prop · GM0349 · 1999-01-01 00:00:00 — Med hänsyn till den tid som behövs för att informera om bestämmel- serna och för att utbilda säkerhetsrådgivarna bör lagändringarna såvitt avser kravet på att ha en säkerhetsrådgivare träda i kraft först . Bemyndigandet till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om kunskapskrav och vilken examen som säkerhetsrådgivaren skall ha bör dock, just med hän- syn till att rådgivarna skall vara utbildade till , träda i kraft tidigare. Sistnämnda bestämmelse, liksom lagen i övrigt, bör därför träda i kraft . 8 Författningskommentar 2 § Den nationella lagstiftningen bör i möjligaste mån harmonisera med de internationella reglerna. I detta avseende är bestämningen av begreppet farligt gods central. Ändringarna innebär att lagen anpassas till för transport av farligt gods (se avsnitt 4.1.1) i deras nuvarande utformning. Förutom en språklig modernisering införs ett bemyndigande för rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att särskilt före- skriva vilka ämnen och föremål som, utöver de som räknats upp, skall anses vara farligt gods i lagens mening. Bemyndigandet innebär att lagen kan omfatta alla de ämnen och föremål som anges i FN-rekommendatio- nerna och andra internationella regelverk. Föreskriftsrätten begränsas till att avse farliga ämnen eller föremål som vid transport kan medföra skador på människor, djur, egendom eller i miljön eller påverka trans- portmedlets säkra framförande. Bestämmelsen beskrivs närmare i av- snitt 6. 3 a § Paragrafen är ny. Motsvarande bestämmelse finns i för- ordningen (1982:923) om transport av farligt gods. Eftersom termen avsändare nu kommer att användas i lagen (se 10 a §) bör termen också definieras i lagen. Se vidare avsnitt 5.1. 10 a § Genom paragrafen, som är ny, anges kravet på säkerhetsrådgivare. Alla som bedriver verksamhet där det ingår att utföra transporter av farligt gods eller att vara avsändare vid sådana transporter skall ha en eller flera säkerhetsrådgivare. Beträffande de undantag som kan komma ifråga, se kommentaren till 10 c §. Reglerna om säkerhetsrådgivare har samma tillämpningsområde som lagen i övrigt. I 1 § första stycket anges att med transport avses förflytt- ning av farligt gods med transportmedel samt sådan lastning, lossning, förvaring och annan hantering av det farliga godset som utgör ett led i förflyttningen. Kravet på säkerhetsrådgivare gäller för alla dessa moment. I 1 § andra stycket anges dock att förflyttning som endast sker inom ett område där tillverkning, lagring eller förbrukning av farligt gods äger rum inte anses som transport. Vidare framgår av 3 § 4 att fartyg omfattas av lagen i den utsträckning som det i dem transporteras gods i förpackad form, i containrar, flyttbara tankar, väg- eller terrängfordon eller järnvägsvagnar och andra spårbundna fordon. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.1. 10 b § Paragrafen är ny. I första stycket anges säkerhetsrådgivarens uppgifter i stort att verka för att olyckor förebyggs. Närmare bestämmelser, bl.a. i anledning av säkerhetsrådgivardirektivet och dess bilagor, bör anges i förordning och myndighetsföreskrifter. Har något av det som lagen avser att förhindra, dvs. skador på människor, djur, egendom eller i miljön, ändå inträffat, skall säkerhetsrådgivaren upprätta en rapport om detta till ledningen för verksamheten. Denna skall i sin tur lämna upplysningar om händelsen i den omfattning och till den myndighet som regeringen före- skriver. Samma förfarande gäller för tillbud som inneburit en allvarlig risk för en sådan olycka. Genom att det hänvisas till sådana skador som anges i 8 § klargörs att det skall vara fråga om skador som det farliga godset orsakat. Någon skyldighet att rapportera trafikolyckor, arbetsolyckor etc. eller tillbud till sådana, där farligt gods visserligen funnits i bilden men inte haft någon betydelse för skadorna eller risken för skador, är alltså inte avsedd. Säkerhetsrådgivardirektivet stadgar att rådgivaren måste ha en viss kunskapsnivå och ha genomgått en särskild examen. I andra stycket anges därför att säkerhetsrådgivaren måste besitta nödvändig kompetens för sina uppgifter. De närmare kraven på rådgivarens kunskaper och examen kan därefter anges i förordning och föreskrifter. Reglerna behandlas närmare i avsnitt 5.1. 10 c § Paragrafen är ny. I första stycket delegeras till regeringen eller myndighet som regeringen utser, rätten och skyldigheten att meddela de föreskrifter för säkerhetsrådgivare som behövs för att kraven i 10 b § och säkerhets- rådgivardirektivet skall vara uppfyllda. Genom förordning och föreskrif- ter kan t.ex. närmare anges vilka kunskapskrav rådgivaren skall uppfylla och vilken examen och vilket intyg som krävs. Det är ofrånkomligt att situationer kan uppstå där det måste anses be- fogat att göra undantag från kravet på säkerhetsrådgivare. Exempelvis bör kravet på säkerhetsrådgivare gälla för sådana företag och myndig- heter där transport av farligt gods ingår som en naturlig del av verksam- heten. Den som endast tillfälligt utför en transport där riskerna är små bör inte behöva bygga upp en säkerhetsrådgivarorganisation för en enstaka transport. Även en sådan transport skulle givetvis omfattas av övriga säkerhetsbestämmelser om transport av farligt gods. Möjlighet till att undanta vissa verksamheter från kravet på säkerhetsrådgivare finns också enligt säkerhetsrådgivardirektivet. Regeringen eller myndighet som rege- ringen bestämmer ges därför i andra stycket möjlighet att förordna om undantag från bestämmelserna i 10 a §. Angående vilka undantag som kan göras enligt direktivet och förhållandet till undantag enligt 6 §, se avsnitt 5.1. 16 § Ändringen utgör en konsekvensändring av att vissa brott flyttas från till , se avsnitt 6. Utredningens lagförslag Förslag till lag om ändring av lagen (1982:821) om transport av farligt gods Härigenom föreskrivs dels att 2, 4, 5 och 9 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas sex nya paragrafer, 8 a, 8 b och 18 21 §§ med följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § Med farligt gods förstås i denna lag gods som består av eller innehåller explosiva varor, komprimerade, kondenserade eller under tryck lösta gaser, brandfarliga vätskor, brandfarliga fasta varor, själv- antändande varor, varor som ut- vecklar brandfarlig gas vid kontakt med vatten, oxiderande varor, organiska peroxider, giftiga varor, vämjeliga varor, varor med be- nägenhet att orsaka infektioner, radioaktiva varor, frätande varor samt magnetiskt material och som på grund därav vid transport kan medföra skador på människor, djur, egendom eller i miljön eller påverka transportmedlets säkra framförande. 2 § Med farligt gods förstås i denna lag gods som består av eller innehåller explosiva ämnen och föremål, gaser, brandfarliga vätskor, brand- farliga fasta ämnen, självantän- dande ämnen, ämnen som utveck- lar brandfarlig gas vid kontakt med vatten, oxiderande ämnen, organiska peroxider, giftiga ämnen, smittförande ämnen, radioaktiva ämnen, frätande ämnen samt övriga farliga ämnen och föremål som regeringen eller myndighet som regeringen be- stämmer särskilt föreskriver och som vid transport kan medföra skador på människor, djur, egen- dom eller i miljön eller påverka transportmedlets säkra fram- förande. 4 § I fråga om transport med svenska fartyg eller svenska luftfartyg gäller denna lag även utom riket om inte detta strider mot främmande lag som är tillämplig. I fråga om örlogsfartyg och militära luftfartyg gäller denna lag endast såvitt regeringen förordnar därom. I fråga om radioaktiva varor gäller denna lag endast i den mån den är förenlig med lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet respektive strålskyddslagen (1988:220) och med stöd av dessa lagar meddelade föreskrifter eller villkor. I fråga om radioaktiva ämnen gäller denna lag endast i den mån den är förenlig med lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet respektive strålskyddslagen (1988:220) och med stöd av dessa lagar meddelade föreskrifter eller villkor. 5 § Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer be- myndigas att meddela föreskrifter om vilka varor som skall anses utgöra farligt gods enligt 2 § med hänsyn till transportmedel, gods- mängd eller andra transportför- hållanden. 5 § Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer be- myndigas att meddela föreskrifter om vilka ämnen och föremål som skall anses utgöra farligt gods en- ligt 2 § med hänsyn till transport- medel, godsmängd eller andra transportförhållanden. 8 a § Varje företag eller myndig- het som regelmässigt utför trans- port enligt denna lag eller är av- sändare vid sådana transporter skall ha en eller flera säkerhets- rådgivare. Säkerhetsrådgivaren har till upp- gift att verka för att förebygga olyckor i samband med transport, lastning och lossning av farligt gods samt vid sådan olycka eller tillbud upprätta och överlämna en rapport till företagsledningen eller ledningen för myndigheten. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att meddela närmare föreskrifter om säkerhetsrådgivare. 8 c § Företag eller myndighet som avses i 8 a § skall efter en olycka eller ett tillbud i samband med transport enligt denna lag lämna upplysningar om händelsen i den omfattning och till den myndighet som regeringen föreskriver. 9 § Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer be- myndigas att meddela föreskrifter om klassificering av farligt gods, om transportmedel och andra transportanordningar, märkning, uppgiftsplikt, säkerhetsutrustning, lastning, lossning, förvaring och annan hantering av farligt gods samt om försiktighetsmått och åtgärder i övrigt, allt i den ut- sträckning som krävs från trans- portsäkerhetssynpunkt. 9 § Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer be- myndigas att meddela föreskrifter om klassificering av farligt gods, om transportmedel och andra transportanordningar, märkning, uppgiftsplikt, säkerhetsutrustning, lastning, lossning, förvaring och annan hantering av farligt gods samt om krav på utbildning och om försiktighetsmått och åtgärder i övrigt, allt i den utsträckning som krävs från transportsäkerhetssyn- punkt. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att föreskriva att transportmedel och andra transportanordningar får använ- das vid transport endast om de är provade och godkända. 18 § En polismyndighets beslut enligt denna lag eller enligt före- skrifter som meddelats med stöd av lagen får överklagas hos läns- styrelsen. Beslut av annan tullmyndighet än Generaltull- styrelsen får överklagas hos styrelsen. 19 § Beslut som en länsstyrelse eller annan central förvaltnings- myndighet än Statens kärnkraft- inspektion meddelat enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut som Statens kärnkrafts- inspektion meddelat enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos regeringen. 20 § får överta annan tullmyndighets upp- gift enligt 7 a § förvaltnings- processlagen (1971:291) att i länsrätt och kammarrätt föra det allmännas talan. Generaltull- styrelsen för det allmännas talan i Regeringsrätten. 2 § En myndighet får förordna att dess beslut enligt denna lag eller med stöd av lagen meddelade före- skrifter skall gälla även om beslutet har överklagats. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i 8 a § samt föreskrifter som meddelats med stöd av denna bestämmelse skall från och med nämnda datum endast tillämpas såvitt avser utbildning av säkerhetsrådgivare. I övrigt träder bestämmel- sen i kraft . Förteckning över remissinstanser Remissyttrande över slutbetänkandet Säkrare kemikaliehantering (SOU 1998:13) har avgetts av , Justitiekanslern, , , , Kammarrätten i , Länsrätten i , Försvarsmakten, Generalläkaren vid För- svarsmakten, , , Statens järn- vägar, , , , , Statskon- toret, , , vid , Arbetarskyddsstyrelsen, Närings- och teknikutveck- lingsverket, , , i län, i västra , i , i , , Kemikalieinspek- tionen, , , kommun, kommun, kommun, kommun, Svenska kom- munförbundet, , , Svenska , (), Lands- organisationen i (LO), (), Kemiska Industrikontor (Kemikontoret), Svenska åkeriförbun- det, , Transportindustriför- bund, (M 1993:04), (M 1997:04), AB Skogsindustrierna i , , , , och . () har bifogat ett yttrande av Tull-Kust, i och . Akademikers () har översänt yttranden från Agrifack och , Svensk Yrkes- och . Lagrådets yttrande Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss (Kommunikations- departementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1982:821) om transport av farligt gods. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Försvarsdepartementet Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1998/99:49 Säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods m.m. Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG- regler Lag om ändring i lagen (1982:821) om transport av farligt gods 2, 5, 10 b, 10 c §§ 396L0035 Jfr rådets direktiv /35/EG av om utnämning av och kompetens hos säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods på väg, järnväg eller inre vattenvägar (EGT L 145, , s. 10, Celex 396L0035). Senaste lydelse 1988:222. Senaste lydelse 1992:593. 1998/99:49 Bilaga 1 1998/99:49 Bilaga 1 1998/99:49 Bilaga 2 1998/99:49 Bilaga 3