prop · GM03121 · 1999-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1998/99:121 Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning samverkan, ansvar och utveckling Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen redogör regeringen för sin grundläggande syn på frågor som har särskild betydelse för barns, ungdomars och vuxnas lärande och utveckling. Kvaliteten och tillgängligheten i förskolan bör öka. Initiativ kommer att tas för att stödja en ökad måluppfyllelse i skolan. Gymnasieskolans programutbud bör moderniseras. Vuxenutbildningen kommer att behöva utvecklas och förändras . Temat för denna utvecklingsplan är samverkan, ansvar och utveckling. För att skolväsendet skall lyckas i sitt uppdrag krävs ett gemensamt ansvarstagande från stat och kommun, där kommunen har ansvar för måluppfyllelsen. Lärare och skolledare har nyckeln till förändring. Den målstyrda verksamheten kräver goda instrument på alla nivåer för kontinuerlig uppföljning och utvärdering för att likvärdig kvalitet i utbildningen skall kunna garanteras. Trots att resultaten i svensk skola och vuxenutbildning i internationell jämförelse är goda, finns det fortfarande brister. Det är därför viktigt att stödja den positiva skolutveckling som pågår, att uppmärksamma varje enskild elev som riskerar att inte nå målen och att erbjuda erforderligt stöd. Några utvecklingsområden som särskilt behandlas är skolans värde- grund, språkutveckling, matematik, naturvetenskap, teknik och miljö. Kompetensutveckling och internationalisering är redskap för att öka likvärdighet och kvalitet. Innehållsförteckning 1 Utvecklingsplanen 4 1.1 Kunskap och bildning för delaktighet och inflytande 4 1.2 Samhällets grundläggande värden 7 1.3 Aktuella initiativ och åtgärder 9 2 Kvalitet och tillgänglighet i förskolan 12 2.1 Måluppfyllelse och kvalitet 13 2.2 Utbyggnad för tillgänglighet 16 3 Resultat och kvalitet i skolan 21 3.1 Resultaten i 21 3.2 Resultaten i gymnasieskolan 25 4 Helhetssyn och måluppfyllelse 29 4.1 Mål att sträva mot skall vara vägledande 30 4.2 Strategier och stöd för att alla elever skall nå målen 33 4.3 Utveckling i särskolan 37 5 Särskilda utvecklingsområden 40 5.1 Värdegrundsarbete för kvalitet 40 5.2 Språkutveckling nyckeln till identitet och kunskap 43 5.3 Matematik problemlösning och kreativitet 45 5.4 Naturvetenskap, teknik och miljö kunskaper för framtiden 46 6 Samverkan och utveckling 50 6.1 Kommunens ansvar för helheten 50 6.2 Lärare och skolledare har nyckeln till förändring 54 6.3 Att vara rektor i ett decentraliserat system 56 6.4 Kompetensutveckling redskap för utveckling och kvalitet 57 6.5 Att stödja utvecklingen 59 7 Internationaliseringen inom förskola, skola och vuxenutbildning 63 7.1 Regeringens syn på internationaliseringen 63 7.2 En förskola och skola för mångfald 66 8 Gymnasieskolans utveckling 68 8.1 Elevernas val skall styra 69 8.2 Intressenternas ansvar 70 8.3 Utvärdering av de nationella programmen m.m. 71 8.4 Kommunernas utbud av program i gymnasieskolan 75 8.5 En utveckling av programutbudet 76 9 Vuxenutbildningen inför 2000-talet 80 9.1 Vuxenutbildning ett nationellt ansvar 81 9.2 Gemensamma mål för vuxenutbildning 84 10 Att möta vuxenstuderande 87 10.1 Steget in i vuxenutbildningen 87 10.2 Flexibilitet en ökad tillgänglighet till studier 91 10.3 En lärande miljö arbetssätt och arbetsformer 92 10.4 Förnyelse av innehåll 98 10.5 Infrastrukturen 99 11 Basutbildning för alla vuxna 102 11.1 Grundläggande och gymnasial utbildning 102 11.2 Svenskundervisning för invandrare (sfi) 104 11.3 Vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux) 106 12 Eftergymnasiala yrkesutbildningar 108 12.1 Nytt samlat system för kvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning 112 13 Folkbildningen och vissa kompletterande skolor 115 13.1 Folkhögskolor och studieförbund 116 13.2 Kompletterande skolor 117 14 Myndighetsfrågor och forskning 118 14.1 118 14.2 Skolforskning ett område i förändring 119 1 Utvecklingsplanen Den nationella utvecklingsplanen för förskola, skola och vuxenutbildning är regeringens övergripande plan för skolpolitikens inriktning . Regeringen redovisar här sin bild av utvecklingen och sina prioriteringar. Som policydokument har utvecklingsplanen därför betydelse för planeringsarbetet på nivå och för den lokala skolutvecklingen. I de första avsnitten behandlas frågor som har särskild betydelse för verksamhetens kvalitet och därmed för barns och ungdomars lärande och utveckling. Regeringen ger därefter sin syn på några av de områden inom vuxenutbildningen som kommer att behöva utvecklas och förändras . Syftet är dels att summera och beskriva den utveckling som pågår, dels att staka ut riktlinjer för de kommande årens reformering av vuxenutbildningen. Därmed är syftet även att ge ett planeringsunderlag för kommuner och utbildningsanordnare inför över- gången till en framtida förnyad vuxenutbildning. Regeringen vill med denna skrivelse till redovisa sin syn på utvecklingen och ta upp frågor som särskilt behöver uppmärksammas och följas upp . Temat för denna utveck- lingsplan är samverkan, ansvar och utveckling. 1.1 Kunskap och bildning för delaktighet och inflytande Tillgången till en bra skola och utbildning är en mänsklig rättighet. FN:s konvention om barnets rättigheter innebär bl.a. en rätt för barnet till utbildning på grundval av lika möjligheter . Detta innebär förbud mot diskriminering, att utbildningen skall vara likvärdig samt att barnet har rätt till stöd för att kunna tillgodogöra sig utbildningen. Kunskap och bildning har avgörande betydelse för människors sociala och kulturella utveckling. I ett internationellt perspektiv har en väl utbyggd förskola, skola och vuxenutbildning. Tre av fyra barn i förskoleåldern går i för- skola eller familjedaghem. Så gott som alla sexåringar går i förskoleklass och nästan samtliga ungdomar går vidare till gymnasieskolan. Barn och ungdomar med funktionshinder erbjuds så långt som möjligt en anpassad utbildning i sin hemkommun. Den snabba expansionen av vuxenutbildningen ger många vuxna en möjlighet att komplettera sin utbildning på gymnasienivå. har utbyggnaden av högskolan och de kvalificerade yrkesutbildningarna skapat utrymme för fler att delta i eftergymnasiala utbildningar. Svenska barn, ungdomar och vuxna har goda kunskaper i jämförelse med resulta- ten på motsvarande utbildningsnivåer i andra länder och läsförståelsen hos den svenska befolkningen är mycket god. Likväl anser regeringen att vi ännu inte nått målet en likvärdig skola för alla. lämnar alltför många ungdomar skolan med brist- fälliga kunskaper. Det finns dock exempel på skolor som lyckats vända en negativ utveckling genom att skapa en stimulerande läromiljö trots resursbrist och svåra arbetsförhållanden. Andra skolor har däremot svårigheter att utveckla arbetsformerna trots jämförelsevis goda förutsätt- ningar och resurser. Det är därför viktigt att stödja den skolutveckling som pågår, att uppmärksamma varje enskild elev som riskerar att inte nå målen och att erbjuda erforderligt stöd. Utbildning för att möta framtiden Regeringens analys utvecklingsplan (skr. 1996/97:112) av samhällets och arbetslivets utveckling samt de krav denna ställer på förskola, skola och vuxenutbildning är minst lika aktuell . Individen upplever allt tätare förändringar och ställs inför alltfler alternativ, vilket ställer nya och högre krav på kunskap och bildning. Utbildning är en investering för framtiden, både för den enskildes per- sonliga utveckling och för samhället. En internationaliserad arbets- marknad präglad av förändringar och alltmer kunskapsintensiv produk- tion ställer stora krav på kunskap, kompetens, flexibilitet och utveck- lingsförmåga. Utbildningsnivån har betydelse för såväl individens möj- ligheter att få och behålla ett arbete som att påverka arbetets utveckling. Arbetskraftens kunskap och kompetens samt arbetsorganisationens utformning har stor betydelse för produktivitet och tillväxt. Tillgången till utbildning och kompetensutveckling är avgörande för möjligheter att hävda sig i den internationella konkurrensen samt för att trygga och utveckla vår gemensamma välfärd. Det råder ingen tvekan om att den kraftfulla utbildningssatsningen är en av våra viktigaste konkurrensfördelar. skall konkurrera med kunskap och kompetens inte med låga löner. Detta förutsätter att är en ledande kunskapsnation. Utbildningssatsningen är också en förutsättning för att vi skall kunna förverkliga en rad välfärdspolitiska målsättningar i ett framtida hållbart samhälle. Den höga förändringstakten och internationaliseringen ökar risken för vidgade klyftor i samhälle och arbetsliv. En bristfällig utbild- ning riskerar att bli ett allt större handikapp. Det gäller inte bara i arbets- livet utan även i ett medborgar- och samhällsperspektiv. En bred kun- skapsbas ökar individens möjligheter att påverka, att göra sin röst hörd och ta ställning i viktiga frågor. Utbildning är ett mycket viktigt redskap för att försvara och utveckla det demokratiska systemet. Det största hotet mot en fungerande demokrati är medborgare som inte kan eller finner det mödan värt att engagera sig i viktiga samhällsfrågor. Förskola och skola lägger grunden till det livslånga lärandet Det livslånga lärandet är en realitet i såväl arbets- som samhällsliv. Livslångt lärande innebär att avslutad formell utbildning följs av vidare kunskapsutveckling och att ansvaret för denna kunskapsutveckling ligger på den enskilde individen och arbetslivet. Motorn i det livslånga lärandet är den enskilda människan och hennes lust att tillägna sig ny kunskap och bildning. Detta förutsätter både motivation och självförtroende. Lusten att lära och utvecklas finns redan hos det lilla barnet. Förskolans och skolans viktigaste uppgift är att förvalta och stimulera denna lust och nyfikenhet att lära. Skolans och vuxenutbildningens uppdrag är att bejaka den mänskliga utvecklingen i alla åldrar med respekt för människors olikheter. En investering är därför en förskola och skola som tidigt stimulerar barns språkutveckling, ett undersökande och forskande arbets- sätt, lust att upptäcka tekniska och naturvetenskapliga samband och respekt för vår gemensamma miljö. De nationella målen för grund- och gymnasieskolan måste av dessa skäl sättas mycket högt. Alla barn och ungdomar skall få tillägna sig goda grundkunskaper och utveckla sin sociala förmåga. På motsvarande sätt skall den moderniserade vuxen- utbildningen möta varje studerandes behov och krav. Ett kontinuerligt lärande kräver bl.a. en infrastruktur för vuxenutbild- ning som tillgodoser såväl individuella behov som arbetslivets krav på kompetensutveckling och nya kunskaper. Individen måste vara beredd att ta sig an nya arbetsuppgifter eller helt nya yrkesinriktningar under sitt arbetsliv och därmed även ständigt återkommande utbildning. För detta krävs en god basutbildning kombinerad med en förmåga till nytänkande och en vilja att lära nytt. Vuxenutbildningen måste på samma sätt vara beredd att ständigt förnya sig i takt med förändringarna i samhälle och arbetsliv. Folkbildningens långa tradition av utbildning för människor med olika bakgrund och skiftande färdigheter är en viktig inspirations- källa för den moderna vuxenutbildningen. ställs krav på en högre kunskapsnivå och en bredare kompetens i arbetslivet. En internationell tendens är därför att läroplanerna innehåller en större kärna av obligatoriska ämnen och att särskilt de yrkesinriktade utbildningarna får ett mer teoretiskt obligatoriskt innehåll. Utbildning är en motor för ekonomisk, social, kulturell och demo- kratisk utveckling. Därför syftar utbildningspolitiken till att stärka hela utbildningssystemet från förskola och skola till vuxenutbildning och högskola. För att nå målen måste skola och vuxenutbildning kunna möta behoven hos varje enskilda individ och de krav denne ställer på utbild- ningen, vilket i sin tur kräver en skola i ständig utveckling. Samverkan, ansvar och utveckling Denna utvecklingsplan avser att visa på såväl möjligheter som svårig- heter i dagens förskola, skola och vuxenutbildning. Regeringen ser det som angeläget att skolan och vuxenutbildningen når de mål som är uppsatta i läroplaner och kursplaner och att målen i förskolans läroplan leder till kvalitetsutveckling. Kraven blir tydligare i en målstyrd verk- samhet och följs av krav på åtgärder. För att skolväsendet skall lyckas i sitt uppdrag krävs ett gemensamt ansvarstagande från stat och kommun. Samverkan måste ske inom alla nivåer. Samverkan är nödvändig såväl mellan stat och kommun som mellan en kommun och dess skolor. Därutöver är samverkan nödvändig mellan hem och skola samt mellan arbetsliv, skola och vuxenutbildning. Skolan får inte vara en isolerad värld, som ensam skall klara omvärl- dens bekymmer. Skolan skall vara en öppen arbetsplats, där alla i sam- verkan känner ett gemensamt ansvar. Staten, som har ett övergripande ansvar för likvärdigheten, sätter upp tydliga och utvärderingsbara mål för verksamheten. Statens ansvar för uppföljning, utvärdering och gransk- ning utövas av (). På lokal nivå svarar kom- munen för uppföljning och utvärdering. I ett decentraliserat skolväsende är dessutom dialogen mellan kommunens förtroendevalda och skolans personal absolut nödvändig. Ansvaret för att utveckla förskola, skola och vuxenutbildning så att varje individ kan tillägna sig breda baskunskaper och social kompetens kräver att verksamheten utvecklas i nära samspel med samhället. Regeringen vill lyfta fram och stödja mångfalden i det utvecklingsarbete som pågår. Erfarenheterna från dem som kommit längre med nya arbets- former och samverkan med närsamhället kan tjäna som inspiration för andra. Samverkan mellan skolformerna ökar möjligheterna att utveckla en helhetssyn som stödjer elevernas utveckling. Barn, ungdomar och vuxna i behov av särskilt stöd skall särskilt uppmärksammas i förskolan, skolan och vuxenutbildningen. En avdramatisering av timplanen skall stärka och renodla målstyrningen av och på så sätt bidra till att ge eleverna bättre möjligheter att uppnå målen. Regeringens lång- siktiga ambition är att varje elev i ungdomsskolan får en individuell studieplan. Den målstyrda verksamheten kräver goda instrument på alla nivåer för kontinuerlig utvärdering och uppföljning för att likvärdig kvalitet i utbildningen skall kunna garanteras. Därför är skolan ständigt föremål för en kritisk granskning och så måste det vara. Steget in skall tas med en politik för ökad demokrati, solidaritet och jämlikhet likaväl som en politik för högre tillväxt och utbildningsnivå. Det handlar dock inte endast om att öka tillgången till utbildningsplatser, utan framför allt om att öka kvaliteten och målupp- fyllelsen inom hela utbildningssystemet. Genom samverkan, ansvar och utveckling skall skolan bli en skola för alla, där alla barns och ungdomars förutsättningar tas tillvara en skola som bygger på en gemensam värde- grund och som präglas av demokratiska värderingar, tolerans, respekt och förståelse för andra. 1.2 Samhällets grundläggande värden Det offentliga skolväsendet vilar på demokratins grund. Förskolans, fritidshemmets, skolans och vuxenutbildningens uppgift att förmedla och förankra grundläggande demokratiska värderingar och att främja lärande går hand i hand och kan inte särskiljas. Det gäller att se hela människan, där personlig utveckling och lärande hör ihop. Värdegrunden handlar om det demokratiska uppdraget om ett för- hållningssätt till våra medmänniskor, alla människors lika värde, jäm- ställdhet, respekt och förståelse för olikheter, ett sätt att se på rättigheter, skyldigheter och ansvar. Värdegrunden handlar med andra ord om det kulturarv som är gemensamt för oss alla det kitt som håller samman vårt samhälle och som gör det möjligt för oss att få vara olika och att få utveckla vår egen identitet. För att förskolan, fritidshemmet, skolan och vuxenutbildningen skall kunna förmedla de grundläggande demokratiska värdena måste de också praktisera demokratiska arbetsformer, vilket ställer höga krav på pedagogik och engagemang. Läroplanernas demo- kratimål är entydiga, men för att barn och ungdomar skall få kunskap om demokrati så måste de också få praktisera och delta i demokratisk verksamhet. Normer och förhållningssätt införlivar man genom kunskap, upplevelser och praktiska erfarenheter. En levande demokrati förutsätter både utbildning och bildning har haft en så välutbildad befolkning. Människor har möjlighet till utbildning, arbete och resor i andra länder i en helt annan utsträckning än tidigare generationer. Informationstekniken ger nya möjligheter till kommunikation och nya arbetsfält. Människor ställs inför nya val, vilket fordrar en stark iden- titet och trygghet. Familjemönstren har förändrats och antalet familjer som består av endast en förälder har fortsatt att öka. Många barn och ungdomar har få nära vuxna att bygga upp varaktiga relationer med. De olika generationerna i en familj bor inte längre lika ofta på samma plats och fritidsaktiviteter är ofta generationsuppdelade. Det kan därför vara svårt för ungdomar att komma i personlig kontakt med människor i olika åldrar, att få ta del av olika livserfarenheter och att möta skilda sätt att se på livet och omvärlden. Många unga misstror traditionella idésystem, politiska eller religiösa, och väljer i stället att sätta samman sin egen idévärld ur den flora av åsikter som erbjuds. Ungdomar utsätts för ett tryck att ansluta sig till någon av alla de färdiga livsstilar som erbjuds. Denna utveckling har påskyndats av olika, var för sig positiva, inslag i samhällsomvandlingen som t.ex. ökad konsumtionsnivå, ökad tillgång till information samt ett ökat utbud av kultur-, medie- och fritidsaktiviteter. Barn och ungdomar behöver, utifrån sina egna villkor, få tillfälle till samtal och reflektion tillsammans med vuxna för att förvärva och befästa samhällets värdegrund, en gemensam syn på värden, som t.ex. demokrati, solidaritet, respekt för andra, tolerans, jämställdhet och ansvar för ut- vecklingen mot ett hållbart samhälle. Därför är det en viktig uppgift för förskolan och skolan att ge utrymme för samtal kring livets mening, sam- spelet mellan människor samt mellan människan och naturen. Barn och ungdomar har ett stort intresse för existensiella frågor, vilket måste tas till utgångspunkt för planeringen av undervisning och annan verksamhet. Barn och elever som utvecklas och växer upp måste också få utvecklas i sin medborgarroll och få ett ökat inflytande i takt med stigande ålder och mognad. De måste praktiskt få uppleva sambandet mellan skyldig- heter och rättigheter. En fungerande demokrati i skolan som ger erfaren- heter av hur man samarbetar och fattar beslut, innebär en förberedelse för arbets- och vuxenlivet. Här kan folkbildningen med sin djupa tradition av att försvara, vitalisera och utveckla demokratin tjäna som en förebild för det offentliga skolväsendet. 1.3 Aktuella initiativ och åtgärder Den förra utvecklingsplanen inledde en satsning på att höja kvaliteten och trygga en nationellt likvärdig skola. Prioriteringarna i utvecklings- planen har omsatts genom ett stort antal initiativ. Tillräckliga resurser är en av flera förutsättningar för att kunna upp- rätthålla en god standard på undervisningen och en likvärdig utbildning. utökas det generella statsbidraget till kommuner och landsting successivt för att bidra till en förstärkning av sysselsättningen samt höjd kvalitet i skola, vård och omsorg. innebär detta en varaktig nivåhöjning med mer än . Regeringen menar dock att också åtgärder utöver det ekonomiska till- skottet till kommunerna är nödvändiga. ekonomiska vårpropo- sition (prop. 1997/98:150) presenterade regeringen därför ett program med tio punkter för kvalitet och likvärdighet i skolan. Programmet betonar behovet av kvalitetsmedvetande på samtliga nivåer. Kommuner och skolor måste förstärka det lokala kvalitetsarbetet som den statliga granskningen blir mer aktiv. För att genomföra tiopunktspro- grammet har regeringen avsatt . infördes en skyldighet för varje kommun och varje skola att i en skriftlig kvalitetsredovisning redovisa kvaliteten i den egna verksamheten och hur man uppnått kravet på en likvärdig utbild- ning. Redovisningen skall också ge information om vilka åtgärder som behövs, om målen inte har uppnåtts. har utfärdat Allmänna råd för dessa kvalitetsredovisningar. Genom ändring av förordningen (SFS 1991:1121) med instruktion för har fått ett särskilt ansvar för att utveckla, kontrollera och stödja kvalitetssäkringsarbetet i skolväsendet. Verkets kontrollerande uppgifter har kompletterats med nationella kvalitets- granskningar, som på regeringens uppdrag utförs av utbildningsinspek- törer knutna till myndigheten. Kvalitetsgranskningen utökas och för- stärks genom att en kvalitetsgransknings- nämnd inrättas och knyts till verket. är förskoleklassen en egen frivillig skolform. En särskild läroplan har införts för förskolan (Lpfö 98) och läroplanen för det obligatoriska skolväsendet (Lpo 94) har anpassats till att även omfatta förskoleklassen och fritidshemmet. En arbetsgrupp inom med uppgift att för- djupa och konkretisera inriktningen utvecklingsplan har läm- nat rapporten i ständig utveckling (Ds 1997:78). Efter remissbehandling av rapporten överlämnade regeringen propositionen Gymnasieskola i utveckling kvalitet och likvärdighet (prop. 1997/98:169) till , som fattade beslut med anledning av propositionen (bet. 1998/99:UbU3, rskr. 1998/99:160). tillkallades en arbetsgrupp för att bl.a. utarbeta förslag till hur ett praktikprogram kan organiseras inom ramen för gymnasie- skolans individuella program. Gruppens arbete har redovisats i rapporten en ny väg till ett nationellt program (Ds 1998:27). Rapporten har remissbehandlats och en proposition har överlämnats till riks- dagen. Regeringen har överlämnat propositionen Elever med funk- tionshinder ansvar för utbildning och stöd (prop. 1998/99:105). Pro- positionen innehåller förslag till åtgärder som riktar sig till en bredare grupp elever med funktionshinder samt förslag och bedömningar som rör specialskolan. Regeringen har också överlämnat ett förslag om en försöks- verksamhet, där får bedriva undervisning utan en centralt fastställd timplan. Propositionen Vissa skolfrågor m.m. (prop. 1998/99:110) innehåller även förslag som rör gymnasieskolans indivi- duella program, estetiska ämnen inom vuxenutbildningen m.m. Inom har en särskild arbetsgrupp tillsatts för att, i samarbete med , stödja och stimulera skolut- veckling med särskild inriktning på kultur i skolan. Informationsteknik (IT) har blivit en del av människors vardag såväl inom arbetslivet som i samhället i övrigt. Regeringen har eko- nomiska vårproposition beräknat sammanlagt för en satsning på IT i skolan. IT skall vara ett pedagogiskt redskap som bidrar till att vidga klassrummet och utveckla undervis- ningen. (dir. 1997:54) har utrett den framtida lärar- utbildningens styrning, innehåll, organisation, dimensionering och rekry- tering. Kommittén fick tilläggsdirektiv (dir. 1998:47) att lämna förslag till en ny utbildning av skolledare för det offentliga skol- väsendet. Kommittén skall överlämna sina förslag till regeringen . Regeringen uttalade i den förra utvecklingsplanen att mål- och resultat- styrningen skall ligga fast och tillämpas fullt ut. Regeringen har därefter tagit initiativ till en översyn av skollagen (dir. 1999:15). till- sätts en parlamentarisk kommitté med uppdrag att föreslå hur skollagen (1985:1100) kan moderniseras och förtydligas samt bättre anpassas till ett målstyrt skolväsende och till den ansvarsfördelning som råder mellan stat och kommun. Kommittén skall bl.a. överväga hur skollagen bör ut- formas för att tydliggöra det kommunala ansvaret för utbildningens kvalitet och likvärdighet. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . Vuxenutbildningen Delegationen för avslutade sitt arbete i och med att ansvaret för överfördes till .