prop · GM03119 · 1999-01-01 00:00:00 — Enligt den ena skulle den studerande vara försäkrad i sitt bosättningsland, medan den andra skulle innebära att studielandet skall svara för försäkringen. Socialförsäkringen skulle få en alltför utsträckt tillämpning på utlands- studerande, om den skulle omfatta både dem som kommer hit och dem som lämnar . Regeringen anser det inte rimligt att låta svensk socialförsäkring bära kostnader för personer som vistas här i landet en- bart för att studera och som har sin huvudanknytning till ett annat land. I dessa fall är det nämligen fråga om en tillfällig vistelse i . De sär- skilda bestämmelser vi föreslår för personer som lämnar för att studera i ett annat land innebär en utvidgning av den skyddade person- kretsen. Vi anser att den skyddade personkretsen i motsvarande utsträck- ning bör begränsas vad gäller dem som kommer hit för att studera. Mot denna bakgrund bör det införas en särskild bosättningsbestämmelse för dem som kommer hit för att studera. Regeringen föreslår att den som kommer till för att studera skall anses bosatt här endast om han eller hon är berättigad till utbildningsbidrag för doktorander. Eftersom s.k. gäststuderande inte är berättigade till studiestöd kommer denna grupp inte att anses som bosatta här i landet. Reglerna för dem som studerar här i landet skall även gälla medföljan- de familjemedlemmar. 8.3 Statsanställda Regeringens förslag: I likhet med vad som gäller skall social- försäkringen vara utsträckt för utsända statsanställda och deras med- följande familjemedlemmar. Den som av en svensk statlig arbetsgivare sänds ut till ett annat land för arbete för dennes räkning skall utan tidsbegränsning omfattas av såväl den bosättningsbaserade som den arbetsbaserade försäkringen. Medföljande familjemedlemmar skall omfattas av den bosättningsbaserade försäkringen. En förutsättning för att den utsände skall omfattas av den bosättnings- baserade försäkringen skall vara att denne har varit bosatt här i landet. Den som av en annan stat sänds ut till för arbete här för ar- betsgivarens räkning skall inte omfattas av svensk socialförsäkring. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte kommenterat förslaget. instämmer i förslaget. anför att det förekommer att arbetstagare som arbetat utomlands för en statlig arbetsgivare inte omfattas av AFL, t.ex. förflyttningspliktiga UD- tjänstemän som har varit tjänstlediga för arbete i en internationell organi- sation. Verket anför att dessa vid återgång till tjänst hos utrikesförvalt- ningen utan att återvända till har nekats inskrivning i försäk- ringskassan. Bakgrund: Socialförsäkringen är utsträckt för statsanställda som tjänstgör utomlands och deras medföljande familjemedlemmar. Enligt huvudregeln i AFL anses en försäkrad som lämnar fortfarande bosatt här, om utlandsvistelsen är avsedd att vara längst . Den som av en statlig arbetsgivare sänds till ett annat land för arbete för arbets- givarens räkning skall enligt en särskild bestämmelse emellertid anses bosatt i även om denna är avsedd att vara längre än . Detta gäller även medföljande make eller därmed likställd samt medföljande barn som inte har fyllt . Syftet med den bestämmelsen är att statens utsända tjänstemän och deras medföljande familjemedlemmar fortfarande skall anses bosatta här i landet även om utlandsvistelsen är avsedd att vara än . Ifrågavarande be- stämmelser medför att den utsändes familjemedlemmar automatiskt blir försäkrade enligt AFL den anställde vistas utomlands. Denna effekt uppkommer oavsett om make och barn tidigare varit försäk- rade. Försäkringsskyddet tillkommer även den med vilken en utsänd gifter sig och de barn som föds utomlands, liksom de barn mannen eller hustrun medför i äktenskapet. Med utsändningstid avses enligt förarbetena till utsändningsregeln för statsanställda den tid under vilken den anställde har förordnande från arbetsgivaren att tjänstgöra utomlands. Ett tidigare bemyndigande för regeringen att för vissa kategorier utsända göra undantag från dessa be- stämmelser har slopats i samband med reformeringen av ålderspensions- systemet, eftersom det saknar nämnvärd praktisk betydelse. Även arbetsskadeförsäkringen är utsträckt för den aktuella gruppen. Om regeringen inte föreskriver annat, skall en arbetstagare som av en statlig arbetsgivare sänds till ett annat land för arbete för dennes räkning vara försäkrad för arbetsskada. De särskilda utsändningsreglerna för statsanställda infördes bl.a. för att undanröja en bristande överensstämmelse mellan skyldigheter och rättig- heter i förhållande till svenska staten för personer som hade sänts ut för tjänstgöring utomlands och fick lön av svenska staten. De av staten ut- sända kyrkobokfördes i regel där de var kyrkobokförda vid avresan. Mot- svarande gäller numera folkbokföringen (14 § FBL). Vidare beskattades de statsanställdas löner i . Mot denna bakgrund gjorde man en utvidgning på förmånssidan genom att införa nämnda bestämmelser för statsanställda. Skälen för regeringens förslag: Nuvarande ordning innebär att an- ställda hos en svensk statlig arbetsgivare vid utsändning till ett annat land för arbete för arbetsgivarens räkning omfattas av svensk socialförsäkring oavsett dess längd. De skäl som har lagts till grund härför anser vi alltjämt tala för att dessa personer skall omfattas av svensk socialförsäkring. Motsvarande bör gälla även deras medföljande familjemedlemmar. De som är anställda hos en statlig arbetsgivare skall således vid ut- sändning normalt omfattas av hela socialförsäkringen. Med hänsyn till att socialförsäkringen skall delas i en bosättningsbaserad och en arbetsbaserad gren behövs särskilda bestämmelser om dessa personers tillhörighet till de två försäkringsgrenarna. Genom dessa bestämmelser skall försäkringsskyddet för de statsanställda som är utsända inte begränsas av de allmänna ettårsreglerna inom den bosättningsbaserade respektive arbetsbaserade försäkringsgrenen. Den som av en svensk statlig arbetsgivare utsänds för arbete för dennes räkning i ett annat land skall anses utföra arbete i även om den överstiger . På grund härav skall den utsände omfattas av den arbetsbaserade försäkringen. Vidare skall den som av en svensk statlig arbetsgivare sänds till ett annat land för arbete för dennes räkning fortfarande anses bosatt här. Detta medför att han eller hon skall fortsätta att omfattas av den bosättningsbaserade försäkringen. Förslaget innebär att endast den utsände omfattas av den arbetsbase- rade försäkringen. Medföljande familjemedlemmar omfattas endast av den bosättningsbaserade försäkringen, om de inte själva kvalificerar sig för den arbetsbaserade försäkringen. Det förhållandet att en medföljande make eller därmed likställd under utlandsvistelsen anses bosatt i medför dock att vederbörande i ett hänseende kommer att omfattas även av den arbetsbaserade försäkringen. Som har utvecklats i avsnitt 7.3 skall denne nämligen anses försäkrad för inkomstgrundad ålderspen- sion såvitt gäller tillgodoräknande av pensionsrätt för barnår. Vad gäller frågan om försäkringstillhörighet för en statsanställd som för utsändningen varken är bosatt eller tjänstgör i , dvs. en person som inleder sin tjänstgöring för en svensk statlig arbets- givare med att arbeta i ett annat land (s.k. direktutsändning), vill vi anföra följande. EG-rätten utgår från att statsanställda skall omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat som gäller för den förvaltning som sysselsätter dem (art 13.2d i förordning 1408/71). Nuvarande nationella bestämmelser om anställda som utsänds av en svensk statlig arbetsgivare bygger på denna princip. En förutsättning för att omfattas av socialförsäkringen, när förordning 1408/71 inte är tillämplig, har varit att den anställde för utsändningen är bosatt i . Som tidigare framgått innebär regeringens förslag att socialförsäk- ringen delas upp i en arbetsbaserad gren och en bosättningsbaserad gren. För att omfattas av arbetsbaserade förmåner kommer det inte att krävas att den anställde är bosatt i . När det gäller bosättningsbaserade förmåner kommer kravet på bosättning i att kvarstå. En möjlighet är att låta direktutsända enbart omfattas av den arbetsbaserade försäkringen. För att nå samordningsvinster och en förenklad administration vad gäller olika kategorier av utsända statsanställda, föreslår emellertid regeringen att även direktutsända skall omfattas av hela socialförsäkringen. På så sätt uppnås en överensstämmelse i behandlingen av utsända som omfattas av EG-rätten och de som täcks enbart av nationella bestämmelser. Under förutsättning att fråga är om utsändning och inte lokalanställning kommer således den statsanställdes arbete utomlands att anses som arbete i . Vidare kommer den utsände att anses som bosatt i . En förutsättning för att omfattas av den bosättningsbaserade försäkringen bör vara att den utsände har varit bosatt i . Liksom (jmf. 1984/85:78 s.116) bör även den med vilken en utsänd gifter sig och de barn som föds utomlands, liksom de barn mannen eller hustrun medför i äktenskapet, anses bosatta i . För den statsanställde och de medföljande familjemedlemmarna kommer detta att gälla , dvs. den tid under vilken den anställde har förordnande från arbetsgivaren att tjänstgöra utomlands. Visserligen innebär detta ett avsteg från principen att en särreglering av bosättningsbegreppet även bör vara begränsad till förlängning av tidigare etablerad bosättning här i landet. Undantaget kommer dock endast att gälla för statsanställda och av de skäl som angivits ovan. En förutsättning för att anses som utsänd är naturligtvis att den en- skilde inte är lokalanställd av svenska staten utomlands. Den som är an- ställd av en svensk utlandsmyndighet är således inte att anse som utsänd. Med utsänd avses i detta sammanhang en person som är anställd i men som skall tjänstgöra utomlands, t.ex. på grund av ett särskilt placeringsbeslut. Fråga kan också vara om en person som är tjänstledig från en tjänst hos en statlig myndighet i för att utföra arbete utomlands för en annan svensk statlig myndighet. Utsändning föreligger bl.a. när regeringen anställer en person för tjänstgöring utomlands, t.ex. som specialattaché eller försvarsattaché. Något behov av att förena de särskilda bestämmelserna om utsända statsanställda med bemyndigande för regeringen att för vissa kategorier utsända göra undantag finns inte. Bemyndigandet i 1 kap. 1 § fjärde stycket i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring bör därför slopas. Anställda hos utländsk statlig arbetsgivare Regeringens förslag beträffande statsanställda som utsänds från bygger på principen att den utsände skall vara försäkrad i anställnings- landet. Motsvarande princip bör upprätthållas när en anställd hos en utländsk statlig arbetsgivare sänds hit för arbete här för arbetsgivarens räkning. Regeringen föreslår därför att den hitsände statsanställde , oavsett dess varaktighet, inte skall anses bosatt här i landet. Inte heller skall det arbete han utför för den ut- sändande arbetsgivarens räkning anses som arbete i . Det torde i praktiken endast vara fråga om ett fåtal fall. 8.4 Särskilt angående ambassadanställda m.fl. Regeringens förslag: Den som tjänstgör vid en utländsk stats be- skickning eller karriärkonsulat i skall vid tillämpningen av bestämmelserna om socialförsäkringen anses bosatt i , om det är förenligt med konventionerna om diplomatiska respektive konsu- lära förbindelser. Detta gäller även medföljande familjemedlemmar. Ett arbete vid en utländsk stats beskickning eller karriärkonsulat skall medföra att arbetstagaren omfattas av den arbetsbaserade försäk- ringen, om detta är förenligt med konventionerna om diplomatiska respektive konsulära förbindelser. Den som med tillämpning av det anförda skall vara försäkrad enligt den arbetsbaserade försäkringen skall omfattas även av arbetsskadeförsäkringen och inkomstgrundad ålderspension. En person som på grund av anknytning till en internationell organi- sation omfattas av bestämmelserna i 4 § lagen (1976:661) om immu- nitet och privilegier i vissa fall skall på motsvarande sätt som omfattas av såväl den bosättningsbaserade som den arbetsbaserade försäkringen endast i den mån detta är förenligt med vad som följer av tillämplig stadga eller avtal som anges i bilagan till den lagen. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: anser att det bör övervägas om de lokalanställda inte skall betala egenavgifter på löner från ambassaden i stället för att dessa skall betala arbetsgivaravgifter. Arbetsmarknadssty- relsen (AMS) anför att lokalanställda enligt förordning (EEG) nr 1408/71 normalt omfattas av lagstiftningen i arbetslandet men att medborgare i den sändande staten kan välja att omfattas av lagstiftningen i den staten. Enligt förslaget skall de lokalanställda vara försäkrade i . Detta innebär enligt AMS att möjligheten att välja den sändande statens försäk- ring försvinner, vilket strider mot förordning nr 1408/71. Bakgrund: Bestämmelser om personer som tjänstgör vid ambassader och konsulat finns i Wienkonventionerna om diplomatiska (1961) respektive konsulära (1963) förbindelser som har ratificerats av . Enligt konventionen om diplomatiska förbindelser är den personkrets som skall undantas från den mottagande statens lagstiftning om social trygghet begränsad till den diplomatiska personalen samt medlemmar av beskickningen i övrigt som är medborgare i den sändande staten eller i tredje stat och inte heller är stadigvarande bosatta i den mottagande staten. Samma regler gäller för en diplomatisk företrädares privattjänare om denne omfattas av den sändande statens eller tredje stats lagstiftning om social trygghet. om konsulära förbindelser före- skriver för både karriärkonsuler och all övrig personal som är knuten till konsulat som förestås av en karriärkonsul att de, om de är medborgare i den sändande staten, är undantagna från den mottagande statens lagstift- ning endast om de är utsända och således inte om de är stadigvarande bosatta i den mottagande staten. Beträffande konsulatmedlemmars privat- tjänare gäller att de är undantagna från den mottagande statens lagstift- ning på samma villkor som privattjänare hos en diplomatisk företrädare. Antalet lokalanställda personer vid utländska ambassader i kan uppskattas till 600-800. Dessa personer undantas inte genom Wienkon- ventionerna från svensk socialförsäkringslagstiftning. Utöver den lokal- anställda personalen finns personal som följt med från det sändande landet för att arbeta vid de olika ambassaderna. Dessa personer åtnjuter emellertid immunitet på socialförsäkringsområdet. Skälen för regeringens förslag: gäller sammanfattningsvis följande. Den s.k. lokalanställda personalen vid utländska beskickningar och karriärkonsulat i är till följd av bosättning i berättigade till förmåner enligt bl.a. AFL. Detsamma gäller anställda hos en arbetsgivare som tillhör en sådan beskickning eller ett sådant konsulat (privattjänare m.fl.). För att arbetstagaren skall tillgodoräknas pensions- grundande inkomst krävs att en ATP-förbindelse/förbindelse enligt LIP tecknas. Enligt praxis omfattas de lokalanställda däremot inte av arbets- skadeförsäkringen. Om arbetsgivaren har tecknat en ATP-förbindelse/ förbindelse enligt LIP som omfattar lokalanställda skall denne betala tilläggspensionsavgift (numera ålderspensionsavgift). Arbetsgivaren är däremot inte skyldig att betala andra socialavgifter. Enligt regeringens uppfattning bör arbete som utförs av lokalanställd personal på beskickningar och konsulat i i socialförsäkringshän- seende behandlas på samma sätt som annat arbete i . Det är också den huvudprincip som gäller enligt förordning 1408/71 (art. 16). Det finns, som vi ser det, inget godtagbart skäl att behandla personer som arbetar vid en beskickning eller ett konsulat för ett land utanför EU (eller EES) annorlunda än personer som arbetar vid beskickningar eller kon- sulat för länderna inom gemenskapen. Som anförts i de allmänna övervägandena skall enhetliga villkor gälla för likartade förmåner. Vad gäller den arbetsbaserade försäkringen skall det grundläggande försäkringsvillkoret vara att den enskilde har arbete i . Den som uppfyller detta villkor skall vara försäkrad för samtliga arbetsbaserade förmåner. Detta innebär att den arbetsbaserade försäk- ringen skall utvidgas för de lokalanställda som är försäkrade enligt AFL till att omfatta även tilläggspension, inkomstgrundad ålderspension och arbetsskadeförsäkring. Avsteg från den angivna principen bör göras endast i den mån det följer av internationella överenskommelser som ingått. Regeringen föreslår att bestämmelserna om den bosättningsbaserade respektive arbetsbaserade försäkringen (se avsnitt 6 och 7) skall gälla även anställda vid utländska beskickningar och karriärkonsulat här i landet samt deras betjäning, om det är förenligt med den i avslutade konventionen om diplomatiska förbindelser (SÖ 1961:1) respektive den i avslutade konven- tionen om konsulära förbindelser (SÖ 1974:10). Vid bedömningen av vilka personkategorier som skall omfattas av svensk socialförsäkring måste beaktas konventionernas bestämmelser om immunitet och privi- legier. Av intresse är främst bestämmelserna i artiklarna 33, 37 och 38 i konventionen om diplomatiska förbindelser respektive artiklarna 48 och 71 i konventionen om konsulära förbindelser. För personer som enligt konventionerna anses stadigvarande bosatta i den mottagande staten gäller begränsningar för immunitet och privilegier, vilket har betydelse för om den enskilde kan omfattas av svensk socialförsäkring. Underlag för bedömningen av om en person är att anse som stadigvarande bosatt enligt konventionerna kan lämnas av (protokollet). Den som vid tillämpningen av konventionerna inte undantas från svensk socialförsäkring skall vid tillämpningen av bestämmelserna i socialför- säkringslagen anses bosatt i . Vidare skall i ett sådant fall arbete som en sådan person utför vid tillämpningen av bestämmelserna i socialförsäkringslagen anses som arbete i . Även den försäkrades familj skall i sådana fall anses bosatt i . Beträffande påpekande att lokalanställda enligt EG-rätten (art. 16 i förordning 1408/71) skall omfattas av arbets- landets lagstiftning, men att medborgare i den sändande staten kan välja att omfattas av lagstiftningen i den staten, vill vi anföra följande. Be- stämmelserna i EG-rätten har företräde framför nationell lag. För tydlig- hets skull föreslås dessutom en uttrycklig bestämmelse om att EG-rätten har företräde framför den nu föreslagna socialförsäkringslagen. De lokal- anställda fråntas således inte möjlighet att välja det sändande landets lag- stiftning. Vad gäller förslag om uttag av egenavgifter kan följande nämnas. Frågan om avgifter vad avser den aktuella personkate- gorins inkomster kräver särskilda överväganden. Avgiftsfrågan får tas upp i samband med den beredning av utredningens förslag i betänkandet (SOU 1998:67) Socialavgiftslagen som pågår inom . Immunitet och privilegier gäller också för personer som har anknytning till internationella organisationer. En förteckning över sådana organisationer och personkategorier har intagits som bilaga till lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. I nämnda bilaga har också förtecknats tillämpliga stadgor och avtal. I en del av dessa finns bestämmelser om tillhörighet för tjänstemän vid Världssjöfartsuniversitetet i och deras familjemedlemmar. Försäkringstillhörigheten för sådan person skall liksom bedömas enligt respektive avtal eller stadga. Vi föreslår i sak ingen ändring för dessa persongrupper jämfört med nuvarande bestämmelser. 8.5 Biståndsarbetare m.fl. Regeringens förslag: Den bosättningsbaserade försäkringen skall vara utsträckt för en i bosatt person som arbetar utomlands för svenska trossamfund eller svenska ideella organisationer som bedriver biståndsverksamhet. De som för sådana organisationer tjänstgör utomlands skall vara försäkrade i såvitt avser den bosättningsbaserade försäk- ringen, om utlandsvistelsen kan antas vara längst . Detta gäller även medföljande familjemedlemmar. Utredningens förslag motsvarar regeringens såvitt gäller att den bo- sättningsbaserade försäkringen skall vara utsträckt för biståndsarbetare m.fl. när dessa tjänstgör utomlands. Dock föreslår utredningen att detta skall gälla oberoende av utlandsvistelsens längd, om den enskilde fort- farande har väsentlig anknytning till . Enligt utredningens förslag skall det utsträckta försäkringsskyddet gälla endast vid tjänstgöring i ut- vecklingsland. Vidare föreslår utredningen att biståndsarbetare m.fl. från försäkringskassorna skall kunna få bindande förhandsbesked i frågan om han eller hon skall anses bosatt i under utlandsvistelsen. Remissinstanserna: anser att väsentlig anknyt- ning till inte skall vara något försäkringsvillkor utan att det i stället bör användas en tidsfrist . Verket ser inte någon anled- ning att använda begreppet utvecklingsland samt avstyrker att det införs bindande förhandsbesked. anför att bosättningsbegreppet för biståndsarbetarna inte överensstämmer med folkbokföringen, varför måste kontrollera om de som avregistrerats som utflyttade skall omfattas av den bosättningsbaserade försäkringen. Verket framhåller att erforderliga uppgifter då inte kan hämtas från folkbokföringen. allmänna försäkringskassa anför att det kommer att föreligga stor osäkerhet om begreppet väsentlig anknytning innan detta har utvecklats i praxis. Forum Syd välkomnar att biståndsarbetare och missionärer erkänns som en speciell personkategori samt anför att i detta hänseende bör det vara lika regler inom den arbetsbaserade försäkringen som den bosätt- ningsbaserade. Vidare anser Forum Syd att begreppet väsentlig anknyt- ning till skall förtydligas och kompletteras med en tidsgräns . Vidare önskar Forum Syd förtydligande av rätten till sjukvård i under utlandsvistelse. Enligt behövs inte någon för- teckning över utvecklingsländer, eftersom även ett väl utvecklat land kan ha eftersatta grupper och etniska minoriteter. Forum Syd anser att denna personkategori skall ha rätt till arbetslöshetsförsäkring samt att tjänst- göringstiden utomlands skall vara beräkningsunderlag för pension. Nämnden för mission och Nämnden för i utlandet välkomnar att det i den bosättningsbaserade försäk- ringen tas hänsyn till behoven hos den aktuella gruppen. Dock anser nämnden att begreppet utvecklingsland bör bytas mot annat land. Vidare anför nämnden att begreppet väsentlig anknytning är för vagt, vilket skapar osäkerhet för den som söker utlandstjänst. Enligt nämnden bör det gälla en tidsgräns , medan graden av väsentlig anknytning kan vara avgörande tiden därefter. Beträffande den arbetsbaserade försäk- ringen föreslår nämnden att den aktuella gruppens utlandsarbete skall anses som arbete i såvitt gäller tilläggspension och arbetslös- hetsförsäkring. Enligt nämnden innebär utredningens förslag rörande den arbetsbaserade försäkringen klara försämringar för personal utanför EU/EES-området. Vidare framhåller nämnden att tillhörighet till pen- sionssystemet är en långsiktig trygghet, som är viktig för den enskilde och därmed för möjligheterna att rekrytera kvalificerad personal. befarar att det kan bli svårt att avgöra vad som utgör vä- sentlig anknytning till . Vidare befaras att det kan bli mycket svårt att skapa kriterier för vilka länder som är utvecklingsländer. Rådet anser det helt oacceptabelt om rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkring och arbetsskadeförsäkring skall föreligga endast om anställningen utomlands är högst . Bakgrund: För de biståndsarbetare m.fl. som utsänds av en statlig ar- betsgivare skall gälla de särskilda bestämmelser om utsändning av stats- anställda som tidigare behandlats i avsnitt 8.3. Beträffande de biståndsar- betare m.fl. som tjänstgör utomlands för enskilda svenska organisationer kan följande nämnas. I det följande avses, om inte annat anges, med biståndsarbetare även missionärer m.fl.