prop · GM0315 · 1999-01-01 00:00:00 — Kontinuiteten enligt andra stycket innebär bl.a. att övertagande sker av rätt till avdrag för underskott i förvärvskälla och till kvarstående avdrag för reaförlust enligt 2 § 14 mom. första stycket SIL, av uppskov enligt andelsbyteslagen eller lagen om koncerninterna andelsöverlåtelser samt av rätt till avdrag för sådana kvarstående underskott hos komman- ditdelägare och vissa andra delägare i handelsbolag som regleras i 18 § KL och hos delägare i vissa utländska juridiska personer som regleras i 2 § 15 mom. I fråga om övertagande av underskott vid fusion eller fission mellan ekonomiska föreningar krävs inte i motsats till vad som gäller vid fu- sion enligt nuvarande regler att föreningarna är kooperativa i beskatt- ningshänseende (jfr avsnitt 8.1.3, under . 12 § Bestämmelsen innebär att rätten till räkenskapsenlig avskrivning inte går förlorad om övertagna inventarier i det övertagande företagets räken- skaper tas upp till ett högre värde än det värde som gällde för det över- låtande företaget. Motsvarande regel finns inte för värder av lager. Det innebär att om det övertagande företaget tar upp övertaget lager till ett högre värde anses uppskrivning ha skett. Det övertagande företaget kommer att beskattas för denna uppskrivning (jfr avsnitt 8.1.3). 13 § I avsnitt 8.1.3, under rubriken , föreslås att beloppsspärren vid fusion i nuvarande 7 § femte stycket UAL förs över till de enhetliga reg- lerna. Beloppsspärren har tagits in i den aktuella paragrafen. Den allmänna beloppsspärren i 7 § första stycket UAL utgår från den nya ägarens eller de nya ägarnas kostnad för att erhålla det bestämmande inflytandet över förlustföretaget. Enligt nuvarande 7 § femte stycket UAL avses vid fusion med kostnad fusionsvederlaget. Som kostnad vid fusion eller fission bör emellertid avses även utgifter som det över- tagande företaget haft för förvärv av andelar i det överlåtande företaget. Vid fission bör med kostnad avses summan av fissionsvederlagen och kostnader av det nämnda slaget som de övertagande företagen haft. Första stycket andra och tredje meningarna har utformats i enlighet med det anförda. Andra stycket har utformats med hänsyn till följande överväganden. Enligt nuvarande 7 § femte stycket UAL gäller beloppsspärren vid fusion enligt 11 kap. 1 § bankaktiebolagslagen (1987:618) och 15 a kap. 1 § försäkringsrörelselagen (1982:713). omfattades även fusioner enligt 12 kap. 1 och 3 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar samt enligt 7 kap. 1 och 2 §§ sparbankslagen (1987:619). Dessa fusioner har emellertid undantagits genom lagstiftning (prop. 1993/94:234). Beloppsspärren bör i princip gälla generellt vid fusion och fission utom när ett helägt dotterföretag går upp i sitt moderföretag. De fusioner som undantogs bör emellertid alltjämt undantas. De skäl som talar för dessa undantag talar även för att fusioner enligt 10 kap. 1 och 2 §§ lagen (1995:1570) om medlemsbanker undantas. Hade det övertagande företaget före fusionen eller fissionen be- stämmande inflytande över det överlåtande företaget och utlöstes inte beloppsspärren när inflytandet uppkom, saknas anledning till att den skall utlösas av fusionen eller fissionen. Bestämmelsen i tredje stycket skall ses mot denna bakgrund. 14 § Första stycket har samma innebörd som aktuella delar av nuvarande 12 § andra stycket UAL. Andra stycket har samma innebörd som nuvarande 12 § fjärde stycket andra meningen UAL. Tredje stycket har samma innebörd som aktuella delar av nuvarande 3 § fjärde stycket UAL. 15 § Första stycket motsvarar nuvarande 12 § tredje stycket första meningen UAL. Den springande punkten är inte att det överlåtande och det över- tagande företaget ingick i samma koncern före fusionen eller fissionen (jfr den gällande bestämmelsen) utan att koncernbidrag har kunnat läm- nas mellan företagen med verkan vid beskattningen. Första stycket har utformats i enlighet härmed. Orden med verkan vid beskattningen uttrycker att koncernbidraget skall medföra rätt till avdrag hos det läm- nande företaget och beskattas hos det mottagande företaget. 16 § Paragrafen har samma innebörd som 12 § tredje stycket andra meningen UAL. 17 § Paragrafen har samma innebörd som nuvarande 2 § 4 mom. åttonde stycket andra meningen SIL. 18 § Paragrafen motsvarar 17 § andra stycket och 18 § IGOL. I enlighet med förslagen i avsnitt 8.1.2 har den ändringen gjorts att även avdrag för underskott i förvärvskälla och för kvarstående reaförlust får övertas. Be- greppet nettovärde har preciserats. En förpliktelse som inte har redovisats eller som har redovisats inom linjen har inget skattemässigt värde och påverkar således inte nettovärdet. 19 § Paragrafen motsvarar 14 § IGOL. Ändringar har gjorts som motiveras i avsnitt 8.4. En förutsättning för att bestämmelserna i paragrafen skall aktualiseras är att inkomsten från den utländska verksamheten inte är undantagen från beskattning i enligt dubbelbeskattningsavtal. I 14 § andra stycket första meningen IGOL finns en bestämmelse om att det övertagande företaget får beskattas. En sådan bestämmelse behövs inte i den aktuella paragrafen, eftersom den överförda verksamheten inte omfattas av kontinuiteten enligt 11 §. 20 § Verksamhetsöverlåtelser behandlas i kap. 9. Villkoret i första stycket 1 var i lagrådsremissen placerat i 4 §. Villkoren i första stycket 2 och 3 motsvarar villkoren i 9 § första stycket 1 och 2. 21 § Vid tillämpning av skälighetsregeln i andra stycket kan interna avskriv- ningsplaner, om sådana finns, komma till användning. En annan möj- lighet är att det skattemässiga värdet av en tillgång uppskattas med led- ning av anskaffningsvärdet, tillämpade kollektiva anvskrivningssatser för olika beskattningsår och tiden för innehavet av tillgången. I lagrådsremissen fanns ett uttalande av innebörd att en verksam- hetsöverlåtelse inte föreligger om marknadsvärdet av vederlaget under- stiger marknadsvärdet av de överlåtna tillgångarna. Detta uttalande var felaktigt och har utgått. Som framgår av kommentaren till 20 § är det i sådant fall fråga om en sammansatt transaktion. 23 § Se kommentaren till 25 §. 24 § I paragrafen finns en bestämmelse om anskaffningsvärdet på de andelar som erhålls i ersättning. I 11 § andelsbyteslagen finns en särskild turordningsregel för de fall då säljaren redan har andelar av samma slag och sort som de andelar som lämnas som ersättning vid andelsbytet eller senare förvärvar sådana andelar. Motsvarande turordningsregel finns i lagen om koncerninterna andelsöverlåtelser. I de lagarna behövs regleringen för att man skall kunna ta ställning till när beskattning av uppskovsbelopp skall ske. En regel av detta slag behövs däremot inte vid verksamhetsöverlåtelser, eftersom den uppskjutna beskattningen sker hos det köpande företaget när detta säljer eller förbrukar de överlåtna tillgångarna. 25 § Lösningarna ansluter till lösningarna i 21 och 22 §§. Vad gäller lager- tillgångar och inventarier m.m. erhålls kontinuitet genom att överlåtelsen behandlas som ett köp till skattemässiga värden. I fråga om reavinst- tillgångar sker ingen beskattningsåtgärd hos det säljande företaget, utan det köpande företaget inträder i det säljande företagets skattemässiga situation. Detta innebär bl.a. att vid avyttring av en övertagen närings- fastighet det företag som vid verksamhetsöverlåtelsen utgjorde köpande företag skall anses ha gjort de värdeminskningsavdrag och liknande avdrag som gjorts av det vid verksamhetsöverlåtelsen säljande företaget. (I fråga om omsättningsfastigheter reducerar sådana avdrag förvärvarens anskaffningsvärde.) 26 §§ Lösningen överensstämmer med den i IGOL. Övertagande av periodise- ringsfonder och ersättningsfonder är frivilligt. Bestämmelsen i första stycket sista meningen har lagts till i enlighet med Lagrådets förslag. Lagrådet har i sitt yttrande anfört att det är önsk- värt att det i sammanhanget klargörs om den övertagna skatteskulden är en sådan förpliktelse som avses i 4 § första stycket 2 i förslaget i lagråds- remissen vilket motsvarar 20 § första stycket 1 i denna proposition. Enligt regeringens uppfattning utgör en latent skatteskuld en förpliktelse av det nämnda slaget. 27 § I paragrafen anges att övertagande av reserveringar för framtida utgifter är obligatoriskt. Motsvarande bestämmelse i fråga om fusioner och fissioner fanns i lagrådsremissen i 21 §. Lagrådet har ifrågasatt om inte bestämmelserna kan slopas. Regeringen delar denna bedömning såvitt gäller 21 §. Av 21 25 §§ följer emellertid inte att reserveringar för fram- tida utgifter skall övertas vid verksamhetsöverlåtelser. Enligt regeringens bedömning behövs därför bestämmelsen i 27 §. 28 § Av 9 andra stycket och 20 § första stycket IGOL följer att vid en inter- nationell verksamhetsöverlåtelse rätt till avdrag för underskott i förvärvs- källa och till kvarstående avdrag för reaförlust får övertas om det säljan- de företaget är ett bankaktiebolag eller ett försäkringsaktiebolag. Det kan inte anses motiverat att avdrag av det aktuella slaget övertas vid en verk- samhetsöverlåtelse. Av art. 5 och 9 i fusionsdirektivet följer att inte är förpliktat att ha regler om sådant övertagande vid gränsöver- skridande verksamhetsöverlåtelser om regler av detta slag inte gäller vid verksamhetsöverlåtelser mellan svenska företag. 29 och 30 §§ Lösningarna överensstämmer med dem i IGOL. I 30 § har dock inte tagits in någon regel som hindrar avdrag för en förlust hos det säljande företaget på grund av verksamhetsöverlåtelsen. 18.5 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Anvisningar till 22 § punkt 1 Genom den nya tredje meningen i tredje stycket blir den föreslagna reg- leringen av överlåtelser inom koncerner tillämplig på fysiska personer som är delägare i ett handelsbolag, vilket avyttrar aktier eller andra andelar med vinst till ett företag som ingår i samma koncern som handelsbolaget. Nuvarande fjärde och femte styckena har flyttats till punkt 1 a. Nu- varande sjätte och sjunde styckena har flyttats till punkt 1 b. punkt 1 a Anvisningspunkten har fått en delvis ändrad utformning i förhållande till förslaget i betänkandet Första stycket motsvarar nuvarande punkt 1 fjärde stycket första me- ningen. Lydelsen har anpassats till att en definition av uttag har tagits in i andra och tredje styckena. Enligt den nya lydelsen skall uttag av en tillgång behandlas som om tillgången avyttrats mot en ersättning som motsvarar marknadsvärdet. Av bestämmelsens inplacering bland reglerna för näringsverksamhet följer att beskattning skall ske endast om ersätt- ning eller reavinst vid en verklig avyttring skulle ha tagits upp som intäkt av näringsverksamhet. Det gällande villkoret om detta i nuvarande punkt 1 fjärde stycket andra meningen har därför utgått som obehövligt. Villkoret i nuvarande punkt 1 fjärde stycket andra meningen om att särskilda skäl mot uttagsbeskattning inte får föreligga har ersatts av ut- förliga bestämmelser i underprislagen (jfr sjätte stycket). Dessa be- stämmelser gäller överlåtelse av tillgångar till underpris mellan olika subjekt. I andra och tredje styckena finns en definition av uttag som inte har någon motsvarighet i den gällande lydelsen av punkt 1. I andra stycket har definitionen av uttag justerats i enlighet med förslag av Lagrådet. Ett uttag föreligger om den skattskyldige tillgodogör sig en tillgång för egen konsumtion eller genom att överlåta den utan vederlag till exempelvis en närstående. I tredje stycket har det förtydligandet gjorts att uttag före- ligger även vid överlåtelse utan ersättning eller till underpris från ett handelsbolag. Begreppet marknadsvärde definieras i fjärde stycket. Definitionen motiveras i avsnitt 5.6. Där behandlas även uttrycket affärsmässigt moti- verat. Uttag föreligger givetvis inte om priset är lågt på grund av att över- låtaren gjort en dålig affär. Antag att en skattskyldig har överlåtit en till- gång till annan till ett pris under marknadsvärdet och inte kunnat göra sannolikt att priset är affärsmässigt motiverat. Även om den skattskyl- dige till äventyrs kan göra sannolikt att ett högre pris fortfarande under marknadsvärdet skulle ha varit affärsmässigt motiverat, skall uttagsbe- skattning ske till marknadsvärdet. Förhållandena torde ofta vara sådana att något bestämt marknadspris inte kan fixeras. Man får då nöja sig med en uppskattning av ett intervall inom vilket marknadspriset rimligen bör ligga. Ligger priset i detta inter- vall får priset anses marknadsmässigt. Skall uttagsbeskattning ske, bör tillgången anses ha avyttrats för det lägsta pris som kan anses ligga i intervallet. Förslaget innebär att det i KL kommer att finnas två definitioner av marknadsvärde, dels den nu aktuella definitionen som gäller vid tillämpning av bestämmelserna om uttag och i underprislagen, dels definitionen i punkt 1 av anvisningarna till 42 §, som gäller vid beräkning av värde av löneförmån och liknande. En samordning har skett i lagrådsremissen om en ny inkomstskattelag. Femte stycket 1 motsvarar med redaktionella ändringar nuvarande punkt 1 fjärde stycket tredje meningen. Femte stycket 2 motsvarar i huvudsak nuvarande punkt 1 fjärde stycket fjärde meningen. Här har införts en ändring i förhållande till betänkandet genom att undantaget har begränsats till situationer när marknadsvärdet överstiger omkostnads- beloppet. Är marknadsvärdet lika med eller lägre än omkostnadsbeloppet kommer uttagsbeskattning att leda till att avdrag medges för den verkliga förlusten eller, om marknadsvärdet och omkostnadsbeloppet är lika, att varken vinst eller förlust uppkommer. I sjätte stycket finns en hänvisning till underprislagen. Enligt 1 § den lagen skall uttagsbeskattning inte ske om i lagen angivna villkor uppfylls. Vidare följer av 11 § fusionslagen att uttagsbeskattning inte skall ske vid fusion eller fission om i lagen angivna villkor uppfylls. Det har inte ansetts behövligt att erinra om det i KL. Nuvarande punkt 1 femte stycket har flyttas till sjunde och åttonde styckena. Bestämmelsen om uttag av tjänst som är ändrad i förhållande till betänkandet har fått en något annorlunda utformning. Jfr avsnitt 5.5. I lagrådsremissen fanns ett nionde stycke av innebörd att vid en över- låtelse till underpris vid vilken uttagsbeskattning sker skall skattemässig kontinuitet råda mellan å ena sidan överlåtaren eller tillhandahållaren och å andra sidan förvärvaren. Regleringen bör övervägas vidare (Dir: 1998:55) och bestämmelsen har inte tagits med i propositionen. punkt 1 b Till punkten har flyttats bestämmelserna i nuvarande punkt 1 sjätte och sjunde styckena. Anvisningspunkten har fått en något ändrad lydelse i förhållande till betänkandet. Särskilda skäl mot uttagsbeskattning kan svårligen föreligga i fall som avses i det nämnda sjätte stycket. Den gällande förutsättningen att särskilda skäl mot uttagsbeskattning inte föreligger har därför tagits bort. Enligt den nuvarande lydelsen av punkt 1 sjätte stycket 2 skall uttags- beskattning ske under förutsättning att särskilda skäl mot det inte före- ligger om en näringsidkare har upphört att vara skattskyldig för in- komst av en förvärvskälla. Lydelsen fångar inte in fallet att skatt- skyldigheten för en förvärvskälla har upphört endast delvis. Ett exempel kan vara att en allmännyttig ideell förening är undantagen från skatt- skyldighet från såväl inkomst av kapitalförvaltning (7 § 5 mom. första stycket SIL) som från inkomst av en rörelse som har naturlig anknytning till föreningens ändamål (7 § 5 mom. andra stycket SIL). En sådan förening kan, om rörelsen ändrar inriktning, gå miste om frikallelsen från skattskyldighet för inkomst av rörelsen som frikallelsen från skattskyldighet från inkomst av kapitalförvaltningen kvarstår. Med anledning av det anförda har punkten 2 utformats så att uttags- beskattning skall ske till den del skattskyldighet för inkomst av en för- värvskälla helt eller delvis har upphört. Bestämmelsen i punkten 3 har införts efter förslag av Lagrådet. Tillämpning kan bl.a. aktualiseras då en ideell förening som är skatt- skyldig för viss del av en verksamhet överför en tillgång från denna del till en del för vilken skattskyldighet inte föreligger. Punkten 4 som motsvaras av punkt 3 i lagrådsremissen har av likformighetsskäl ut- formats på ett med punkten 2 likartat sätt. Nuvarande punkt 1 sjunde stycket andra meningen har utgått. Den situation som avses i nuvarande punkt 1 sjunde stycket första meningen torde inte kunna aktualiseras. Bestämmelsen har därför utgått. till 23 § punkt 13 Bestämmelsen i nuvarande andra stycket andra meningen avser förvärv av inventarier i samband med ett benefikt förvärv av en näringsverksam- het. Enligt bestämmelsen skall, om inte särskilda omständigheter föran- leder annat, som anskaffningsvärde för inventarierna anses det för den tidigare ägaren gällande skattemässiga restvärdet. Benefika överlåtelser genom gåva och bodelning av annan anledning än makes död omfattas av bestämmelser i underprislagen, som innebär att om villkoren i lagen uppfylls avyttring av tillgångarna i fråga skall anses ha skett för det skattemässiga värdet. Detta värde blir anskaffningsvärde för förvärvaren. Regleringen i underprislagen bör vara exklusiv. Den aktuella bestämmel- sen har därför justerats. I lagrådremissen fanns i tolfte stycket en bestämmelse om att att en skillnad mellan det skattemässiga anskaffningsvärdet och ett lägre värde som tas upp i bokföringen får skrivas av . Stycket hade samband med en bestämmelse i punkt 1 a nionde stycket av anvisningar- na till 22 § som föreskrev att om överlåtaren uttagsbeskattas utgör an- skaffningsvärdet för förvärvaren av tillgångarnas marknadsvärde. De två bestämmelserna har inte tagits med i propositionen eftersom frågan om en sådan reglering skall utredas vidare (dir. 1998:55). punkt 33 Genom den nya sista meningen blir förlustregeln tillämplig på fysiska personer som är delägare i ett handelsbolag, vilket avyttrar reavinst- egendom med förlust till ett företag i samma intressegemenskap (se kapitel 10). till 24 § punkt 1 I sista stycket har gjorts en redaktionell ändring med hänsyn till att 27 § 4 mom. SIL föreslås slopas. till 32 § punkt 14 RSV har påpekat att enligt ordalydelsen är stoppreglerna tillämpliga när ett fåmansföretag överlåter egendom till underpris till en fysisk person som är delägare i företaget även om underprislagen är tillämplig. I an- visningspunkten har införts en bestämmelse som gör ett undantag för denna situation. Ikraftträdandet Ikraftträdandebestämmelsen har ändrats redaktionellt i förhållande till lagrådsremissen. Ordet händelser har bytts mot omständigheter. Här avses t.ex. avyttring, olika former av uttag och sådana omständigheter som anges i punkt 1 b av anvisningarna till 22 § (som inte i formell mening innebär uttag). 18.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt 2 § 4 mom. I momentet har ändringar gjorts i koncernregeln i tionde stycket i enlighet med det förslag som aviserats i regeringens skrivelse 1997/98:66. Ikraftträdandet De nya bestämmelserna i 2 § 4 mom. tionde stycket gäller för avyttringar fr.o.m. . En särskild bestämmelse gäller enligt punkt 2 för aktier i svenska aktiebolag som utgjort vederlag vid en koncernintern överlåtelse som skett . När aktierna avyttras beräknas reavinsten med utgångspunkt i anskaff- ningsvärdet på de aktier som avyttrades genom den koncerninterna över- låtelsen. En förutsättning är att det köpande företaget fortfarande innehar dessa andelar. Har en sådan vinstberäkning skett justeras det köpande företagets anskaffningsvärde för de koncernöverlåtna andelarna till mark- nadsvärdet för dessa andelar vid förvärvstidpunkten. Enligt punkt 3 skall vinsten i ett fall beräknas med utgångspunkt i an- skaffningsvärdet på de överlåtna aktierna även om det köpande företaget inte längre innehar dessa. Det gäller om aktierna sålts vidare till ett pris som understiger marknadsvärdet. Har en sådan vinstberäkning skett justeras anskaffningsvärdet för andelarna hos det företag som då innehar dessa till marknadsvärdet för den koncerninterna över- låtelsen. Detta gäller dock endast om det värdet är högre än det faktiska anskaffningsvärdet hos det ägande företaget. 18.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt 2 § 1 mom. Ändringen i tredje stycket är redaktionell. I fjärde stycket har tagits in en bestämmelse om beskattningsåret för det övertagande företaget vid en fusion eller en fission såvitt avser den övertagna verksamheten. Bestämmelsen som ändrats redaktionellt i förhållande till lagrådsremissen motiveras i avsnitt 8.1.2. Enligt 9 § första stycket 3 fusionslagen utgör det ett villkor för att undantag från beskattning skall medges enligt den lagen att beskattningsåret för den överlåtna verksamheten inte kommer att överstiga 18 månader. I åttonde stycket har gjorts ändringar som innebär att hela beloppet och inte som av en reavinst eller reaförlust vid avyttring av fastighet som görs av aktiebolag m.fl. juridiska personer skall beaktas. Ändringarna motiveras i avsnitt 5.3.3.4. Bestämmelsen i tionde stycket som motiveras i avsnitt 8.2 är tillämplig när det övertagande företaget vid en fusion eller fission innehar andelar i det överlåtande företaget och dessa utgör lagerandelar. För att någon beskattningskonsekvens inte skall uppkomma skall andelarna anses ha avyttrats för det skattemässiga värdet. 2 § 4 mom. Bestämmelserna i nuvarande första sjätte styckena, sjunde stycket första och andra meningarna samt åttonde och elfte styckena har ersatts av bestämmelser i fusionslagen. Det stycke som finns kvar i momentet motsvarar i sak nuvarande sjunde stycket sista meningen. Den s.k. förlustregeln i nuvarande nionde stycket har med förändrat innehåll förts över till ett nytt 4 a mom. Den s.k. koncernregeln i nuvarande tionde stycket har med förändrat innehåll förts en ny lag, lagen om uppskov med beskattningen vid andels- överlåtelser inom koncerner. Utdelning av en tillgång behandlas enligt underprislagen, om villkoren i lagen för att underlåta uttagsbeskattning uppfylls, som avyttring för ett vederlag som motsvarar det skattemässiga värdet av tillgången. För- värvaren skall anses ha anskaffat tillgången till skattemässigt värde. Denna reglering, som gäller oberoende av om mottagaren är skattebefriad från utdelningen eller ej, har ersatt bestämmelsen i nuvarande tolfte stycket. 2 § 4 a mom. I momentet har förlustregeln i nuvarande 2 § 4 mom. nionde stycket tagits in. Materiella ändringar har gjorts som motiveras i kapitel 9. Bestämmelserna i andra stycket 1 och 2 motiveras i avsnitt 12.1 resp. 12.3. Förlustregeln gäller vid överlåtelse av reavinstegendom inom en intressegemenskap och innebär att avdrag för förlust medges först när tillgången inte längre existerar eller innehas av ett företag som är i in- tressegemenskap med säljaren. Avdrag för förlusten medges inte heller om tillgången säljs tillbaka till säljaren. I förhållande till betänkandet har vissa ändringar skett i förlustregeln. För att avdragsrätt skall medges vid en senare extern försäljning av tillgången krävs att förlusten vid överlåtelsen inom intressegemenskapen inte beror på att ersättning understiger marknadsvärdet. Det får inte heller vara fråga om överlåtelse av tillgångar i samband med en sådan fusion eller fission vid vilken undantag från omedelbar beskattning medges. I tredje och fjärde styckena finns bestämmelser om turordning. Dessa bestämmelser har betydelse för när avdrag för förlusten skall medges. Av femte stycket framgår att förlustavdrag inte medges när den över- låtna tillgången är en andel och det företag som gett ut andelen genom fusion eller fission helt eller delvis går upp i ett annat företag i samma intressegemenskap som säljaren. 2 § 10 mom. I första stycket 3 har gjorts en redaktionell ändring. Nuvarande sista stycket har flyttats till andra stycket. Bestämmelserna i fjärde sjätte styckena motiveras i kapitel 13.