prop · GM03100D1 · 1999-01-01 00:00:00 — Bilaga 1 Svensk ekonomi Bilaga 1 Svensk ekonomi Förord 9 1 Inledning 9 1.1 Sammanfattning 9 1.2 Utvecklingen inom olika områden 12 2 Internationell utveckling 19 2.1 Utvecklingen i 19 2.2 Oväntat stark utveckling i 22 2.3 Utvecklingen i och 22 2.4 Utvecklingen i och i övriga 24 2.5 Den svenska världsmarknadstillväxten 24 3 Kapitalmarknaderna 25 3.1 Utvecklingen i omvärlden 25 3.2 Utvecklingen i 26 3.3 Ränte- och valutakursantaganden 28 4 Utrikeshandeln 29 4.1 Varuhandeln 29 4.2 Tjänstehandeln 32 4.3 Bytesbalans och finansiellt sparande 32 5 Näringslivets produktion 34 5.1 Industrin 34 5.2 Byggnadsverksamhet 36 6 Arbetsmarknad 38 7 Löner 43 8 Inflation 46 9 Hushållens ekonomi och privat konsumtion 49 9.1 Hushållens inkomster 49 9.2 Privat konsumtion 50 10 Investeringar 54 10.1 Näringslivets investeringar 54 10.2 Bostäder 56 10.3 Lagerinvesteringar 57 11 Den offentliga sektorn 58 11.1 Den konsoliderade offentliga sektorn 58 11.2 Den statliga sektorn 63 11.3 Allmänna pensionsfonden/ ålderspensionssystemet 64 11.4 Kommunsektorn 66 1.1 Prognosförutsättningar 13 1.2 Nyckeltal 13 1.3 Försörjningsbalans 14 1.4 Bidrag till BNP-tillväxt 16 1.5 Sparandets sammansättning 16 1.6 De offentliga finanserna 17 2.1 BNP-tillväxt per region 19 2.2 BNP-tillväxt, KPI och arbetslöshet 21 3.1 Betalningsbalansens finansiella poster 28 3.2 Ränte- och valutakursantaganden 28 4.1 Export och import av varor och tjänster 30 4.2 Bytesbalans och finansiellt sparande 32 5.1 Näringslivets produktion 34 5.2 Nyckeltal för industrin 34 5.3 Byggnadsverksamhet 36 6.1 Arbetsmarknad 38 6.2 Sysselsättning, branschfördelat 39 6.3 Konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder 40 7.1 Timlöner 43 7.2 Arbetskraftskostnad per anställd i näringslivet enligt 45 9.1 Hushållens disponibla inkomster, konsumtion och sparande 49 10.1 Bruttoinvesteringar efter näringsgren 54 10.2 Övriga näringslivets investeringar 55 11.1 Den offentliga sektorns finanser 59 11.2 Den offentliga sektorns skatter och avgifter 60 11.3 Den offentliga sektorns utgifter i löpande pris samt volymförändring 61 11.4 Förändring av finansiellt sparande 62 11.5 Statens finanser inklusive sjuk- och arbetslöshetsförsäkringen 64 11.6 Ålderspensionssystemet 65 11.7 Kommunsektorns finanser 67 2.1 BNP-tillväxt i världen och sammantaget i , , och 19 2.2 Företagens och hushållens framtidstro i euroområdet 20 3.1 10-åriga statsobligationsräntor i , och 25 3.2 Börsutvecklingen i , och 26 3.3 Dollarkursen mot euro och 12-månaders räntedifferens mellan och 26 3.4 Ränteutvecklingen i 27 3.5 Kronans utveckling, TCW-index 27 3.6 Aktiekursutvecklingen på , OMX-index 27 4.1 Svensk varuexport, geografisk fördelning 29 4.2 Svensk export, marknadsandelar samt världsmarknads- utveckling. Bearbetade varor 31 4.3 Tjänstebalansen 32 5.1 Industrins arbetskostnad per producerad enhet i relativt 14 35 5.2 Industrins bruttoöverskottsandel 36 6.1 Antal nyanmälda lediga platser och antal sysselsatta 38 6.2 Sysselsättning och arbetskraftsutbud 39 6.3 Befolkning i åldern uppdelad på olika grupper 41 6.4 Öppet arbetslösa och personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder 41 6.5 Beveridgekurva 42 7.1 Timlöneutveckling i ekonomin som helhet 44 8.1 KPI och enhetsarbetskostnaden i näringslivet 47 8.2 Konsumentprisutveckling 48 9.1 Privat konsumtion och disponibel inkomst 51 9.2 Hushållens nettosparkvot och skuldkvot 51 9.3 Hushållens förmögenhetskvot 52 9.4 Privat konsumtion av bilar och övriga kapitalvaror 52 10.1 Investeringar som andel av BNP 54 10.2 Fastighetsprisstatistik 55 10.3 Antal outhyrda respektiva påbörjade lägenheter 56 10.4 Lagerkvoter i industrin 57 11.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande 58 11.2 Den offentliga sektorns inkomster och utgifter 58 11.3 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld och nettoskuld 60 11.4 Den offentliga sektorns reala utgifter 62 11.5 Kommunsektorns konsumtionsutveckling 68 Förord I denna bilaga till ekonomiska vårproposition görs en bedömning av den internationella och den svenska ekonomins utveckling t.o.m. . Bedömningen baseras på underlag från , , IMF och den prognos publicerade . Ansvaret för beräkningarna åvilar dock helt . Beräkningar har gjorts med stöd av modeller och och är betingade av att ett antal förutsättningar är uppfyllda. Ansvarig för bilagan är departementsrådet . Beräkningarna baseras på information t.o.m. . 1 Inledning 1.1 Sammanfattning Förutsättningarna för hög tillväxt i är i grunden gynnsamma. Till följd av den internationella konjunkturavmattningen dämpas dock tillväxten under innevarande år och beräknas uppgå till . Utsikterna har försämrats påtagligt i EU-området och i synnerhet i några viktiga mottagarländer för svensk export. Mot detta skall ställas att de inhemska delarna av den svenska ekonomin har utvecklats mycket väl och överträffat förväntningarna. Särskilt sysselsättningsutvecklingen har varit stark under årets inledande månader. Försvagningen av den internationella konjunkturen väntas bli kortvarig och förutses en återhämtning. De senaste halvårets styrräntesänkningar i , den relativt svaga kronan och de låga räntorna i EU-området innebär att de monetära förhållanden är expansiva, vilket bidrar till en fortsatt god efterfrågan. Därmed beräknas tillväxten i den svenska ekonomin uppgå till (se diagram 1.1). Enligt de preliminära nationalräkenskaperna ökade bruttonationalprodukten (BNP) , vilket låg i linje med bedömningarna i såväl budgetproposition som den prognos som gjordes i samband med konvergensprogram (decemberprognosen). Tillväxten i den inhemska efterfrågan var mycket stark. Bruttoinvesteringarna ökade med , den privata konsumtionen steg med och den offentliga konsumtionen växte med negativ tillväxt med . Nettot från utrikeshandeln gav ett negativt bidrag till tillväxten på , vilket framför allt berodde på att importen ökade mycket kraftigt. Det finns en tydlig skillnad i det rådande konjunkturläget mellan optimistiska hushåll och mer pessimistiska industriföretag. De senaste två årens gynnsamma arbetsmarknadsutveckling, förväntningar om höga reala inkomstökningar och en fördelaktig förmögenhetsutveckling har inneburit att hushållen är mycket optimistiska . Hushållens förväntningar om utvecklingen av den egna ekonomin är högre ställda än på mycket . I enkäter riktade till industriföretagen framskymtar å andra sidan ett mer pessimistiskt stämningsläge, även om förväntningsbilden i viss utsträckning har stabiliserats . Industriföretagen har drabbats av den sviktande internationella konjunkturen vilken har medfört en ofrivillig lageruppbyggnad, sänkta priser och försämrade vinstutsikter. Tudelningen i optimistiska hushåll och pessimistiska industriföretag är inte något unikt svenskt fenomen, utan kännetecknar konjunkturläget i stora delar av OECD-området, och i synnerhet EU-länderna. Förklaringen till industriföretagens lågt ställda förväntningar står att finna i det globala efterfrågebortfall och till- hörande pris- och vinstpress som följt i kölvattnet av kriserna i och . Den globala tillväxten föll från till beräknade och väntas uppgå till . Prispressen har varit mest tydlig på olja och övriga råvaror, vars priskänslighet för efterfrågeförändringar är hög. Exempelvis har oljepriset fallit från 19 $ per fat 1997 till 13 $ per fat 1998. De kontraktiva effekterna av Asienkrisen har i viss mån motverkats av fallande långräntor. Även de korta räntorna har till följd av styrräntesänkningar, i sin tur orsakade av nedjusterade tillväxt- och inflationsförväntningar, sjunkit i EU-området och i . I sänkte styrräntan med sammanlagt till . Den amerikanska ekonomin har emellertid fortsatt att uppvisa höga tillväxttal. I prognosen förutses en gradvis avmattning av den amerikanska konjunkturen och en oförändrad inriktning av penningpolitiken. I och antas en försiktig återhämtning inledas . Hushållen gynnas kortsiktigt av låga prisökningar vilket ger en stark utveckling av de reala inkomsterna. För företagen ökar emellertid de reala lönekostnaderna, vilket leder till en sämre vinstutveckling och även till en svagare investeringstillväxt och en lägre arbetskrafts efterfrågan. För svenskt vidkommande förefaller det troligt att löneglidningen för både 1998 och 1999 blir några tiondelar högre än vad som förutsattes i budgetpropositionen och decemberprognosen. har såväl producent- som konsumentpriserna fallit. De reala lönekostnaderna har därmed ökat snabbare än vad som antagits tidigare. Detta kan förväntas leda till en viss försvagning av den fortsatta sysselsättningstillväxten. Till grund för prognosen ligger antaganden om att löneglidningen faller tillbaka till och att de totala löneökningarna avseende begränsas till . Att lönebildningen fungerar väl är en nödvändig förutsättning för att sysselsättningen skall växa snabbt utan att löner och priser accelererar. Om sådana tendenser föreligger kommer att strama åt penningpolitiken och därmed dämpa tillväxten och sysselsättningen. Av stor betydelse för den svenska exporttillväxten är den konjunkturavmattning i EU-området som inleddes . Den svenska exporten drabbas förhållandevis hårt av de försämrade konjunkturutsikterna av två skäl. För det första så förväntas största exportmarknader i EU-området , och få lägst tillväxt, som tillväxten i , som står för av vår export, förväntas att bli mycket låg 1999 och 2000. För det andra missgynnas i rådande konjunkturläge av inriktningen på exporten. De cykliska delarna av basindustrin och investeringsvaruindustrin kommer att drabbas särskilt hårt av den förväntade försvagningen bland våra viktigaste handelsparter. Dessa ofördelaktiga sammansättningseffekter med avseende på länder- och varuefterfrågan är dock tillfälliga, vilket gör att exporttillväxten återgår till en mer normal bana . Det är den inhemska efterfrågan som bär upp tillväxten 1999. Hushållens ekonomiska förutsättningar är, som tidigare nämnts, överlag mycket gynnsamma. Den privata konsumtionen bedöms därför kunna öka med . Vad gäller investeringarna är bilden splittrad. Industriinvesteringarna förväntas minska något, till följd av den svagare internationella konjunkturen, medan övriga investeringar inom näringslivet, och i synnerhet de investeringar som har en tydlig koppling till den inhemska efterfrågan, utvecklas förhållandevis starkt. Lagerinvesteringarna var stora och inom såväl industrin som handeln torde finnas ett behov av en lagerkorrigering. väntas därför en anpassning av lagren som sänker tillväxten. Den ytterligare resursöverföring till kommunerna, som föreslås i vårpropositionen, ökar kommunernas finansiella utrymme, vilket medger en viss uppjustering av den kommunala konsumtionen i förhållande till decemberprognosen. Den strama budgeten innebär att den statliga konsumtionen väntas visa måttliga ökningstal. Arbetsmarknadsutvecklingen var mycket stark . Den öppna arbetslösheten, som andel av arbetskraften, föll från till , vilket är den största absoluta nedgång mellan som har registrerats . En bidragande orsak till detta var att sysselsättningen ökade med 58 000 personer också det en historiskt sett stark utveckling. Den konjunkturavmattning som förutses under innevarande år kommer, med en viss eftersläpning, att leda till en uppbromsning av sysselsättningstillväxten . över hela prognosperioden stiger dock sysselsättningen. Sysselsättningsgraden för personer i reguljär sysselsättning beräknas öka från till . Regeringens mål är att sysselsättningsgraden skall uppgå till . är det svårt att nu bedöma konjunkturläget. Den antagna tillväxten är i stället bestämd av den långsiktiga tillväxttakten som uppskattas till och av att det finns lediga resurser i ekonomin som möjliggör en tillväxt med ytterligare 0,5 procent- enheter utan att löner och priser accelererar. För att en sådan utveckling skall realiseras måste lönebildningen fungera väl och riktas mot de svagaste grupperna på och utanför arbetsmarknaden. De offentliga finanserna visar betydande överskott under hela prognosperioden. överstiger det finansiella sparandet i den offentliga sektorn målet om överskott på av BNP med ca 2001 och 2002. Dessa överskjutande medel antas i kalkylen beräkningstekniskt tillföras hushållssektorn så att saldomålen uppnås exakt. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld har som andel av BNP sjunkit och beräknas, även med beaktande av den beräkningstekniska överföringen, understiga . Finanspolitikens inriktning beräknas vara expansiv , vilket kan ses mot bakgrund av den internationella konjunkturavmattningen. Perioden 2002 kan finanspolitiken, med beaktande av de beräkningstekniska överföringarna, betecknas som i genomsnitt neutral. Inom några områden är osäkerheten i prognosen stor: Prognosen bygger på förutsättningen att den internationella avmattningen är tillfällig och att tillväxten i , och EU-området tilltar mot slutet av innevarande år. Det kan dock inte uteslutas att recessionen i och blir mer utdragen, vilket kan innebära att även återhämtningen i EU-området kommer senare än beräknat. Den ekonomiska utvecklingen i är också svårbedömd. I prognosen förutses en gradvis nedgång av tillväxten mot den långsiktiga tillväxttrenden. Det finns dock ett antal möjliga obalanser i den amerikanska ekonomin, vilket kan komma att kräva en anpassning som gör att tillväxten blir lägre än i prognosen. har den amerikanska ekonomins styrka överraskat många bedömare och några tydliga tecken på en nära förestående avmattning har inte funnits i den senast inkomna statistiken. Risken för en sämre internationell utveckling balanseras dock av att den inhemska efterfrågan kan bli starkare än vad som antagits i prognosen. Den senaste tidens goda sysselsättningstillväxt och hushållens positiva bedömningar av den egna ekonomin kan innebära att den inhemska efterfrågan, i högre grad än vad som antagits, kan kompensera för efterfrågebortfallet från exportmarknader. I prognosen förutsätts att löneglidningen begränsas till och att löneökningarna för åren därefter, då det finns väldigt få avtal, uppgår till . Med löneökningar på denna nivå skapas förutsättningar för en expansiv penningpolitik och ett konkurrenskraftigt näringsliv, vilket befrämjar en hög och sysselsättningsintensiv tillväxt. Ett stort antal personer i arbetsför ålder kommer att genomgå vuxenutbildning och antalet högskoleplatser ökar kraftigt. För att inte flaskhalsar skall uppstå på arbetsmarknaden är det viktigt att vuxenutbildningen riktas till de grupper som har en svag ställning på arbetsmarknaden och som annars skulle riskera att bli varaktigt arbetslösa. 1.2 Utvecklingen inom olika områden Den internationella utvecklingen Recessionen i den japanska ekonomin, vissa asiatiska stater och även i har satt tydliga spår i den europeiska konjunkturutvecklingen. Den globala tillväxten väntas falla marginellt . Tillväxten i EU-området väntas däremot bli lägre än . En tydlig indikation på konjunkturförsämringen i EU-området är att de europeiska industriföretagen har blivit allt mer pessimistiska i sina framtidsbedömningar. Detta tar sig uttryck i form av negativa orderstocksomdömen, stagnerande produktionsplaner och ett missnöje med lagersituationen. Företagens pessimism beror inte enbart på förväntningar om en svag volymmässig utveckling av produktionen utan är säkerligen också påverkade av den internationella prispress som bl.a. Asienkrisen givit upphov till. Givet de försämrade exportutsikterna och den avmattning i industrins investeringar, som är en följd av prispressen och krympande vinstmarginaler, bedöms tillväxten i EU-området minska från 1998 till . Ett lågt ränteläge och ett högt konsumentförtroende bidrar dock till att hålla den inhemska efterfrågan uppe. Konjunkturbilden skiljer sig dock åt mellan olika länder. I förväntas en betydande avmattning och tillväxten beräknas falla från 1998 till . I , som ligger längre fram i konjunkturcykeln än övriga EU-länder, bedöms den sammanlagda effekten på tillväxten av det starka pundet, den tidigare strama penningpolitiken och vikande internationell efterfrågan bidra till en betydligt lägre tillväxt . En återhämtning förutses till följd av lättare monetära förhållanden och en mindre stram finanspolitik. , , och väntas få en BNP-tillväxt , medan produktionsökningen i , , och bedöms överstiga . I ökar tillväxten något 1999, men den ligger fortfarande under EU- genomsnittet. I och dämpas tillväxten betydligt. I stramades finanspolitiken åt i syfte att motverka tendenser till överhettning. Den norska ekonomin har drabbats hårt av fallande oljepriser. En stram penningpolitik i avsikt att stärka växelkursen och en restriktiv finanspolitik har ytterligare reducerat den samlade efterfrågan. I steg BNP under föregående år med . Arbetslösheten låg under den nivå som, åtminstone tidigare, ansetts vara förenlig med icke accelererande löneökningar. Inflationen var stabil och låg och produktivitetstillväxten var god. På ett antal områden är dock utvecklingen oroande. Aktiekurserna har stigit mycket kraftigt , bytesbalansunderskottet har successivt vuxit, hushållens sparande har minskat till mycket låga nivåer och investeringarna har ökat i en takt som knappast är långsiktigt hållbar. Prognosen utgår från en utveckling där dessa obalanser gradvis minskar genom att tillväxten i den privata konsumtionen avtar och ökningstakten i investeringarna dämpas. Under dessa förutsättningar bedöms tillväxten uppgå till för att minska till . Utvecklingen i och i de krisdrabbade länderna i är fortfarande svårbedömd. Prognosen baseras på att en försiktig återhämtning i dessa länder inleds . I och har en viss återhämtning redan inletts. Det fortsatta konjunkturförloppet i är fortfarande mycket ovisst. Utfallet från nationalräkenskaperna för visade att BNP föll i förhållande till . Därmed har BNP minskat fem kvartal i följd. För att vända utvecklingen måste förtroendet hos hushåll och företag återvända. En viktig förtroendeskapande åtgärd är att saneringen av den finansiella sektorn fullföljs. Även och de latinamerikanska ekonomierna har drabbats hårt av turbulensen på de finansiella marknaderna. I har stora kapitalutflöden tvingat fram en mycket stram penningpolitik och en kraftig depreciering av realen. I väntas BNP falla , vilket kan få negativa återverkningar för de baltiska staterna och övriga transitionsekonomier. 1997 1998 1999 2000 2001 2002 BNP OECD1 3,0 2,3 1,9 2,0 2,2 2,3 KPI OECD1 2,0 1,4 1,4 1,5 1,5 1,6 Timlön, kostnad1 4,5 3,6 3,0 3,2 3,0 3,0 Dollarkurs (SEK)2 7,7 8,0 7,9 7,6 7,3 7,1 TCW-index2 120,5 123,3 122,7 119,9 118,5 118,0 Tysk långränta3 5,7 4,6 4,0 4,2 4,4 4,6 Svensk långränta3 6,6 5,0 4,3 4,4 4,6 4,8 Svensk kortränta4 4,3 4,3 3,2 3,3 3,6 4,0 1 Årlig procentuell förändring, BNP och avser 2 Årsgenomsnitt 3 10-års statsobligation, årsgenomsnitt 4 6-månaders statsskuldsväxel, årsgenomsnitt Källor: , och Räntor, inflation, valutor och löner Efter höstens finansiella turbulens har utvecklingen på de svenska kapital- och aktiemarknaderna stabiliserats. Den svenska 10- årsräntan låg en nivå som bedömdes vara orealistisk för . Statistik som visat på en oväntat stark utveckling av den amerikanska ekonomin har dock sedan resulterat i en internationell uppgång i de långa räntorna. Under återstoden av 1999 förutses långräntan fluktuera kring dagens nivåer för att därefter, när den europeiska konjunkturen stärks, gradvis stiga till . Att 10-årsräntan på lång sikt inte bedöms överstiga är en konsekvens av de sanerade offentliga finanserna och av att inflationsmål har vunnit allmänhetens förtroende. Inflationsförväntningarna kan därför även förutsättas ligga i linje med inflationsmålet. Skillnaden mellan svenska och tyska långräntor bedöms kunna krympa till . På grund av den ekonomiska avmattningen och det låga inflationstrycket i Euroområdet har det antagits att den () sänker styrräntan . Osäkerheten vad gäller ECB:s överväganden avseende inriktningen på penningpolitiken är dock betydande. I föll priserna under loppet av 1998. Till följd av det låga inflationstrycket har sänkt den s.k. reporäntan från till . Inflationen, mätt med förändringen i konsumentprisindex (KPI), förväntas ligga i slutet av innevarande år och därefter öka till . 1997 1998 1999 2000 2001 2002 KPI, dec dec 1,9 0,6 0,5 0,9 2,0 2,0 NPI, dec dec 0,9 1,4 1,4 0,0 Disponibel inkomst1,6 1,7 2,6 3,6 1,8 3,6 3,0 Sparkvot (nivå)6 0,8 1,2 2,1 1,6 3,3 4,3 Industriproduktion1 5,4 4,3 2,0 4,0 3,3 3,5 Relativ enhetsarbetskostnad i industrin1 Sysselsättning2 1,0 1,5 1,4 0,6 0,9 0,8 Öppen arbetslöshet3 8,0 6,5 5,8 5,4 5,1 5,0 Arbetsmarknads- politiska åtgärder3 3,5 Handelsbalans4 141 140 135 137 150 164 Bytesbalans5 2,9 2,1 1,3 1,5 1,7 2,1 Offentliga sektorns finansiella sparande5,6 2,0 1 Årlig procentuell förändring 2 Antal personer, årlig procentuell förändring 3 Andel av arbetskraften 5 Procent av BNP 6 avses värden efter beräkningsteknisk överföring till hushållen Källor: , , och Prismått som exkluderar effekterna av ändrade indirekta skatter och subventioner samt räntekostnader för egna hem, väntas ligga strax såväl som . Den låga inflationen förklaras av den internationella prispressen, nedväxlingen av den svenska löneökningstakten och med god produktivitetsutveckling. I prognosen antas att penningpolitiken anpassas så att inflationen uppgår till för att sedan ligga på denna nivå även 2002. Trots de senaste årens mycket gynnsamma utveckling av den svenska ekonomin med låg inflation, bytesbalansöverskott, förbättrade offentliga finanser och en god produktivitets- utveckling, var den svenska kronan svag under stora delar av . framhölls kronans fortsatta utveckling som en betydande osäkerhetsfaktor. Kronan har därefter apprecierat i linje med det växelkursantagande som då gjordes. I föreliggande prognos har antagits att kronan fortsätter att appreciera, för att ligga på 118, mätt som TCW-index. Kronan bedöms också appreciera till 8,70 mot euron. Miljarder kronor Årlig procentuell förändring 1998 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 Privat konsumtion 952 1,3 2,0 2,6 2,6 2,4 1,8 1,8 Offentlig konsumtion 466 0,2 2,1 1,9 1,0 1,0 0,9 0,2 Stat 143 0,6 5,0 3,2 1,0 0,5 0,5 0,5 Kommun 324 0,0 0,7 1,3 1,0 1,1 1,1 0,1 Bruttoinvesteringar 261 3,7 4,8 9,6 4,8 5,4 4,6 4,6 Näringsliv exkl. bostäder 203 4,7 0,1 10,7 4,4 4,1 2,4 2,5 Bostäder 25 13,1 25,7 5,1 12,1 17,8 22,0 20,0 Myndigheter 32 8,0 9,4 6,4 1,5 2,8 1,5 0,1 Lagerinvesteringar1 12 1,1 0,7 0,3 0,7 0,2 0,0 0,0 Export 810 6,1 12,8 7,3 3,6 5,7 5,2 5,1 Import 698 3,7 11,7 11,0 2,9 6,7 4,9 4,5 BNP 1804 1,3 1,8 2,9 2,2 2,6 2,5 2,5 1 Förändringstalen är uttryckta i procent av BNP föregående år Källor: och Det preliminära löneutfallet registrerar ökningar av timlönerna exklusive en del retroaktiva löneutbetalningar framför allt från offentliga myndigheter. När dessa löneutbetalningar har fångats upp av lönestatistiken väntas den registrerade löneökningstakten uppgå till , vilket motsvarar en genomsnittlig löneglidning på . Detta är en något lägre löneglidning än genomsnittet , men är hög med tanke på nivån på arbetslösheten och att priserna har ökat betydligt mindre än vad som förväntades för 1998-års avtalsrörelse. Den faktiska reala löneökningen avviker därmed ganska kraftigt från den av parterna förväntade reallöneökningen avtalsrörelse. och väntas lönerna öka respektive . Löneglidningen antas uppgå till och till . finns nästan inga löneavtal. De totala löneökningarna antas då uppgå till . Försörjningsbalansen var ett bra år ur svensk exportsynpunkt. Varuexporten ökade med . Detta var något överraskande med tanke på Asienkrisen och den därmed sammanhörande nedgången av den globala tillväxten. Den svenska exporten till den krisdrabbade Asienregionen föll visserligen med i värdetermer, vilket drog ned den svenska exporttillväxten med ca 2 procent- enheter. kompenserades detta av att exporttillväxten till EU-området utvecklades mycket starkt. är bilden den motsatta en svag europeisk konjunktur försämrar exportförutsättningarna.