prop · GM03119 · 1999-01-01 00:00:00 — Vidare skall liksom försäkringens giltig- het kunna utsträckas i tiden med tillämpning av ett SGI-skydd. Detta innebär att den som vid förvärvsavbrott omfattas av nuvarande bestäm- melser om SGI-skydd med undantag för den tidigare nämnda sex- månadersregeln får behålla sitt försäkringsskydd i motsvarande omfatt- ning som . Regeringens förslag att en försäkrad vid förvärvsavbrott skall behålla sitt försäkringsskydd om han eller hon omfattas av nuvarande bestäm- melser om SGI-skydd avser naturligtvis bara de förmåner som utges på grundval av SGI eller sjukpenning. Att försäkringsskyddet består innebär i och för sig inte att den försäkrade utan vidare har rätt till alla förmåner inom den arbetsbaserade försäkringen utan endast att han ingår i den skyddade personkretsen. Därutöver krävs för rätt till de flesta förmåner att ytterligare villkor uppfylls. I mera teknisk mening uppnås det ovan redovisade skyddet genom att det föreskrivs i socialförsäkringslagen att den arbetsbaserade försäk- ringen fortsätter att gälla för tid under vilken den enskilde uppbär en för- mån från denna försäkring. Vidare skall försäkringen fortsätta att gälla för tid för vilken en person genomgår viss utbildning eller står till ar- betsmarknadens förfogande. Vidare införs en särskild bestämmelse för vissa biståndsarbetare m.fl. (se avsnitt 8.5) som innebär att det generella efterskyddet skall börja löpa när de efter avslutad utlandstjänstgöring återkommer till . I dessa fall blir det således en överhoppningsbar tid under ut- landstjänstgöringen. Vid förvärvsavbrott på grund av graviditet, vård av barn och totalför- svarstjänstgöring skall försäkringen fortsätta att gälla som . Vissa typer av förmåner är konstruerade så att de tjänas in men betalas ut . Det gäller framför allt pensioner men även arbetsskadeersättning kan börja betalas ut långt efter det att det arbete under vilken en arbetsskada uppstått har avslutats. För att på detta sätt grundade förmåner skall kunna betalas ut, föreslår rege- ringen att försäkringen för dessa förmåner skall bestå även efter det att den enskilde upphört att förvärvsarbeta, i den mån rätt till förmånerna kan härledas från ett tidigare arbete här i landet. Det innebär vidare att den som tillgodoräknats pensionspoäng eller pensionsrätt enligt bestämmelserna i 11 kap. AFL eller 4 kap. LIP alltid är försäkrad för inkomstgrundad pension. Dessa förslag innebär ingen förändring i förhållande till vad som gäller . Nämnas bör att det för utbetalning av inkomstgrundad ålderspension enligt det reformerade ålderspensionssystemet inte krävs att den pen- sionsberättigade är försäkrad vid utbetalningstillfället. Däremot krävs naturligtvis att vederbörande varit försäkrad tidigare för att någon pen- sionsrätt skall kunna ha intjänats. Motsvarande avses gälla även tilläggspension. Bestämmelser om uttag av tilläggspension finns i 12 kap. AFL och 6 kap. LIP, varav de senare träder i kraft . Vidare avses ändringar att genomföras även beträffande folkpen- sion. I avvaktan härpå har regeringen anpassat förslaget till de författ- ningar som beslutats av . Försäkringen för bl.a. pensio- ner skall således fortsätta att gälla i det fall rätten till en sådan förmån kan härledas från ett tidigare arbete i , vilket alltjämt kommer att ha betydelse för om pension i vissa fall skall kunna utbetalas. Försäkringen för pensioner skall dessutom fortsätta att gälla om den kan härledas till en sådan situation som avses i avsnitt 7.3. I sistnämnda fall är det fråga om pension som skall beräknas på pensionsgrundande inkomst som inte utgör ersättning för arbete, t.ex. vårdbidrag och vissa studieersättningar. En person som erhållit sådana förmåner är nämligen försäkrad för inkomstgrundad ålderspension och tilläggspension i form av förtidspension även om han eller hon inte har haft något arbete. Regeringen föreslår särskilda regler om försäkringstid även beträffan- de föräldrapenning över garantinivån. Försäkringen för dessa förmåner föreslås bestå även efter den tidigare nämnda efterskyddstiden . Även förslaget i denna del förklaras av att det, i enlighet med vad som gäller inom respektive förmånsslag, också bör vara möjligt att börja uppbära förmånen även om det har gått sedan det senaste arbetet upphört. Försäkringen skall därför gälla så länge rätten till förmån kan härledas från ett tidigare arbete. För att den enskilde skall kunna få en förmån är det, som tidigare nämnts inte tillräckligt, att han eller hon är försäkrad. Därutöver ställs i de olika förmånslagarna ytterligare villkor som är specifika för respektive förmån. För att den som är försäkrad för föräldrapenning över garantinivån skall kunna erhålla denna förmån måste även fortsättningsvis vissa för föräldrapenningen specifika villkor vara uppfyllda. Möjligheten att er- hålla föräldrapenning över garantinivån är som regel beroende av att den försäkrade har sjukpenninggrundande inkomst enligt AFL. Beträffande egenföretagare och uppdragstagare skall på motsvarande sätt som när försäkringen börjar gälla en egenföretagare eller uppdrags- tagare anses ha upphört med sitt arbete när hans personliga verksamhet i rörelsen har upphört. Detta kan anses vara fallet om denne t.ex. har sålt rörelsetillgångarna. Vidare bör arbete som regel anses ha upphört, om en egenföretagare inte längre taxeras för inkomst av rörelse. Om avbrott i verksamheten görs endast tillfälligt bör arbetet däremot inte anses upp- hört. 7.6 Särskilda villkor Regeringens bedömning: Någon väntetid bör inte införas för den ar- betsbaserade försäkringen. Regeringens förslag: Den som behöver arbetstillstånd eller uppe- hållstillstånd med motsvarande verkan skall inte ha rätt till förmåner från den arbetsbaserade försäkringen förrän sådant tillstånd meddelats. Ersättning skall därvid kunna betalas från och med den dag då tillståndet börjar gälla men inte tillbaka än tillståndet beviljades. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag såvitt avser arbetstillstånd och uppehållstillstånd. Utredningen föreslår, med undantag för arbetsskadeförsäkringen, därutöver att förmåner som om- fattas av den arbetsbaserade försäkringen inte skall betalas av den tid under vilken försäkringen börjar gälla. Remissinstanserna: Hovrätten över och tillstyrker inte några försämringar i form av väntetider. Länsrätten i län anser att avgörande skäl saknas för väntetid för de arbetsbaserade förmånerna med hänsyn till att de huvudsakligen kompenserar inkomstbortfall, i viss mån tjänas in och finansieras av den enskilde. avstyrker förslaget om en väntetidsregel på grund av att besparingseffekten torde bli liten som en sådan regel medför administrativt merarbete. Även anser att någon väntetid inte bör införas. i (LO) framhåller att en väntetid dels försvårar för nytillträdda på arbetsmarknaden att få ett försäkringsskydd, dels blir särskilt besvärande för behovsanställda som inte har längre arbetsperioder avtalade. avstyrker förslaget om väntetid, eftersom det får stora konsekvenser för nytillträdda som saknar fast arbete och för utförsäkrade. anför att förslaget om väntetid kolliderar med sjömanslagen som ger rätt till sjuklön från första sjukdagen. Vidare pekar föreningen på att sjömän som anställs av en svensk arbetsgivare för tjänstgöring på ett fartyg med inter- nationaliseringsavtal skrivs ut från men återgår till densamma så snart anställningen upphör. Föreningen anser att detta sys- tem måste behållas utan att sjömän eller arbetsgivare drabbas av karens för sjukförsäkringsersättningar. Skälen för regeringens förslag: Som tidigare redovisats föreslås att skyddet enligt den arbetsbaserade delen av socialförsäkringen skall börja gälla från och med den dag när arbetet har påbörjats. För anställda skall försäkringen emellertid gälla från och med av anställ- ningstiden. Den förvärvsarbetande blir generellt för- säkrad för förmåner som ingår i denna del av socialförsäkringen och börjar då tjäna in rätt till olika förmåner. En annan fråga är om den en- skilde genast när han eller hon blir försäkrad skall ges en omedelbar rätt till förmåner. Det finns i de författningar som reglerar de olika socialförsäkringsför- månerna en rad olika kvalifikationsregler. Utredningen anser det rimligt att ställa upp ett generellt krav på att arbete skall ha utförts under viss minsta tid innan rätt att uppbära arbetsbaserade socialförsäk- ringsförmåner kan uppkomma. finns redan längre gående kvalifikationsregler i flera förmåns- system, t.ex. för föräldrapenning, varför den väntetidsregel som utred- ningen föreslår i praktiken skulle få relativt begränsad betydelse. Med hänsyn till att en sådan väntetid skulle tillämpas endast i samband med att den arbetsbaserade försäkringen börjar gälla skulle den få betydelse endast för personer som är nytillträdda på arbetsmarknaden eller för dem vars försäkringsskydd av någon anledning brutits. Den av utredningen föreslagna väntetiden utgör inte någon karens vid varje ersättningsfall. Vidare avser utredningens förslag inte att påverka rätten till sjuklön en- ligt sjuklönelagen. Utredningen anser trots detta att en väntetid kan fylla en funktion. Den skulle förhindra t.ex. att en person som påbörjar ett mycket kortvarigt arbete, och som därför inte kan få sjuklön förrän han varit anställd , i stället skulle kunna få rätt till sjukpenning vid sjukdom som inträffar efter kanske bara någon dags ar- bete. En sådan väntetid skulle också innebära att den som påbörjar ett arbete som uppdragstagare eller egen företagare inte kan få förmåner av arbetet. Regeringen anser det oskäligt med en väntetid som drabbar personer som är nytillträdda på arbetsmarknaden. Med hänsyn till att sjuklönepe- rioden numera utgör skulle väntetiden få bestämmas till . Besparingseffekten av en så kort väntetid kan inte anses uppväga olägenheterna med en sådan. Dessutom förenklas regelsystemet om det inte belastas med särskilda väntetider för arbetsbaserade förmå- ner. I föreskrifter (RFFS 1998:11) om inskrivning och avregistrering hos allmän försäkringskassa finns bestämmelser om krav på uppehållstillstånd i vissa fall. Av 5 § andra stycket framgår att en utländsk medborgare som behöver uppehållstillstånd kan skrivas in hos försäkringskassa först när han beviljats permanent uppehållstillstånd eller ett tidsbegränsat uppehållstillstånd eller . Vårt lag- förslag förutsätter en liknande bestämmelse (jfr avsnitt 6.4.2). Den som enligt utlänningslagen behöver ha arbetstillstånd eller uppehållstillstånd med motsvarande verkan (avser bl.a. egenföretagare) skall enligt för- slaget inte ha rätt till förmåner förrän sådant tillstånd har meddelats. Mot bakgrund av regeringens förslag om att inskrivning hos försäkringskassa skall avskaffas som försäkringsvillkor (se avsnitt 11.1) är lagförslaget utformat så att kraven på beviljat arbets- eller uppehållstillstånd utgör villkor för att förmåner skall kunna betalas ut. Vidare skall enligt för- slaget förmåner i de avsedda fallen kunna betalas ut tidigast från och med den dag då tillståndet börjar gälla men inte tillbaka än tillståndet meddelats. Den angivna tidsgränsen överens- stämmer också i det avseendet med nuvarande regler. 8 Några särskilda personkategorier 8.1 Inledning Beträffande några särskilda persongrupper bör liksom socialför- säkringen ha en utsträckt giltighet vid utlandsvistelse. Detta gäller bl.a. statsanställda som utsänds för tjänstgöring utomlands. De omfattas nor- malt av socialförsäkringen i den utsändande staten utan begränsning av de generella ettårsreglerna som har redovisats i avsnitten 6.2 och 7.2. En annan grupp utgörs av ambassadanställda m.fl. Den diplomatiska kåren är normalt undantagen den mottagande statens lagstiftning och omfattas heller inte av den statens system för social trygghet. För s.k. lokalanställ- da på beskickningar gäller däremot ofta det omvända förhållandet. Ytter- ligare en i detta sammanhang speciell personkategori utgörs av bistånds- arbetare m.fl. som tjänstgör utomlands. För dessa har svensk socialför- säkring en utsträckt tillämpning. En annan grupp med speciella för- hållanden utgörs av de utlandsstuderande. 8.2 Utlandsstuderande förslag: Den bosättningsbaserade försäkringen skall ha en utsträckt tillämpning för vissa utlandsstuderande. En i bosatt person som lämnar landet för att studera utom- lands skall anses vara fortsatt bosatt här, och därmed omfattas av den bosättningsbaserade försäkringen, för vilken han eller hon genomgår studiestödsberättigande utbildning eller uppbär utbild- ningsbidrag för doktorander. Den som kommer till för att studera skall inte omfattas av den bosättningsbaserade försäkringen utom i de fall han eller hon är berättigad till utbildningsbidrag för doktorander. Reglerna för studerande skall även gälla medföljande familje- medlemmar. Utredningens förslag motsvarar i huvudsak regeringens. Därutöver föreslår utredningen att en utlandsstuderande från skall kunna få bindande förhandsbesked om han eller hon anses bosatt här med avseende på de bosättningsbaserade förmånerna. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget utom såvitt avser förhandsbesked och anför att det räcker med att knyta an till studiestödssystemet. anför att bosättningsbegreppet för studerande inte kommer att överensstämma med folkbokföringen. Enligt verket innebär det att måste kontrollera om personer som avregistrerats som utflyttade skall omfattas av den bosättningsbase- rade försäkringen och om inflyttade inte skall omfattas. Verket framhåller att erforderliga uppgifter då inte kan hämtas från folkbokföringen. anser förslagen vara väl avvägda och att anknytningen till studiestödet är naturlig. allmänna försäkringskassa och anför att det inte framgår hur en försäkringskassa kan få uppgift om att en person inte beviljats studiemedel på grund av ekonomiska förhållanden. Bakgrund: Den som studerar i sitt bosättningsland omfattas vanligen av socialförsäkringen där. När det gäller utlandsstuderande, dvs. stude- rande som lämnar eller kommer till för att studera, finns det däremot anledning till särskilda överväganden för att det inte skall uppstå oklarheter om denna grupps försäkringstillhörighet. Enligt 1 kap. 3 § första stycket AFL skall en försäkrad som lämnar anses vara bosatt här i landet, om utlandsvistelsen är avsedd att vara längst . En svensk medborgare är i och för sig försäkrad enligt 1 kap. 3 § AFL även när han studerar utomlands. Däremot inverkar bosättningsförhållandena även på en svensk medborgares möjligheter att tjäna in eller erhålla olika förmåner. Bedrivs utlandsstudier än uppkommer frågan om i vilket land den studerande skall anses bosatt. I praktiken avregistreras ofta inte de utlandsstuderande. rekommenderar i allmänna råd om försäkring, inskrivning och avregistrering att det vid bedömning av om en utlandsvistelse överstiger inte skall tas hänsyn till avbrott i utlandsvistelsen för semester, besök under längre och liknande i . Skälen för regeringens förslag: Socialförsäkringen har för några sär- skilda personkategorier en utsträckt tillämpning i samband med ut- landsvistelse. Detta gäller statsanställda, biståndsarbetare m.fl. samt dessas medföljande familjemedlemmar. Utvecklingen går mot ökande internationalisering, vilket innebär att det tillkommer nya personkatego- rier som är internationellt aktiva. En sådan särskild grupp utgör de ut- landsstuderande. har antalet personer som studerar utomlands med svenskt studiestöd ökat kraftigt. uppgick antalet till drygt 30 000. Till den övervägande delen är det fråga om personer som inte omfattas av studielandets system för social trygghet. För flertalet utlands- studerande överstiger tiden för utlandsstudierna . Det medför att de med tillämpning av ettårsregeln i AFL kan komma att anses som inte bo- satta här i landet. I sådant fall kommer den studerande inte att omfattas av svensk socialförsäkring. Flertalet av dem som studerar utomlands är unga personer, som ännu inte har bildat egen familj. Deras närmaste anhöriga är i allmänhet bo- satta i . I en del fall har utlandsstudierna karaktär av huvudut- bildning, medan de i andra fall utgör en komplettering till en svensk ut- bildning. Huvuddelen kommer efter avslutade studier att arbeta här i landet och kan därför anses behålla en väsentlig anknytning till . Detta talar för att de bör kunna om- fattas av svensk socialförsäkring. Svensk socialförsäkring har redan inriktats på att omfatta även de stu- derande. Inom ramen för det reformerade ålderspensionssystemet skall pensionsrätt för studier med studiemedel kunna tillgodoräknas . Frågan om den närmare utformningen av pensionsrätt för studier kommer dock att behandlas i samband med beredningen av studiestödssystemet. Utbildningsbidraget för doktorander samt vissa andra studiestöd är pensionsgrundande. De studerande som saknar förvärvsinkomster har ofta ett svagt social- försäkringsskydd. Detta gäller inte minst dem som studerar utomlands, eftersom det i denna grupp förekommer att den enskildes försäkringstill- hörighet kan vara oklar. Det är fråga om en grupp som vid internationella förhållanden har ett svagt försäkringsskydd även om studerande som omfattas av ett lands socialförsäkringssystem numera kan åberopa sig på flera av samordningsreglerna i förordning (EEG) nr 1408/71. Förord- ningen saknar dock helt regler om i vilket land en studerande skall vara försäkrad. Det får anses vara internationell praxis att utgå från att ut- landsstuderande inte skall omfattas av studielandets lagstiftning om social trygghet. Regeringen anser att villkoren för att omfattas av socialförsäkringen bör utformas så att utlandsstuderande från inte ställs utan försäk- ringsskydd. Vi anser därför att studerande som lämnar för att studera utomlands bör omfattas av viss svensk försäkring. Vad gäller frågan om vilka förmåner som skall kunna utges vid vistelse utomlands hänvisas till avsnitt 10. Regeringen anser att det är de bosättningsbaserade förmånerna som bör komma i fråga för de utlandsstuderande. Med hänsyn härtill och till att enhetliga försäkringsvillkor i största möjliga utsträckning skall gälla bör de utlandsstuderandes försäkringstillhörighet regleras på så sätt att de utomlands fortfarande kan anses bosatta här i landet. I socialförsäkringslagen bör därför finnas en särskild bosättningsbe- stämmelse för utlandsstuderande. Den grupp studerande som skall omfattas av denna specialreglering bör avgränsas till dem som normalt kan antas ha så stark anknytning till att det motiverar svensk försäkringstillhörighet. I ett samhälle med ökad internationell mobilitet kan en persons medborgarskap inte gärna läggas till grund för dennes försäkringstillhörighet, eftersom ett sådant förfarande kan vara diskriminerande. Detta gäller även för de utlandsstuderande. Medborgarskap kan därför inte användas som krite- rium för att avgränsa studerandekategorin. Enligt gällande rätt krävs viss anknytning till för att en person skall kunna beviljas studiemedel. En studerande som är berättigad till studiemedel för utlandsstudier kan under vissa förutsättningar tillgodo- räknas bosättningstid för folkpension i form av förtidspension och efter- levandepension. Vidare kommer studiemedel att ge pensions- rätt i det reformerade ålderspensionssystemet. Mot denna bakgrund anser regeringen att det förhållandet att en person har rätt till svenskt studiestöd för utlandsstudier innebär att det föreligger sådan anknytning till som motiverar svensk försäkringstillhörighet. Motsvarande bör även gälla dem som är berättigade till utbildningsbidrag för doktorandstudier utomlands. En annan fråga är om det för svensk försäkringstillhörighet skall räcka med att den utlandsstuderande är i princip berättigad till studiemedel eller om det skall krävas att han eller hon faktiskt uppbär sådana. Det för- hållandet att en person inte har studiemedel kan bero på att vederbörande har avstått från eller inte är berättigad till sådana. Det senare kan t.ex. bero på att han eller hon har inkomster av viss storlek eller att avsedda studier inte är studiemedelsberättigande. Regeringen föreslår att de utlandsstuderande skall omfattas av den bo- sättningsbaserade försäkringen. En förutsättning för att omfattas av denna försäkringsdel skall vara att den enskilde anses bosatt i . Tillhörigheten till denna del av försäkringen skall inte påverkas av om den enskilde t.ex. har förvärvsarbete eller inkomster. För att en utlandsstuderande skall anses bosatt här skall därför inte krävas att han eller hon faktiskt uppbär studiemedel. Det skall vara tillräckligt att vederbörande genomgår en studiestödsberättigande utbildning. Beträffande erforderlig utredning om att en studerande uppfyller vill- koren för att omfattas av den bosättningsbaserade försäkringen under sina utlandsstudier bör följande gälla. En studerande som inte uppbär studiemedel skall hos förete ett studieintyg från läroanstalten. skall därefter vid kontakt med få bekräftat att studierna vid denna läroanstalt i princip ger rätt till studiestöd. framhåller i sitt remissyttrande att det föreslagna bo- sättningsbegreppet för de utlandsstuderande inte sammanfaller med folk- bokföringens. Enligt verket måste därför kontrollera om personer som skattemyndigheten avregistrerat som utflyttade eller registrerat som inflyttade skall omfattas av den bosättningsbaserade för- säkringen. förekommer att folkbokföring och försäkringstill- hörighet inte sammanfaller. Detta gäller t.ex. biståndsarbetare m.fl. som tjänstgör utomlands . Det förhållande som Riks- skatteverket påtalar är således inte unikt för de utlandsstuderande. Mot denna bakgrund bör socialförsäkringens särskilda bosättningsbegrepp för utlandsstuderande inte vålla några större problem. För att tillräcklig anknytning till skall föreligga bör dessutom krävas att den enskilde skall vara bosatt här i landet innan studier på- börjas i ett annat land. För tveksamma fall föreslår utredningen att studerande skall kunna in- hämta ett bindande förhandsbesked från . Enligt utred- ningen skall det i ett förhandsbesked anges om den enskilde skall anses bosatt i . Utredningen föreslår att även biståndsarbetare m.fl. (se avsnitt 8.5) skall kunna få sådant förhandsbesked. avstyrker i sitt remissyttrande att det införs förhandsbesked för de ut- landsstuderande. Med bindande förhandsbesked ökas förutsebarheten av konsekvenserna av studier utomlands. Regeringen anser dock att fördelarna med ett förhandsbesked måste vägas mot det merarbete som en ordning med bindande förhandsbesked medför. Regeringen anser att kravet på förutsebarhet för de utlandsstuderande kan upprätthållas genom särskilda informationsinsatser som riktas till de grupper som kan tänkas avse att studera utomlands. Information om för- säkringsförhållandena vid utlandsstudier kan lämnas av försäkrings- kassan och t.ex. när en person ansöker om studiemedel för utlandsstudier. Mot bakgrund av det anförda föreligger det enligt regeringens mening inte tillräckliga skäl för att införa bindande förhandsbesked för de ut- landsstuderande. Vi anser således att utredningens förslag om bindande förhandsbesked för de utlandsstuderande inte skall genomföras. Reglerna för de utlandsstuderande skall även gälla medföljande familjemedlemmar. Studerande som kommer till för att studera Beträffande utlandsstuderande förekommer också en omvänd situation mot den ovan behandlade. Därmed avses personer som lämnar sitt bosätt- ningsland för att studera i . Den föreslagna specialregleringen för utlandsstuderande som lämnar innebär att den skyddade personkretsen inom den bosättningsbaserade försäkringen utvidgas i förhållande till huvudbestämmelsen om bosättning här i landet. Rege- ringens förslag bygger på principen att utlandsstuderande skall i första hand vara försäkrade där de har sitt egentliga hemvist. Detta synsätt måste tillämpas även på utlandsstuderande som kommer till för att studera. Annars kommer två motstridiga principer för försäkringstill- hörighet att gälla för de utlandsstuderande.