prop · GM0359 · 1999-01-01 00:00:00 — EG strävar mot att detta mål skall omfattas av alla i-länder och de mer utvecklade . Ansträngningarna försvåras av protektionistiska intressen, inte minst inom teko-området, både inom EU och i . För de som främst har behov av en säker tillgång till billiga livsmedel via världsmarknaden, eller som önskar öka sin egen jordbruksproduktion för att uppnå en hög självförsörjningsgrad, framstår WTO:s jordbruksavtal som bristfälligt, bl.a. på grund av fokuseringen på exportintresset. Dessa anser att större hänsyn bör tas till de importerande ländernas intressen och även till andra frågor än enbart handelsrelaterade, främst livsmedelssäkerhet. För många är det därför angeläget att det finns utrymme att bedriva en jordbrukspolitik som stimulerar en ökad inhemsk jordbruksproduktion som de exporterande länderna inte begränsar sitt utbud på världsmarknaden. Det är därför möjligt att en rad kommer att motsätta sig ytterligare begränsningar när det gäller internstöd för jordbruk. Det är viktigt att också nettoimporterande intressen av livsmedelssäkerhet beaktas i de kommande WTO-förhandlingarna. står det klart att särskilt de minst utvecklade ländernas problem ofta är mer förknippade med nationella svårigheter än med utformningen av . För att kunna ta till vara handelssystemets möjligheter måste grundläggande ekonomiska förutsättningar föreligga på nationell nivå i form av bl.a. ändamålsenlig infrastruktur och lämpliga institutioner. För att vinster av handel skall komma de fattiga till godo krävs dessutom fördelningspolitiska ambitioner hos de styrande, inklusive ökade satsningar på utbildning och social grundtrygghet. Så länge dessa villkor inte är uppfyllda är WTO och dess regelverk till begränsad hjälp. I detta utvecklingsarbete är biståndspolitiska insatser ofta mer verkningsfulla än handelspolitiska. Det svenska handelsrelaterade biståndet har ökat . Korruption utgör ett särskilt problem i detta sammanhang. Med korrupta regimer vid makten leder inte ens förhållandevis höga exportinkomster till ekonomisk utveckling och bättre levnadsförhållanden för de fattiga. Detta illustreras t.ex. av utvecklingen i länder som och . Förberedelserna inför det kommande ministermötet i har visat att många kommer att prioritera frågor som gäller genomförandet av befintliga i nästa runda. Det kan t.ex. gälla frågor om övergångsregler i olika avtal, men också vissa substansregler som man vill se ändrade. Omfattningen av sådana krav kan ännu inte överblickas. I den mån det finns legitima skäl till ytterligare flexibilitet, t.ex. i form av förlängda övergångsregler, bör detta noga övervägas. Å andra sidan är det viktigt att värna om den överenskomna balansen i de befintliga avtalen. Såväl som WTO erkänner behovet av särskilda åtgärder för att stödja handel och integration i handelssystemet. Inom ramen för WTO-systemet ges således utrymme för olika former av särbehandling av . I första hand innebär dessa fördelar att u- länder ges på sig för att börja tillämpa regelsystemet och att tekniskt bistånd erbjuds för att klara tillämpningen av reglerna. , liksom flera andra i-länder, bidrar med medel för att WTO skall kunna bistå . ligger dessa medel i nationella fonder inom WTO, men har föreslagit att de skall samordnas i en gemensam fond för att bättre samordna verksamheten. har ett initiativ tagits till skapandet av ett center i för bistånd till i tvistlösningsärenden i WTO. stöder denna tanke och är berett att bistå ekonomiskt. 6 Öppenhet i WTO och den framtida beredningsprocessen Regeringens bedömning: En central fråga för WTO:s framtid är organisationens öppenhet. Det gäller handelsreglerna i sig, men också i allt högre grad insynen i verksamheten. Formerna för WTO:s kontakter med allmänheten och olika intresseorganisationer behöver vidareutvecklas. Den svenska beredningsorganisationen kommer att förstärkas för att öka allmänhetens insyn. Skälen för regeringens bedömning: I takt med den ökade globaliseringen av världsekonomin breddas den handelspolitiska dagordningen. Miljö- och livsmedelsfrågor, som tidigare betraktades som enbart inhemska angelägenheter, är föremål för mellanstatliga förhandlingar. Därmed tränger handelspolitiken närmare in i människors vardag. För att handelssystemet skall uppfattas som legitimt måste det åtnjuta allmänhetens förtroende och vara demokratiskt förankrat. Detta ökar kraven på insyn i WTO och de förhandlingar som förs inom organisationens ram. Flera åtgärder har redan vidtagits för att förbättra öppenheten i WTO. Dokument är tillgängliga i högre grad än tidigare, numera också via Internet. Frivilligorganisationer (, NGOs) deltar i ökad utsträckning i organisationens verksamhet. Ett särskilt NGO-forum har inrättats vid WTO:s ministermöten, genom vilket möjlighet har funnits att på plats följa överläggningarna, ta del av dokumentation etc. Flera förslag har redan väckts om att gå vidare på denna väg. En möjlighet som diskuteras är att skapa ett permanent kontaktforum för företrädare för näringslivet, fackföreningar och andra NGO:s. Ansträngningar kommer att göras för att nå enighet om arrangemang av detta slag redan före ministermötet i , men givet att frågan om öppenhet är politiskt känslig för många länder kan det inte uteslutas att den blir ett förhandlingsämne i en kommande runda. verkar inom EG:s ram aktivt för att så effektiva arrangemang som möjligt skall kunna uppnås i dessa avseenden. Debatten om i visade på vikten av öppenhet och förbättrad kommunikation i handelspolitiska frågor. De internationella organisationerna har själva ett viktigt ansvar i det avseendet, men det är framför allt på det nationella planet som den nödvändiga öppenheten kan säkerställas. I har vi en lång tradition av ett öppet beredningsförfarande och nära kontakter med bl.a. myndigheter, näringslivet och fackliga organisationer i formuleringen av regeringens mål och prioriteringar i handelspolitiken. Inför den kommande, brett upplagda, WTO- förhandlingen vill regeringen bygga vidare på denna tradition. Regeringen skapar därför en särskild beredningsorganisation. En statssekreterargrupp ges i uppdrag att svara för den övergripande styrningen av arbetet. Under statssekreterarna tillsätts en beredningsgrupp, som har till uppgift att bereda alla frågor av betydelse för deltagande i förhandlingarna. Denna beredningsgrupp skall etablera sådana kontakter med näringslivs-, fackförenings- och andra intresseorganisationer som behövs för att få till stånd en dialog i samhället med alla berörda intressenter. 7 Slutsatser Ett ökat internationellt samarbete på det ekonomiska området genom handel och investeringar bidrar till ekonomisk och social utveckling. är den centrala av detta slag på handelns område. Erfarenheterna av efterkrigstidens handelspolitiska samarbete visar att landvinningar kontinuerligt måste försvaras. Längre perioder av inaktivitet kan leda till att protektionistiska krafter växer i styrka. Vi ser tydliga risker i det avseendet också . Den senaste tidens tendenser till ökade protektionistiska stämningar, i främst , men även annorstädes, är oroande, särskilt mot bakgrund av det känsliga läge som världsekonomin befinner sig i efter den finansiella oron i , och . WTO utgör redan ett värn mot protektionism och bidrar genom förutsägbara villkor för handeln till ökad stabilitet även på de finansiella marknaderna. Detta skulle bli än mer effektivt efter en ny förhandlingsrunda, som resulterat i bättre regler som omfattas av alla. En ny förhandlingsrunda i WTO behövs också av andra skäl. På viktiga områden, som t.ex. jordbruk, textil och konfektion samt tjänster, återstår betydande hinder för handel. Inte minst för finns stora ekonomiska vinster att hämta hem genom ytterligare liberalisering. Ytterst är det konsumenterna som gynnas av minskade handelshinder. Den fortgående globaliseringen av världsekonomin skapar nya handels- och investeringsflöden, men aktualiserar också nya problem. Den allt snabbare omvandlingen får inte ske till priset av ökade klyftor i samhället. Ekonomiska framsteg måste vara förenliga med en hållbar utveckling och grundläggande mänskliga rättigheter i arbetslivet. Det multilaterala regelverket måste successivt anpassas till förändrade ekonomiska realiteter. Det finns mot denna bakgrund ett behov av att se över och förbättra . Detta inte minst för att skapa förutsättningar för en bättre integration av i handelssystemet. Särskilt de minst utvecklade länderna måste i högre grad kunna dra nytta av handelssystemets och världshandelns fördelar. Det multilaterala handelssystemet behöver stärkas. Nya förhandlingar behövs för att knyta annars konkurrerande handelsblock närmare varandra. Behovet av att effektivisera EG:s inre marknad utgör ytterligare ett skäl, liksom näringslivets behov av öppna marknader utanför EU. verkar i EG för att vår traditionella frihandelslinje ska få största möjliga genomslag i gemenskapens yttre handelspolitik. Det har därför varit naturligt att ge stöd åt och aktivt driva förslaget om att starta en ny, bred handelsförhandling vid WTO:s tredje ministerkonferens . EG visar styrka genom att nu ta ledningen i formuleringen av 2000-talets handelsfrågor. Det är ännu för tidigt att säga hur omfattande de kommande WTO- förhandlingarna blir och i vilken utsträckning EG kommer att lyckas i sin strävan att föra upp nya områden på dagordningen. Det är inte heller möjligt att redan på det här stadiet ha en klar uppfattning om hur långt det går att nå på andra för prioriterade områden, som miljö och mänskliga rättigheter i arbetslivet. Det faktum att är en organisation i vilken alla beslut av vikt fattas enhälligt begränsar möjligheterna härvidlag. Denna beslutsmetod utgör WTO:s styrka. Inget medlemsland kan tvingas att acceptera regler eller liberaliseringar som det inte vill ha. Det är först när man nått en balanserad förhandlingsuppgörelse, vilken alla anser sig vinna på att godkänna, som resultat kan nås. Därmed blir det också av avgörande betydelse att man kan åstadkomma en dagordning för nästa runda som innehåller tillräckligt av intresse för samtliga WTO:s medlemsländer. Innan konkreta förhandlingar inleds är det viktigt att ställningstaganden blir föremål för en så bred och öppen debatt som möjligt. Denna skrivelse har tillkommit i syfte att utgöra grund för en sådan debatt. Genom den beredningsorganisation som lagts fast inför de kommande förhandlingarna avser regeringen inhämta synpunkter från ett brett spektrum av intressen i vårt samhälle. Förutom fackföreningsrörelsen och näringslivets organisationer kommer andra intresserade grupper och folkrörelser att ges möjlighet att delta i beredningsprocessen. Ordlista APEC (Co-operation): Ekonomisk samarbetsorganisation med följande medlemmar: , , , , , , , , , , , , , , , och . Asean (): Frihandelsavtal med följande medlemmar: , , , , , och . ASEM (): Forum för diskussion av olika frågor mellan EU:s medlemsländer och kommissionen å ena sidan och , , , , , , , , samt å den andra sidan. EU och EG: Samarbetet inom Europeiska unionen (EU) brukar beskrivas som ett samarbete inom tre pelare. Det traditionella gemenskapssamarbetet inom Europeiska gemenskapen (EG) återfinns i den första pelaren. Samarbetet i bl.a. tull och handelspolitiska frågor och den inre marknaden hör hemma i första pelaren. På dessa områden kan gemenskapen lagstifta. Samarbetet i den första pelaren skiljer sig från sedvanligt internationellt samarbete genom att medlemsstaterna har överlåtit vissa beslutsbefogenheter till gemenskapsinstitutionerna. Det gäller bl.a. befogenheten att ingå internationella överenskommelser inom exempelvis det handelspolitiska området. Samarbetet inom den andra och den tredje pelaren rör den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken samt inrikes- och rättsliga frågor. Här har inga beslutsbefogenheter förts över från medlemsstaterna till EU. Begreppet EU används i skrivelsen när samarbetet inte enbart sker i den första pelaren samt för att beteckna det geografiska område som utgörs av samtliga medlemsstater i unionen. GATS (General on Trade in Services): Det Allmänna tjänstehandelsavtalet. Tillkom som en del av Uruguayrundan. Utgör ett av avtalen som förvaltas av WTO. GSP (): Det Generella systemet för preferenser. Ett handelspolitiskt system från i-ländernas sida som syftar till att främja utveckling genom att erbjuda dem tullsänkning alt. tullfrihet för varor de producerar. (General on Tariffs and Trade): Allmänna tull- och handelsavtalet. Trädde i kraft . Utgör ett av huvudavtalen i WTO. Immaterialrätt: Frågor om bl.a. patent, upphovsrätt. : EG:s avtal med ett 70-tal tidigare kolonier (Multilateral Agreement on Investment): En numera avbruten förhandling i om ett multilateralt investeringsavtal. Mest-gynnad-nation: Huvudregel i (art I) och GATS (art II) som säger att de mest gynnsamma av förmåner som ges till något land måste utsträckas till samtliga GATT- och WTO-medlemmar. (Mercado Comun del Sur): Latinamerikansk tullunion omfattande , , och . Minst utvecklade länder: Beteckning för de 48 länder som ingår i en av FN definierad grupp av de mest fattiga . (North American Free Trade Agreement): Amerikanskt frihandelsområde som omfattar , och . NGO (): Beteckning för frivilliga intresseorganisationer utan koppling till regeringar. () = Industriländernas samarbetsorganisation, med numera 29 medlemmar. TEP (Transatlantic Economic Partnership): Det Transatlantiska ekonomiska partnerskapet, samarbete mellan och EU om utveckling av handel. TRIPS (Trade-related Aspects of Intellectual Property Rights): WTO- avtalet om handelsrelaterade aspekter av immateriella rättigheter, t.ex. patent och varumärke. Uruguayrundan: åttonde förhandlingsrunda . WTO (): med högkvarter i . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , . Regeringen beslutar skrivelse 1998/99:59 Öppen handel rättvisa spelregler: Svensk handelspolitik inför en ny WTO-runda