prop · GM0359 · 1999-01-01 00:00:00 — Reglerna om antidumpning är direkt kopplade till konkurrenspolitiken. De är politiskt både viktiga och känsliga i många länder eftersom antidumpning är den vanligast förekommande skyddsåtgärden mot importkonkurrens. Ingen har ännu föreslagit att antidumpning skall bli en särskild förhandlingsfråga i de kommande förhandlingarna. Möjligen kan det bero på ett motstånd hos några viktiga i-länder mot att ta upp denna kontroversiella fråga till diskussion endast efter Uruguayrundans avslutning och det nya ikraftträdande. har de länder, bland annat vissa , för vilka frågan är av stort intresse, ännu inte på något märkbart sätt agerat för att föra upp antidumpning på förhandlingsdagordningen. har ett starkt intresse av att tillämpningen av antidumpning och andra handelspolitiska skyddsåtgärder begränsas. De minskar konkurrensen och omvandlingstrycket i ekonomin och har därmed negativa effekter för tillväxt och sysselsättning. Regeringen anser att sådana åtgärder är skadliga inte endast för de drabbade exportörerna utan också för importlandet och bör tillgripas endast i undantagsfall. Mycket restriktiva villkor bör gälla internationellt. Regeringen önskar att även antidumpning finns med bland ämnena för en ny förhandling när mandatet läggs fast. 4.2.4 Handelsrelaterade immateriella rättigheter (TRIPS) Högteknologiska produkter och kreativa alster som skyddas av immaterialrättsliga regler utgör en allt viktigare del av den internationella handeln. Rådande olikheter mellan länder när det gäller skyddet av de immateriella rättigheterna blir alltmer tydliga. Detta har lett till tvister och störningar i handeln. Det var därför en väsentlig landvinning när om handelsrelaterade aspekter av immaterialrättigheter inkorporerades med det multilaterala handelspolitiska regelverket i samband med tillkomsten av WTO. fick i förhandlingarna långa övergångstider för sina åtaganden (5, 10 resp. ). I-länderna tillämpar avtalet . I WTO har man gjort stora ansträngningar på att försäkra sig om att i- länderna genomför och tillämpar avtalet på rätt sätt. kommer genomförande och tillämpning att börja granskas på samma sätt. Ett mycket omfattande tekniskt samarbete erbjuds därför . På några punkter innehåller avtalet i sin nuvarande form inbyggda åtaganden om fortsatta översyner och förhandlingar. Detta gäller geografiska ursprungsbeteckningar, undantaget för patent på växter och djur m.m. En översyn av hela avtalets tillämpning skall ske och därefter . Detta arbete kan komma att ske inom ramen för en ny runda. För svensk del är det viktigt att nuvarande åtaganden verkligen uppfylls av både i- och och att slå vakt om de åtaganden som gjorts. Avtalet är i det stora hela väl balanserat i nuvarande skick även om självfallet förbättringar kan göras. Dataåldern påverkar även det immaterialrättsliga området. har därför ett intresse av att avtalet införlivar de resultat som uppnåtts inom FN:s särskilda organ för immaterialrätt, , särskilt de senaste konventionerna på upphovsrättsområdet. intressen ligger nära övriga EU-länders och andra i-länders. I många frågor går en skiljelinje mellan u- och i-länder. Generellt sett verkar motsätta sig utvidgningar av avtalet. Eftersom avtalet just har börjat tillämpas av majoriteten för de minst utvecklade länderna har det inte ens trätt i kraft torde det knappast finnas förutsättningar för stora förändringar . Det är oklart vilken omfattning och form översynen av de undantag som gäller bl.a. patent för växter och djur, den s.k. biotekniköversynen kommer att få. En informationsinsamling för att kartlägga hur WTO- länderna tillämpar dessa bestämmelser inleddes . U- länderna deltar endast på frivillig basis eftersom de utnyttjar övergångstider även för detta område i avtalet. För flera är frågan om det immaterialrättsliga skyddet för biotekniska uppfinningar och för växtsorter känslig, vilket manifesterades redan när förhandlades. Det har bl.a. ifrågasatts hur det immaterialrättsliga skyddet påverkar livsmedelssäkerhet, länders rätt att råda över sina egna biologiska och genetiska resurser samt böndernas situation i . 4.2.5 Nya möjligheter för offentlig upphandling Den offentliga sektorn köper varor och tjänster för enorma belopp. Enbart inom EU motsvarade den offentliga upphandlingen av medlemsstaternas samlade bruttonationalprodukt. Många länder vill gynna de inhemska företagen när inköp görs för offentliga medel. Den offentliga upphandlingen är därför fortfarande relativt sluten. En ökad konkurrens kan ge betydande nationalekonomiska vinster, som den internationella handeln främjas. tillämpar en konkurrensutsatt, öppen och icke-diskriminerande upphandling i enlighet med på området. Nuvarande WTO- avtal är bristfälligt vad gäller deltagande länder, täckning och konstruktion. Endast en femtedel av WTO:s medlemsstater har undertecknat avtalet. Vissa sektorer ingår inte alls och många undantag görs från den i WTO grundläggande regeln om att mest-gynnad-nations- behandling. Enligt avtalsbestämmelserna inleddes en översyn . Den syftar till att vidga medlemskretsen, främst genom att göra avtalet mer attraktivt. Borttagande av nuvarande undantag och en utvidgad täckning kräver emellertid nya förhandlingar. Sådana förhandlingar är sannolikt bäst lämpade som en del i en samlad förhandlingsrunda. vill se förenklingar i avtalets innehåll och struktur och är öppet för att utvidga omfattningen genom förhandlingar. har mycket att vinna på ytterligare liberalisering av den offentliga upphandlingen. Av stort intresse är också att resterande i- länder och viktigare ansluter sig till upphandlingsavtalet. Avtalet anses dock för komplicerat och många länder ser inte tillräckliga vinster för egen del med att öppna sina upphandlingsmarknader för internationell konkurrens. Den vid sidan av EG viktigaste aktören, , har visat sig kallsinnig till att utvidga upphandlingsavtalet. En viktig fråga för är att miljökrav skall kunna ställas vid offentlig upphandling. Förhållandet mellan miljökrav och nuvarande regelverk kan därför behöva ses över. I WTO studeras också öppenheten i den offentliga upphandlingen enligt ett beslut års ministerkonferens i . Enligt beslutet skall ett förslag till avtal, som skulle gälla för alla WTO- medlemmar, utarbetas. Resultatet skall presenteras ministerkonferens. Flertalet har en avvaktande hållning till det pågående arbetet som löper långsamt. Ämnet berör problemet med korruption i den offentliga upphandlingen, som är särskilt känsligt för många . Korruption av detta slag är ett stort problem. Det drabbar de företag som spelar enligt reglerna och inte kommer ifråga för kontrakt som andra får genom att muta sig fram. Dessutom hämmas den ekonomiska utvecklingen i de länder där korruptionen i den offentliga sektorn har slagit rot. fäster särskild vikt vid att utnyttja arbetet i WTO för att bekämpa mutor och korruption av detta slag (jfr. Förhoppningsvis kommer pågående arbete om öppenhet att bli en språngbräda för fortsatt multilateralt arbete. har diskussionerna illustrerat att vägen till ett multilateralt avtal kan bli lång. 4.2.6 Handelspolitik och miljöfrågor Regeringen verkar för att ekonomisk tillväxt och hållbar ekologisk utveckling i alla länder skall bidra till en bättre hushållning av naturresurserna och till minskade miljöproblem. Handel och miljö är fortfarande en relativt ny och kontroversiell fråga i WTO-sammanhang. Ett stort antal frågor som rör sambandet mellan handelspolitik och miljöpolitik står på arbetsprogrammet. Arbetet har karaktäriserats av stora motsättningar mellan i- och . Många är starka motståndare till att miljöfrågor diskuteras i WTO. Synen i dessa länder präglas av en misstänksamhet att miljöhänsyn skall användas i protektionistiskt syfte från i-ländernas sida. Arbetet har lett till få rekommendationer och konkreta förslag till hur handelsreglerna skulle kunna ändras. Detta motsvarar knappast höga ambitionsnivå på området. Sambandet mellan handelspolitik och miljöfrågor är ett prioriterat område för och gemenskapen som helhet i WTO-sammanhang. Ett viktigt övergripande svenskt mål är att så långt som möjligt undanröja risken för konflikt mellan miljöpolitiska och handelspolitiska beslut. Målet är att internationellt jämförelsevis progressiva miljöpolitik skall få internationell spridning som våra handelsförbindelser skall vara intakta eller förbättras. Svenska företags tidiga miljöanpassning skall kunna utgöra en konkurrensfördel. strävan att åstadkomma en ömsesidigt stödjande handels- och miljöpolitik innebär bl.a. att vi verkar för att en allmän liberalisering av handeln kopplas till minskad miljöbelastning till förmån för en hållbar utveckling. Ur miljösynpunkt är ytterligare liberaliseringar av internationell handel av godo, eftersom den skapar förutsättningar för effektiv resursanvändning. En förutsättning för denna positiva effekt är emellertid att handeln åtföljs av en effektiv miljöpolitik, så att ökad miljöbelastning kan undvikas. I detta sammanhang är det särskilt viktigt att söka undanröja handelshinder som kan ha en negativ miljöpåverkan. Detta kan t.ex. gälla subventioner inom jordbruk, fiske och energiområdet. Subventioner kan få negativa miljöeffekter eftersom de bidrar till att snedvrida marknaderna och minska konkurrensen, vilket kan leda till bl.a. ett alltför hårt utnyttjande av naturresurser och till överexploatering på vissa områden. Inom energiområdet kan subventioner också innebära att ansträngningarna till hushållning och utveckling av miljöanpassade alternativ minskar. påverkar inte nationella möjligheter att ställa miljökrav förutsatt att de grundas på vetenskapliga belägg och inte syftar till att diskriminera. Det är dock viktigt att analysera hur WTO också skulle kunna stödja det globala miljöarbetet genom att t.ex. söka anpassa sig till och så långt som möjligt införliva vissa grundläggande miljöpolitiska principer, som försiktighetsprincipen. Förhandlingspositionerna är fortsatt låsta och konkreta framsteg inom området handel och miljö kommer endast att kunna vara möjliga genom att lyfta in det som en del i en större förhandlingsrunda. och medlemsländer verkar inom WTO för att handel och miljö skall omfattas av en ny runda. Regeringen ser det som angeläget att miljöperspektiven kan integreras i de kommande förhandlingarna och att handel och miljöfrågorna ges en skarpare profil i WTO. Mot denna bakgrund föreslog kommissionen i samband med ministerkonferensen i att WTO skulle organisera ett högnivåmöte om handel och miljö. Syftet med mötet är, enligt svensk uppfattning, att skapa förtroende mellan i- och u- länder och undanröja den misstänksamhet som präglar många syn på dessa frågor. Framsteg på handel och miljöområdet i samband med en ny runda förutsätter också att man inleder ett mer långsiktigt tänkande om hur dessa frågor bäst kan integreras och vad som bör prioriteras. Handel och miljöfrågan har bäring på många olika avtal i WTO. EG kommer att inleda en analys, som bl.a. omfattar en översyn av tidigare positioner. EG:s principinställning, att handel och miljö bör inkluderas inom ramen för en ny runda, har uttalat stöd hos många i-länder. Många u- länder är dock fortsatt skeptiska till området, som man inte anser bör behandlas inom WTO:s ram över huvud taget. 4.2.7 Handel och arbetsvillkor Ekonomisk utveckling i ett land leder som regel till förbättrade sociala villkor för landets medborgare. Fri handel kan bidra till detta genom den ekonomiska tillväxt som följer i dess spår. Samarbetet mellan länder på det handelspolitiska området kan även utgöra en hävstång för förbättrade arbetsvillkor. Vid WTO:s första ministerkonferens i uttalade världens handelsministrar sitt stöd för grundläggande mänskliga rättigheter i arbetslivet och arbete på området. och flera andra länder påtalade vid denna ministerkonferens och vid förra årets konferens i vikten av att denna fråga integreras i WTO:s fortsatta arbete. Det är som har huvudansvaret för den fortsatta utvecklingen och efterlevnaden av de konventioner som reglerar grundläggande mänskliga rättigheter inom arbetslivet. Dessa kommer till uttryck i konventioner om förbud mot tvångsarbete och diskriminering, rätt att bilda och ansluta sig till fackliga organisationer samt om minimiålder för arbetstagare. är det rimligt att utvecklingen av sker på ett sådant sätt att arbetsvillkoren kontinuerligt förbättras. Det faktum att frågan tagits upp i WTO utgjorde även ett positivt bidrag till arbetet i i samband med att antog en deklaration om grundläggande rättigheter i arbetslivet. Deklarationen förbättrar möjligheter att vidareutveckla sitt arbete inom detta område och utgör grunden för ett förstärkt övervakningsmaskineri i . Vid samma tillfälle uttalade sig även för en ny konvention om barnarbete, som är under utarbetande och som skall slutföras . WTO och dess återkommande ministerkonferenser erbjuder ökade möjligheter att även i handelssammanhang föra en dialog om mänskliga rättigheter på arbetsområdet. Situationen kompliceras dock av att en samlad u-landsgrupp befarar att krav avseende mänskliga rättigheter i WTO skall utnyttjas i protektionistiskt syfte för att stänga ute konkurrenter från från t.ex. och EU:s marknader. Denna misstänksamhet kvarstår trots att syftet inte är att behandla t.ex. löneskillnader, vilket direkt skulle slå mot vissa konkurrensfördelar i världshandeln, utan endast grundläggande mänskliga rättigheter. Regeringen anser att det finns behov av att utveckla dialogen om dessa frågor i WTO. Om framsteg skall nås måste diskussionerna bygga på förtroende och inte på hot om handelsrepressalier. En sådan dialog skulle även utgöra ett fortsatt stöd för det arbete som utför för att förbättra efterlevnaden av grundläggande mänskliga rättigheter på arbetslivets område. skulle den bidra till att undanröja den oro som många känner för hur dessa frågor integreras i handelspolitiken. har som frihandelsförespråkare och stor biståndsgivare en möjlighet att agera brobyggare. En möjlig väg är att låta de regelbundna handelspolitiska ländergranskningar som görs inom WTO även behandla frågan om villkor i arbetslivet. Då skulle man få till stånd en dialog utan att den direkt skulle leda till handelspolitiska sanktioner eller andra åtgärder. Även detta är dock kontroversiellt i WTO. Frågan om grundläggande rättigheter i arbetslivet och handel har en sådan sprängkraft att den skulle kunna äventyra starten av en ny förhandling. är en organisation där enighet krävs i beslutsfattandet och effekterna av ett sådant misslyckande för handelsystemet skulle även negativt påverka den ekonomiska och därmed också den sociala utvecklingen. Inom EG råder bred enighet om vikten av att man på detta område arbetar med förtroendeskapande initiativ och inte i konfrontation med u- länderna, t.ex. genom hot om repressalier. Försök har gjorts att utnyttja positiva incitament, genom att i det Generella systemet för preferenser (, GSP), där erbjuds lägre tullar, bevilja ytterligare tullnedsättningar för länder som respekterar . De åtgärder som föreslagits har dock varit alltför blygsamma, som flera uttalat skepsis eftersom systemet genom att ge olika länder olika behandling innebär ett avsteg från principen om icke-diskriminering. Ett särskilt problem i sammanhanget är de orättvisa konkurrensvillkor som kan uppstå då ett land sänker kraven på företagen när det gäller rättigheter och arbetsvillkor, s.k. social dumpning. WTO måste kunna hantera alla frågor som har betydelse för handelns utveckling. Den politiska dialogen inom WTO kan utgöra ett stöd för opinionsbildande verksamhet och för frivilliga åtgärder, t.ex. uppförandekoder, inom näringslivet. FN:s generalsekreterare har även presenterat ett viktigt förslag om samverkan mellan FN och näringslivet för att ge företagen stöd att utveckla strategier om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet. 4.2.8 Korruption ett stort handelshinder Korruption utgör ett allvarligt handelshinder i många länder, inte minst i och tidigare statshandelsländer. Kampen mot korruption är något regeringen uppmärksammar även i ett handelspolitiskt sammanhang. Inom ramen för antogs en konvention med syfte att förbjuda bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärstransaktioner. Konventionen trädde i kraft och är öppen att ansluta sig till även för länder som inte är med i . Regeringen anser att korruption är ett område som bör tas upp till diskussion inom WTO. Den diskussion som förs i WTO för att förbättra öppenheten inom området offentlig upphandling utgör ett första steg i denna riktning. När det gäller offentlig upphandling medför ökad öppenhet och insyn, att möjligheterna till korruption minskar (jfr. Förenkling av handelsprocedurer är ett annat område som kan bidra till minskad korruption. Minskad byråkrati vad gäller t.ex. tillstånd för att importera varor i ett land, minskar risken för korruption. Från svensk sida menar vi att det finns behov av att inom WTO redan nu utvidga denna diskussion för att, med OECD-arbetet som förlaga, fortsätta kampen mot korruption även i handelspolitiska sammanhang. Inom avser regeringen att fortsätta arbeta med att få fler länder att ansluta sig till konventionen. 4.2.9 Elektroniska handeln ökar Marknaden för elektronisk handel har vuxit lavinartat, både när det gäller vanlig konsumenthandel och handel mellan företag. uppskattades handeln till och spår man att den skall ha ökat till . Förra årets ministermöte i beslutade dels att handelspolitiska frågor i samband med elektronisk handel skall analyseras ytterligare i WTO, dels att den elektroniska handeln också fortsättningsvis skall vara fri från tullar och avgifter utöver dem som gäller för vid normal handel (dvs. en vara som beställs elektroniskt från ett annat land beläggs med tull på sedvanligt sätt då den passerar gränsen, medan den elektroniska transaktionen inte belastas med avgifter från myndigheternas sida). Målet är att utreda om och hur beträffande varor, tjänster och immaterialrätt omfattar den elektroniska handeln. Det är oklart vad som kan bli föremål för kommande förhandlingar. Om man i arbetsprogrammet konstaterar att viktiga handelspolitiska aspekter av elektronisk handel ej täcks av nuvarande regelverk så behöver detta kompletteras. Flera uttrycker oro för att den elektroniska handeln kommer att innebära att de hamnar ytterligare på efterkälken i den internationella handeln eftersom de saknar infrastrukturen och den nödvändiga kunskapsbasen. Stora satsningar på utbildning och en utbyggnad av infrastrukturen, främst av telenäten, kommer att bli nödvändiga. De flesta är dock överens om att den elektroniska handeln kommer att innebära stora möjligheter för då de kommer att kunna delta i den internationella handeln på helt nya villkor. Ett omfattande analysarbete angående olika aspekter av elektronisk handel, inklusive konsumentsäkerhet och skattetekniska frågor, pågår i parallellt med arbetet i WTO. 4.2.10 Tvistlösningssystemet ses över En översyn av avtalet för tvistlösning i WTO påbörjades . Tvistlösningssystemet skall säkerställa efterlevnad av WTO-avtalen och systemet anses av såväl medlemsländer som utomstående experter fungera ganska väl. Detta hindrar inte att det lagts fram många relativt långtgående förslag till förändringar, bl.a. från EG, och . mellan och EG demonstrerar en del av tvistlösningssystemets brister. Båda parter i konflikten hävdar att man följer . Tolkningarna är så vitt skilda att parterna, trots långt utdragna förhandlingar, inte kunnat komma överens utan balanserat på randen till ett handelskrig. Detta belyser den viktigaste frågan när det gäller oklarheterna i tvistlösningsmekanismen, nämligen hur avtalet reglerar efterlevnaden av fattade WTO-beslut. T.ex. om en part efter tvistlösning gjort förändringar i sin lagstiftning och därmed anser sig ha följt utslaget, medan motparten anser att förändringarna är otillräckliga. , liksom övriga EU-länder och , arbetar för ökad öppenhet och insyn i tvistlösningsprocessen. Parternas inlagor och dokumentation bör kunna göras offentliga så att det blir möjligt för allmänheten att följa argumenten i den handelspolitiska debatten. Detta möter tyvärr stort motstånd, framförallt från u-landshåll. 4.2.11 Övriga frågor Andra frågor som kan bli föremål för förhandlingar är revideringar av befintliga avtal, som t.ex. avtalen om subventioner, ursprungsregler, tullvärde, statlig handel eller tekniska handelshinder (TBT). Det sistnämnda området är av stor vikt för handeln och utgör en av de viktigaste frågorna i de handelspolitiska diskussionerna mellan och . Frågan om att vidareutveckla nuvarande i WTO kan därmed även komma att behandlas i en ny runda. Dessutom kan en rad institutionella frågor, som bland annat omfattar styrningen av organisationen, komma att ingå. Det är för tidigt att bedöma i vilken utsträckning dessa frågor kommer att ingå i en ny förhandlingsrunda. Förbättringar och förändringar av regelverket utgör en process och omfattningen av dessa förändringar blir avgörande för om de kommer att ingå som särskilda förhandlingsområden eller ej. 5 intressen i en ny förhandling Regeringens bedömning: Multilaterala regler gynnar särskilt mindre och ekonomiskt svagare länder. Utvecklingsländerna har därför ett starkt intresse av att de kommande förhandlingarna blir framgångsrika. Det gäller särskilt handeln med jordbruksprodukter samt textil och konfektion. Utvecklingsländerna måste erbjudas bättre tillgång till industriländernas marknader och att handeln mellan underlättas. Särskilt viktigt blir att se till att resultatet blir till fördel för de minst utvecklade länderna. Skälen för regeringens bedömning: WTO är en global organisation med 134 medlemsländer. Ett trettiotal länder ansöker och förhandlar om medlemskap. De länder som fortfarande står utanför är i första hand tidigare statshandelsländer, t.ex. , och flertalet övriga tidigare Sovjetrepubliker, samt vissa oljeproducerande stater i . blev medlem i WTO 1998. Regeringen fäster stor vikt vid att även och skall kunna upptas i WTO:s medlemsskara. utgör en klar majoritet av WTO:s medlemsländer med de möjligheter detta innebär att påverka organisationens framtid. Det stora antalet i medlemskretsen illustrerar även betydelsen av WTO och dess regelverk för de mindre och svagare länderna i världen. Ett starkt WTO är i intresse. utgör däremot ingen homogen grupp och agerar sällan som en sådan i WTO. Det finns ett antal frågor där flera har gemensamma intressen. Många har t.ex. ett starkt intresse av att minska de hinder för import av teko-produkter som flera i-länder upprätthåller. Bl.a. och EG tillämpar fortfarande kvantitativa importbegränsningar och relativt höga tullnivåer. Handel med jordbruksprodukter är ett annat område där många har exportintressen. Tillvaratagandet av intressen i en ny WTO-förhandling utgör ett viktigt inslag i solidariska utrikespolitik. Det bästa medlet för att uppnå detta är att EG, övriga industriländer och själva verkar för ökad öppenhet på det handelspolitiska området. Även de mer utvecklade har en viktig roll att spela i sammanhanget. För små och sårbara länder är det särskilt angeläget att andra länder, inklusive , erbjuder säkra och förutsebara villkor för handeln. Att alla tullar binds i WTO på den nivå som tillämpas, så att de inte ensidigt kan ändras, blir därför särskilt viktigt för . Det faktum att u- länderna ännu har många tullar obundna verkar också hämmande för handeln mellan själva. Flertalet i-länder tillämpar särskilda förmånssystem, s.k. GSP, där varor från kan importeras till lägre tull än normalt. De minst utvecklade länderna ges extra förmåner. EG:s avtal med ett 70-tal tidigare kolonier, det s.k. , bidrar ytterligare till att varor från de fattigaste länderna ges kostnads- och konkurrensfördelar och i flertalet fall inte beläggs med tull. EU:s medlemsländer har satt som mål att alla de minst utvecklade länderna skall erbjudas nolltullar för i princip alla varor.