prop · GM03107 · 1999-01-01 00:00:00 — Därutöver riktades anslagsmedel bl.a. till forskning och utveckling, riksidrottsgymnasier, till främjandeorganisationer och för deltagande i olympiska och paralympiska spel. Från fördelades till . Vidare fördelades, via Folkbildnings- rådet, till (). De arbetsmarknadspolitiska medel som omfördelas till idrottsrörelsen är betydande. De lönebidrag som kom idrottsrörelsen till del uppgick till vilket är en ökning . Även om lönebidrag kommit att spela en viktig roll för många föreningar och förbund skall de i första hand betraktas som en del av statens arbetsmarknadspolitik. De utgör ersättning för en tjänst och ger möjlighet att bereda sysselsättning åt människor som av olika skäl finns utanför den ordinarie arbetsmarknaden. De sammantagna statliga bidragen till idrotten uppgick till ca varav utgjordes av idrottsanslaget. utvärdering av de lokala aktivitets- stödet visar att stödet har betydelse för föreningarnas barn- och ungdomsverksamhet, trots att det generellt utgör en liten del i föreningarnas intäkter. Av det urval föreningar som ingått i undersökning säger att det skulle få stora konsekvenser för föreningen om stödet togs bort. Dessutom uppges statens stöd legitimera idrottsrörelsen för att få stöd även från kommunerna. Organisationsbidraget utgör 30 av omsättningen för de flesta specialidrottsförbund, mycket beroende av förbundens storlek och kommersiella attraktionskraft. För RF utgjorde statsanslaget och bidraget från AB av intäkterna . Bidrag från landsting och kommuner Landstingens bidrag till idrotten var . Det riktas till kanslier samt utbildning i den regionala verksamheten. Landstingsbidragen utgjorde ca en procent av idrottsrörelsens totala intäkter. Det kommunala kontantstödet uppgick till (inkl. uppdragsersättningar på ). Totalt av idrottsrörelsens intäkter härrörde från kommunala kontantbidrag. Värdet av det kommunala anläggningsstödet för föreningarna är svårt att uppskatta då det inte syns i föreningarnas redovisning. Vidare redo- visar kommunerna anläggningsstödet på olika sätt och sällan uppdelat på idrottsrörelsen respektive andra brukare. uppskattade att stödet uppgick till ca och att idrottsrörelsen tillgodogjorde sig av detta värde. Långt ifrån alla kommuner erbjuder gratis lokaler till sina idrottsföreningar. av kommunerna tillämpar s.k. nolltaxa för ungdomsverksamhet och för vuxenverksamhet. Där kommunerna tar betalt varierar avgiftsnivån. Spelmarknad Spelmarknaden är den näst största intäktskällan för idrotten. Tillväxten på marknaden är dock stagnerande enligt Lotteriinspektionen. Det finns en tendens att nya spelformer växer på bekostnad av äldre spelformer. Bingolotto som har en klart dominerande ställning ökade något i omsättning . Detta berodde inte på fler sålda lotter utan på att lottpriset höjdes. I sammanräkningen av spelintäkter har inte idrottsrörelsens fria lotterier tagits med. Den totala omsättningen för dessa lotterier har inte gått att uppskatta, då det varken krävs tillstånd eller registrering för sådana lotterier. Totalt sett svarade spelmarknaden (exklusive de fria lotterierna) för av idrottsrörelsens intäkter. Spelmarknadens andel av idrottsrörelsens totala intäkter växte 1996 från . Därefter har den sjunkit och var . Det överskott som tillföll idrottsrörelsen ökade också i absoluta tal. Av överskott fick idrottsrörelsen 1 jämfört med , främst på grund av Bingolottos utveckling. Sponsring beräknades idrottens sponsringsintäkter uppgå till vilket motsvarade av de totala intäkterna. Utöver detta gav försäljning av TV-rättigheter förbundsnivån ca . De idrotter som får inkomster via TV-rättigheter är främst ishockey och fotboll. har överhuvudtaget inga sådana inkomster. Uppgifterna om sponsring täcker inte sponsring till medelstora och små idrottsföreningar. Den sponsring som förekommer utgörs ofta av produkter eller tjänster vilkas värden är svåra att uppskatta. Publik och medlemmar hade idrottsrörelsen i publikintäkter och i medlemsintäkter (avgifter). Det motsvarar för publikintäkterna och för medlemsintäkterna av idrottsrörelsens totala intäkter. Publikintäkterna har mer än fördubblats , medan medlemsintäkterna i absoluta tal är oförändrade. Däremot har andelen medlemsintäkter i idrottsrörelsens ekonomi sjunkit något , från till . Publiken är en viktig inkomstkälla för elitföreningarna. I ishockey är publikintäkterna och i fotbollen av de totala intäkterna. Andra arenasporter som t.ex. handboll och basket har också betydande publikintäkter. Dessa sporter tillsammans med fotbollens och ishockeyns lägre serier kan uppskattas ha publikintäkter på tillsammans ca . Skattefrågor De ideella föreningarna åtnjuter begränsad skattskyldighet både i fråga om inkomstskatt och mervärdesskatt. Det finns utrymme för en viss kommersiell verksamhet utan att den ideella karaktären och därmed skattefriheten går förlorad. Detta gäller inkomster som har naturlig anknytning till föreningens ändamål, respektive verksamhet som av hävd utnyttjats för att finansiera det ideella arbetet. Skattemyndigheternas syn på frågan om idrottsrörelsens begränsade skattskyldighet har belysts i en särskild undersökning som idrotts- utredningen låtit göra. All verksamhet som formellt drivs av en ideell idrottsförening ligger inte inom den ideella - och därmed skattebefriade - sektorn. En växande del finns inom den kommersiella sektorn och är därmed inte undantagen från beskattning. Att en viss del av förenings- verksamheten är skattebefriad kan innebära att konkurrensneutralitet inte kan upprätthållas. Frågan om hur gränserna skall dras i dessa sammanhang är i praktiken inte särskilt enkel och olika skattemyndigheter kan bedöma frågeställ- ningarna på skilda sätt. 4.6 Jämställdhet även överlämnade sitt slutbetänkande Fritid i förändring (SOU 1996:3) . Utredningens uppdrag var bl.a. att kartlägga kvinnors och mäns fritidsvanor och fritidsverksamheter och att analysera hur fördelningen av offentliga resurser till kvinnor och män ser ut. En stor majoritet av de offentliga resurserna inom fritidsområdet fördelas i kommunerna. fördelades ca till fritid och till kultur. Fritidssektorn domineras av idrotten. Av kommunernas sammanlagda kostnader för fritidssektorn går , dvs. , till anläggningssubventioner. Tillgången till majoriteten av de anläggningar som subventioneras är inte rättvist fördelad mellan kvinnor och män. Utredningen konstaterade att det finns olika aspekter av jämställdhet som bör beaktas om kvinnor och män skall ges reella möjligheter att utöva de fritidsverksamheter som de önskar. Exempelvis måste kvinnor få känna sig trygga när de är ute och motionerar. Vidare måste bl.a. lokaler och miljöer utformas så att de är säkra och tillgängliga. En annan viktig aspekt är givetvis fördelningen av tider för bruk av anläggningar mellan kvinnor och män, såväl när det gäller antal timmar som tidpunkter . 4.7 Integration Idrotten spelar en viktig roll för att öka förståelsen människor och grupper emellan och är också en mötesplats i vardagen för barn och vuxna. På så sätt kan främlingsfientlighet och rasism motverkas. Många utövare med utländsk bakgrund finns redan i våra landslag och föreningar och fungerar som förebilder för unga människor. Under har kommit att präglas av en kulturell och etnisk mångfald genom arbetskrafts- och flykting- invandring. Befolkningen i vårt land är mer heterogent sammansatt än . Detta är en tillgång för vårt samhälle men har även skapat konflikter och oro. Stora insatser görs för att skapa förutsättningar för en samhällsutveckling som kännetecknas av ömsesidig respekt och tolerans. Inte minst inom kultur, idrott och övriga folkrörelser kan olika människor och kulturer mötas. Den lokala miljön är ofta utgångspunkt för idrottens och folkrörelsernas engagemang och detta skapar nya mötesplatser för människor. Idrotten är till hela sin idé internationell. Idrottsligt utbyte mellan grupper av människor med olika bakgrund berikar vårt samhälle. Genom att idrotten är gränslös kan den via de lokala föreningarna underlätta för nyanlända och andra med utländsk bakgrund att integreras i det svenska samhället. Människor med olika etnisk och kulturell bakgrund kan med idrottsgemenskapen som utgångspunkt lära känna varandra samt respektera och förstå varandras värderingar. Idrottens språk är universellt. Alla kan kommunicera med varandra oavsett bakgrund. Genom detta ger idrotten även alla nyinvandrade i vårt land möjlighet att delta i idrott redan innan de behärskar det talade språket. Idrotten kan användas som en väg in i det svenska samhället och ger även infödda svenskar en möjlighet att lära känna människor från andra länder. 4.8 Idrottsforskning och idrottslärarutbildning har låtit genomföra en kartläggning av idrottsrelaterad forskning i . Kartläggningen har resulterat i en rapport som är publicerad i delrapporten , ekonomi och forskning (SOU 1998:33). Idrottsforskning som sker vid svenska universitet och högskolor tillförs medel dels via universitetens och vissa högskolors fasta basresurser för forskning, dels via forskningsråd och sektorsorgan. inrättades sammanlagt nio professorstjänster inom idrottsforskningsområdet. ) inrättades genom ett regerings- beslut . har till uppgift att initiera, samordna och stödja forskning inom idrottsområdet. skall också skapa förutsättningar för samarbete mellan forskare vid olika universitet och högskolor samt andra engagerade inom området. Regeringen har tillskjutit medel sedan starten. är placerad som en särskild arbetsenhet vid . lyser ut forskningsanslag och bedömer ansökningarna i stor sett på samma sätt som grundforskningsråden, dvs. enligt strikt veten- skapliga kriterier. Övriga forskningsråd har i stort sett inte givit anslag till idrottsrelaterad forskning. RF blev genom idrottspolitiska beslut även statens sektors- organ för kunskapsutvecklingen inom den organiserade idrotten. RF erhåller medel till forskning och utveckling över statsanslaget och av dessa bidrar RF till CIF:s verksamhet med ca . RF har en egen forskningpolicy, antagen av Riksidrotts- styrelsen . I den sägs att staten bör sörja för den grundläggande kunskapsuppbyggnaden för idrottens utveckling och att idrotten själv skall bedriva en egen aktiv forsknings- och utvecklings- verksamhet med bred spridning och förankring i idrottsrörelsen. har RF avsatt av statsanslaget till antidopningverksamhet. Dessa medel bekostar bl.a. analyser av dopning- prover vid . Genom beslutet att över anslaget Stöd till idrotten rikta medel för forskning och utveckling har RF i princip tilldelats rollen som statens sektorsforskningsorgan på idrottsområdet. Forskarstyrd forskning kartläggning visar att den idrottsrelaterade forsk- ningen finns företrädd i det svenska universitets- och högskolesystemet, på olika orter och med tyngdpunkter i olika ämnen. Den markering som staten gjorde genom att inrätta ett antal idrottsprofessurer kan för övrigt inte upprepas , då även de högre forskartjänsterna nu normalt inrättas och avvecklas efter beslut av universiteten/högskolorna själva. ansåg att det finns behov av mer resurser till den forskarstyrda idrottsforskningen. Idrottsforskningen är etablerad i universitets- och högskolesystemet. har ett viktigt nationellt uppdrag i förhållande till grund- forskningen inom idrottsområdet och en mångvetenskaplig kompetens som finns samlad inom organisationen. visar kartläggningen att detta uppdrag är svårt att leva upp till fullt ut beroende på de resurser som har givits. bedömer att tiden förefaller vara mogen för den forskarstyrda idrottsrelaterade forskningen att ta plats i den större forskningsrådsgemenskapen och få tillgång till de där samlade rörliga resurserna för forskning. () skulle enligt kunna vara platsen för idrottsforskningen mot bakgrund av att FRN:s verksamhet spänner över alla ämnesområden samt att rådets övergripande strategi är att initiera forskning inom samhällsrelevanta områden. Skulle så ske, förutsätter att till FRN:s uppgifter tydligt fogas ansvaret för forskning om idrott, dvs. i princip det uppdrag som staten givit i samband med dess tillkomst. Beställarstyrd forskning RF bör, enligt , ges ett tydligt ansvar för idrottsrelaterad forskning och utveckling med tonvikt på utvecklingen av den organiserade idrottens egna behov. Idrotten är en betydelsefull samhällssektor och RF har där en framträdande roll. RF har redan via sin egen forsknings- och utvecklingspolicy redovisat sitt intresse och ansvar för en sådan roll. föreslog att staten bör uppdra åt RF att bedriva forsknings- och utvecklingsverksamhet med utgångspunkt i den organiserade idrottens behov. Statsmedel bör utgå till sådan forsknings- och utvecklingsverksamhet som RF själv styr över och ansvarar för. En förutsättning är, enligt , att regeringen vid fördelningen av dessa medel sätter som villkor att RF använder dem för avsett ändamål samt att den verksamhet som får statsbidrag blir föremål för lämplig kvalitetssäkring och att resultaten av dessa redovisas till regeringen. , och i har rätt att utfärda idrottslärarexamen. Det finns också möjlighet att kombinera ämnet idrott och hälsa med studier i andra ämnen i syfte att avlägga examen som grundskollärare alternativt gymnasielärare med idrott och hälsa som ett av ämnena i en kombination. i anordnar kurser i idrott och hälsa åt i . Även andra högskolor, som ger grundskole- och gymnasie- lärarutbildning har ämnet idrott och hälsa. 4.9 Idrottsrörelsens antidopningsarbete RF:s antidopningsarbete finns det fastlagt i att dopning i samband med all idrottsutövning är förbjudet. Riksidrottsstyrelsen har det över- gripande ansvaret för arbetet mot dopning. RF:s arbete mot dopning omfattar olika förebyggande och kontrollerande verksamheter. Provtagning, utbildning, information och samverkan med myndigheter och organisationer är viktiga inslag. avsätter RF ca av sina statsmedel till antidopningarbete. Av detta belopp används ca till kontrollverksamheten och ca för dopninganalyser vid . RF har tidigare även svarat för vissa investeringar av analysapparatur. En stor del av RF:s antidopningarbete är centrerat kring kontroll-, provtagnings- och analysverksamheten. Provtagningen görs till över- vägande del på elitidrottsmän på landslagsnivå och nivån närmast under. Den nationella provtagnings- och analysverksamheten finansieras av RF. Vid internationella tävlingar får det arrangerande specialidrottsförbundet betala för provtagning och analyser. trädde konvention mot dopning i kraft för del. Enligt konventionen förbinder sig parterna bl.a. att bistå sina idrottsorganisationer med finansiering av dopningkontroller och analyser. Konventionen tar främst sikte på dopning som ett idrottsproblem, men även folkhälsoperspektivet skall aktualiseras för eventuellt ytterligare åtgärder inom . Regeringen gav RF i uppdrag att vara genomförande instans inom ramen för avtalet om internationellt samarbete mot dopning på idrottsområdet, Anti-doping Arrangement (IADA). Avtalet, som tecknats mellan sex länder, berör standardisering och kvalitetsutveckling inom dopningkontrollområdet. Idrotts- eller folkhälsoproblem? I betänkande Doping i ett folkhälsoperspektiv (SOU 1996:126) görs bedömningen att samhällets åtgärder mot dopning bör inriktas på missbruket i ett folkhälsoperspektiv. Dopningbruket förekommer inte exklusivt inom den organiserade idrotten. Dopning förekommer framför allt bland styrketränande och i de miljöer där sådan träning bedrivs. Som ett hälsoproblem, främst för ungdomar, är det således enligt angeläget för det allmänna (stat, landsting och kommun) att ge stöd till åtgärder mot dopning. Detta visas också bl.a. genom olika insatser mot dopning och genom olika kommuners avtal med såväl föreningsdrivna som privatdrivna gym. Motiven för staten att ge stöd till idrottsrörelsens antidopningarbete kan, enligt uppfattning, till viss del kopplas till folkhälsoambitioner, framförallt den del av RF:s arbete som är inriktat på information och samarbete med andra organisationer och myndigheter. Regeringen har i propositionen Åtgärder mot dopning (prop. 1998/99:3) markerat att verksamheten vid Dopinglaboratoriet vid är av stor betydelse. Genom kriminaliseringen av bruket av dopningsmedel, som föreslås i propositionen, kan denna verksamhet få ännu större betydelse. Regeringen gör i propositionen bedömningen att kriminaliseringen kan komma att leda till en viss ökning av antalet analysuppdrag för Dopinglaboratoriet. har genom olika internationella åtaganden markerat sitt ansvar för arbetet mot dopning. RF har som statens företrädare på idrottsområdet en viktig roll att spela i det internationella arbetet med dopningfrågorna inom idrotten, vilket bl.a. kommit till uttryck i det ovan nämnda regeringsuppdraget till RF att vara genomförande instans enligt . ansåg att den kontroll- och provtagningsverksamhet som byggts upp inom idrottsrörelsen är föredömlig och förtroende- ingivande samt nödvändig. slutsats var att den även fortsatt bör stöttas inom ramen för statens stöd till idrotten. Verksamheten ingår enligt utredningens mening i den allmänna verksamhet kring tävling och motion som RF och specialidrotts- förbunden bedriver och bör således erhålla sitt stöd den vägen. 4.10 Etik och rent spel Idrottsverksamhet förknippas i hög grad med begrepp som rent spel och allas rätt att vara med. Idrotten tar också tydligt avstånd från fusk i alla dess former. Denna inställning kännetecknar idrottsrörelsens arbete med etik- och moralfrågorna. I idéprogrammet Idrotten vill, som antogs på , betonas dessa frågor. En speciell satsning för att föra ut dessa frågor inom idrottsrörelsen har vidare inletts under samlingsnamnet Starta Vågen idrottens etiksatsning. Starta Vågen är ett samarbete mellan RF och och består av tre delprojekt. Dessa är Allas rätt att vara med, Landslag mot våld och Rent spel. Syftet med Starta Vågen är i första hand att få till stånd lokala aktiviteter i föreningarna och diskutera idrottens etikfrågor. Satsningen vänder sig till aktiva, främst barn och ungdomar samt deras föräldrar, ledare, förtroendevalda, anställda och funktionärer. Supportervåld i samband med idrottsevenemang har utgjort ett allvarligt hot mot idrottens trovärdighet och ställning som positiv familjeunderhållning. Även om problemet i första hand berör några föreningars elitverksamhet kastar incidenter av detta slag en skugga över hela idrottsrörelsen. har ett samarbete mellan idrottsrörelsen och samhället lett till minskade ordningsstörningar i samband med idrott. redovisade en arbetsgrupp inom överväganden och förslag om gemensamma insatser från samhället och idrottsrörelsen mot idrottsanknutet våld (Ds 1998:38). Arbetsgruppen betonade vikten av att detta arbete måste bedrivas vidare och föreslog bl.a. att RF skulle stå som huvudman för en samverkansgrupp som skall följa och ge rekommendationer till ett gemensamt säkerhetsarbete. 4.11 Idrott ur ett EU-perspektiv Idrott omfattas inte av EG-fördraget och mot denna bakgrund har inte heller någon gemenskapspolitik kommit att utformas. antog en resolution om gemenskapen och idrotten. I resolutionen konstateras bl.a. att idrotten står i fokus för många tiotals miljoner medborgares intresse inom EU. Såväl aktivt utövande som passivt beskådande av idrott utgör påtagliga bidrag till de europeiska medborgarnas och folkens sociala och kulturella identitet. I resolutionen framgår att man önskar en EU-policy för idrotten, vilken skall utvecklas tillsammans med idrotten själv. Främst avsåg parlamentet åtgärder med avseende på den gemensamma marknaden, åtgärder för att främja ett aktivt deltagande i idrott samt åtgärder för att bekämpa våld inom idrotten. har uttalat sig i idrottsfrågor såväl vid den mellanstatliga konferensen i som vid toppmötena i och i . Konferensen i antog en särskild deklaration där idrottens sociala betydelse, särskilt för att skapa identitet och gemenskap människor emellan, betonades. Europeiska unionens organ uppmanades att beakta synpunkter från idrottssammanslutningar när det gäller viktiga frågor som rör idrott. I samband därmed bör särskild uppmärksamhet ägnas det som är särskilt kännetecknande för amatöridrotten, menade konferensen. Av slutsatserna från det Europeiska rådets möte i framgick att rådet erkänner idrottens betydelse genom att mana till diskussion om hur kontakterna ungdomar emellan skall förbättras och att kampen mot den sociala utslagningen skall stärkas med hjälp av bland annat idrotten. Vid rådets möte i antogs ett särskilt avsnitt i slutdokumentet där området idrottens sociala betydelse underströks. Rådet inbjöd kommissionen att överlämna en rapport till Europeiska rådets möte med inriktning på att bevara nuvarande idrottsstrukturer och att upprätthålla idrottens sociala funktion inom ramen för gemenskapen. Rådet uttryckte vidare sin oro för omfattningen av dopning inom idrotten, vilket undergräver idrottens etik och äventyrar folkhälsan. Rådet betonade behovet av en mobilisering på EU-nivå och inbjöd medlemsstaterna att tillsammans med och internationella idrottsorganisationer gemensamt undersöka möjliga åtgärder för att intensifiera kampen mot denna fara, särskilt genom bättre samordning av befintliga nationella åtgärder. Då idrottsfrågorna inte är föremål för gemenskapsarbetet har de ansvariga statsråden för idrottsfrågor aldrig mötts i detta sammanhang. (hälso- och sjukvårdsministrarna) antog ett antal förhållningsregler i en kod (Code of Conduct Against Doping in Sport). I denna uppmanas och medlemsländerna att tillämpa koden i kampen mot dopning. Här poängteras vikten av att de unga informeras om dopningens risker och uppmuntras till ett dopningfritt idrottsutövande. Föräldrar uppmuntras till att fostra sina barn och stödja dem i ett positivt tränande. Skolor, idrottsutövare, tränare, idrotts- organisationer och andra skall vara aktiva för att bl.a. främja rent spel vid tävlingar och arbeta mot dopningen. genomfördes ett informellt idrottsministermöte i under ordförandeskap. Mötet var ett initiativ med bakgrund i Wien-toppmötet och behandlade dopningsfrågor inom idrotten. Mötet utgjorde en del i medlemsstaternas förberedelser inför Världsdopnings- konferensen i som arrangerades av den den 2 . har aviserat att man avser att kalla till ett informellt idrottsministermöte i . Där avser man att ta upp de frågor som behandlades av regerings- och statscheferna vid toppmötet i , . I ett meddelande till ministerrådet och parlamentet utvecklade sin syn på idrotten. Utöver en återblick på kommissionens dittillsvarande engagemang på idrottsområdet så beskrevs kommissionens syn inom detta område. Här betonades behovet av att stärka dialogen mellan kommissionen och idrotten inför fullbordandet av den inre marknaden. Kommissionen konstaterade att idrotten är ett av de viktigaste sociala fenomen som har uppträtt i . Vidare konstaterades att idrotten är viktig både som fritidssyssla och som ekonomisk aktivitet. Idrott och till idrotten knuten verksamhet svarade enligt kommissionen för av världshandeln. Vidare beskrevs idrottens betydelse för att sammanfoga människor inom EG och bidra till att skapa en gemensam europeisk identitet. I ett arbetsdokument vidareutvecklade kommissionen sin uppfattning och uttalade att idrotten har fem funktioner, nämligen en uppfostrande funktion, en funktion för hälsan, en social- och en kulturell funktion samt en funktion för lek. Kommissionen medgav att idrott inte bara är en ekonomisk verksamhet utan också ingår i den europeiska identiteten. pågår en process inom kommissionen för att enligt inbjudan från toppmötet i sammanställa en rapport till toppmötet i . I det arbetet ges möjlighet för såväl medlemsstaterna som idrottsrörelsen att framföra sina synpunkter på de aktuella frågeställningarna. främsta forum för dialog med medlemsländerna och idrottsrörelsen har varit det återkommande Europeiska idrottsforumet, där kommissionen informerar om aktuella frågor inom EU av betydelse för idrotten.