prop · GM031D9 · 1999-01-01 00:00:00 — En förklaring till att siffrorna inte är bättre kan vara att en större andel åklagare har tagits i anspråk för annat än rent operativa uppgifter, t.ex. för samverkan med polisen. Dessa insatser är emellertid något som kommer att underlätta och effektivisera brottsutredningarna. 5.3.8 Datorisering Ett av de övergripande målen var att åklagarverksamheten skulle bedrivas effektivt. Riksåklagaren har vidtagit ett antal åtgärder när det gäller användningen av informationsteknologi. har ett nytt strafföreläggandesystem och ett rättsinformationssystem tagits i drift. Riksåklagaren har även låtit genomföra en studie av IT-användningen vid åklagarkamrarna. Syftet var att få underlag för ett beslut om den fortsatta IT-utvecklingen och IT-utbildningen. Studien visade att kunskapen om och attityden till datoranvändning är låg bland personalen. Sårbarheten och dagliga driftstopp uppfattades tidigare som det mest negativa med IT-stödet men det har numera åtgärdats. En IT-utvecklingsfunktion har inrättats vid med ansvar för utvecklingen av IT-stödet m.m. Inom ramen för denna funktion har ett projekt startats för att åstadkomma elektronisk överföring från polisens datoriserade anmälningsrutin (RAR) till åklagarväsendets Brådis. Genom denna koppling kan stora rationaliseringsvinster göras som kommer att innebära att en uppgift endast behöver registreras en gång för att sedan återanvändas av åklagarväsendet. En sammankoppling kommer att genomföras i flera steg och en första etapp kommer att vara klar . I sammanhanget bör också nämnas DurTvå som är ett projekt som drivs av men där även Riksåklagaren är delaktig. Projektet skall resultera i datoriserade rutiner för bl.a. ett elektroniskt förundersökningsprotokoll och dokumentering av tvångsmedelsbeslut. (se avsnitt 4.4.3). Ett annat arbete som pågår syftar till att åstadkomma en elektronisk kommunikation mellan åklagare och polis. bör även en elektronisk överföring av dokument och annan information mellan samtliga myndigheter i rättskedjan bli möjlig. Av särskild betydelse i det sammanhanget är arbete. Datoriseringen har inneburit ett förändrat arbetssätt. Åklagarna skriver nu i princip samtliga dokument själva. Datoriseringen har ersatt rutiner för registrering, informationssökning, utskrifter och statistikupphämtning. Sammantaget har detta lett till att färre personer klarat verksamheten med bibehållen produktion. Kostnaderna för IT-stödet har också ökat . Sammanlagt uppgick kostnaderna till . Under /95 uppgick kostnaderna till . 5.3.9 Samverkan mellan åklagarväsendet och polisen Åklagarverksamheten skall bedrivas i nära samarbete med polisen. En omfattande utvecklingsverksamhet har i samverkan med polisen bedrivits på såväl central som lokal nivå. Inriktningen har varit att enkla ärenden skall hanteras snabbt, rättssäkert och enkelt. Enkla förseelser skall i möjligaste mån lagföras genom ordningsbot. Åklagarna skall kunna koncentrera sig på förundersökningsledning vid de mer kvalificerade brotten. I huvudsak har arbetet resulterat i följande åtgärder. - Vissa åklagare har särskilt fått i uppgift att vara ett stöd för utvecklingsarbetet inom närpolisområdet. Dessa åklagarmentorer har genomfört utbildning för närpoliser i framförallt utredning av de vanligaste vardagsbrotten och i allmän förundersökningsmetodik. har också samtliga åklagarmentorer tillsammans med de regionala kontaktmännen för närpolisområdena samlats till gemensamma möten. - Riksåklagaren har i samråd med utfärdat nya allmänna råd om ledningen av förundersökning. En målsättning i det arbetet har varit att polisen är förundersökningsledare i ärenden av s.k. vardagsbrottskaraktär samt att åklagar- och polisväsendets samlade resurser för utredning skall användas på ett optimalt sätt. Ett förslag till fördelning mellan polis och åklagare skall gemensamt tas fram på lokal nivå för att sedan efter samråd med polismyndigheten beslutas av överåklagaren. En arbetsgrupp underställd riksåklagaren och rikspolischefen har fått till uppgift att följa upp och samordna utvecklingen inom den brottsutredande verksamheten. - En arbetsgrupp har sett över ordningsbotssystemet och om det finns möjligheter att utvidga användningen. I gruppen har företrädare för polisen ingått. Gruppens förslag bereds nu inom ramen för det gemensamma utvecklingsarbetet. - Riksåklagaren har i samarbete med dragit upp riktlinjerna för olika insatser och åtgärder för att effektivisera utredningsverksamheten och för att komma tillrätta med de s.k. utredningsbalanserna hos polisen. Förutom det ovan beskrivna arbetet pågår mer lokala projekt. I arbetar t.ex. ett antal samlokaliserade åklagare och poliser med att arbeta av utredningsbalanser. I den gruppens uppgift ligger även att dra slutsatser av och analysera resultatet av sitt arbete. Det underlag som erhålls kan sedan användas för att förbättra verksamheten i stort. - I en Åtgärdskatalog (Metodfrågor 1997:1) presenterar Riksåklagaren arbetsmetoder för polis och åklagare i de ärenden där man kan förvänta sig att målsägande och vittnen kan bli utsatta för påtryckningar. 5.3.10 Regeringens bedömning Underlaget för att bedöma åklagarväsendets resultat har förbättrats jämfört med /96, bl.a. genom de ökade möjligheterna att få fram statistik och den tidredovisning som infördes . Statistiken bygger till stora delar på uppgifter i Brådis och det fanns fortfarande en del ärenden i det diariet. Trots att statistiken måste tolkas med viss försiktighet kan det konstateras att flera förändringar skett i positiv riktning. Sammanfattningsvis kan sägas att åklagarväsendet efter den nedgång som skedde 1996 i samband med omorganisationen nu har återtagit sin arbetskapacitet från tiden strax före reformen (se t.ex. avsnitt 5.3.2). Detta har skett som antalet anställda minskat och ekonomin varit ansträngd. Regeringens bedömning är att det nu finns förutsättningar för att ytterligare förbättra verksamhetsresultatet och förverkliga syftet med reformen. I stort får åklagarväsendet anses ha uppfyllt de mål som ställts för verksamheten. Verksamhetsresultatet tyder på att den positiva utvecklingen fortsätter. Först efter 1998 kan dock en mer säker bedömning göras av organisationsförändringarna på helårsbasis. Av särskilt intresse är här personalresurserna, främst när det gäller den operativa verksamheten. Det kan emellertid inte anses acceptabelt att så mycket som av de färdiga förundersökningarna skrivs av med motivering att brott ej kan styrkas. En förundersökning som inte leder till lagföring bör kunna avslutas på ett tidigare stadium. Av intresse i detta sammanhang är också det utvecklingsarbete som pågår för att höja kvaliteten på utredningarna och hur det kan påverka andelen avskrivna ärenden. Det får vidare anses godtagbart att genomströmningstiderna i stort är desamma med tanke på de övergångvisa problemen vid reformen. Det är nu emellertid angeläget att det utvecklingsarbete som pågår verkligen resulterar i bl.a. kortare genomströmningstider. Detta är särskilt angeläget när det gäller de prioriterade brottsområdena. Detsamma gäller de områden som skall ägnas särskild uppmärksamhet, t.ex. övergrepp mot barn där det är mycket viktigt att utredningarna bedrivs skyndsamt. Vad gäller balanserna så kan det konstateras att den stora balansen ligger hos polisen där också antalet balanserade ärenden ökat . Det är svårt att säga hur stor del av dessa ärenden som slutligen kommer att hamna hos åklagare och domstol. Det är därför positivt att Riksåklagaren tillsammans med påbörjat ett arbete för att komma tillrätta med utredningsbalanserna hos polisen. Det finns anledning att noga följa utvecklingen och resultatet av de analyser som Riksåklagaren avser att göra. Inom ramen för åklagarväsendets samverkan med polisen pågår ett omfattande arbete för att förbättra förundersökningarnas kvalitet och effektivisera utredningsarbetet (se avsnitt 5.3.9). Det är här delvis frågan om att förändra arbetsmetoder som bör ge resultat i form av bl.a. kortare genomströmningstider och minskade balanser. Arbetet har intensifierats ytterligare . Det är tillfredsställande att så mycket har påbörjats och att det finns vissa tecken på att insatserna nu börjar ge resultat, bl.a. i form av ett ökat ärendeinflöde. 5.4 Förändringar inom åklagarväsendet Riksåklagaren uppdrog åt en fristående konsult att göra en utvärdering av åklagarreformen. Konsulten uppger i sin rapport att åklagarreformen framstår som en snabb och framgångsrik förändringsprocess. Omställningen försvårades dock av flera faktorer som inte berodde på reformen, bl.a. det ekonomiska läget. I utvärderingen konstateras också att de allvarligaste problemen nu verkar vara övervunna och att åklagarväsendet gått in i en mer djupgående reformfas då syftena med reformen skall förverkligas. I rapporten nämns flera förslag till åtgärder för att fortsätta reformarbetet, bl.a. utvecklingen på IT-området där de största rationaliseringsvinsterna finns. Konsultens bedömning får stöd av , , som fick regeringens uppdrag att granska åklagarväsendets ekonomi. I rapporten av åklagarväsendets ekonomi (RRV 1998:11) som redovisades konstaterar RRV att IT-stödet måste utvecklas och att det finns ett stort och uppdämt behov av utbildning. När det gäller det ekonomiska läget konstaterar RRV att det saknats klara regler och en gemensam praxis för hur budgetarbetet skall bedrivas inom åklagarväsendet. RRV:s uppfattning är att Riksåklagaren måste utöva en mer central ledningsroll än . Ett väl fungerande och väl organiserat rättsväsende kräver en hög kompetens, ett utökat och väl fungerande IT-stöd samt en ökad samverkan mellan rättsväsendets myndigheter. Det är viktigt att rättsväsendet svarar mot de krav som ställs och kommer att ställas i ett modernt samhälle. Det samarbete som pågår mellan åklagare och polis är ett bra exempel på hur de gemensamma resurserna kan och måste tas till vara på ett bättre sätt. Av naturliga skäl har denna samverkan stor betydelse för ett ärendes hantering. Även gentemot de andra myndigheterna inom rättsväsendet, domstolar och kriminalvård, kan dock en samverkan i viss mån utvecklas. I förhållandet åklagare - domstol kan t.ex. en sådan samverkan innebära kortare handläggningstider. De enskilda medborgarna har rätt att kräva ett korrekt bemötande och att deras ärenden hanteras på bästa sätt ur ett helhetsperspektiv. I detta kan t.ex. ligga att det i möjligaste mån är samma åklagare som handlägger ärendet från början till slut. Det är därför viktigt att det utvecklingsarbete som pågår präglas av en helhetssyn. Genom att kunna kommunicera och sända dokument på elektronisk väg kan en snabbare hantering av ärendena uppnås. 5.4.1 Åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten inrättades och övertog då åklagarverksamheten vad gäller ekobrott i , och . På grund av händelser som inte kunde förutses försenades rekryteringen av personal till myndigheten. En generaldirektör utsågs och därefter vidtog ett omfattande förankringsarbete . De poliser och åklagare som /98 arbetade med ekobrottsutredningar i de tre länen fortsatte efter att arbeta för . För detta arbete debiterades myndigheten löpande av polisväsendet och övriga åklagarväsendet. Rekryteringen av personal kunde påbörjas och från är verksamheten i gång i den nya organisationen. har indelats i elva åklagarkammare. Utanför kansliorterna bedriver myndigheten verksamhet i , och . Samlokalisering av polis och åklagare har skett och de nya arbetsformerna har börjat tillämpas. Genom avarbetningsuppdraget (se nedan) har också redan goda erfarenheter gjorts av samlokalisering och nära samarbete mellan polis och åklagare. kommer att anställa ytterligare personal. får därmed den bemanning som angetts i uppbyggnadsplanen. Rekryteringen av sammanlagt 425 personer skall vara genomförd . Det är nu angeläget att myndigheten koncen- trerar verksamheten på de mål- och resultatkrav som ställts. Myndigheten har också gett arbetet med att utveckla metoder för en ändamålsenlig redovisning och uppföljning av verksamheten en hög prioritet. Regeringen instämmer i vikten av att skapa redskap som möjliggör en uppföljning av verksamheten och avser att följa detta arbete noga. Det är ännu för tidigt att säga hur den nya organisationen och arbetsformerna i detalj kommer att påverka ekobrottsbekämpningen. Klart är dock att det genom myndighetens inrättande skapats helt andra förutsättningar för en effektivare ekobrottsbekämpning. Avarbetning av balanserade ekobrottsärenden Regeringen gav Riksåklagaren, och samtliga länsstyrelser i uppdrag att genomföra ett projekt i syfte att väsentligt minska antalet balanserade ekobrotts- ärenden. Avarbetningen i de tre storstadslänen övertogs av . Vid uppdragets slut hade antalet balanserade ekobrottmål minskat från 10 239 till 4 861 eller . Slutredovisningen kommer att sammanställas av . I det arbetet har man för avsikt att utvärdera positiva och negativa erfarenheter samt även ur ett principiellt perspektiv granska rättsliga bedömningar. Efter beredning i kommer slutredovisning att ske till regeringen . 5.4.2 Brott med rasistiska inslag Åklagaren är alltid förundersökningsledare i utredningar om brottslighet med rasistiska inslag. Riksåklagaren har även i allmänna råd lagt fast riktlinjer för hur mål om olaga diskriminering skall handläggas. Det har också framhållits att åklagarmyndigheterna skall ägna särskild uppmärksamhet åt organisation, arbetsformer och arbetsmetoder i fråga om brott med rasistiska inslag. En genomgång har också gjorts hos Riksåklagaren av ett stort antal anmälningar om brott med rasistiska motiv . Resultatet är ett underlag för vidare utvecklingsarbete. I Riksåklagarens verksamhetsplan har åklagarmyndigheterna vidare fått i uppdrag att utveckla utredningsmetodiken vid förundersökningar om olaga diskriminering och annan brottslighet där motivet till gärningen kan vara rasism. Genom de beskrivna åtgärderna har hanteringen av brott med rasistiska inslag särskilt uppmärksammas. Förutsättningar har skapats för en förbättrad handläggning av dessa brott. 5.4.3 Internationellt arbete Den internationella brottslighetens utveckling ställer krav på ett ökat samarbete och kontakter mellan berörda myndigheter i olika länder. En ökad åklagarmedverkan har ägt rum såväl i det straffrättsliga samarbetet inom EU som när det gäller annan internationell samverkan, t.ex. mellan . Riksåklagaren deltar i olika fora för samarbete över gränserna. Inom Östersjösamarbetet har en arbetsgrupp utarbetat en manual som behandlar frågor om rättshjälp, utlämning m.m. När det gäller EU deltar Riksåklagaren främst i arbetet med att genomföra den s.k. aktionsplanen mot organiserad brottslighet. Som ett led i detta har ett europeiskt nätverk inrättats för att förbättra det rättsliga samarbetet och underlätta direkta kontakter åklagare emellan. 5.5 Anslag B1 5.6 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 600 000 1999 Förslag 620 140 2000 Beräknat 621 618 1 2001 Beräknat 630 579 2 1 Motsvarar prisnivå. 2 Motsvarar prisnivå. Under uppgick utgifter till vilket innebar en belastning på anslagskrediten om vid ingången av . En belastning om på anslagskrediten uppkom redan under /96 som en konsekvens av bl.a. ett ofinansierat löneavtal . I samband med åklagarreformen 1996 sades cirka 200 administratörer upp. Detta var främst motiverat av datoriseringen och omorganisationen men även för att möta de utgiftsökningar som skett . Löner för uppsagd personal belastade dock verksamheten under större delen av 1997. För att ytterligare minska utgifterna infördes anställningsstopp av åklagare vilken innebar att pensionsavgångar inte återbesattes. Vid ingången av 1997 var således kostnadsnivån högre än vad som kunde finansieras med det anslag som anvisats för året. Detta innebar att belastade anslagskrediten ytterligare för att klara verksamheten . har dock under det för-sta väsentligt förbättrat sin ekonomiska situation. Prognoser tyder på att utnyttjandet av anslagskrediten vid årets utgång kommer att uppgå till . Regeringens överväganden Slutsatser För tilldelades engångsvis för att inte riskera det fortsatta reformarbetet. Enligt regeringen bör anslaget även engångsvis tillföras som överförs från anslaget A2 Säkerhetspolisen. Resurstillskottet till skall bl.a. annat användas till att ytterligare utveckla samverkan med polisen och till en satsning på kompetensutveckling. En minskning av anslaget görs därutöver med som förs över till anslaget B2 till följd av övertagna hyreskontrakt. Som kompensation för beräknade utgiftsökningar för löner, lokaler m.m. räknas anslaget upp med . Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering gjorts av anslaget. Justeringen har genomförts med anledning av att en korrigering har gjorts av den justering som genomfördes av anslagen med anledning av sättet att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga området. räknas anslaget ned med . Sammantaget föreslås därmed att anslag fastställs till . beräknas anslaget till respektive . Tabell 5.7 Beräkning av anslaget Tusental kronor Anslag 1998 634 605 Pris- och löneomräkning 12 717 Justering av -656 Ändringar m.a.a. tidigare beslut -33 287 Rampåverkande överföringar -3 526 Engångsvisa överföringar 10 000 Övrigt 287 Förslag 1999 620 140 B2 5.8 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 169 998 1999 Förslag 199 197 2000 Beräknat 233 398 1 2001 Beräknat 236 763 2 1 Motsvarar prisnivå. 2 Motsvarar prisnivå. Som bland annat framgår under avsnitt 5.4.1 inrättades myndigheten . Först kunde myndigheten börja verka i den nya organisationen. Regeringens överväganden Slutsatser Det är viktigt att ges förutsättningar för att klara en alltmer komplicerad brottslighet och kunna ha den offensiva roll inom ekobrottsbekämpningen som samhället kräver. måste ges de resurser som behövs för den omfattande kompetensutveckling de alltmer kvalificerade eko-brottsmålen kräver. Mot bakgrund av detta föreslår regeringen att tillförs perioden - 2001, fördelat på 1999, . Vidare kommer av andra huvudtitelns anslag A20 Kontrollfunktionen i staten att disponeras av . För övertagande av hyreskontrakt höjs anslaget med där förs över från anslaget B1 och förs över från anslaget A1 . Som kompensation för beräknade utgiftsökningar för löner, lokaler m.m. räknas anslaget upp med . Sammantaget föreslås därmed anslag uppgå till . beräknas anslaget till respektive . Tabell 5.9 Beräkning av anslaget Tusental kronor Anslag 1998 180 100 Pris- och löneomräkning 3 397 Ramhöjning 10 000 Rampåverkande överföringar, nettoförändring 5 700 Förslag 1999 199 197 6.1 Omfattning är central förvaltningsmyndig- het för de allmänna domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna, arrendenämnderna, hy- resnämnderna, och de allmänna advokatbyråerna. Allmänna domstolar är de 96 tingsrätterna, de 6 hovrätterna och . Allmänna förvaltningsdomstolar är de 23 länsrätterna, de 4 kammarrätterna och Regeringsrätten. Den 1 ja- nuari 1999 inrättas miljödomstolar i , , , och tingsrätter samt en miljööverdomstol i hov- rätt. Miljödomstolarna och kommer bl.a. att handlägga vattenmål vilket in- nebär att Vattenöverdomstolen i och de nuvarande vattendomstolarna i ovan nämnda tingsrätter samt i av- vecklas. 6.2 Utgiftsutvecklingen Tabell 6.1 Utgiftsutvecklingen Miljoner kronor (löpande priser) Utfall 1997 Anslag 1998 Utgifts- prognos 1998 Förslag anslag 1999 Beräknat anslag 20001 Beräknat anslag 20012 2 953,6 2 979,3 3 027,4 3 057,0 3 118,3 3 160,2 1 Motsvarar 3 prisnivå 2 Motsvarar 3 prisnivå Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall - Arbetsläget är tillfredsställande i tingsrätterna och . Tingsrätternas arbetsbelastning har totalt sett minskat . - Arbetsläget är besvärligt i hovrätterna och de allmänna förvaltningsdomstolarna. - förbrukade domstolsväsendet mer än vad som anslagits för verksamheten. Vid ingången av återstod av anslagssparandet. beräknas domstolsväsendet förbruka ytterligare av anslagssparandet. - En stor del av anslagssparandet finns inom tingsrättsorganisationen. Det finns utrymme för att omfördela resurser från tingsrättsorganisationen till övriga delar av domstolsväsendet. Förändringar - har redovisat sitt uppdrag avseende frågor om domstolarnas beredningsorganisation samt notarie- och domarutbildningen. Kommit- tén föreslår bl.a. att notarie- och domarutbildningen skall förlängas och omfatta utbildning i både allmän domstol och allmän förvaltningsdomstol. - Reformarbetet avseende organisation och arbetsformer fortsätter, bl.a. genom de försöksverksamheter som redovisas i avsnitt 6.4. - En parlamentarisk kommitté har fått i uppdrag att utreda domstolschefens roll och utnämningen av högre domare (se avsnitt 6.4). Prioriteringar - Ett mer flexibelt och effektivt domstolsvä- sende skall skapas genom reformer och rationaliseringsåtgärder. 6.3 Resultatbedömning Målet för domstolsväsendet är att avgöra mål och ärenden på ett rättssäkert och effektivt sätt. Rättssäkerheten och effektiviteten påverkas av ett stort antal faktorer som inte är mätbara. Det finns emellertid några indikatorer som sammanvägt kan ge en bild av hur rättssäkerheten och effektiviteten inom domstolsväsendet utvecklats. Dessa är - antalet inkomna, avgjorda och balanserade mål samt genomströmningstider och balansernas åldersstruktur (avsnitt 6.3.1 och 6.3.2), - tillgången på personal och personalsam- mansättningen (avsnitt 6.3.3). 6.3.1 De allmänna domstolarna Tingsrätterna Den minskning av antalet inkomna mål som på- börjades fortsatte även (diagram 6.1 ). Jämfört med 1993 har tvistemålen minskat och brottmålen . Såvitt avser brottmålen kan minskningen i viss utsträckning förklaras av lagändringar (avkriminalisering av vissa brott, särskilda restriktioner för åtalsprövning och utvidgade möjligheter till strafföreläggande). Minskningen av antalet inkomna tvistemål beror till stor del på att antalet mål som börjat som betalningsföreläg- gande vid kronofogdemyndigheterna minskat kraftigt. Den ändrade lagstiftningen avseende underhållsbidrag som trädde i kraft den 1 febru- ari 1997 har också lett till att antalet inkomna tvistemål minskat. Diagram 6.1 Tingsrätternas målutveckling Enligt består minskningen till stor del av mindre omfattande mål. Att så är fal- let bekräftas av att tingsrätternas genomsnittliga förhandlingstid för såväl tvistemål som brottmål ökade /94-1997 med när- mare 26 respektive per mål som av- gjorts efter muntlig förhandling. Detta innebär att tingsrätternas arbetsbörda inte minskat i den utsträckning siffrorna antyder. Enligt Dom- stolsverket har dock tingsrätternas arbetsbelast- ning totalt sett minskat . fortsatte antalet inkomna mål till tingsrätterna totalt sett att minska jämfört med (). Antalet brottmål ökade dock jämfört med (knappt 3 pro- cent). Antalet balanserade mål minskade totalt sett med ytterligare 2 pro- cent. I diagram 6.2 och 6.3 redovisas utvecklingen /94-1997 avseende tingsrätternas genomströmningstider och antalet äldre balanserade mål. Genomströmningstiderna anges så långt möjligt som medianvärden eftersom medianvärden har den fördelen att de inte i samma utsträckning som genomsnittsvärden påverkas av balansavarbetning. Diagram 6.2 Tingsrätternas genomströmningstider (medianvärden) Diagram 6.3 Antal balanserade mål som vid årets utgång var äldre än var endast av tingsrätternas balanserade tvistemål och domstolsärenden färdiga för avgörande. Det innebär att målen och ärendena i princip avgörs så snart skriftväxling och övriga beredningsåtgärder är avklarade. Enligt regeringens bedömning är såväl tingsrätternas genomströmningstider som antalet äldre balanserade mål tillfredsställande. Hovrätterna Även i hovrätterna har antalet inkomna mål minskat (diagram 6.4). Att minskningen blivit något mindre i hovrätterna än i tingsrätterna kan i viss utsträckning förklaras av att det är de mindre omfattande brottmålen och tvistemålen som försvunnit från tingsrätterna, dvs. mål som inte överklagas i så hög utsträck- ning. Den minskande avverkningstakten kan delvis förklaras av att målen i genomsnitt blivit mer omfattande.