prop · GM03110 · 1999-01-01 00:00:00 — Risk för att deltagande skolorna och kommunerna inte är representativa för landet i genomsnitt. påpekar att det är viktigt att villkoren för deltagande inte blir så kravfyllda och administrativt betungande att förslaget i sig motverkar en naturlig skolutveckling. Försöksverksamhetens omfattning Arbetsgruppen redovisar två alternativ till omfattning av försöksverk- samheten. Det första alternativet innebär att ett tjugotal kommuner med ett begränsat antal skolor ges möjlighet att delta i försöksverksamheten. I detta alternativ görs ett riktat urval av kommuner som får delta under förutsättning att de uppfyller de fastställda kraven. Det andra alternativet innebär att alla intresserade kommuner som uppfyller kraven ges möjlighet att delta i försöksverksamheten. Urvalet av deltagande skolor görs av kommunerna i båda alternativen. Flertalet remissinstanser (42 stycken) förespråkar det andra alternativet där samtliga kommuner ges möjlighet att delta. Bland annat kom- mun menar att ett mer begränsat alternativ skulle ha som negativ effekt att en kommun som inte ges möjlighet att delta skulle tvingas vänta mycket . Några remissinstanser förordar dock med följande ar- gument det första alternativet med ett begränsat antal deltagande kom- muner: anser att det är viktigt att säkerställa att olika kommuntyper kommer att delta i försöksverksamheten samt att det är önskvärt att också kommuner som inte är odelat positiva till den före- slagna förändringen kommer att delta. understryker att det är fråga om en reell försöksverksamhet vars syfte är att ge underlag för att bedöma om det är lämpligt att ta bort den nationella timplanen. En mer omfattande försöksverksamhet riskerar enligt verkets uppfattning att uppfattas som ett första beslut om slopande av timplanen och därmed i praktiken innebära att "smyginförande". Verket anser också att det är viktigt att olika typer av kommuner och skolor med olika förutsättningar ingår i försöksverksamheten. kommun befarar att alternativ två kan få en sådan stor omfattning att den blir svår att överblicka och att den nationella utvärderingen kan bli svår att genomföra. Även kommun och LO förordar det mer begränsade alternativet. och förordar en kombi- nation mellan en bred inbjudan och ett riktat urval föreslår ett tredje alternativ där både kommun och enskild skola skall kunna delta. I de fall kommun önskar delta skall kommunens samtliga skolor vara med i försöket. i skolan () menar att en bedömningsgrund vis urvalet av kommuner skall vara att elever med funktionshinder blir representerade. anser att ansöknings förfarandet bör ersättas med ett åläggande för kommunerna att särskilt skolor i kvalitetssäkringsarbetet där dessa nyttjar försökslagstiftningen. Försöksverksamhetens längd Arbetsgruppen föreslår en femårig försöksverksamhet med en första av- rapportering då det bör det vara möjligt att ta ställning till om den nationella timplanen kan slopas generellt. Den längre perioden behövs för mer utvecklingsinriktade delar av försöket. De flest som yttrat sig över försöksverksamhetens längd ställer sig posi- tiva till en femårig försöksverksamhet. Några remissinstanser förordar dock . anser t.ex. att många skolor har kommit mycket långt i sin skolutveckling och använder sig i hög grad redan av de friutrymmen som finns. De krav som kommer att finnas på en årlig kvalitetsredovisning av försöksverksamhet borde kunna ge erfarenheter och slutsatser som gör det möjligt att ta ställning till om den nationella timplanen kan slopas generellt. Lidkö- pings kommun anser att risken med en lång försöksperiod är att personer som är involverade i försöket inte finns kvar hela perioden och kontinui- teten bryts. Även , , , , kommun och att är en . Vissa instanser såsom SAF, , kommun, anser att be- slut om huruvida timplanen kan tas bort kan fattas , även i ett femårigt försök. kommun anser att ingen försöksverksamhet be- hövs utan timplanen skall avskaffas . De betraktar förslaget som ett misstroende mot kommunerna. Försöksverksamhetens starttidpunkt Arbetsgruppen är att försöket kan komma i gång först hösten . Detta till bl.a. följd av den tid som krävs för att förbereda försöket. De flesta remissinstanser som yttrat sig anser att hösten är en lämplig tidpunkt för start. Några instanser har åberopat möjligheten att kunna ansluta sig till försöksverksamheten. Lärarför- bundet och betonar detta i sitt gemensamma remissvar, liksom i sitt. stad, SAF och kommun vill att försöksverksamheten skall påbörjas . Nationell styrning Arbetsgruppens redovisar två alternativa för hur ansvarsfördelningen för skall utformas på nationell nivå. , som sektorsmyndighet, kan få uppdraget att i samråd med berörda parter följa och stödja försöket. Ett annat alternativ är att försöksverksamheten leds av en delegation med representanter för staten, , lärarorganisationerna och skolledarna. Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig vad gäller styrningen av för- söksverksamheten. framhåller att uppföljning och utvärdering är ett ansvar för sektorsmyndigheten. och anser att regeringen bör tillsätta en delegation eller en kom- mitté för försöksverksamheten där de båda organisationerna ingår. Denna uppfattning delar också flera kommuner. Skolledarna ser med tillfreds- ställelse att olika intressenter på nära håll blir delaktiga men förordar inte något av alternativen. betonar vikten av att handikapporganisationerna görs delaktiga i styrningen av försöksverk- samheten. anser att det är viktigt att fackliga organi- sationer görs delaktiga i försöksverksamheten. Uppföljning och utvärdering av försöksverksamheten Arbetsgruppen anser att syftet med den nationella utvärderingen främst är att ge regeringen och riksdag beslutsunderlag i den fortsatta be- slutsprocessen. Den bör ge underlag för att pröva om den nationella timplanen kan tas bort och i så fall hur, m.a.o. om och hur kommunerna och skolan uppfyller de krav som ställs. Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig över den nationella uppfölj- ningen och utvärderingen av försöksverksamheten. () anser emellertid att arbetsgruppen mer ser försöksverksamheten som ett utvecklingsprojekt än som ett utvärderingsprojekt, och förordar en tydligare inriktning på utvärdering. Vidare menar RRV att vid utform- ningen av försöksverksamheten bör frågan om ett representativt urval av kommuner/skolor tillmätas större vikt än vad arbetsgruppen gör samt att arbetsgruppens riskanalys är otillräcklig. RRV anser vidare att arbets- gruppens beskrivning av nationella utvärderingen inte tydliggör om an- svaret för utvärderingen skall åvila den nationella ledningen för försöks- verksamheten eller om den ska hanteras i annan ordning. Några instanser betonar vikten av uppföljning och utvärdering. kommun och stad betonar vikten av att studera hur elever i behov av sär- skilt stöd påverkas av försöksverksamheten. Forskning Arbetsgruppen föreslår att det avsätts medel för forskning i anslutning till försöksverksamheten. Flera instanser har en positiv inställning till att forskningsuppdrag knyts till försöksverksamheten. Det gäller t.ex. för , , , , , , stad, SAF, LO, TCO, och samt Hem och Skola. Norrkö- pings kommun är särskilt positiv till forskningsanknytning och påpekar att det redan etablerats forskningsinriktning vid som handlar om organisering av lärandet vad gäller tid och rum. TCO understryker betydelsen av att de forskningsinsatser som föreslås till- sammans med nationella och lokala utvärderingar används som underlag för ett beslut. () efterfrågas en precisering av huruvida forskningen ska vara inriktad på vissa förbestämda frågor eller om den ska vara "fri". Verket vill även att forskningen ska vara tidsbestämd. delar inte helt arbetsgruppens uppfattning att särskilda medel bör avsättas för forskning. Verket anser att medel i första hand bör av- sättas för att säkerhetsställa grundliga, forskningsanknutna utvärderingar som kan svara på många av de frågor som försöksverksamheten aktuali- serar. Övrigt Handikappförbundens samarbetsorgan understryker vikten av att under utvärderingen observera att elever med funktionshinder inte drabbas av en minskning i vissa ämnen. Vidare föreslås ett parallellt projekt med fortbildning av lärare efter behoven som uppstår i samband med försöks- verksamheten samt särskilda resurser för att försäkra elever med funk- tionshinder optimal utbildning. Elever med funktionshinder bör ges möj- lighet till förlängd studietid. Flera remissinstanser anser att fristående skolor bör göras delaktiga i försöksverksamheten. Sammanfattning av förslagen i promemorian PRIV en ny väg till ett nationellt program (Ds 1998:27) Inom tillkallades en arbetsgrupp arbetsgruppen om gymnasieskolans praktikprogram (U 1997:H). Gruppens huvudsakliga uppdrag var att utarbeta förslag till hur ett praktikprogram kan utformas inom ramen för gymnasieskolans individuella program. Utbildningen skulle enligt gruppens riktlinjer kunna sökas av en elev. I arbetsgruppens uppdrag har dessutom ingått att utreda hur ett samarbete mellan skolan och arbetsmarknadens parter bör utvecklas på lokal nivå för att stimulera den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen. Arbetsgruppen har kartlagt och analyserat hur det individuella programmet fungerar i kommunerna. Gruppen har även lagt fram förslag som gäller för alla former av individuella program. Arbetsgruppen föreslår att det individuella programmets preparandsyfte markeras och tydliggörs i skollagen. Arbetsgruppen föreslår även att bestämmelsen i skollagen om udda yrken skall slopas och att bestämmelsen om att utbildningen kan möta elevers speciella behov ändras. Gruppen föreslår dessutom att landsting, efter överenskommelse med en kommun, skall få anordna utbildning på det individuella programmet. Arbetsgruppen anser att det finns behov av en starkare koppling mellan elevens studier på ett individuellt program och ett nationellt eller specialutformat program. Arbetsgruppen föreslår därför att kommunerna så långt som möjligt bör erbjuda eleverna sökbara programinriktade individuella program (PRIV). Eleverna skall genom PRIV komma en bit på väg in i ett nationellt program. Utbildningen skall ge eleverna möjlighet att, som de läser behörighetsgivande ämnen, följa kurser från ett nationellt program, främst i yrkesämnen. För att höja kvalitetskraven på de praktiska momenten i utbildningen föreslås att eleverna även skall erbjudas arbetsplatsförlagd utbildning (APU). För att öka förutsättningarna för att skapa en studieuppläggning som överensstämmer med elevens intresseinriktning, föreslår arbetsgruppen vidare att det för elever på det individuella programmet skall införas en möjlighet att dela upp omfattande kurser i yrkesämnen i delkurser. Gruppen föreslår att en delkurs från en nationellt fastlagd kurs som eleven läst inom ramen för det individuella programmet, bör kunna ingå i ett slutbetyg från det nationella program som eleven senare fullföljer. Förteckning över remissinstanserna samt en sammanställning av remissyttrandena över promemorian PRIV en ny väg till ett nationellt program (Ds 1998:27) Remissinstanser Remissyttranden har inkommit från Kammarrätten i , , , , (SiS), Statskontoret, (), , i skolan (), , Svenska EU Programkontoret, (), , i , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , och kommuner samt , och städer. Yttranden har också inkommit från i län, , , (), i (LO), (), Akademikers (), , (), Skolledarna, , i , statlig vuxenutbildning, skolkuratorers förening, och Skola. Allmänna synpunkter Majoriteten av remissinstanserna ansluter sig i allmänhet till arbetsgruppens förslag och menar att dessa stämmer väl överensstämmer med den utveckling som pågår ute i kommunerna, t.ex. i , , , och kommuner. Särskilt positiva är kommunerna själva som antingen redan arbetar i linje med förslagen eller har för avsikt att påbörja ett sådant arbete. Kvaliteten och statusen på programmet kan höjas genom förslagen, anser bl.a. , stad, kommun och . Att utbildningen skall anpassas efter elevens behov och förutsättningar understryks. Många tror att PRIV kan leda till att fler elever kommer att genomgå ett nationellt eller specialutformat program. Det framförs också generellt att PRIV bör utvärderas noggrant så att studievägen får avsedd funktion. Flera instanser understryker att de grundläggande orsakerna till att elever saknar kunskaper i gymnasieskolan ligger i och att ansvaret från inte får lyftas bort. Insatser måste sättas in tidigt för de elever som har svårigheter, något som framhålls av både och LO. kommun understryker att planeringen för gymnasieskolan måste börja redan i , vilket är särskilt viktigt för elever med särskilda behov. , i och framhåller betydelsen av kvalificerad studie- och yrkesvägledning. och Skola menar att åtgärder för att höja vägledningskompetensen är en förutsättning för att PRIV skall kunna bli framgångsrikt. Vissa kommuner samt bl.a. , pekar också på behovet av ökad specialpedagogisk kompetens i gymnasieskolan. skolkuratorers förening understryker behovet av skolkuratorer och elevvårdspersonal i gymnasieskolan och i synnerhet för elever på det individuella programmet. kommun anser att en kvalitetshöjning på det individuella programmet kommer att medföra stora kostnadsökningar för kommunerna. Också kommun efterfrågar mer resurser för att kunna få en bra kvalitet på PRIV och hänvisar till de medel som regeringen avsatt i budgetpropositionen för det s.k. praktikprogrammet. Även pekar på att lagformuleringen om programinriktningar som kan sökas av eleverna måste ta hänsyn till kommunernas kostnader. CSN förordar att bestämmelsen om att studiehjälp endast får lämnas för kurser och andra utbildningsinslag inom det individuella programmet tas bort i studiestödsförordningen. Tydligare reglering av det individuella programmet Nästan samtliga instanser tillstyrker arbetsgruppens förslag att tydliggöra det individuella programmets reglering och huvudsyfte. De flesta är ense om att preparandsyftet är huvudsyftet samt tillstyrker att detta tydliggörs i lagstiftningen. Skolledarna menar att det är viktigt att det individuella programmet får tydlighet och struktur. SiS och kommun framför att tydlighet och struktur med överblickbara mål är viktigt för elever som har svårigheter. tillstyrker att preparandsyftet markeras då finns en risk för att det individuella programmet ses som ett alternativ till de nationella programmen på grund av att gymnasieskolan inte alltid tillgodosett dessa elevers behov av anpassning av studierna. Särskilt är denna risk stor för elever med funktionshinder. Av de instanser som uttalat sig i frågan, instämmer också flertalet i att punkten tre i 5 kap. 4 b § skollagen om udda yrken tas bort samt att punkten fyra samma paragraf ändras. En mer renodlad reglering får dock inte, som påpekas av flera instanser, t.ex. och kommuner, innebära hinder för skolor att finna lokala, okonventionella lösningar som också kan betyda att eleven går på ett individuellt program. Detta får stöd av i län som menar att det kan finnas skäl att ha treåriga individuella program. SiS är tveksam till att ta bort punkten om udda yrken då små huvudmän, t.ex. SiS, har behov av rätten att anordna utbildning för udda yrken. liksom i län tillstyrker att landstingen skall ges möjlighet att anordna individuella program. PRIV Nästan samtliga instanser tillstyrker förslaget om att införa programinriktade individuella program PRIV inom ramen för det individuella programmet. Flera instanser pekar på att även elever som har nått behörighet kan vara en målgrupp för PRIV om de har svaga betyg eller på annat sätt vill förbereda sig ytterligare inför sina studier på ett nationellt program. delar arbetsgruppens bedömning och tillstyrker de regelförändringar som föreslås i samband med förslaget. Kommunerna ställer sig också positiva till förslaget. tillstyrker förslaget i stort och understryker att utgångspunkten måste vara individens behov där den individuella studieplanen har en viktig roll. kommun menar att PRIV ökar möjligheten för eleven att få sitt studieintresse tillgodosett och kommun anser att det individuella programmets anseende kan höjas genom att erbjuda programinriktade studier. kommun framför att PRIV kan förstärka elevernas kompetens och öka studiemotivationen som eleven ges tid att mogna som person, vilket kan bidra till att minska avhoppen från nationella program . kommun pekar på att förutsättningarna att anordna ett brett utbud skiljer sig åt mellan stora och små kommuner och menar att utbudet av inriktningar måste anpassas till lokala förutsättningar. anser att de kommuner som saknar egen gymnasieskola skall ha skyldighet att söka samverkan med andra kommuner så att hemkommunens elever kan erbjudas olika möjligheter till inriktning. SAF understryker behovet av att PRIV får ett väl utvecklat kontaktnät med arbetslivet. Sådana kontakter kan göra utbildningen mer konkret, vilket ökar elevernas intresse för utbildningen. LO varnar för att PRIV kan bli en light-variant av de nationella programmen där eleverna fastnar . anser att det är angeläget att erfarenheter från vuxenutbildningen tas till vara vid utformning av PRIV och att ett samarbete mellan den grundläggande vuxenutbildningen och denna utbildningsform kommer till stånd, bl.a. avseende den pedagogiska kompetensen. TCO, LR och är de instanser som är negativa till PRIV. TCO anser att förslagen riskerar att ta ansvaret från och att eleverna riskerar att fastna i en förberedande fas som i värsta fall sträcker sig . LR går på samma linje och framhåller att ett alldeles för stort intag på det individuella programmet riskerar att permanentas. menar att PRIV endast är en kortsiktig lösning på problemen. Att kunna söka PRIV Nästan samtliga instanser stöder tanken på att de programinriktade studievägarna skall kunna sökas av eleverna. Flera kommuner, bl.a. kommun, menar att elevernas vilja att gå ett preparandår skulla öka om de fick söka utbildningen. anser att förslaget gör elevernas framtid överblickbar, vilket skapar större trygghet. kommun tycker att det är bättre att eleven gör ett aktivt val än bara hamnar på en studieväg. i vill att det individuella programmet i sin helhet skall kunna sökas av eleverna. Högskolan menar att det individuella programmet på detta vis skulle kunna ses som en början på en gymnasieutbildning, erhålla högre status och en struktur som kan underlätta både elevernas och gymnasieskolornas planering. kommun ställer sig undrande till när eleven kan söka PRIV mot bakgrund av att sökförfarandet sker innan eleven fått sina slutbetyg och följaktligen vet om behörighet uppnåtts eller inte. kommun varnar för att elever som i årskurs 9 inte når upp till behörighetskraven slutar att anstränga sig om de är förvissade om att antas till ett PRIV som de sökt till inom önskat yrkesområde. APU och handledning Många instanser instämmer i att införandet av APU skulle innebära en kvalitetshöjning av praktiken på det individuella programmet. Målinriktningen skulle öka i studierna. stödjer förslaget och anser att det finns skäl att ge fortsatt ekonomiskt stöd till utbildning av handledare. Stöd kan även ges genom utarbetande av referensmaterial. TCO tillstyrker förslaget om APU på det individuella programmet samt att ges i uppdrag att utarbeta referensmaterial, något som också LO håller med om. kommun understryker betydelsen av ett mycket utvecklat samarbete mellan det individuella programmet och de nationella programmen för att APU skall kunna erbjudas eleverna. kommun pekar på att kraven på handledaren för elever på det individuella programmet också innefattar social kompetens. Många kommuner anser att det behövs stöd och hjälp med idéer för att hitta bra former för handledarutbildning. kommun föreslår att en arbetsgrupp tillsätts för att utforma en ny handledarutbildning. Flera instanser som är positiva till APU, t.ex. och , framhåller att det också måste finnas utrymme för praktik som inte är kursplanestyrd. Studier i både grundskoleämnen och gymnasiekurser Alla instanser som stödjer förslaget om PRIV i allmänhet, stödjer också förslaget att elever på PRIV skall läsa både ämnen på grundskolenivå och gymnasiekurser, främst i yrkesämnen. Förslaget ger eleverna möjlighet att både hämta igen bristande kunskaper och få inrikta sig på gymnasiekurser som ligger i linje med deras intressen. Detta ökar motivationen och klargör strukturen. Delkurser Majoriteten av instanserna ansluter sig till idén att kunna dela upp längre karaktärsämneskurser i delkurser. Dock går åsikterna isär något om hur detta skall gå till samt om betyg skall sättas eller inte. Flera kommuner menar att delkurser gör målen mer överblickbara för eleven samt ger snabbare bekräftelse. stöder förslaget men anser att uppdelningen borde få kunna göras också på de nationella programmen. Uppdelning i kurser borde varje skola få göra själv, vilket också TCO anser. kommun tillstyrker förslaget och menar att förutsättningarna för att skapa en studieuppläggning som överensstämmer med elevens intresseinriktning ökar, om möjlighet att dela upp omfattande yrkesämneskurser i delkurser införs. statlig vuxenutbildning tillstyrker förslaget men anser inte att möjligheten till delkurser bör begränsas till långa kurser i yrkesämnen. Om komvux i större utsträckning skall kunna medverka vid kompetensutveckling i arbetslivet är det nödvändigt att såväl yrkesämnen som allmänna ämnen får delas in i delkurser. anser också att omfattande kärnämneskurser skall kunna delas upp i delkurser. Anledningen är att allt fler gymnasieskolor integrerar karaktärsämnen med kärnämnen. Även kommun anser att kärnämneskurser skall få delas upp mot bakgrund av att det just är i dessa ämnen som flest elever har svårigheter. motsätter sig förslaget och menar att de målrelaterade kursplanerna och därtill kopplade betygskriterierna inte kan delas upp i delkurser. Elevens fortsatta utbildning inom de nationella programmen skulle inte gynnas eftersom det där inte finns denna möjlighet. Myndigheten anser att en elev i stället för betyg på delkurser skall få ett intyg som följer eleven till det nationella programmet. pekar också på verkets pågående arbete med modulisering av alla kurser i gymnasieskolan, vilket kommer att innebära att de stora kurserna kommer att bli mindre. Därmed kommer behovet av delkurser att försvinna. menar att system med delkurser kan utgöra ett hinder för eleverna att se helheten i yrkesämnet. Om det skall göras bör flexibla lösningar utformas lokalt. Till detta ansluter sig som anser att elever med studiesvårigheter behöver ges möjlighet att utgå från överblickbara helheter. Ett betygssystem för delkurser skulle dessutom skapa ytterligare förvirring hos arbetsgivare. och LR förespråkar en etappindelning av kärnämnena. Åsikterna går isär om slutbetyg från nationella program skall kunna innehålla betyg på delkurser. Uppdrag till De instanser som uttalat sig om arbetsgruppens förslag om olika uppdrag till är positiva. LO understryker behovet av att göra en uppföljning av eleverna i gymnasieskolan liksom som pekar på att man också bör följa elevströmmarna mellan gymnasieskolan och komvux. anser att särskilt bör följa om elever med funktionshinder i högre grad än andra elever följer ett individuellt program under hela sin gymnasietid och i så fall varför. föreslår i linje med att ges ett särskilt uppdrag att utvärdera hur det individuella programmet motsvarar funktionshindrade elevers särskilda behov av utbildning och utveckling. föreslår att ges i uppdrag att utreda orsakerna till varför kommunerna inte följer skollagens bestämmelser om individuella studieplaner. Betyg i grundskoleämnen Samtliga remissinstanser som uttalat sig i frågan instämmer i arbetsgruppens förslag att de betyg som lärare på det individuella programmet satt på ämnen som eleven inte tidigare fått minst betyget godkänt på i , skall få tillgodoräknas elevens meritvärde.