prop · GM03105 · 1999-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1998/99:105 Elever med funktionshinder ansvar för utbildning och stöd Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslår regeringen ett antal ändringar i skollagen (1985:1100). I propositionen aviseras dessutom uppdrag och inriktning för den framtida organisationen för stöd i specialpedagogiska frågor samt vissa satsningar på bl.a. kompetensutveckling och forskning gällande elever i behov av särskilt stöd, däribland elever med funktionshinder. Propositionen innehåller följande förslag. - Ändringar i skollagens inledande bestämmelse innebärande att be- greppet elever med särskilda behov byts ut mot elever i behov av särskilt stöd. - Ändringar i bestämmelserna om specialskolans målgrupp med inne- börd att specialskolan som skolform behålls för döva och hörselskadade elever men inte längre finns kvar för synskadade respektive talskadade elever. De fasta skoldelarna vid och avvecklas till förmån för en utökad resurscenterverksamhet som en mindre skoldel för visstidsplaceringar inrättas. resurscenter bör organisatoriskt föras samman med Tomtebodaskolans resurscenter. - Specialskolorna för döva och hörselskadade barn upphör att vara egna myndigheter och förs samman till en ny gemensam myndighet som skall ledas av en styrelse. Ett resurscenter för dövblindfödda barn och ungdomar bör inrättas vid som också övertar ansvaret för vissa dövblindfödda barns skolgång från . Den avgift som kommunerna skall betala för en elev i specialskolan bör höjas. Propositionen innehåller slutligen vissa förslag om gymnasieutbildning för svårt rörelsehindrade elever samt döva och hörselskadade elever. Bland annat föreslås en ändrad finansiering. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100) 5 3 Ärendet och dess beredning 12 4 Principiella utgångspunkter 13 4.1 Ansvarsfördelning mellan stat, kommun och landsting 15 5 En flexibel skola - ansvar och samverkan 18 5.1 Skollagens inledande bestämmelse 18 5.2 Kunskap och kompetens 19 5.2.1 Satsning på kompetensutveckling 20 5.3 Forskning 21 5.4 Åtgärdsprogram 22 5.5 Stöd till kommunen i specialpedagogiska frågor 23 5.5.1 Statens nuvarande engagemang för stöd i specialpedagogiska frågor 24 5.5.2 En förändrad stödorganisation 27 5.6 Läromedel för funktionshindrade 30 6 Specialskolor och resurscenter 32 6.1 Verksamheten 32 6.2 34 6.2 Förändring av specialskolans målgrupp 34 6.3 Utbyggd resurscenterverksamhet 37 6.3.1 Ett gemensamt resurscenter för synskadade barn i förskola och skola 38 6.3.2 Resurscenter för gravt språkstörda elever vid 40 6.3.3 Resurscenter för dövblindfödda elever vid 42 6.4 Teckenspråkig miljö ett statligt åtagande 43 6.4.1 44 6.4.1 Specialskolor och upptagningsområden 44 6.4.2 Ny organisation ger nya möjligheter 47 6.4.3 Fristående skolor som motsvarar specialskolan 50 6.5 Ersättning för elev i specialskolan 51 7 Gymnasieutbildning för vissa ungdomar med funktionshinder 54 7.1 Riksrekryterande gymnasieutbildning för döva och hörselskadade ungdomar 55 7.1.1 Elever 57 7.1.2 Intagning 59 7.1.3 Finansiering 60 7.2 Riksrekryterande gymnasieutbildning för svårt rörelsehindrade ungdomar 61 7.2.1 Elever 63 7.2.2 Utbildningsutbud, behörighet och intagning 64 7.2.3 Specialinriktade kursplaner 69 7.2.4 Finansiering 69 7.3 Annan verksamhet med statligt verksamhetsstöd 72 8 Tillsyn över elevhemsboende 73 9 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 75 10 Ekonomiska konsekvenser 77 11 Författningskommentar 78 Bilaga 1 Sammanfattning av delbetänkandet Gymnasieutbildning för vissa ungdomar med funktionshinder (SOU 1996:167) 82 Bilaga 2 Förteckning över remissinstanserna samt en sammanställning av remissyttrandena över betänkandet Gymnasieutbildning för vissa ungdomar med funktionshinder (SOU 1996:167) 86 Bilaga 3 Sammanfattning av slutbetänkandet FUNKIS funktionshindrade elever i skolan (SOU 1998:66) 97 Bilaga 4 Förteckning över remissinstanserna samt en sammanställning av remissyttrandena över betänkandet FUNKIS funktionshindrade elever i skolan (SOU 1998:66) 105 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 127 Rättsdatablad 128 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100). 2 Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100) Härigenom föreskrivs i fråga om skollagen (1985:1100) dels att 1 kap. 2 och 6 §§, 3 kap. 3 §, 5 kap. 27, 28, 30 33 §§, 6 kap. 7 §, 7 kap. 1, 5, 6 och 8 §§ samt 9 kap. 1 § skall ha följande ly- delse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 5 kap. 31 a §, 10 kap. 3 a § och 15 kap. 7 §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 2 § Alla barn och ungdomar skall, oberoende av kön, geografisk hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Utbildningen skall inom varje skolform vara likvärdig, varhelst den anordnas i landet. Utbildningen skall ge eleverna kunskaper och färdigheter samt, i samarbete med hemmen, främja deras harmoniska utveckling till ansvarskännande människor och samhällsmedlemmar. I utbild- ningen skall hänsyn tas till elever med särskilda behov. Utbildningen skall ge eleverna kunskaper och färdigheter samt, i samarbete med hemmen, främja deras harmoniska utveckling till ansvarskännande människor och samhällsmedlemmar. I utbild- ningen skall hänsyn tas till elever i behov av särskilt stöd. Verksamheten i skolan skall utformas i överensstämmelse med grund- läggande demokratiska värderingar. Var och en som verkar inom skolan skall främja aktning för varje människas egenvärde och respekt för vår gemensamma miljö. Särskilt skall den som verkar inom skolan 1. främja jämställdhet mellan könen samt 2. aktivt motverka alla former av kränkande behandling, såsom och mobbning och rasistiska beteenden. 6 § För barn som på grund av syn- skada, dövhet, hörselskada eller talskada inte kan gå i eller motsvarande del av särskolan finns specialskolan. Staten är hu- vudman för specialskolan. För barn som på grund av döv- het eller hörselskada inte kan gå i eller motsvarande del av särskolan finns specialskolan. Staten är huvudman för special- skolan. 3 kap. 3 § Barn i allmänhet skall tas emot i . Barn som bedöms inte kunna nå upp till kunskapsmål därför att de är utvecklingsstörda skall tas emot i särskolan. Barn som inte kan gå i grund- skolan eller särskolan därför att de är synskadade, döva, hörselska- dade eller talskadade skall tas emot i specialskolan. Barn som inte kan gå i grund- skolan eller särskolan därför att de är döva eller hörselskadade skall tas emot i specialskolan. 5 kap. 27 § I denna lag avses med svårt rö- relsehindrad den som på grund av ett rörelsehinder eller, om även annat funktionshinder föreligger, sitt samlade handikapp inte kan följa reguljär studiegång i gymna- sieskolan och som för att kunna genomföra gymnasiala studier be- höver tillgång till en gymnasie- skola med Rh-anpassad utbildning och särskilda omvårdnadsinsatser i form av habilitering samt för vissa elever också i form av bo- ende i elevhem och omvårdnad i boendet. I denna lag avses med svårt rö- relsehindrad den 1. vars rörelsehinder ensamt el- ler i kombination med annat funk- tionshinder medför att han eller hon inte kan följa ett nationellt eller specialutformat program i gymnasieskolan, och 2. som för att kunna genomföra gymnasiala studier behöver till- gång till en gymnasieskola med Rh-anpassad utbildning, och 3. har behov av habilitering och i vissa fall har behov av boende i elevhem och omvårdnad i boendet. 28 § Ungdomar som är svårt rörelse- hindrade har, efter avslutad grund- skoleutbildning eller motsvarande, rätt att få utbildning på ett natio- nellt program på en sådan gym- nasieskola med Rh-anpassad ut- bildning som avses i 7 §. Utbild- ningen skall påbörjas senast det kalenderår då eleven fyller . Ungdomar som är svårt rörelse- hindrade har rätt att få utbildning på ett nationellt program eller på ett specialutformat program på en sådan gymnasieskola med Rh-an- passad utbildning som avses i 7 § om de 1. har slutfört sista årskursen i eller motsvarande, 2. kan påbörja utbildningen se- nast det ka- lenderår då de fyller , och 3. uppfyller de övriga behörig- hetsvillkor som regeringen eller den myndighet regeringen be- stämmer föreskrivit för utbildning- en. 30 § Frågor om intagning till Rh-anpassad utbildning vid vissa gymnasie- skolor och andra frågor om rätt till sådan utbildning enligt 7 § prövas av en särskild nämnd, gemensam för sådana gymnasieskolor. Nämnden skall ha minst sju och högst elva ledamöter. I nämnden skall finnas bl.a. företrädare för gymnasieskolan och samt för de rörelsehindrade. Le- damöterna utses av i skolan. Nämndens beslut i fråga om intagning eller i övrigt om rätt till utbild- ning får överklagas endast av den som begärt utbildningen. Beslutet överklagas hos . Ett beslut får dock inte överklagas såvitt det gäller placering vid en viss gymnasieskola. 31 § Avgifter får inte tas ut för insat- ser för omvårdnad i boendet och habilitering som tillhandahålls av staten, kommun eller landsting i anslutning till gymnasieskola med Rh-anpassad utbildning. Rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för kost och logi. Avgifter får inte tas ut från ele- verna för insatser för omvårdnad i boendet och habilitering som till- handahålls av staten, kommun el- ler landsting i anslutning till en gymnasieskola med Rh-anpassad utbildning. Regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer får meddela föreskrifter om avgifter för kost och logi. Hemkommunen skall betala er- sättning för kostnader för boende och omvårdnad i boendet. Hem- , i förekommande fall hemkommunen, skall betala er- sättning för kostnader för habilite- ring. Ersättningarna skall betalas till den huvudman som enligt avtal med staten svarar för verksamhe- ten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sådana ersättningar. 32 § Regeringen får föreskriva att ut- bildningen på nationella program får fördelas på fler än tre läsår när det gäller utbildning för döva, hör- selskadade och svårt rörelsehind- rade. Regeringen får föreskriva att ut- bildningen på nationella och spe- cialutformade program får fördelas på fler än tre läsår när det gäller utbildning för döva, hörselskadade och svårt rörelse- hindrade. 33 § Till elever i gymnasieskolan som behöver inackordering till följd av skolgången skall hemkommunen lämna ekonomiskt stöd. Skyldigheten gäller till och med det första kalenderhalvåret det år då ungdomarna fyl- ler . Stödet skall avse boende, fördyrat uppehälle och resor till och från hemmet. Stödet skall ges kontant eller på annat lämpligt sätt enligt kommunens bestämmande. Om stödet ges kontant, skall det utgå med lägst 1/30 av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäk- ring för varje hel kalendermånad under vilken eleven bor inackorderad. Beloppet får avjämnas till närmast lägre hela tiotal kronor. Första stycket gäller dock inte de elever som avses i 27 § och som genom statens försorg får sär- skilda omvårdnadsinsatser. Första stycket gäller inte heller i fråga om utlandssvenska elever som erhål- ler inackorderingstillägg enligt studiestödslagen (1973:349). Första stycket gäller dock inte de elever som avses i 27 §. Första stycket gäller inte heller i fråga om utlandssvenska elever som får in- ackorderingstillägg enligt studie- stödslagen (1973:349). I 31 a § finns bestämmelser om hemkommunens skyldighet att utge ersättning för vissa kostnader för elever som genomgår Rh- anpassad utbildning. 6 kap. 7 § Ungdomar har rätt att efter skolpliktens upphörande tas emot i gymnasiesärskolan i utbildning som är avsedd att påbörjas fram till och med det första kalender- halvåret det år de fyller om 1. styrelsen för särskolan i hem- kommunen bedömt att de inte kan gå i gymnasieskolan därför att de är utvecklingsstörda och 2. de inte bereds utbildning i specialskolan. Ungdomar har rätt att efter skolpliktens upphörande tas emot i gymnasiesärskolan i utbildning som är avsedd att påbörjas fram till och med det första kalender- halvåret det år de fyller , om styrelsen för särskolan i hem- kommunen bedömt att de inte kan gå i gymnasieskolan därför att de är utvecklingsstörda. Varje kommun är skyldig att erbjuda sådana ungdomar utbildning un- der i gymnasiesärskolan. En elev som har påbörjat utbildning i gymnasiesärskolan före utgången av det första kalenderhalvåret det år eleven fyller , har rätt att full- följa utbildningen. 7 kap. 1 § Utbildningen i specialskolan skall syfta till att ge barn och ung- domar med synskada, dövhet, hör- selskada eller talskada en till varje elevs förutsättningar anpassad ut- bildning som så långt det är möj- ligt motsvarar den utbildning som ges i . Utbildningen i specialskolan skall syfta till att ge barn och ung- domar med dövhet eller hörsel- skada en till varje elevs förutsätt- ningar anpassad utbildning som så långt det är möjligt motsvarar den utbildning som ges i . Därutöver kan specialskolan tillhandahålla sådan utbildning som avses i 6 § andra stycket. 5 § Utbildningen i specialskolan skall bedrivas vid flera särskilda enheter. För varje sådan enhet skall det finnas en styrelse. Rege- ringen meddelar föreskrifter om enheterna och deras upptagnings- områden. Utbildning i specialskolan kan också anordnas i särskilda klasser som är förlagda till men leds av en styrelse för special- skolan. Utbildningen i specialskolan skall bedrivas vid flera särskilda enheter. För enheterna skall det finnas en gemensam styrelse. Re- geringen meddelar föreskrifter om enheterna och deras upptagnings- områden. 6 § Om en elev i specialskolan inte tillfredsställande har slutfört sista års- kursen när skolplikten upphör men bedöms ha förmåga att fullfölja ut- bildningen, skall eleven beredas tillfälle att göra detta under högst efter det att skolplikten upphörde. Vad som sagts gäller inte om eleven är utvecklingsstörd. En utvecklingsstörd elev som började fullgöra sin skolplikt det kalenderår då eleven fyllde har dock rätt att när skolplikten upphör slutföra sista årskursen. Ungdomar som inte kan gå i gymnasieskolan därför att de är utvecklingsstörda får efter skol- pliktens upphörande i mån av plats genomgå annan utbildning i specialskolan intill utgången av vårterminen det kalenderår då de fyller . 8 § Beslut av styrelsen för utbild- ningen enligt 4 § tredje stycket om åtgärder för elever som inte bor hemma samt enligt 6 § första stycket om rätten att fullfölja ut- bildningen får överklagas av ele- ven eller företrädare för denne hos Skolväsendets överklagande- nämnd. Beslut av styrelsen för utbild- ningen enligt 4 § fjärde stycket om åtgärder för elever som inte bor hemma samt enligt 6 § om rätten att fullfölja utbildningen får över- klagas av eleven eller företrädare för denne hos Skolväsendets över- klagandenämnd. 9 kap. 1 § Skolplikt får fullgöras i en fristående skola, om skolan är godkänd en- ligt 2 §. Ärenden om godkännande av fristående skolor som motsvarar grund- skolan eller särskolan prövas av . Ärenden om godkännande av fristående skolor som motsvarar specialskolan prövas av styrelsen för den specialskola som ansvarar för utbildning av samma handi- kappgrupp där skolan är belägen. Ärenden om godkännande av fristående skolor som motsvarar specialskolan prövas av styrelsen för specialskolan. 10 kap. 3 a § Barn som är synskadade eller gravt språkstörda får fullgöra sin skolplikt i särskilda resurscenter. Utbildningen skall med nödvän- diga avvikelser motsvara utbild- ningen i respektive särskolan. Hemkommunen skall betala er- sättning till staten för vissa kost- nader för den som fullgör sin skolplikt vid ett särskilt resurs- center. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om verksam- heten vid sådana resurscenter samt meddela föreskrifter om un- dantag från bestämmelsen i andra stycket och om ersättningens stor- lek. 15 kap. 7 § har den centrala tillsynen över elevhemsboende vid Rh-anpassad utbildning, special- skolor och resurscenter samt vid viss utbildning för elever med ut- vecklingsstörning som bedrivs en- ligt avtal med staten. Länsstyrelserna har tillsyn över verksamheten vid sådant elev- hemsboende som avses i första stycket och får då inspektera verk- samheten. Denna lag träder i kraft och tillämpas på undervis- ning som äger rum därefter, om inte annat föreskrivs nedan. Har synskadade elever tagits emot i specialskolan före skall utbildningen fortsättningsvis anordnas till dess eleverna har avslutat den. Äldre bestämmelser skall tillämpas på sådan utbildning. Har talskadade elever tagits emot i specialskolan före skall utbildningen fortsättningsvis anordnas till dess eleverna har avslutat den. Äldre bestämmelser skall tillämpas på sådan utbildning. Bestämmelserna i 5 kap. 28 § skall tillämpas första gången vid in- tagning till /02. Bestämmelsen i 5 kap. 31 § a skall träda i kraft . Bestämmelsen i 5 kap. 32 § skall tillämpas första gången vid intag- ning till /02. Har elever tagits emot i specialskolan för utbildning i särskilda klasser enligt 7 kap. 5 § andra stycket före skall utbild- ningen fortsättningsvis anordnas till dess eleverna har avslutat den. Äldre bestämmelser skall tillämpas på sådan utbildning. Har elever tagits emot i specialskolan för utbildning enligt 7 kap. 6 § andra stycket före skall utbildningen fortsättningsvis anordnas till dess eleverna har avslutat den. Äldre bestämmelser skall tillämpas på sådan utbildning. 3 Ärendet och dess beredning Regeringen bemyndigade det statsråd som då hade till uppgift att föredra ärenden om det offentliga skolväsendet och fristående skolor att tillkalla en kommitté med uppdrag att utreda hur an- svaret för utbildning och omvårdnad i anslutning till utbildning av funk- tionshindrade elever skall fördelas mellan stat, kommun och landsting samt vem som skall finansiera verksamheten (dir. 1995:134). Kommittén antog namnet FUNKIS. FUNKIS lämnade dels ett delbetänkande Gymnasie- utbildning för vissa ungdomar med funktionshinder (SOU 1996:167), En sammanfattning av betänkandet, som remissbehandlats, finns i bilaga 1. En sammanställning av remissinstanserna och remissyttrandena finns i bilaga 2. FUNKIS överlämnade huvudbetänkandet FUNKIS - funk- tionshindrade elever i skolan (SOU 1998:66). Betänkandet har remissbe- handlats. En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 3. En sam- manställning av remissinstanserna och remissyttrandena finns i bilaga 4. Lagrådet har inte yttrat sig över förslaget till ändring i 3 kap. 3 § skol- lagen (1985:1100). Ändringen innebär endast att en begränsning görs i den målgrupp som skall tas emot i specialskolan. Därför anser regeringen att ändringen är av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 4 Principiella utgångspunkter Rätt till stöd, likvärdiga villkor och en utbildning av god kvalitet för barn och ungdomar med funktionshinder måste stödjas och utvecklas. Det är mycket viktigt att skolan även i fortsättningen har som mål att vara en skola för alla. Bakgrunden till att utredningen om funktionshindrade elever i skolan tillsattes var bl. a. de omfattande förändringar som genomförts på skolans område som någon översyn av ansvarsfördelningen mellan olika huvudmän för elever med funktionshinder inte gjorts. Ytterligare ett motiv för utredningen var bl.a. att statens insatser främst inriktats på att bekosta enskilda elevers utbildning medan den absoluta majoriteten av elever med svåra funktionshinder får sin skolgång i den kommunala skolan. Det kunde heller inte uteslutas att ekonomiska incitament, och inte elevernas behov, avgjorde valet av skolform. Utredningen fick bl.a. i uppdrag att se över den statliga stödorgani- sationen i specialpedagogiska frågor () och pröva ansvarsför- delningen mellan den statliga sektorn och de lokala huvudmännen samt mellan berörda myndigheter. Förevarande proposition syftar bl.a. till att genom en flexibel, samord- nad stödorganisation och en utökad resurscenterverksamhet stärka och utveckla statens stöd till kommunerna. Propositionen innehåller också förslag som syftar till en kvalitativ utveckling av specialskolan för döva och hörselskadade samt den riksrekryterande gymnasieutbildningen för ungdomar med svårt rörelsehinder respektive som är döva och hörsel- skadade. Vidare aviseras en satsning på kompetensutveckling för lärare och annan personal i skolan samt pedagogisk forskning om elever med funktionshinder. Ett internationellt perspektiv I och övriga har handikappolitiken under de senaste årti- ondena utvecklats från ett medicinskt synsätt, där tonvikten legat vid frå- gor om vård och behandling till en politisk fråga om rätten till del i det samhälle man tillhör. I sammanhanget bör nämnas som antogs enhälligt av . Reg- lerna, som tillkom på svenskt initiativ, har som en av sina huvudprinciper att utbildning för elever med funktionshinder skall vara integrerad med den ordinarie utbildningen. I ett internationellt perspektiv är ett föregångsland med höga ambitioner när det gäller att erbjuda alla barn och ungdomar en utbild- ning inom ramen för det ordinarie utbildningssystemet. Avvecklingen av vårdhem och andra former av institutioner för barn med funktionshinder till förmån för resurscenterverksamhet är kännetecknande för alla nor- diska länder och har också börjat få en spridning i övriga delar av värl- den, främst . Informationstekniken har på ett avgö- rande sätt påverkat utbildningssituationen för många barn och ungdomar med funktionshinder. Enligt i skolan () har i stort sett alla barn och ungdomar med grava synskador liksom barn med svåra rörelsehinder en personlig dator. Delegationen för IT i skolan har bl.a. i uppdrag att avsätta särskilda medel för att stödja och påskynda utvecklingen av läromedia för elever med funktionshinder. som ligger i frontlinjen är det viktigt att inte slå sig till ro. Vi får inte riskera att bilden av som ett föregångsland, blir till ett hinder för självinsikt och analys av vad som behöver göras för att skall förverkligas. Principen om att barn med funktionshinder så långt möjligt skall erbju- das en anpassad utbildning i sin hemkommun och därmed, i likhet med övriga barn och ungdomar, ha rätt att kunna bo hemma med sina föräld- rar kan sägas vara en hörnsten i svensk handikappolitik. Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) till- kom för att undanröja svårigheter i den dagliga livsföringen för personer med omfattande och varaktiga funktionshinder. I lagens förarbeten anges bl.a. att personlig assistans alltid skall övervägas som ett alternativ för att barn och ungdomar skall kunna bo hemma. En utbildning av elever med funktionshinder inom det ordinarie skol- systemet kan betecknas som en båda-vinner-strategi , eftersom den skola som inkluderar alla barn generellt sett får en bättre kompetens att möta skilda behov, något som i sin tur har fördelar också för barn utan eller med begränsade funktionsnedsättningar. Barn och ungdomar med funktionshinder bor med få undantag tillsammans med sina föräld- rar och får i allmänhet sin skolgång i en skola i närheten av hemmet. Det går inte att bortse från de oroande tendenser som antyder att utvecklingen i skolan går i riktning mot mer segregerande lösningar, nå- got som i sin tur kan leda till en sänkning av ambitionsnivån och en stig- matisering av eleverna. Helhetssyn och samverkan Alla barn har lika värde men olika uppväxtvillkor. Förskolan och skolan har unika möjligheter att arbeta för att utjämna dessa olikheter. En god generell kvalitet i förskola och skola när det gäller såväl undervisning och omsorg som fysisk och psykisk miljö, bidrar till att ge goda förutsätt- ningar för alla elever att nå målen. I synnerhet gäller detta barn och ung- domar som har större och annorlunda behov än andra.