prop · GM031D3 · 1999-01-01 00:00:00 — I sammanhanget kan noteras att de prisskillnader som finns i förhållande till andra länder till betydande del förklaras av skillnader i priser exklusive skatter bl.a. beroende på brister i den inhemska konkurrensen på olika konsumtionsvarumarknader. Eventuella åtgärder på skatteområdet, där exempelvis justeringar i momsens normalskattesats är offentlig- finansiellt mycket kostsamma, bör därför kompletteras med åtgärder som förbättrar den inhemska konkurrensen. Ett eventuellt framtida medlemsskap i den ekonomiska och monetära unionen kräver en ökad uppmärksamhet på frågan om i vilken utsträckning ett medlemsskap kan förstärka de tendenser till ökad rörlighet som finns . De just berörda fenomenen visar på svårigheterna för enskilda länder att kontrollera och erhålla tillfredsställande information om sina skattebaser. Överenskommelser mellan länderna är helt nödvändiga, både för att effektivisera kontrollen men även för att etablera skyddsnät i form av minimiskattesatser på olika områden. Därför är det av stor vikt att den överenskommelse om ett skattepaket mot skadlig skattekonkurrens på företags- och kapitalskatteområdena, som EU-ländernas finansministrar beslutade , genomförs . Arbetet har fortsatt enligt planerna. Med stöd av Uppförandekoden för företagsbeskattning granskas särlagstiftning i medlemsländer där det befaras att företag erbjuds en lägre beskattningsnivå för att få dem att investera i landet i fråga på andra medlemsländers bekostnad. Om granskningen leder till att den undersökta åtgärden är att anse som en skadlig konkurrensåtgärd enligt koden skall den tas bort. En första rapport skall lämnas till finansministrarna inför Ekofin . Även förhandlingar om ett direktiv om beskattning av ränteinkomster pågår. Kommissionen presenterade ett direktivförslag . Förslaget bygger på en s.k. samexistensmodell. Den innebär att medlemsländerna skall kunna välja att införa en källskatt på eller att lämna uppgifter om inkomsterna till den skattskyldiges hemland så att beskattning i sin helhet kan ske där. Ett annat område där det är angeläget med minimiskattesatser är energiområdet. Även här diskuterar EU:s medlemsländer ett direktivförslag från kommissionen med inriktningen att införa minimiskatter för samtliga energislag, dvs. även el, kol och naturgas. För det relativa skatteuttaget på arbetsinkomster och kapital finns ett potentiellt problem för den framtida inkomstbeskattningen. I 1990 -1991års skattereform utformades inkomstskattesystemet så att det skulle ge en likvärdig och likformig beskattning av arbets- och kapitalinkomster. Därigenom försvåras omklassificering av inkomster av skatteskäl. I ett system med en separat och proportionell kapitalbeskattning och progressiv beskattning av arbetsinkomster finns exempelvis regler som skall leda till att det som skall beskattas som arbetsinkomst inte beskattas som kapitalinkomst. För det fall kapitalskattesatsen av internationella skäl trycks ned uppkommer spänningar i systemet. Redan vid oförändrat skatteuttag på arbetsinkomster finns stora risker för omklassificering av inkomster till lägre beskattade kapitalinkomster med åtföljande skattebortfall. Det finns alltså starka kopplingar mellan de olika delarna av inkomstskattesystemet där tryck på del kan framtvinga omprövningar av andra delar. 8.2.2 Skatten på arbetsinkomster Regeringens bedömning: bör ytterligare sänkningar av inkomstskatten för låg- och medelinkomsttagare ske. Vid den utvärdering av skattereform som regeringen har redovisat (prop. 1997/98:1, bilaga 6) bedömdes att kompletterande åtgärder krävdes för att det i skattereformen åsyftade fördelningspolitiska utfallet skulle uppnås. Därför aviserades ett extra steg i skatteskalan , dock för högre inkomster än dem för vilka den temporära s.k. värnskatten utgår. Efter förslag ekonomiska vårproposition uppgår för den statliga skatten till på taxerade förvärvsinkomster överstigande . I denna proposition föreslås som en tillfällig åtgärd en särskild skattereduktion för personer med pensionsgrundande inkomster för (se avsnitt 8.3). därefter bör prövas olika möjligheter till permanenta system med en likartad inriktning. I skattereformpropositionen (prop. 1989/90: 110) var ambitionen att av de skattskyldiga med förvärvsinkomster skulle betala statlig skatt. Denna ambition har inte uppnåtts och andelen uppgår nu till . bör den nedbringas till . I samband med övervägda sänkningar av skatten på arbetsinkomster bör befintliga s.k. skatteförmåner ses över för att utröna i vilken mån dessa kan minskas. Begränsningar av skattesubventioner ger ett utrymme att sänka olika skattesatser. I denna proposition redovisas skatteförmåner och skattesanktioner som är hänförliga till ett visst utgiftsområde i respektive utgiftsområdesavsnitt. 8.2.3 Beskattningen av företag och entreprenörer Regeringens bedömning: bör arbetet med förenklade skatteregler för företagen drivas vidare. har haft goda skattevillkor för aktiebolagen och dess investeringar. har också genomförts ett antal åtgärder av särskild betydelse för mindre företag. Reglerna för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag är i princip likvärdiga med de som gäller för aktiebolag. För egenföretagare som startar en ny verksamhet har införts en möjlighet att kvitta underskott i näringsverksamhet mot tjänsteinkomster. Detta har ökat överlevnadsmöjligheterna för entreprenörer i den riskfyllda startfasen. För ägare till onoterade aktiebolag har en partiell lättnad i ägarbeskattningen införts. Detta har förbättrat villkoren för investeringar i dessa bolag. Socialavgifterna har reducerats på ett sätt som särskilt för de mindre företagen gett bättre förutsättningar för nyanställningar. Efter förslag ekonomiska vårproposition har beslutat om ytterligare förbättringar. Skattereglerna för de mindre företagen har fått en struktur som i allt väsentligt bör bestå och tillåtas verka under en följd av år. Ett arbete har dock påbörjats för att förenkla reglerna. , vars arbete är inriktat på skatteförhållandena för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag, fick tilläggsdirektiv som innebär att en översyn skall göras av såväl redovisnings- som skatteregler med särskild inriktning på företag i tjänstesektorn. Förslag från utredningen kommer att presenteras . De s.k. stoppreglerna, som tillämpas för fåmansföretag, är också föremål för utredning och även här kommer förslag att presenteras . 8.2.4 Beskattningen av kapitalinkomster Regeringens bedömning: bör kapitalinkomstskattesatsens nivå och förmögenhetsskatten övervägas. Genom skattereform effektiviserades beskattningen av kapitalinkomster. Detta uppnåddes genom en rad olika basbreddningar, som gav ett ökat skatteuttag på kapital trots att den formella skattesatsen sänktes. Kapitalbeskattningen fick en struktur som var bättre anpassad till en liten öppen ekonomis villkor än de regler som gällde tidigare. I sammanhanget bör noteras att beskattningen av personliga kapitalinkomster detsamma gäller för förmögenhetsskatten i den lilla öppna ekonomin i första hand kan ses som en beskattning av sparande med en begränsad inverkan på näringslivets realinvesteringar. Detta innebär bl.a. att det angelägna kravet på en likformig beskattning av sparandet kan upprätthållas utan nämnvärd inverkan på investeringarna. För nystartade företag och för mindre företag utan tillgång till de internationella kapitalmarknaderna kan dock beskattningen av sparande också vara betydelsefull för realinvesteringar och sysselsättning. Den separata och proportionella kapitalinkomstbeskattningen som även finns i andra nordiska länder har också vunnit internationell uppmärksamhet som en möjlighet att hantera riskerna för ökad skattekonkurrens om det finansiella sparandet. Inte desto mindre finns anledning att vara uppmärksam på riskerna för förlust av skattebas. Sedan skattereformen har marknaderna för finansiellt kapital fortsatt att internationaliseras. Placerarnas kostnader för att flytta sparande och förmögenheter har sjunkit. verkar inom EU för att det skall etableras skyddsnät i form av förbättrat uppgiftslämnande och källskatter på räntor. Behovet av en intern prövning av kapitalskattesatsens nivå kommer ändå att göra sig gällande. Vid en statisk bedömning ger förändringar i kapitalskattesatsens nivå relativt begränsade offentlig-finansiella effekter, eftersom den aggregerade skattebasen, även efter den återhämtning som har skett , är förhållandevis liten. En reducerad kapitalskattesats kan dock ge upphov till indirekta finansiella effekter genom att riskerna för omklassifiering av förvärvsinkomster ökar. Dessa effekter liksom effekter på olika tillgångsmarknader skall avvägas mot risker för ett utflöde av skattebas vid oförändrade skatteregler. För förmögenhetsskatten aktualiseras delvis samma avvägningsfrågor som för kapitalinkomstbeskattningen. 8.3 Skattereduktion för låg- och medelinkomsttagare Regeringens förslag: För medges en skattereduktion för inkomsttagare med pensionsgrundande inkomst upp till viss nivå. Skattereduktionen uppgår till för personer med pensionsgrundande inkomst . Skattereduktionen skall dock inte uppgå till högre belopp än den kommunalskatt som beräknas för året. För personer med pensionsgrundande inkomst reduceras reduktionsbeloppet av överskjutande inkomst. Bakgrunden till regeringens förslag: Regeringen uttalade i finansplanen till ekonomiska vårproposition (prop. 1997/98:150) att det finns utrymme för att vidta offensiva åtgärder när de offentliga finanserna förstärkts och när en tillfredsställande kvalitet inom skolan, vården och omsorgen har säkerställts. Generella skattesänkningar bedömdes därvid vara ett alternativ under förutsättning att de utformades på ett fördelningspolitiskt rättvist sätt. Enligt de bedömningar av de offentliga finanserna m.m. som görs i denna proposition finns det redan för ett utrymme för att sänka skatteuttaget på arbetsinkomster. Det är emellertid ännu för tidigt att utforma permanenta lösningar. Här krävs en fortsatt uppmärksamhet på utvecklingen av de offentliga finanserna på . Men det är också nödvändigt med en fördjupad och bred diskussion kring frågan hur den framtida beskattningen av arbetsinkomster skall utformas så att den på ett tillfredsställande sätt förenar önskemålen om ett fördelningspolitiskt rättvist utfall med det angelägna i att skatterna ger goda villkor för arbetsmarknadsdeltagande, arbetsutbud, utbildning och kompetens- utveckling. Olika lösningar bör också prövas med hänsyn till önskemålet att skattereglerna skall vara enkla, lättförståeliga och ge låga administrativa kostnader. Skälen för regeringens förslag: I avvaktan på den fördjupade bedömning och diskussion som krävs för en mer omfattande förändring av arbetsinkomstbeskattningen bör en tillfällig lösning väljas för . Det är i detta korta tidsperspektiv i första hand angeläget att åstadkomma förbättringar för låg- och medelinkomsttagarna. Förslaget är därför utformat så att skattelättnaden i allt väsentligt tillfaller personer med inkomster under den lägre brytpunkten i inkomstskatteskalan. Denna kan för beräknas ligga vid en taxerad förvärvsinkomst på . Skattelättnaden bör knytas till storleken på den pensionsgrundande inkomsten. Detta innebär det är personer främst med löneinkomster, sjukpenning, föräldrapenning, arbetslöshetsersättning och inkomst av aktiv näringsverksamhet som kommer att omfattas av åtgärden. Däremot omfattas inte inkomster för vilka allmän pensionsavgift inte betalas, t.ex. ålderspension. För att förbättra pensionärernas ekonomiska situation föreslår regeringen att pensionerna höjs genom att pensionerna beräknas på det fulla prisbasbeloppet i stället för på av prisbasbeloppet. För en ensamstående pensionär med minimipension innebär detta att pensionen höjs med ca . Ett alternativ till en skattereduktion skulle kunna vara att förändra grundavdraget. Detta skulle emellertid påverka kommunernas skatteunderlag negativt, vilket inte sker om en skattereduktion införs. För att inte blockera framtida förändringar och som en markering av att mer permanenta förändringar i första hand bör inriktas mot de med pensionsgrundande inkomster bör därför i stället en modell med skattereduktion tillämpas. Detta innebär bl.a. att effekterna för den enskilde ej blir beroende av marginalskattens storlek. Modellen med skattereduktion har tidigare tillämpats på inkomster av anställning vid taxering, för byggnadsarbete på bostadshus, för riskkapitalinvesteringar, för fastighetsskatt och för sjöinkomster. För att ge tillfredsställande fördelningspolitisk profil bör reduktionen ges som ett fast belopp för personer med pensionsgrundande inkomst upp till viss nivå. Detta fasta belopp bör därefter trappas ned så att reduktionen i princip upphör när inkomsten har nått den nivå, där statlig inkomstskatt (utöver det fasta grundbeloppet enligt gällande regler) börjar betalas. Modellen bör även utformas så att avtrappningen av reduktionen ger begränsade effekter på marginalskatterna. Det fasta beloppet bör bestämmas till . Reduktion kan dock aldrig erhållas med högre belopp än den kommunalskatt som för den skattskyldige beräknas för . Denna maximala reduktion bör utgå för personer med pensionsgrundande inkomst . Detta innebär att den maximala reduktionen ges till personer med löneinkomster upp till . Med den fastlagda gränsen för när reduktionen skall börja trappas av krävs för att reduktionen skall upphöra vid en inkomst i närheten av brytpunkten att avtrappning sker av den del av den pensionsgrundande inkomsten som överstiger . 8.4 Det fasta beloppet vid beskattningen av förvärvsinkomster Regeringens förslag: Den statliga skatt om som utgår på fysiska personers förvärvsinkomster skall vid taxering utgöra inkomstskatt. Skatten skall till utgöra skatt till kommun och till utgöra skatt till landsting. Skälen för regeringens förslag: Statlig inkomstskatt på fysiska personers förvärvsinkomster utgår dels med en fast skatt om , dels av den del av den beskattningsbara förvärvsinkomsten som överstiger en skiktgräns samt års taxering av den del av den beskattningsbara inkomsten som överstiger en högre skiktgräns om . Skiktgränsen vid taxering uppgår till . taxering har den lägre skiktgränsen ännu inte fastställts. Regeringen föreslår, som tidigare framgått, att den fasta skatten om som utgår på förvärvsinkomster för fysiska personer för tillfälligt skall utgöra en inkomstskatt, dvs. den skall tillfalla kommunerna och landstingen. Detta görs genom en särskild lag som tillfälligt ersätter en del av regleringen i 10 § lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt angående den fasta delen av den statliga inkomstskatten på förvärvsinkomster för fysiska personer. I lagen anges också hur skatten skall fördelas mellan kommun och landsting. Regeringen avser att ekonomiska vårproposition efter förnyade bedömningar av den ekonomiska utvecklingen ta ställning till en eventuell förlängning av denna överföring för åren 2000 och därefter. 8.5 Fastighetsskatten på bostadshyreshus Regeringens förslag: sänks fastighetsskatten på hyreshus (bostadsdelen) från till . Skälen för regeringens förslag: Som en del av saneringsprogrammet höjdes genom beslut fastighetsskatten på bostäder från till av taxeringsvärdet. Genom skattehöjningen kunde den tidigare föreslagna minskningen av räntebidragen återtas och besparingen fördelades på detta sätt över hela bostadsbeståndet i stället för att endast träffa de redan hårt drabbade bostäder som är beroende av räntebidrag. föreslog att fastighetsskatten skulle sänkas på bostäder från till av taxeringsvärdet. beslutade (bet. 1997/98:FiU20, rskr. 1997/98:318, SFS 1998:526) att sänka fastighetsskatten års taxering i enlighet med förslaget. Regeringen har tillkallat en parlamentariskt sammansatt kommitté, (Fi 98:06, Dir. 1998: 20) med uppgift att göra en allmän översyn av fastighetsskatten m.m. Uppdraget skall vara avslutat före utgången av . I avvaktan på de ställningstaganden som regering och riksdag kan göra med anledning av de förslag kommittén kan komma att lägga fram föreslås nu att fastighetsskatten på hyreshus (bostadsdelen) sänks från till av taxeringsvärdet (taxering). Regeringen avser ekonomiska vårproposition efter förnyade bedömningar av den ekonomiska utvecklingen överväga att sänkningen förlängs till att avse även . Den föreslagna sänkningen begränsas till att avse bostadshyreshus, vilket innebär att såväl hyresgäster som bostadsrättshavare kan komma att få reducerade boendekostnader. Till skillnad från vad som gäller för villaägarna har dessa grupper i mindre utsträckning tillgodogjort sig de senaste årens räntesänkningar. Regeringen förväntar sig att den lägre skattenivån omsätts i lägre hyror och avgifter. 8.6 Begreppet näringsverksamhet och tilldelningen av F-skattsedel Regeringens bedömning: Definitionen av inkomst av näringsverksamhet bör inte ändras. De genomförda reformerna avseende förutsättningarna för utfärdande av F-skattsedel respektive förhandsbesked i taxeringsfrågor och de utbildningsinsatser som föreslås i en rapport från bör sammantagna resultera i en enhetlig och kompetent handläggning. Utredningens förslag: Inom har en arbetsgrupp kartlagt och analyserat praxis i fråga om utfärdande av F-skattsedel. Resultatet redovisas i rapporten av näringsbegreppet (RSV Rapport 1998:4). Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av deras yttranden finns tillgänglig hos (Fi 98/1218). I rapporten föreslås att begreppet näringsverksamhet vidgas till att omfatta personer som, utan att vara inordnade i respektive uppdragsgivares verksamhet, riktar sig till ett flertal uppdragsgivare och har en affärsidé som innebär aktivt sökande av uppdrag på den allmänna marknaden genom annonsering eller dylikt. Därmed kan för personer ur yrkeskategorier såsom företagsjour, musiker, tidningsmedarbetare och direkthandelsförsäljare ges möjlighet att få F-skattsedel utan att de hindras av de bedömningar som gjorts i praxis. I rapporten föreslås att utvidgningen åstadkoms genom att det s.k. självständighetskriteriet i definitionen av närings-verksamhet i 21 § kommunalskattelagen (1928:370) "självständigt bedriven förvärvs- verksamhet" ändras till "med viss grad av självständighet bedriven förvärvsverksamhet". Utredningen föreslår vidare att oavsett om lagändringen genomförs eller inte tar initiativ till en snar översyn av nuvarande utbildning av handläggare av F-skattefrågor för att åstadkomma en snabb, korrekt och enhetlig bedömning av ansökningar om F-skatt-sedel. Remissinstanserna: Rapporten har av remissinstanserna fått ett blandat mottagande. Flertalet tillstyrker förslaget eller har inga synpunkter på det. Ett antal remissinstanser, däribland Arbetsdomstolen, , och , ifrågasätter om det är nödvändigt med en lagändring för att uppnå den åsyftade ändringen i praxis. Länsrätten i motsätter sig förslaget och framhåller att antalet avslag med motivering att självständighet inte förelegat är mycket litet enligt den i rapporten redovisade statistiken. Även LO avstyrker förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Utredningens förslag syftar till att vidga kretsen av personer som ges möjlighet att få F-skattsedel samt att få till stånd en enhetligare tillämpning hos skattemyndigheterna. har vissa andra åtgärder genomförts som bör kunna bidra till en sådan utveckling inom ramen för nuvarande system. infördes nya regler för utfärdande av F-skattsedel med uttalat syfte att underlätta nyföretagande (prop. 1997/98:33 s. 39). Vidare har möjligheten att söka förhandsbesked i taxeringsfrågor hos utvidgats väsentligt. Förhandsbesked kan sökas både av den enskilde och om en oklar rättsfråga uppkommer t.ex. i samband med ansökan om F- skattsedel eller vid yrkande om ett skatteavdrag enligt en särskild beräkningsgrund (prop. 1997/98:65 s. 40). Dessa åtgärder i förening med den satsning på utbildning av handledare som utredningen har föreslagit ger bättre förutsättningar än tidigare för en enhetlig tillämpning av bestämmelserna där samhällsutvecklingen med förändrade företagsformer, arbetssätt etc. och förhållandena i de enskilda fallen kan beaktas. Flera remissinstanser har dessutom framhållit att de tillämpningsproblem som iakttagits inte har sin grund i att lagtexten skulle lägga hinder i vägen. Regeringen anser att en ändring av självständighetskriteriet inte bör ske utan starka skäl. Även med en ändrad lagtext skulle en prövning behöva göras som på grundval av omständigheterna i det enskilda fallet. Mot bakgrund härav och med hänvisning till vad som anförts om redan vidtagna åtgärder och behovet av utbildningsinsatser är regeringen inte beredd att föreslå att utredningens förslag genomförs. 8.7 Fordonsskatt på bussar I den transportpolitiska propositionen (1997/98: 56 s. 160 ff) föreslogs att fordonsskattesystemet för bussar skall omarbetas med sikte på att nå en internalisering av negativa externa effekter och att förändringen borde träda i kraft från . Förslaget innebar en skattehöjning i storleksordningen för bussar för mer än 60 passagerare. Fordonsskatten för bussar borde utformas på samma sätt som fordonsskatten för tunga lastbilar med olika skatteklasser beroende på vikt och axelkonfiguration. Den närmare utformningen föreslogs dock bli föremål för utredning inom . har beslutat i enlighet med propositionen i denna del (bet. 1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266). ser över vägtrafikens samlade beskattning omfattande bl.a tunga fordon. Översynen koncentreras till vad som är den lämpligaste avvägningen mellan försäljningsskatt, fordonsskatt, energi- och koldioxidskatt i syfte att förbättra den samlade styreffekten med avseende på trafiksäkerhet och miljö. Det har numera framkommit att det vore lämpligt att utreder även konstruktionen för fordonsskattehöjningen för bussar. Ikraftträdandet av den tidigare aviserade förändringen kommer därför att bli något fördröjt. 8.8 Finansiella effekter m.m. Den inkomstberäkning för som redovisas i avsnitt 5.2 och bilaga 1 baseras förutom på bedömningar av den ekonomiska utvecklingen m.m. även på de förslag till förändrade skatteregler som presenteras i denna proposition och i ett antal andra propositioner som överlämnas med budgetpropositionen eller, i ett fall, . I detta avsnitt redovisas de olika förslagens offentlig finansiella effekter och innebörden av förslagen i de övriga propositionerna. Fokusering sker på de förslag som påverkar statsbudgetens saldo för . Tidsperspektivet är dock förlängt genom att förslag med budgeteffekter för och framåt redovisas. Budgeteffekterna för åren 1999 2001 redovisas i tabell 8.1. Redovisade effekter är av olika slag. Först anges bruttoeffekterna (räknat på helår) som beskriver den statiskt beräknade effekten av åtgärden utan beaktande av eventuella indirekta effekter. Därefter redovisas kalender-årseffekterna för statsbudgeten och för den offentliga sektorn. Redovisningen sker i kassamässiga termer vilket innebär att olika slag av uppbördsförskjutningar i skatte- och avgiftsuttaget har beaktats. Därigenom kan effekten för ett enskilt år inkludera flöden av skatter och avgifter som avser inkomster från ett . Vid bedömningen har hänsyn också tagits till olika slag av indirekta effekter på andra skattebaser och på offentliga utgifter. Vid redovisningen av effekterna på statsbudgeten bör i princip nettoeffekten fördelas på berörda inkomst- och utgiftstitlar med hänsynstagande till indirekta effekter. De indirekta effekterna är dock i normalfallet förhållandevis små. Som en förenkling hänförs därför hela effekten till den inkomsttitel regelförändringen primärt avser. För redovisningen på enskilda inkomsttitlar ger detta en viss misstämning men effekterna på saldot för staten och den offentliga sektorn blir korrekta. Slutligen redovisas varaktiga nettobudgeteffekter för den offentliga sektorn av de olika förslagen. Avvikelser mellan varaktiga effekter och olika årseffekter kan bero bl.a. på fördröjd övervält-ring av vissa skatter på andra skattebaser.