prop · GM03100D2 · 1999-01-01 00:00:00 — Bilaga 2 Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet Bilaga 2 Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet 1 Regeringens mål för öppen arbetslöshet och sysselsättning 5 Box 1 Sysselsättningsgraden i och EU 6 2 Sysselsättningspolitiken och utvecklingen på arbetsmarknaden 6 2.1 offentliga finanser och stabila priser 6 2.2 Lönebildning 7 2.3 Privat sysselsättning och företagande 8 2.4 Skola, vård och omsorg 9 2.5 Arbets- och kompetenslinjen 10 2.5.1 Utbildning och kompetensutveckling 10 2.5.2 Arbetsmarknadspolitik 11 3 Sysselsättningssamarbetet inom EU 14 3.1 Bakgrund 14 3.2 Riktlinjerna för sysselsättning 14 3.3 Fortsatt arbete 14 4 Regeringens förslag ekonomiska vårproposition 14 4.1 Effektivare arbetsmarknad 14 4.2 En offensiv konkurrenspolitik 15 4.3 Effektivare system för utbildning och kompetensutveckling 15 4.4 Strategi för företagsutveckling 16 5 Tillväxt, sysselsättning och arbetslöshet fram 16 5.1 Den ekonomiska utvecklingen 16 5.2 Arbetsmarknaden 17 1 Regeringens mål för öppen arbetslöshet och sysselsättning Att öka sysselsättningen och minska arbets- lösheten utgör regeringens främsta uppgift. I regeringsförklaringen deklarerade regeringen att skall ha halverat den öppna arbetslösheten till och ställde sig bakom detta mål. I budgetpropositionen tillkom ett mål för sysselsättningen. Målet innebär att andelen reguljärt sysselsatta av befolkningen skall öka från . Därigenom minskar också behovet av sociala ersättningar. Antalet personer, omräknat till helårsekvivalenter, vars försörjning utgörs av ersättningar för ohälsa, arbetslöshet, deltagande i arbetsmarknadsåtgärder och socialbidrag skall minska från drygt 1 miljon helårspersoner 1997 till 0,8 miljoner år 2004. Regeringen har utfäst sig att varje halvår redovisa en avstämning i förhållande till målet om halverad öppen arbetslöshet. I det följande redovisas den femte avstämningen av arbetslöshetsmålet, vilken innehåller en redogörelse för regeringens politik och för utvecklingen på arbetsmarknaden. Vidare presenteras en uppföljning av det nya sysselsättningsmålet. Slutligen redovisas i korthet regeringens prognos för tillväxt, sysselsättning och arbetslöshet fram . Diagram 1.1 Andelen reguljärt sysselsatta, Procent av befolkningen 20-64 år Andelen reguljärt sysselsatta bland personer i åldrarna sjönk från 1990 till som lägst 1994. Därefter har sysselsättningsandelen åter stigit och 1998 var andelen reguljärt sysselsatta (se diagram 1.1). För att uppnå sysselsättningsmålet behöver cirka 55 000 nya arbetstillfällen tillkomma. har sysselsättningen ökat med cirka 120 000 personer, en utveckling som således ligger i linje med vad som krävs för att uppnå sysselsättnings- målet. har arbetslösheten minskat kraftigt bland både män och kvinnor. uppgick den säsongsrensade öppna arbetslösheten enligt beräkningar till , vilket är en minskning . Arbetslösheten bland kvinnor, som allt sedan krisen varit betydligt lägre än männens, uppgick till . Detta kan jämföras med en arbetslöshet på bland männen. Skillnaden i arbetslöshet mellan män och kvinnor har minskat . Diagram 1.2 Öppen arbetslöshet, säsongsrensade månadsdata Procent av arbetskraften Box 1 Sysselsättningsgraden i och EU Trots att sysselsättningsgraden i sjunkit kraftigt har fortfarande en högre sysselsättningsgrad än de flesta andra EU-länder (se diagram 1.3). Bland EU-länderna har bara en högre sysselsättningsgrad än . Genomsnittet för EU ligger lägre än , jämfört för . Notera att definitionen av sysselsättningsgrad skiljer sig något mellan diagram 1.1 och 1.3 där det förra enbart omfattar reguljärt sysselsatta och den senare även omfattar personer i vissa typer av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Diagram 1.3 Andelen sysselsatta i EU 1997 Procent av befolkningen 20-64 år 2 Sysselsättningspolitiken och utvecklingen på arbetsmarknaden I tillväxtpropositionen (prop. 1995/96:25) lade regeringen fram en dagordning för arbetet med att stärka tillväxten och sysselsättningen. Dagordningen har därefter fått sin konkreta utformning i ett flertal propositioner. Regeringens politik för ökad sysselsättning och minskad arbetslöshet bygger på fem grundstenar: De offentliga finanserna skall vara sunda och priserna stabila. Det krävs en bättre fungerande lönebildning för att arbetslösheten skall kunna halveras. Huvuddelen av sysselsättningsökningen bör ske i den privata sektorn. I den offentliga sektorn skall verksamheter prioriteras framför transfereringar. Skolan, vården och omsorgen utgör kärnan i välfärden. Arbetslösheten skall minskas huvudsakligen genom att fler människor får arbete eller utbildning som ger ökade möjligheter till arbete. Dessa grundstenar utgör i de följande avsnitten utgångspunkt för redogörelsen av de konkreta åtgärder som vidtagits inom ramen för sysselsättningspolitiken. I avsnitten ges även en bakgrund till de åtgärder som vidtagits samt en beskrivning av utvecklingen på några centrala områden. 2.1 offentliga finanser och stabila priser Saneringen av de offentliga finanserna, som inleddes under förra mandatperioden, har inneburit att budgetunderskott vänts till överskott och att kan börja amortera på statsskulden. Saneringsprogrammet har vidare inneburit ett stärkt förtroende för den svenska ekonomin. Inflationsförväntningarna har minskat och tilltron till inflationsmålet på stärkts. Dessa faktorer har tillsammans skapat utrymme för väsentligt lägre korta och långa räntor och ränte-differensen mot utlandet har minskat. Lägre räntor leder till att de offentliga ränteutgifterna minskar. Den positiva utvecklingen av statsfinanserna har möjliggjort ökade överföringar till kommunerna. Dessa överföringar väntas leda till att den kommunala konsumtionen ökar, främst inom vård, skola och omsorg, och därmed till en ökad sysselsättning. De allmänna förutsättningarna för en fortsatt ökning av efterfrågan på arbetskraft är alltjämt goda trots avmattningen i den internationella konjunkturen. Den låga räntenivån har bidragit till att industriinvesteringarna tagit ordentlig fart och att den privata konsumtionen ökar. Detta gynnar särskilt den sysselsättningsintensiva privata tjänstesektorn och hemmamarknadsindustrin. En ökad efterfrågan är emellertid inte tillräcklig för att minska arbetslösheten. Om en stor del av arbetslösheten är strukturellt betingad riskerar tillväxten att brytas till följd av brist på arbetskraft, flaskhalsproblem och alltför höga löneökningar före det att arbetslösheten halveras och sysselsättningsmålet uppnås. Indikationer på att detta problem kan vara för handen på den svenska arbetsmarknaden är att antalet kvarstående lediga platser på arbetsförmedlingarna i viss utsträckning har ökat som arbetslösheten ligger kvar på en hög nivå och att de lediga platserna tenderar att bli kvarstående . Dessutom har löneökningarna har varit höga - även i ett internationellt perspektiv - trots att arbetslösheten varit fortsatt hög. Avgörande för sysselsättningsutvecklingen är således hur väl lönebildningen fungerar samt arbetsutbudets storlek, sammansättning och flexibilitet. 2.2 Lönebildning Regeringen har framhållit att en väl fungerande lönebildning är en förutsättning för att sysselsättningen skall kunna öka och arbetslösheten halveras. Lönebildningens betydelse för sysselsättningen föranledde regeringen att utse en särskild utredare som fick i uppgift att se över formerna för framtidens lönebildning. Utredaren lämnade sitt huvudbetänkande till regeringen . Regeringen avser att lägga förslag om regelverket för lönebildningen. Om de nominella löneökningarna blir för höga får detta, bland annat genom en då nödvändig åtstramning av penningpolitiken, negativa konsekvenser för produktion och sysselsättning. För att den pågående konjunkturuppgången skall bli långvarig är det således av stor vikt att löneutvecklingen hålls under kontroll. Måttliga nominella löneökningar för en penningpolitik som är fortsatt gynnsam för investeringar, vilket i sin tur ger utrymme för ökad tillväxt och högre sysselsättning. Efter de mycket höga löneökningarna , ökade lönerna med . De avtal som slöts för stora delar av arbetsmarknaden är i huvudsak treåriga, i flera fall med möjlighet till uppsägning under det tredje året. De avtalsmässiga löneökningarna beräknas ge årliga löneökningar på , vilket är cirka en procentenhet lägre än under den förra avtalsperioden. När det gäller löneglidningen den del av löneökningarna som inte regleras i avtalen råder emellertid stor osäkerhet. Det registrerade utfallet visar på en genomsnittlig löneökning på varav löneglidningen svarade för . Löneglidningen i den privata sektorn var medan den var negativ i den offentliga sektorn förutom . Osäkerheten om löneglidningen är dock stor. På den privata sidan finns ännu så länge definitiva utfall bara fram t.o.m. juni månad 1998. Inom både den privata och den offentliga sektorn leder för-seningar i de lokala löneförhandlingarna till att de avtalade löneökningarna ännu inte syns fullt ut i statistiken. Sammantaget väntas löneökningarna 1998 i ekonomin i dess helhet bli (se vidare prognosen i bilaga 1 till den ekonomiska vårpropositionen). började rapporter om arbetskraftsbrist komma allt tätare, även om bristerna huvudsakligen gällde vissa yrkeskategorier och vissa regioner (se även avsnitt 2.3 och 2.4). De allvarligaste bristerna finns framför allt inom den privata tjänstesektorn och för vissa yrkesgrupper inom vård och omsorg. Även byggbranschen har noterat stigande bristtal. Det finns inga tydliga tecken på att dessa brister börjar synas i lönestatistiken i form av kraftigt ökad löneglidning. Det kan dock konstateras att löneglidningen inom den privata tjänstesektorn ligger på enligt det registrerade utfallet, vilket alltså är över genomsnittet för hela ekonomin. Mätt som årsgenomsnitt beräknas löneglidningen för tjänstemännen inom hela den privata sektorn bli . Skulle bristen på arbetskraft inom ovanstående sektorer bli bestående eller spridas till andra branscher kan det resultera i en högre löneglidning än vad som antas i prognosen. 2.3 Privat sysselsättning och företagande Den tredje grundstenen för sysselsättningspolitiken är att huvuddelen av sysselsättningsökningen skall komma i den privata sektorn. En hög sysselsättning i privat sektor bidrar till att stärka de offentliga finanserna, och är därför en grund-förutsättning för bibehållandet av ett väl utbyggt välfärdssystem. Den privata sysselsättningen minskade kraftigt , framför allt inom tillverkningsindustrin och byggsektorn. har den privata sysselsättningen återigen ökat, vilket framgår av diagram 2.2. Sysselsättningsökningen har varit betydligt större för män än för kvinnor räknat i antalet personer. Diagram 2.2 Sysselsättningsförändring i offentlig och privat sektor, basperiod Hundratal personer, (säsongsrensade glidande medelvärden) Saneringen av de offentliga finanserna har medfört en kraftig räntenedgång och minskad osäkerhet om den ekonomiska politiken. Detta har i sin tur bidragit till att skapa ett gynnsamt investeringsklimat och därmed möjliggjort ökad sysselsättning i den privata sektorn. Den största ökningen av den privata sysselsättningen har skett inom tjänstesektorn. är det främst antalet sysselsatta inom uppdragstjänster som ökat. Inom industrin har sysselsättningen ökat mest inom läkemedels- och telekommunikationsindustrin. Som nämndes i avsnitt 2.2 uppger allt fler företag problem med att rekrytera personal med rätt kompetens. I syfte att förhindra att dessa brister leder till flaskhalsar har regeringen tillsatt ett antal arbetsgrupper. Gruppernas arbete har skett i nära samarbete med såväl arbetsmarknadens parter som med representanter för företag och utbildningsanordnare och har resulterat i konkreta åtgärder för att öka utbudet av arbetskraft. vårproposition föreslog regeringen ett antal insatser för att förebygga flaskhalsar inom teknik- och IT-områdena. tillsattes en arbetsgrupp med uppgift att underlätta ett effektivt resursutnyttjande i byggnadsbranschen i en konjunkturuppgång. De förslag som gruppen lämnade bereds vidare i diskussioner mellan företrädare för regeringen, statliga myndigheter, kommunerna och arbetsmarknadens parter. För att främja sysselsättningen inom den privata sektorn har också ett flertal åtgärder genomförts för att förbättra villkoren för företagande. Många av åtgärderna har varit särskilt riktade mot små och medelstora företag. Bland åtgärderna som tidigare genomförts kan nämnas nedsättning av arbetsgivaravgiften, lättnader i ägarbeskattningen, möjligheter att kvitta underskott i nystartad näringsverksamhet mot inkomst av tjänst, rätt till tjänstledighet för att starta eget företag och ett treårigt program för småföretagsutveckling, förnyelse och tillväxt. En ny anställningsform överenskommen visstidsanställning har också införts i syfte att stimulera till nyanställningar. Den av regeringen tillsatta Småföretagsdelegationen presenterade sitt slutbetänkande med förslag om mängd konkreta åtgärder som syftar till att förbättra villkoren för de små företagen. presenterade regeringen ett antal åtgärder som syftar till att förenkla för småföretagen, och flera av dessa åtgärder följer förslagen i Småföretagsdelegationens betänkande. En särskild regelförenklingsgrupp, SimpLex, har inrättats inom . En grupp bestående av entreprenörer och företagare, , knyts till , och skall mötas regelbundet för att diskutera aspekter kring företagandets villkor. Vidare har en statssekreterargrupp inom inrättats med särskilt ansvar för regelförenklingsarbetet. Regeringen har också beslutat om en förordning för myndigheterna som innebär att en konsekvensanalys av nya reglers effekter för små företags villkor skall göras innan förändringarna genomförs. Motsvarande krav ställs också på samtliga utredningar i den nya Kommittéförordningen. och Statskontoret har fått i uppdrag att ta fram ett förslag till en samordning av företagens uppgiftslämnande. Vidare vidtas åtgärder för att förbättra servicen till företagen samt att korta handläggningstiderna vid ett antal myndigheter. har antalet egenföretagare, exklusive jord- och skogsbruk, ökat med . startades, enligt statistik från och (), cirka 29 000 nya företag som tillsammans skapade 54 000 arbetstillfällen. Kvinnor är underrepresenterade bland egenföretagarna och svarade för drygt en fjärdedel av de nystartade företagen . För att främja kvinnligt företagande har särskilda åtgärder införts. Till dessa hör möjlighet till förlängt starta eget-bidrag, särskilda lånemöjligheter och affärsrådgivning. Varannan kvinna som startade företag fick starta eget-bidrag, jämfört med var tredje man. 2.4 Skola, vård och omsorg I och med saneringen av de offentliga finanserna har utrymme skapats för att tillföra mer pengar till kommuner och landsting. Beslutade och aviserade tillskott innebär i förhållande till nivå en höjning av statsbidragen till kommuner och landsting med . Av nämnda höjning tillfördes . kommer ytterligare att tillföras. Ytterligare höjningar föreslås i den ekonomiska vårpropositionen. Tillskottet bör ge kommuner och landsting goda förutsättningar att förstärka kvaliteten i skola, vård och omsorg. Vidare bör tillskottet ge möjligheter för kommuner och landsting att behålla och i många fall öka antalet anställda samt erbjuda heltidsarbete åt deltidsarbetande. Genom den höga andelen kvinnor i offentlig sektor, kommer tillskotten av ytterligare resurser till kommuner och landsting främst att påverka sysselsättningen för kvinnor. Som framgår av diagram 2.2 har antalet sysselsatta i den offentliga sektorn enligt SCB:s arbetskraftsundersökningar ökat successivt främst bland kvinnor. Den kommunala sysselsättningen, som utgör merparten av sysselsättningen i den offentliga sektorn, uppvisar den största ökningen i antalet sysselsatta. Mellan ökade sysselsättningen i kommuner och landsting med cirka 36 000 personer (glidande medelvärde), vilket motsvarar en ökning . Det finns dock stora skillnader i redovisningen av sysselsättningen i kommuner och landsting . Regeringen avser att analysera dessa skillnader. som ovan sjönk sysselsättningen inom statliga myndigheter med cirka 4 000 personer (glidande medelvärde), vilket motsvarar en minskning . Uppgången i antalet nyanmälda lediga platser inom vård och omsorg tyder också på en fortsatt god efterfrågan på arbetskraft i offentlig sektor. uppgick antalet nyanmälda platser inom offentliga tjänster till knappt 13 700, vilket är en ökning med jämfört med . Ökningen har fortsatt under inledningen 1999. Jämfört med hade antalet nyanmälda lediga platser ökat med , från drygt 13 600 till knappt 16 100. och 1999 har ett ökat rekryteringsbehov av skol-, vård- och omsorgspersonal uppmärksammats av representanter för arbetsgivar- och arbetstagarsidan . I syfte att förebygga brist på kvalificerad personal inom vård- och omsorgssektorn tillsatte regeringen en kommission med uppdrag att se över utbildningsbehov och arbetsförhållanden, bl. a. för att underlätta rekryteringen till dessa sektorer, men även för att motverka deltidsarbetslöshet. Kommissionen skall avsluta sitt arbete . Vad gäller skolan enades tillsammans med , , och Skolledarna om en avsiktsförklaring för att stimulera läraryrkets utveckling och rekrytering. En arbetsgrupp tillsattes också på . Arbetsgruppen avlämnade sitt åtgärdsprogram . I denna föreslås bland annat en försöksverksamhet, där kommunala arbetsgivare utifrån en rekryteringsplan samverkar med högskolans lärarutbildningar. De deltagande i försöksverksamheten, som kan ha olika utbildningsbakgrund, skall ges möjlighet att kombinera tjänstgöring som lärare med lärar- behörighetsgivande halvfartsstudier på högskola. Bland förslagen i åtgärdsprogrammet märks också insatser för att rekrytera män till läraryrket liksom insatser för att rekrytera högskoleutbildade med utländsk bakgrund. 2.5 Arbets- och kompetenslinjen 2.5.1 Utbildning och kompetensutveckling En av grundstenarna i regeringens sysselsättningsstrategi är en flerårig satsning på utbildning och kompetensutveckling på alla nivåer i sam-hället. Utbildning är ett viktigt medel för att varaktigt höja sysselsättningen och förbättra möjligheterna till arbete för de arbetslösa. Detta gäller särskilt om utbildningsinsatserna är riktade mot de personer som har lägre utbildning. Som en följd av konjunkturnedgången , ökade arbetslösheten kraftigt bland samtliga utbildningsgrupper i . De som drabbades hårdast av den stigande arbetslösheten var män och kvinnor med en utbildning på högst gymnasienivå, men även de högutbildades arbetslöshet ökade kraftigt . De högutbildade har dock klarat krisen bättre än de lågutbildade, vilket främst beror på att många arbeten som endast kräver grundläggande färdigheter permanent fallit bort. Vuxenutbildning Deltagandet i vuxenutbildningen har ökat kraftigt sedan startade . är en femårig satsning med inriktning främst mot de arbetslösa som helt eller delvis saknar treårig gymnasial utbildning. Enligt uppgick det totala antalet studerande i gymnasial vuxenutbildning, inklusive , till 191 456 personer, vilket är en ökning . Av de deltagare som gick i vuxenutbildning /98 var män. av deltagarna i vuxenutbildningen var . Elever som var födda utomlands utgjorde av det totala antalet studerande, och personer med högst tvåårig gymnasial vuxenutbildning svarade för av de studerande. av de som studerade i den kommunala vuxenutbildningen fortsatte sina studier . Av samtliga personer som studerade var nytillkomna. erhöll 86 000 personer det särskilda utbildningsbidraget UBS. Detta är en ökning då cirka 61 500 personer erhöll UBS. UBS, som huvudsakligen vänder sig till arbetslösa, har ökat i omfattning mellan och , medan samtliga övriga vuxenstudiestöd minskat sina andelar. Regeringen har tagit initiativ till fristående utvärderingar av effekter, bland annat vad gäller hur påverkat deltagarnas möjligheter att få arbete eller gå vidare till högre studier. Utvärderingarna kommer att avrapporteras löpande under 1999- 2001. Kvalificerad yrkesutbildning pågår en försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning på eftergymnasial nivå, KY. En tredjedel av denna utbildning sker i arbetslivet och finansieras av arbetsgivaren. antogs drygt 5 200 nya elever, varav ungefär hälften utgjordes av kvinnliga studerande. Intresset från såväl arbetslivet som de sökande är mycket stort. var det flest sökande till platserna inom IT, vård och turism. påbörjade totalt omkring 4 500 personer en utbildning inom KY och av dessa var födda utomlands. av de deltagare som avslutat sin utbildning fick ett arbete efter att de avslutat utbildningen. Antalet anordnare av kvalificerad yrkesutbildning har tredubblats sedan starten . 1998 fanns det närmare 140 olika anordnare. har försöksverksamheten utökats till att omfatta 12 000 platser . Högskolan studerar mer än 300 000 personer vid landets universitet och högskolor. finns det tre nya universitet; , och . I takt med att den svenska högskolan byggs ut över hela landet, har 16 000 nya platser tillkommit under vart och ett av . Denna expansion fortsätter genom att resurser tillförs för ytterligare 20 000 permanenta platser . Tyngdpunkten ligger på de naturvetenskapliga och tekniska områdena. Av platserna skall 1 500 avsättas till distans- utbildning och decentraliserad utbildning. har även en permanent förstärkning för studiefinansiering inom forskarutbildningen tillförts, och antalet forskarstuderande kan väntas öka med ungefär 1 500 personer. I den ekonomiska vårpropositionen aviserar regeringen en ytterligare utbyggnad av högskolan (se avsnitt 4.3). 2.5.2 Arbetsmarknadspolitik Arbetsmarknadspolitikens främsta uppgift är att öka anpassningsförmågan på arbetsmarknaden. Målet är att genom ett effektivt platsförmedlingsarbete, kompetenshöjande insatser och andra åtgärder uppnå en högre rörlighet på arbetsmarknaden och förhindra långa perioder utan reguljärt arbete. Detta skall bidra till att sysselsättningen kan öka och arbetslösheten minska utan att inflationsdrivande flaskhalsar och bristsituationer uppstår. Arbetsmarknadspolitiken har även en roll när det gäller att bryta den rådande könsuppdelningen på arbetsmarknaden. Konjunkturberoende åtgärder Som en följd av att aktivitetsnivån i ekonomin ökat har även företagens efterfrågan på arbetskraft blivit större, och antalet nyanmälda lediga platser ökade med . Mot bakgrund av det förbättrade arbetsmarknadsläget och risken för att det uppstår inflationsdrivande flaskhalsar till följd av brist på viss yrkeskompetens, har det skett en successiv förändring av arbetsmarknadspolitiken. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att anpassa de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna till den ökade efterfrågan på utbildad arbetskraft och beslutat att ge ökade resurser till mer kostsamma men också mer tillväxtfrämjande åtgärder såsom olika former av utbildning. Som en följd av detta har andelen personer i arbetsmarknadsutbildning relativt praktikåtgärder ökat . Tabell 2.1 Antal personer i Konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder och 1999 Män Kvinnor Män Kvinnor I arbetskraften Anställningsstöd 6861 5611 7415 4625 Starta eget-bidrag 6624 6275 6074 5503 Offentliga tillfälliga arbeten (OTA) 3538 3346 4768 4299 Resursarbete 700 3113 1391 3485 Ej i arbetskraften Arbetsmarknadsutbild- ning 22403 19959 28216 27745 Arbetslivsutveckling 25974 24235 12942 11903 Arbetsplatsintroduktion (API) 15766 14331 4043 3301 Arbetspraktik 0 0 7803 7228 Kommunala program för ungdomar 5727 9541 4390 5872 Datortek 6462 7689 4955 5932 Utvecklingsgaranti för ungdomar 246 198 3618 2910 IT-satsningen 1 0 1329 698 Projektarbete 21 39 529 384 Summa åtgärder 94323 94337 87473 83885 Källa: . deltog i genomsnitt knappt 190 000 personer i konjunkturberoende åtgärder, vilket motsvarar av arbetskraften. Inte var antalet deltagare lägre än 160 000. 1998 var det genomsnittliga antalet deltagare 165 000 personer, 20 000 personer färre än 1997.