prop · GM031D9 · 1999-01-01 00:00:00 — Genom samarbete mellan Säkerhetspolisen och den öppna polisen men också med andra som berörts av brottsligheten har vissa extremistiska arrangemang kunnat förhindras. Polismyndigheternas redovisningar och tillgänglig statistik visar inte att någon egentlig ökning av kriminalitet med rasistiska inslag har ägt rum . anser dock att aktiviteter med rasistiska inslag utvecklats på ett oroande sätt. I en rapport redovisad av Säkerhetspolisen konstateras att antalet anmälningar om hets mot folkgrupp har ökat från 1996 till 1997. Med hänsyn till den ökade uppmärksamhet som denna brottslighet fått från allmänhet, polis och media är det emellertid osäkert om siffrorna i statistiken motsvaras av en verklig ökning av antalet brott. 4.3.10 Trafik Det totala antalet rapporterade trafikbrott ökade . Kostnaden för trafikverksamheten uppgick till , eller till av polisens totala kostnader. utförde polisen 1 146 000 alkoholutandningsprov, vilket var cirka 184 000 färre än föregående år. har dock antalet prov i stort sett fördubblats som antalet rattfyllerier per 1 000 prov minskat med nästan två tredjedelar. Också antalet primärrapporter och ordningsförelägganden minskade. Antalet flygande inspektioner ökade däremot jämfört med . De av uppsatta målen för fordonskontroll, kontroll av kör- och vilotidsbestämmelser samt företagsbesök har i det närmaste uppnåtts. 4.3.11 Brottsoffer bedömer att polisens arbete med att ge stöd till brottsoffer och vittnen har förbättrats. Inspektionerna på brottsofferområdet tyder dock på att informationen till brottsoffer bör utvecklas. Det finns goda exempel på ambitiösa utvecklingsinsatser på området. i län har till exempel utsett brottsoffersamordnare i varje polisområde. Dessa har ett särskilt ansvar för information till brottsoffren, kontakter med stödorganisationer, utbildning av övrig personal med mera. har beslutat ta fram en handbok som belyser brottsofferfrågor ur ett brett perspektiv och som skall spridas till polismyndigheterna. anser att möjligheterna till fortsatta förbättringar inom området är mycket stora. 4.3.12 Personalresurser fanns det 22 755 anställda inom polisen. Det är en minskning med 1 112 personer från utgången av . Antalet poliser uppgick till 16 783 varav 2 796 kvinnor. Av poliserna var 290 polischefer och av dem var 41 kvinnor. Av de 5 972 civilanställda var 4 511 kvinnor. Jämfört med utgången av hade antalet civilanställda minskat med 1 172 medan poliserna ökat med 60. Antalet frivilliga pensionsavgångar uppgick till 237. återupptogs rekryteringen till polisutbildningen och 68 aspiranter antogs för att påbörja sin utbildning . började ytterligare 185 aspiranter. 4.3.13 Rationaliseringsarbetet Ett omfattande arbete pågår inom polisväsendet för att så långt som möjligt undanröja de hinder för effektivt resursutnyttjande som bland annat påtalat. Åtgärder har genom- förts eller inletts på så gott som alla punkter som påtalade i sin rapport. Arbetet är omfattande eftersom rapporten spänner över polisens hela verksamhet. Av slutredovisning framgår bland annat följande: - Polismyndigheterna har samordnat den operativa ledningen, det vill säga vakthavande befäl och kommunikationscentraler. anser att det finns ett kvarstående rationaliseringsytrymme i denna del. Genom bland annat ny teknik beräknas målsättningarna kunna uppnås . - En koncentration av de internadministrativa funktionerna har genomförts och antalet anställda i sådana funktioner har minskat med sammanlagt 241 personer. Den kvarstående rationaliseringspotentialen bör enligt i stort sett kunna nås genom fortsatt koncentration av ekonomi-, personal- och lönefunktioner. Flertalet polismyndigheter anger att målet uppnås . - Arbete med att minska lokalytorna har pågått genom förtätning, omförhandling och uppsägning av hyreskontrakt m.m. Utbyggnaden av närpolisen har krävt nya lokaler och byte av lokaler medför stora omställningskostnader. Den totala lokalytan inom polisväsendet har dock minskat med mer än 21 000 kvm () , vilket motsvarar en årlig besparing på . Arbetet med att minska hyreskostnaderna fortsätter efterhand som hyresavtalen omförhandlas. - Polismyndigheterna har haft en ambition att öka enmanstjänstgöringen. En faktor som varit avgörande för att enmanstjänstgöring inte införts i större omfattning än vad som skett är arbetarskyddsaspekten. har tillsatt en arbetsgrupp som skall utreda frågan ytterligare. - Se avsnitt 4.3.1 om arbetstidsförläggningen. 4.3.14 Regeringens bedömning Reformeringen av polisen har fortsatt . Det är tillfredsställande att polisen parallellt med reformarbetet har kunnat fortsätta att rationalisera sin verksamhet. Av slutredovisning av de åtgärder som vidtagits med anledning av framgår emellertid att det fortfarande finns en betydande rationaliseringspotential. Polisen måste fortsätta att med kraft driva rationaliseringsarbetet. De resurser som frigörs skall användas i kampen mot vardagsbrottsligheten och för de prioriterade områdena. Regeringen kommer att uppdra åt att utvärdera rationaliseringsarbetet. Utbyggnaden av närpolisorganisationen har fortsatt . Regeringen gör bedömningen att det nu på de flesta håll föreligger grundläggande organisatoriska och resursmässiga förutsättningar för att närpolisen skall kunna utgöra basen i verksamheten. För att den målsättningen skall kunna förverkligas krävs emellertid också att innehållet i verksamheten utvecklas. Närpolisverksamheten måste ännu tydligare styras av statsmakternas prioriteringar, kartläggningar av de lokala problemen och fortlöpande systematiska och kvalificerade analyser av verksamhetsresultatet. Avvägningen mellan preventiv och repressiv verksamhet måste ägnas stor uppmärksamhet liksom avgränsningen mot andra myndigheters uppgifter. Det är viktigt att polisens resurser koncentreras till sådan verksamhet som svarar mot dess särskilda kompetens. För att lyckas med sin huvuduppgift att bekämpa vardagsbrottsligheten måste närpolisen också fortsätta att satsa på kompetensutveckling, metodutveckling och teknikstöd. De brister i bemanningen som är ett betydande problem i vissa närpolisområden kräver omedelbara åtgärder. För att närpolisen skall kunna fungera väl är det nödvändigt att finna en balanserad avvägning mellan utryckningsverksamheten och närpolisenheternas verksamhet. måste polisens resurser för utryckningsverksamhet hållas på en nivå som säkerställer nödvändig beredskap. Det är uppenbart att närpolisorganisationen och utryckningsverksamheten delvis konkurrerar om samma resurser och att verksamheterna också i stor utsträckning hanterar samma problem. Det är angeläget att de erfarenheter som kan vinnas av pågående och planerade försök med samordning av verksamheterna utvärderas och tas tillvara i utvecklingsarbetet. Det problemorienterade arbetssättet har utvecklats, om än inte i den takt som vore önskvärd. Polisens insatser på tider och platser där brott och ordningsstörningar är vanliga har ökat, men måste öka ytterligare. En fortsatt utveckling av det problemorienterade arbetssättet bör, i förening med ett nytt arbetstidsavtal, kunna skapa förutsättningar för detta. Det är också nödvändigt att ett problemorienterat förhållningssätt utvecklas tydligare inom andra verksamheter än närpolisen, till exempel inom utryckningsverksamheten. Regeringen kommer att följa utvecklingen på detta område noga och vid behov vidta särskilda åtgärder. Den ökade satsningen på kvalificerad kriminalpolisverksamhet liksom uppbyggnaden av kriminalunderrättelsetjänsten och det intensifierade internationella samarbetet har skapat bättre förutsättningar för insatser mot den grova och gränsöverskridande brottsligheten. har till exempel polisens förmåga att hantera den mc- relaterade brottsligheten utvecklats betydligt. och polismyndigheternas lokala och regionala enheter har utvecklat ett nära och bra samarbete. Handlingsplaner har tagits fram, utbildningar har genomförts, arbetsformer och metoder har förändrats och förfinats och extra personal har avdelats. Polisen har tagit frågan på största allvar. Det är av stor betydelse att polisen fortsätter att utveckla sina insatser på området. har därför tillfört polisen extra för för intensifierade insatser mot de kriminella mc- klubbarna. Som regeringen angav i budgetpropositionen för har i sin stödjande och utvecklande roll ett ansvar för att kriminalunderrättelseverksamheten organiseras så att den blir så rationell som möjligt. Det finns dock anledning att undersöka om kampen mot den grövre brottsligheten kräver förändringar i de centrala polisorganens dimensionering, organisation och befogenheter. Det gäller särskilt i frågan om kriminalunderrättelseverksamheten. En utredning om behovet av en central kraftsamling mot den organiserade brottsligheten skall därför tillsättas. Utredningsverksamheten har fortsatt att uppvisa en negativ utveckling . Inom polisväsendet pågår emellertid ett intensivt utvecklingsarbete för att komma tillrätta med situationen. Ett nära samarbete med åklagarväsendet på såväl central som lokal nivå är ägnat att åstadkomma högre effektivitet och kvalitet i utredningsarbetet. Även om balansutvecklingen totalt sett är positiv har balanserna för vissa brottstyper ökat. Våldsbrotten har minskat mycket marginellt. Det är av stor vikt att polisen vidtar kraftfulla åtgärder för att bryta utredningsverksamhetens negativa utveckling. Genomströmningstiderna måste kortas och balanserna minska med bibehållen kvalitet på utredningarna. Särskilt viktigt är det med en skynd-sam handläggning när det gäller utredningar om övergrepp mot barn. Det är tillfredsställande att polisen har ökat sina brottsförebyggande insatser inom det prioriterade området våldsbrottlighet. Resultatet av utredningsverksamheten är emellertid fortfarande oacceptabelt. har i regleringsbrevet fått i uppdrag att leda och samorda ett projekt för att minska genomströmningstiderna för våldsbrottsutredningar. Det långsiktiga målet är att med bibehållen kvalitet minska genomströmningstiden för sådana utredningar . Av lägesbeskrivning framgår att styrelsen avser att driva ett huvudprojekt samt två delprojekt vid polismyndigheten i respektive . Projekten skall omfatta kompetensutveckling, verksamhetsorganisation, kvalitetssäkring och resursfördelning. En extern konsult skall studera hur polisen bedriver sitt arbete med utredningarna för att sedan, efter analys och utvärdering, bedöma hur arbetet skall kunna förbättras. Det är glädjande att polisen på olika sätt arbetar med att utveckla sina metoder att hantera ärenden om våld mot kvinnor. har till exempel vid olika tillfällen genomfört utbildningsinsatser för polispersonal och försöksprojekt bedrivs vid flera polismyndigheter. Bekämpningen av våldet mot kvinnor är en mycket angelägen fråga för regeringen. Det är mycket viktigt att metodutvecklingen fortsätter. blir köp av sexuella tjänster kriminaliserade. Även försök kriminaliseras. Det gör det lättare för polisen att ingripa på platser där prostitution förekommer. Polisen tillförs för insatser mot prostitution. Kampen mot rasism och främlingsfientlighet engagerar stora delar av samhället och en rad åtgärder har redan vidtagits för att stävja brottslighet med rasistiska eller främlingsfientliga förtecken. Inom polisväsendet bedrivs på detta område ett nära samarbete mellan den öppna polisen och Säkerhetspolisen. Regeringen kan konstatera att de kraftfulla riktade insatser som polisen har gjort mot rasistiska grupperingar har givit goda resultat. Dels har rasistiska aktiviteter av olika slag kunnat förhindras eller avbrytas, dels har en rad åtal väckts. Det är nödvändigt att polisen fortsätter att särskilt uppmärksamma brott med rasistiska inslag bland annat genom kompetenshöjande insatser och utveckling av arbetsmetoder på området. Det är också angeläget att brottsofferfrågorna ges en framträdande roll. Det finns stora möjligheter till förbättringar i polisens information till brottsoffer och i sättet att bemöta dem. Polisens kompetens på området och engagemang för frågorna måste öka. Narkotikabrottsligheten är ett allvarligt samhällsproblem och därför också ett prioriterat område för polisen. All bekämpning av narkotikabrottslighet, såväl på gatuplanet som på regional och nationell nivå, måste ges hög prioritet. Detsamma gäller det internationella samarbetet på detta område. Andelen ungdomar som har prövat narkotika har ökat markant . Vidare ger utvecklingen av nya syntetiska droger anledning till oro. Spridningen av sådana och andra droger sker också på nya sätt, bland annat med hjälp av Internet. Polisen måste därför intensifiera insatserna mot narkotikabrottsligheten. Polisen har utökat sina insatser mot den illegala hanteringen av alkohol och cigaretter. Regeringen understryker dock vikten av att polisen fortsätter att utveckla sina arbetsmetoder på området. Det finns också skäl att överväga om det finns ett behov av att komplettera de lokala insatserna med mer övergripande, rikstäckande insatser, som innefattar inslag av myndighetsgemensamma åtgärder. Polisen har prioriterat kampen mot den ekonomiska brottsligheten, vilket bland annat. har resulterat i kraftigt minskade balanser. Regeringen anser att skapar goda förutsättningar för att effektivisera utredningsverksamheten ytterligare och för att kunna utveckla det brottsförebyggande arbetet på ekobrottsområdet. har en ledande roll när det gäller att utveckla metoder på ekobrottsbekämpningens område. Det är emellertid viktigt att ekobrottskompetensen upprätthålls också vid polismyndigheterna utan-för storstadsområdena. Miljöbrottsligheten är en form av ekonomisk brottslighet som kräver intensifierade insatser och där kompetensuppbygg-naden är av stor betydelse. Polisens trafikövervakning har blivit effektivare jämfört med genom att fler tjänster och prestationer har utförts med mindre resurser. Ändå har den positiva utvecklingen med ett kontinuerligt sjunkande antal trafikdödade och skadade brutits. omkom 541 personer i vägtrafiken och 3 917 personer skadades allvarligt. Mot bakgrund av beslutet om Nollvisionen och det kortsiktiga verksamhetsmålet om högst 400 dödade ser regeringen med oro på utvecklingen. Polisen bör tillsammans med överväga vilka åtgärder som bör vidtas. 4.4 Pågående och planerade förändringar inom polisväsendet Arbetet med att effektivisera och modernisera polisverksamheten måste fortsätta med oförminskad kraft. Regeringen kommer därför att - 2001 satsa på reformeringen av polisen. De nya resurserna skall framför allt användas till att säkerställa en ändamålsenlig personalstruktur för att bekämpa vardagsbrottsligheten, effektivisera utredningsverksamheten och förstärka gränskontrollen. 4.4.1 Kampen mot vardagsbrottsligheten Närpolisen skall vara basen i polisens verksamhet. Dess huvuduppgift är att bekämpa vardagsbrottsligheten. Allmänhetens tilltro till polisen och till rättsväsendet i övrigt beror till stor del på hur framgångsrik polisen är i det arbetet. Närpolisens betydelse för allmänhetens syn på polisens arbete kan knappast överskattas. För att närpolisen skall kunna öka sina insatser mot vardagsbrotten krävs emellertid kraftfulla åtgärder för att höja kompetensen, utveckling av former och metoder för lokalt samarbete samt förbättrat teknikstöd. Men det är också nödvändigt att de personella och tekniska resurserna är tillräckliga. En del av de nya medel som enligt regeringens förslag skall tillföras polisväsendet skall därför användas för att förstärka närpolisen i kampen mot vardagsbrottsligheten. Till en del skall de nya medlen användas till förstärkning av de personella resurserna. De nyrekryteringar som möjliggörs genom att grundutbildningen återupptagits skall till stor del tillgodose närpolisorganisationens behov. Samarbetet med åklagarna för att bidra till att höja närpolisernas förundersökningskompetens skall utökas och förbättras ytterligare. Den utbildning av civilanställda som inleddes vid för att de i än större utsträckning skulle kunna delta i brotts- utredningsverksamheten och på så sätt avlasta polispersonalen skall fortsätta. Den kompetensförstärkningen bör framför allt närpolisens utredningsverksamhet ha nytta av. En grundläggande förutsättning för en väl fungerande närpolis är att polismyndighetens högsta ledning och övriga chefer visar ett genuint intresse för verksamheten. Inställningen hos ledningen är av avgörande betydelse för graden av motivation och engagemang hos den övriga personalen. Det är också viktigt att närpolisområdenas personal får ett tydligt och långtgående eget ansvar för hur verksamheten bedrivs och att resultaten följs upp. Det inspirerar till en hög ambitionsnivå i arbetet och ökar intresset för att delta i utvecklingen av verksamheten. Av stor betydelse är också att de verksamhetsmål som ställs upp är konkreta och välavvägda och att verksamhetens resultat följs upp och utvärderas kontinuerligt. Det är också nödvändigt med regelbundna resultatdialoger mellan polisledningen och närpolischeferna. Genom ömsesidigt informationsutbyte ökar såväl polisledningens som närpolischefernas möjligheter att styra verksamheten i riktning mot verksamhetsmålen. En aktiv ledning av förundersökningarna är av central betydelse för att kunna styra verksamheten och därigenom öka snabbheten och kvaliteten i utredningsarbetet. Formerna för samverkan mellan polis och åklagare skall därför utvecklas ytterligare både med avseende på de enskilda brottsutredningarna och när det gäller prioriteringar, planering och utbildning. och Riksåklagaren har gemensamt startat flera projekt som syftar till att utveckla och effekti-visera brottsutredningsverksamheten samt till att förbättra och utveckla samverkan mellan polis och åklagare. Flera av projekten rör närpolisens och åklagarnas samverkan i utredningar av vardagsbrottslighet. Genom långtgående förstahandsåtgärder, förenklade förfaranden och blanketthantering har genomströmningstiderna för utredningar av vardagsbrott kunnat minskas på flera ställen i landet, till exempel i och vissa utredningsenheter i . Regeringen avser också att initiera försöksverksamhet med bland annat myndighetssamverkan för rationellare ärendehantering på någon eller några orter. Försöksverksamheterna skall ta till vara erfarenheter som vunnits inom såväl polisverksamhet som andra områden och syftar till att förbättra både utredningsverksamheten och det brottsförebyggande arbetet. 4.4.2 Det internationella polissamarbetet En grundläggande förutsättning för en framgångsrik kamp mot den organiserade och gränsöverskridande brottsligheten är en effektiv samverkan med polisen i andra länder. Samarbetet kan ge såväl underlag för direkta ingripanden som ökad allmän kunskap till gagn för brottsbekämpningen. Den internationella kriminalpolisorganisationen är en viktig samarbets-partner för polisen. Det samarbete som bedrivs inom EU försiggår på många olika plan och är av stor betydelse för den svenska polisens förmåga att bekämpa grov gränsöverskridande brottslighet. träder Europolkonventionen i kraft. Härigenom skapas ett organ för polisiärt informationsutbyte och samarbete i konkreta utredningar som kommer att få stor operativ betydelse för den svenska polisen. De nordiska ländernas polis- och tullmyndigheter bedriver ett effektivt samarbete. Ett viktigt instrument i det arbetet är de gemensamma nordiska polis- och tullsambands-män som är utstationerade i olika länder. bedriver polisiärt samarbete inom ramen för aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i . Aktionsgruppen överlämnade sin rapport till regeringscheferna och fick i samband med det ett förlängt mandat . Aktionsgruppen har fortsatt med konkreta samverkansprojekt med praktiskt samarbete mellan ländernas polis-, tull- och gränskontrollmyndigheter, till exempel för att spåra stulna fordon och för gemensamma aktioner mot narkotikasmuggling. Efter beslut av regeringscheferna har också en operativ kommitté inrättats. Kommittén, som lyder under aktionsgruppen, består av företrädare från främst polis, tull, kust/gränsbevakning och åklagarväsendena i . Den har till uppgift att föreslå gemensamma operativa åtgärder, ansvara för genomförandet av pågående och framtida åtgärder samt fungera som en sektorsövergripande expertgrupp i operativa frågor. är ordförandeland i aktionsgruppssamarbetet även och har därför ett särskilt ansvar för att säkerställa att arbetet kan fortsätta med samma intensitet . Gränskontrollen är en viktig del av den svenska migrationspolitiken men också av strategisk betydelse för kampen mot den grova och gränsöverskridande brottsligheten. En effektiv gränskontroll kan göra det svårare för brottslingar som rör sig över nationsgränserna. Inom det så kallad som syftar till att åstadkomma fri rörlighet, utan personkontroller, mellan de länder som deltar i samarbetet kombineras en effektiv gränskontroll med polisiärt samarbete. I deltar EU:s medlemsstater utom och samt och . anslutningsavtal undertecknades och vi är fullt ut delaktiga i beslutsprocessen. har godkänt anslutning till (prop. 1997/98:42, bet. 1997/98:JuU15, rskr. 1997/98:181). Polissamarbetet inom Schengen är främst inriktat mot praktiskt vardagligt samarbete. Det innefattar informationsutbyte mellan polismyndigheterna, möjligheter till gränsöverskridande operativ samverkan mellan olika länder och, genom det så kallad SIS- systemet, ett gemensamt efterlysningsregister för personer och vissa föremål. avsikt är att kunna delta i det operativa samarbetet . deltar vi i ett antal operativa projekt med övriga Schengenstater. Det regelverk som reglerar förutsättningarna för inresa i och inresekontrollen skiljer sig inte på någon avgörande punkt från de regler som finns i . Kraven på hur gränskontrollen utförs i praktiken har dock skärpts mot bakgrund av utvecklingen i vår omvärld. Den svenska gränskontrollen behöver därför förstärkas. Regeringen har poängterat vikten av att de myndigheter som är involverade i gränskontrollen, det vill säga polisen, som är huvudansvarig myndighet, samt tullen och , samverkar i så stor utsträckning som möjligt. Regeringen har uppdragit åt de gränskontrollerande myndigheterna att redovisa de åtgärder man avser att vidta för att effektivisera gränskontrollen genom en utökad samverkan. I sin redovisning anger myndigheterna att ett omfattande samarbete om gränskontrollen redan pågår och fortlöpande utvecklas. Det sker ofta i form av snabba åtgärder efter informella kontakter eller i projektform, men det finns även exempel på lokala avtal om såväl operativ samverkan som samlokalisering och dylikt. För att ytterligare förbättra förutsättningarna för samverkan utarbetas ett ramavtal på central nivå mellan , och . och har träffat en överenskommelse om samverkan vid inresekontroll genom att tjänstemän vid förordnas som passkontrollanter. Det är regeringens uppfattning att man genom att utnyttja möjligheterna till fördjupad samverkan mellan myndigheterna kan förbättra den svenska gränskontrollen ytterligare. Myndighetssamverkan är ett naturligt inslag i verksamheten. De höga krav som ställs på gränskontrollen kan dock inte tillgodoses enbart genom ökad myndighetssamverkan. Ökade insatser behövs också på polisens område för att få till stånd en ambitionsnivåhöjning och en intensifiering av kontrollverksamheten vid gränser, på flygplatser, i hamnar och utmed kusten. 4.4.3 Förutsättningar för en bättre och effektivare polis. Ny ledningsorganisation styrning av polisen försvåras av att den nuvarande organisationen är komplicerad och föråldrad och av att ansvarsförhållandena i många stycken är oklara. förslag, som redovisas i slutet av detta kapitel, innebär att polisverksamheten skall styras av en särskild polisstyrelse i varje län med ledamöter som nomineras av partierna och utses av regeringen. ansvar för polisverksamheten i länen skall upphöra. Tillsynen över polisen skall åligga , som också skall få en i vissa avseenden utvidgad föreskriftsrätt. Förslagen innebär en betydande förenkling och modernisering av polisorganisationen.