enligt tredje stycket. Ett försäkringsbolag som avses i 9 § skall upprätta och följa försäk- ringstekniska riktlinjer. Sådana riktlinjer skall innehålla princip- erna för 1. hur bestäms, 2. beräkning av försäkringstek- niska avsättningar, 3. återköp och belåning av för- säkringar, 4. fördelning av återbäring till försäkringstagarna och andra ersättningsberättigade, 5. avgivande och mottagande av återförsäkring, samt 6. hur soliditeten skall tillgodo- ses. De försäkringstekniska riktlin- jerna skall kompletteras med ett försäkringstekniskt beräknings- underlag. Underlaget skall inne- hålla de antaganden som behövs för att beräkna 1. , försäkringstekniska avsättningar, tekniska återköps- värden och belåningsvärden, 2. gränserna för skyldigheten att teckna återförsäkring och begränsningarna för mottagen återförsäkring, 3. fördelningen av återbäring, samt 4. soliditetsreserver. Om det med hänsyn till försäk- ringarnas beskaffenhet eller av annat särskilt skäl saknas anled- ning att upprätta ett sådant beräk- ningsunderlag får bolaget helt eller delvis avstå från att upprätta det. 4 § De grunder som anges i 3 § skall avse att trygga bolagets för- måga att fullgöra sina förpliktelser enligt ingångna försäkringsavtal och att meddela försäkringar till en kostnad som är skälig med hän- syn till försäkringens art. Om grunderna inte längre fyller det avsedda ändamålet skall sty- relsen och verkställande direk- tören genast se till att grunderna ändras. för livförsäkringar och skadeförsäkringar som meddelas än skall be- stämmas på grundval av sådana antaganden som avses i 2 § fjärde stycket, om inte en avvikelse är försvarlig med hänsyn till bolagets ekonomiska situation. 8 § Grunderna för återbäring till försäkringstagarna skall innehålla regler för beräkning och fördel- ning av återbäring samt använd- ning av återbäringsfonden. Utfästelse om återbäring får inte göras på annat sätt än som följer av reglerna om tilldelning av återbäring. Ett försäkringsbolag får inte fö- respegla framtida återbäring som saknar grund i försäkringsavtalet. 8 a § Senast när grunder för livför- säkring enligt 3 § första stycket, 5, 6 eller 8 § börjar användas, skall de tillställas . Till grunderna skall fogas en redogörelse för de konsekvenser grunderna får för försäkringstag- arna och försäkringsbolaget. Re- geringen eller, efter regeringens bemyndigande, Finansinspektio- nen får meddela närmare före- skrifter om vad redogörelsen skall innehålla. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också vid ändring av grunder. Senast när försäkringstekniska riktlinjer för livförsäkring börjar användas, skall de ges in till . Till riktlinjerna skall fogas en redogörelse för de konsekvenser som riktlinjerna får för försäk- ringsbolaget samt för försäk- ringstagarna och andra ersätt- ningsberättigade på grund av försäkringarna. Regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer får meddela närmare fö- reskrifter om vad redogörelsen skall innehålla. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också vid ändring av försäkringstekniska riktlinjer. 9 § Ett försäkringsbolag som driver direkt försäkringsrörelse skall ha tillgångar till ett belopp som mot- svarar försäkringstekniska avsätt- ningar för egen räkning, med tillägg av värdet av reservdeposi- tion som en återförsäkringsgivare har ställt hos bolaget, placerade i enlighet med 9 a 10 e §§ (skuld- täckning). Ett försäkringsbolag som driver direkt försäkringsrörelse skall ha tillgångar till ett belopp som mot- svarar försäkringstekniska avsätt- ningar för egen räkning, med tillägg av värdet av reservdeposi- tion som en återförsäkringsgivare har ställt hos bolaget, placerade i enlighet med 9 a 10 e, 13 och 29 §§ (skuldtäckning). Om ett annat försäkringsbolag än som avses i första stycket driver så- dan återförsäkringsrörelse som avses i 11 a § första stycket 3 skall bola- get ha tillgångar till ett belopp som behövs för att säkerställa försäk- ringstagarnas förmånsrätt enligt 4 a § förmånsrättslagen (1970:979). För sådana tillgångar gäller 9 a §§ i tillämpliga delar (särskild skuld- täckning). Med försäkringstekniska avsättningar för egen räkning avses de för- säkringstekniska avsättningarna inklusive mottagen återförsäkring och med avdrag för avgiven återförsäkring. Om avgiven återförsäkring inte bidrar till att minska bolagets riskta- gande, får för visst fall bestämma att avdrag inte får göras för sådan återförsäkring. Ett försäkringsbolag skall till lämna uppgift om de försäkringstekniska avsätt- ningarnas storlek, hur dessa har beräknats samt avgiven återför- säkring och dess storlek. Rege- ringen eller, efter regeringens be- myndigande, skall meddela närmare föreskrifter om uppgiftsskyldigheten. 10 § För skuldtäckning som avses i 9 § får, med de begränsningar som an- ges i andra sjätte styckena och 10 a 10 d §§, följande tillgångar använ- das: 1. Obligationer eller andra skuldförbindelser som svenska staten, en svensk kommun eller därmed jämförlig samfällighet svarar för. Obligationer eller andra skuldförbindelser som Europeiska gemen- skaperna eller utländska stater eller centralbanker svarar för. Obligationer eller andra skuldförbindelser som utländsk kommun eller därmed jämförlig utländsk samfällighet med befogenhet att kräva in offentlig uppbörd svarar för. Obligationer eller andra skuldförbindelser som internationella orga- nisationer svarar för. Fordringar på premie eller andra fordringar på försäkringstagare som har samband med försäkringsavtal, om rättssubjekt som anges i 1 4 svarar för fordran. Ett försäkringsbolag som ingår i en koncern och vars verksamhet uteslutande består i att försäkra risker inom koncernen, får för skuldtäckning även använda fordringar som bolag inom koncernen svarar för. Om en fordran enligt denna punkt varit förfallen till betalning än , får den dock inte användas för skuldtäckning. Fordringar på för skadeförsäkring får, när flera premie- perioder avtalats och fordringarna avser som inte förfallit till betalning för andra perioder än den första, användas för skuldtäckning upp till det belopp som svarar mot avsättningen för försäkringsåtagandet, om avsikten är att åtagandet skall sägas upp vid dröjsmål med betal- ningen. Skuldförbindelser med säkerhet i bolagets livförsäkringsbrev, inom återköpsvärdet. Medel på konto i svensk eller utländsk bank. Obligationer och andra skuld- förbindelser som Allmänna pen- sionsfonden, ett kreditinstitut eller ett värdepappersbolag med till- stånd enligt 3 kap. 4 § första stycket 4 och 5 lagen (1991:981) om värdepappersrörelse svarar för. avses bank, kreditmarknadsföretag, , Konunga- riket stadshypotekskassa och allmänna hypoteks- bank. Obligationer och andra skuld- förbindelser som ett kreditinstitut eller ett värdepappersbolag med tillstånd enligt 3 kap. 4 § första stycket 4 och 5 lagen (1991:981) om värdepappersrörelse svarar för. avses bank, kreditmarknadsföretag, , Konunga- riket stadshypotekskassa och allmänna hypoteks- bank. Obligationer och andra skuldförbindelser som ett utländskt kredit- institut svarar för. Obligationer och andra skuldförbindelser som ett publikt aktiebo- lag eller ett motsvarande utländskt bolag svarar för. Aktier och andra värdepapper som kan jämställas med aktier, som har getts ut av ett publikt aktiebolag, ett publikt bankaktiebolag, ett pub- likt försäkringsaktiebolag eller ett motsvarande utländskt bolag, med undantag av bolag som avses i 12. Aktier och andra värdepapper som kan jämställas med aktier, som har getts ut av ett publikt aktiebolag eller ett motsvarande utländskt bolag, under förutsättning att bolaget har till uppgift att äga sådana till- gångar som anges i 13. Fastigheter, tomträtter och byggnader samt andelar i sådan egen- dom. Skuldförbindelser som fysiska personer och andra subjekt än de som anges i 1 4 och 8 10 svarar för och som panträtt i fas- tighet eller tomträtt lämnats som säkerhet för. Panträtten skall ligga inom en viss andel av fastighetens eller tomträttens värde. Rege- ringen eller, efter regeringens be- myndigande, skall meddela föreskrifter om an- delens storlek och om värdering av fastigheter och tomträtter för tillämpningen av bestämmelserna i denna punkt. Skuldförbindelser som fy- siska personer och andra subjekt än de som anges i 1 4 och 8 10 svarar för och som panträtt i fas- tighet eller tomträtt lämnats som säkerhet för. Panträtten skall ligga inom en viss andel av fastighetens eller tomträttens värde. Rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall med- dela föreskrifter om andelens stor- lek och om värdering av fastig- heter och tomträtter för tillämp- ningen av bestämmelserna i denna punkt. Skuldförbindelser som fysiska personer och andra subjekt än de som anges i 1 4 och 8 10 svarar för och som annan betryggande säkerhet än panträtt i fastighet eller tomträtt lämnats som säkerhet för. Andelar i värdepappersfon- der och placeringar i utländska fondföretag som är underkastade lagstiftning eller annan offentlig reglering som väsentligen stäm- mer överens med den som gäller för värdepappersfonder här i lan- det, om de förvaltade tillgångarna huvudsakligen består av tillgångar som får användas för skuldtäck- ning. Andelar i fonder vilka för- valtas av fondförvaltare som har rätt att utöva fondverksamhet en- ligt lagen (1990:1114) om värde- pappersfonder, om de förvaltade tillgångarna huvudsakligen består av tillgångar som får användas för skuldtäckning. Beslutad överskjutande skatt. Återförsäkringsgivares fordran hos det avgivande försäkringsbola- get (återförsäkringstagaren) som grundas på att återförsäkringstagaren har hållit kvar tillgångar som motsvarar en avgiven återförsäkring. Andra fondpapper än som avses i 10 a § första stycket 1, får endast an- vändas för skuldtäckning om de är kortfristigt realiserbara eller är före- mål för handel på en reglerad marknad som är öppen för allmänheten. Aktier och andra värdepapper som kan jämställas med aktier, som har getts ut av ett privat aktiebolag får användas för skuldtäckning under för- utsättning att bolaget är ett dotterbolag som anges i 10 a § första stycket 1. Utländska tillgångar som avses i första stycket 2 4, 7, 9 12 och 17 får användas för skuldtäckning i den mån det följer av föreskrifter som regeringen eller, efter rege- ringens bemyndigande, Finans- inspektionen meddelat Utländska tillgångar som avses i första stycket 2 4, 7 och 9 12 får användas för skuldtäckning i den mån det följer av föreskrifter som meddelats av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämt 1. såvitt angår första stycket 2, om vilka utländska stater och utländska centralbanker som avses, 2. såvitt angår första stycket 4, om vilka internationella organisationer som avses, samt 3. såvitt angår första stycket 3, 7, 9 12 och 17, om vilka stater de rättssubjekt som avses skall vara belägna eller ha sitt säte i. 3. såvitt angår första stycket 3, 7 och 9 12, om vilka stater de rätts- subjekt som avses skall vara be- lägna eller ha sitt säte i. Tillgångar får användas för skuldtäckning endast till den del de inte belastas av panträtt eller annan säkerhetsrätt. För att tillgångar enligt första stycket 13 skall få användas för skuld- täckning skall byggnader som hör till fastigheter och tomträtter vara brandförsäkrade. Detsamma gäller byggnader som hör till fastigheter och tomträtter som utgör säkerhet för skuldförbindelser enligt första stycket 14. Förlagsbevis och förlagsandelsbevis skall vid tillämpningen av be- stämmelserna i 10 b och 10 c §§ jämställas med tillgångar som anges i första stycket 11 och 12. får, om det finns särskilda skäl, medge att även andra slag av tillgångar än som anges i första stycket tillfälligt får använ- das för skuldtäckning. 10 c § Värdet av en enskild placering får motsvara högst följande andelar av det belopp som skall skuldtäckas: 1. om placeringen utgörs av en fastighet, tomträtt eller byggnad, eller en grupp av sådan egendom, om egendomen eller egendomarna är belägna på ett sådant sätt att de ur risksynpunkt utgör en investering. Motsvarande skall gälla för andelar i sådan egendom. om placeringen utgörs av aktier och andra värdepapper som kan jämställas med aktier eller obligationer eller skuldförbindelser från samma emittent eller samma låntagare, om inte annat följer av 3.