prop · GM0322 · 1999-01-01 00:00:00 — Den framförhand- lade konventionstexten innebär bl.a. att de kontraktslutande parterna skall tillse att allmänheten får tillgång till information om uppgifter hos of- fentliga myndigheter beträffande tillståndet i miljön och verksamheter eller åtgärder som kan påverka miljön samt uppgifter rörande människors hälsa eller säkerhet. Konventionen utgör därmed en förstärkning av all- mänhetens rätt till information vid en jämförelse med ovan nämnt EG- direktiv. Motsvarande möjlighet till undantag från skyldigheten till ut- lämnande som i EG-direktivet finns dock även i konventionen. Förslaget till konventionstext har undertecknats av bl.a. och EG vid den fjärde europeiska miljöministerkonferensen i . Det förhållande att EG signerat konventionen och förklarat att bestämmelserna om öppenhet skall tillämpas även på dess institutioner kan komma att leda till en snar översyn av direktivet 90/313/EEG. Även Amsterdamfördraget innebär en ökad öppenhet inom EG:s institutioner. 5 Allmänt om behovet av ändring i 8 kap. 9 § sekretesslagen 5.1 Möjlighet för allmänheten att ta del av uppgifter hos uppdragsmyndigheter Regeringens förslag: Uppdragsmyndigheter skall få möjlighet att till allmänheten lämna ut uppgifter som rör människors hälsa om intresset av allmän kännedom om uppgifterna har sådan vikt att de bör lämnas ut. Begränsningen av sekretessen skall inte gälla för uppdragsverk- samhet inom universitet och högskolor. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering- ens. Promemorians förslag omfattar dock även en lättnad i sekretessen för uppdragsverksamhet vid universitet och högskolor. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna, bl.a. Justitie- kanslern (), (), och de flesta tillsynsmyndigheter, har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. är positiv till förslaget men föreslår att sekretessinskränkningens tillämpningsområde bör omfatta även intresset av allmän kännedom om förhållanden som rör miljön. uni- versitet, har framfört att ett enskilt subjekt, som anlitar en myndighet för viss typ av forskning eller undersökning, skall kunna förlita sig på ett starkt sekretesskydd. Det finns dock situa- tioner, där intresset av offentlighet får anses väga tyngre än intresset av sekretess. I fall då uppgifterna är av stor betydelse från hälsosynpunkt, ter sig, enligt synsätt, en begränsning befogad. Kammar- rätten i och () avstyrker förslaget. Kammarrätten anför att tidigare lagändringar beträffande sek- retess i den statliga och kommunala tillsynsverksamheten inte utan vidare kan anföras till stöd för en ändring av sekretessbestämmelserna gällande uppdragverksamhet. Det senare förfarandet är frivilligt och den enskilde kan oftast välja ett privat alternativ. I promemorian upptas endast radon- mätningar som exempel på sådana fall där allmänheten har ett berättigat intresse av insyn. Vad gäller övrig verksamhet som omfattas av bestäm- melsen, såsom uppdragsforskningen vid universitet och högskolor, sak- nas underlag för en bedömning av de verkningar bestämmelsen skulle medföra. SLU hävdar att uppdragsekretessen rör det kanske inom univer- sitetsvärlden viktigaste sekretessområdet. SLU utför en mängd uppdrag åt allmänheten och näringslivet i form av laboratorieuppdrag och upp- dragsforskning. Uppdragen utgör en inte obetydlig källa till intäkter. Vi- dare innebär uppdragen att universiteten får viktiga erfarenheter samt erhåller värdefulla kontakter med samhälle och näringsliv. SLU gör be- dömningen att ett genomförande av förslaget allvarligt skulle försvåra universitetens möjligheter att få nya uppdrag. Vidare menar SLU att lagförslaget förefaller svårtillämpat. förkla- rar att förslaget kan innebära att uppdragsgivare avstår från att lämna uppdrag till myndigheter. Huvudprincipen bör även fortsättningsvis vara att sekretess skall gälla för uppdraget, men att regeringen i särskilda fall kan förordna om undantag från sekretessen, om den finner det vara av vikt att en uppgift lämnas ut. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelsen om sekretess i myn- digheters uppdragsverksamhet motiveras av hänsyn till den enskildes ekonomiska intressen. T.ex. har en uppdragsgivare ett intresse av att skydda uppgifter om sina produkter som har lämnats till en forskare vid en högskola. Sekretess kan gälla för denna typ av uppgifter. Enligt 8 kap. 9 § första stycket sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess om det måste antas att ett uppdrag lämnats till en myndighet under förutsättning att uppgifterna inte röjs. En förutsättning för att enskilda skall anlita en myndighet är ofta att de kan vara säkra på att få samma sekretesskydd som de skulle få hos ett privat företag. Som det har framhållits i promemorian har allmänheten ett befogat krav på att uppgifter som rör människors hälsa i så stor utsträckning som möjligt skall kunna offentliggöras. Det är viktigt att t.ex. en hyresgäst har möjlighet att få ta del av resultatet av radonmätningar avseende hans eller hennes lägenhet utförda av en nämnd eller att en enskild kan kontrollera resultat av sådana mätningar beträffande en fastighet där det bedrivs barnomsorgsverksamhet. Det finns också andra situationer där enskilda har ett intresse av information, såsom av resultat av uppdrags- provning framtagen av gällande en produkt som visat sig farlig. Den nuvarande bestämmelsen om sekretess i uppdragsverk- samhet har visat sig otillräcklig för att tillgodose allmänhetens in- synskrav angående uppgifter av betydelse för människors hälsa. En in- tresseavvägning mellan uppdragsgivarens ekonomiska intressen och all- mänhetens insynskrav kan inte lagligen ske enligt 8 kap. 9 § sekretessla- gen (jfr. Kammarrätten i dom , mål nr 4945- 1995). Enligt bestämmelsen är det endast regeringen som kan göra så- dana avvägningar vid sin dispensprövning. Av vad som framkommit har regeringen inte ställts inför någon sådan dispensprövning som föreskrivs i 8 kap. 9 § sekretesslagen. Några remissinstanser har ställt sig negativa till en begränsning av sek- retessen i uppdragsverksamhet på grund av att en sådan kan innebära att enskilda avstår från att lämna uppdrag till myndigheter och hävdat att nuvarande dispensmöjlighet är tillräcklig för att tillgodose allmänhetens insynskrav. Regeringen anser, med hänsyn till vad som ovan anförts, att nuvarande lagstiftning lett och kan leda till att uppgifter som rör människors hälsa och som är av intresse för allmänheten hålls hemliga i alltför stor ut- sträckning. Sådana uppgifter bör efter en avvägning mellan det allmänna insynsintresset och den enskilde uppdragsgivarens intresse av sekretes- skydd kunna lämnas ut, även om detta kan få negativa ekonomiska kon- sekvenser för en uppdragsgivare eller medföra att företag underlåter att lämna uppdrag till myndigheter. En begränsning av det slaget gäller re- dan enligt 8 kap. 7 § samt 6 § sekretesslagen och 2 § sekretessför- ordningen (1980:657) jämförd med bilagan till sekretessförordningen i vissa fall i och statlig tillsynsverksamhet med avseende på näringslivet. En möjlighet till utlämnande ligger också i linje med rådets direktiv /313/EEG av om rätt för varje fysisk och juri- disk person att ta del av miljöinformation som finns hos offentliga myndigheter. Sammantaget anser regeringen, i likhet med en majoritet av remissin- stanserna, att övervägande skäl talar för att bestämmelsen i 8 kap. 9 § sekretesslagen bör ändras så att den bättre motsvarar allmänhetens krav på insyn beträffande uppgifter som rör människors hälsa. Det övervägande antalet av remissinstanserna har inte haft någon erin- ran mot den i promemorian föreslagna lagtekniska lösningen i och för sig. Denna innebär att en begränsning till förmån för hälsointresset skall gälla om det allmänna intresset av offentlighet har sådan vikt att uppgif- terna bör lämnas ut. En generell begränsning av sekretessen ger den bästa möjligheten att ta hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet (jfr. 1988/89:131 s. 13). Regeringen anser att denna lösning är den mest lämpliga och att det är viktigt att sekretesslagens bestämmelser har en enhetlig systematik. Frågan är dock om lättnaden av sekretessen bör gälla vid alla myndig- heter. Den uppdragsforskning som bedrivs inom universitet och högsko- lor har i tidigare sammanhang dragit till sig särskild uppmärksamhet och gett upphov till svåra avvägningar. Också vid beredningen av detta lag- stiftningsärende har remissutfallet varit delat. , Karo- linska institutet, Kungl. Tekniska högskolan och tekniska univer- sitet har alla betonat vikten av att universitet och högskolor har möjlighet att bedriva uppdragsforskning. I sammanhanget har det bl.a. pekats på de regler i högskolelagen (1992:1434) som innebär att universitet och hög- skolor skall samverka med det omgivande samhället. Enligt de nämnda universitetens uppfattning har sekretessreglerna en stor betydelse för möjligheten att få uppdrag från det privata näringslivet, eftersom ett så- dant samarbete förutsätter ett förtroendefullt förhållande. Lunds univer- sitet, Kungl. Tekniska högskolan och har också anfört att den föreslagna avvägningsregeln i sekretesslagen skulle bli svår att tillämpa. Innebörden av vad SLU anfört är bl.a. att uppdrags- sekretessen rör det inom universitet och högskolor kanske viktigaste sek- retessområdet, att uppdragen utgör en inte obetydlig källa till intäkter samt att universiteten och högskolorna genom sin uppdragsforskning erhåller värdefulla kontakter med samhälle och näringsliv. Kammarrätten i har framfört att det saknas underlag för bedömning av de verkningar den föreslagna bestämmelsen skulle medföra för uppdrags- forskningen. har framhållit att 8 kap. 9 § sekre- tesslagen i första hand är avsedd att skydda uppgifter om uppdragsgiva- rens ekonomiska förhållanden. Ett enskilt rättssubjekt som anlitar en myndighet för en viss typ av forskning måste, enligt , visser- ligen kunna förlita sig på ett starkt sekretesskydd. Med synsätt finns det emellertid situationer där intresset av offentlighet får anses väga tyngre än intresset av sekretess. När en uppgift har stor bety- delse ur hälsosynpunkt, anser att en lättnad i sekretessen ter sig befogad. Universitetskanslern har tillstyrkt att det införs en avväg- ningsregel som omfattar även universitet och högskolor. Redan i samband med sekretesslagens tillkomst diskuterades frågan om sekretess på universitets- och högskoleområdet utförligt av konstitu- tionsutskottet. Utskottet anförde bl.a. (KU 1979/80:37 s. 31 ff.) följande. De forskningsuppdrag som universitet och högskolor erhåller från en- skilda får anses vara ett viktigt led i den vetenskapliga utvecklingen med hänsyn till den stimulans och de resurser som på detta sätt kommer upp- dragsforskningen till godo. Eftersom uppdragsforskningen i många fall går ut på att vidareutveckla uppdragsgivarens produkter kan det vara na- turligt om denne inte alltid vill bringa uppdraget eller forskningsresultatet till offentligheten. Sekretess kan därför vara en förutsättning för att ett uppdrag skall ges till en forskare vid en offentlig undervisningsanstalt. Å andra sidan är det mycket viktigt med offentlighet och insyn i forsk- ningen både för att upprätthålla allmänhetens förtroende för forskningen och för att stimulera ett fritt idéutbyte mellan olika forskare. Trots de starka skäl som föreligger för full insyn i forskningen kan det inte bortses från att sekretess ofta kan vara en förutsättning för att uppdraget över huvud taget skall gå till ett offentligt organ. Utskottet konstaterade att möjlighet till sekretess måste finnas. Uttalandet speglar den avvägning som måste göras mellan ett befogat intresse av sekretess och ett, likaledes befogat, intresse av insyn i univer- sitetens och högskolornas verksamhet. Forskningsuppdragen har stor betydelse för den vetenskapliga utvecklingen och för universitet och hög- skolors kontakt med det omgivande samhället. Det är därför angeläget att uppdragsforskningen även kan anförtros universitet och hög- skolor. är det klart att de skäl som åberopas till stöd för en lätt- nad i sekretessen hos andra myndigheter förtjänar att beaktas också vid universitetens och högskolornas uppdragsforskning. Det finns dock an- ledning att avvakta med ett slutligt ställningstagande på detta område. Som nämnts i avsnitt 3 övervägs ett förslag till ändring av sekretesslagen med anledning av betänkande Sam- verkan mellan högskolan och näringslivet (SOU 1996:70). Mycket kort- fattat innebär kommitténs förslag att sekretesslagen skall ändras på ett sätt som möjliggör en forskningssamverkan mellan högskoleväsendet och näringslivet. Förslagen tar också sikte på den forskningssamverkan som sker inom ramen för arbete. Kommitténs förslag är alltjämt föremål för beredning inom . De sekretess- frågor som rör uppdragsforskning och de nu nämnda frågorna vid forsk- ningssamverkan bör enligt regeringens mening ses i ett sammanhang. Härigenom skapas de bästa förutsättningarna för en enhetlig lösning som beaktar förhållandena vid universitet och högskolor. Den gällande ordningen vid uppdragsforskning bör därför tills vidare bestå, när det gäller högskoleväsendet, men regeringen avser alltså att återkomma till dessa frågor i ett senare sammanhang. Eftersom förslaget om begränsningar av sekretessen endast avser en del av det område som täcks av sekretess bör det även i fortsättningen finnas en möjlighet för regeringen att medge dispens i särskilda fall, om det är av vikt att en uppgift lämnas ut. 5.2 Begränsning av sekretessen mellan uppdragsmyn- digheter och andra myndigheter eller andra verksam- hetsgrenar inom myndigheten förslag: Uppdragsmyndigheter skall få möjlighet att lämna uppgifter som rör människors hälsa till berörda statliga eller kommunala tillsynsmyndigheter. Promemorians förslag: Överensstämmer i princip med regeringens. I promemorian föreslås dock att uppdragsmyndigheter endast skall kunna lämna uppgifter som rör människors hälsa till den eller de kommunala nämnder som utövar tillsyn inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, bl.a. Justitie- kanslern (), () och flertalet tillsynsmyndig- heter, har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan invändning. Kemikalie- einspektionen och () är båda positiva till förslaget men har framfört att sekretessen hos uppdragsmyndigheter bör kunna begränsas även i förhållande till statliga tillsynsmyndigheter. Kon- sumentverket har som exempel för att belysa problematiken angivit att verkets laboratorium är förhindrat att lämna ut uppgifter till en statlig tillsynsmyndighet om provning som rör en säkerhetskomponents bris- tande funktion. Kammarrätten i har framfört att frågan om utlämnande till en statlig tillsynsmyndighet bör utredas. Skälen för regeringens förslag: Enligt 1 kap. 3 § sekretesslagen får sekretessbelagda uppgifter som förekommer hos en viss myndighet inte röjas för en annan myndighet i andra fall än som anges i sekretesslagen eller i lag eller förordning till vilken sekretesslagen hänvisar. Av andra stycket i samma paragraf framgår att bestämmelserna om sekretess myn- digheter emellan också gäller i förhållandet mellan olika verksamhets- grenar inom samma myndighet, när de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra. Gäller förbud enligt sekretesslagen att röja en uppgift, får uppgiften enligt 1 kap. 4 § första stycket inte heller i övrigt utnyttjas utanför den verksamhet i vilken sekretess gäller för uppgiften. Den s.k. generalklausulen i 14 kap. 3 § sekretesslagen, som möjliggör utlämnande av uppgifter mellan myndigheter om intresset av att uppgif- terna lämnas ut bör ha företräde framför det intresse som sekretesslagen skall skydda, gäller inte i fråga om sekretess enligt 8 kap. 9 § sekretess- lagen. Till följd av dessa stadganden kan inte en nämnd som fullgör kommu- nens uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet, som åtagit sig upp- drag från en enskild under uttrycklig eller underförstådd förutsättning att sekretess skall gälla, använda uppgifterna om t.ex. radonmätningar i sin tillsynsverksamhet enligt hälsoskyddslagen (1982:1080) även om mät- ningarna skulle tyda på radondotterhalter överstigande vad Socialstyrel- sen bedömer som sanitär olägenhet. Regeringen anser, i likhet med vad som anförs i promemorieförslaget, att om det finns anledning anta att en tillsynsmyndighet inom miljö- och hälsoskyddsområdet bör agera genom att t.ex. meddela ett åtgärdsföre- läggande bör inte en uppdragsmyndighet vara förhindrad av sekretess att lämna ut uppgifterna i fråga. Såsom några remissinstanser angivit gör sig skälen för möjlighet till utlämnande av sådana uppgifter lika starkt gäl- lande för statliga som kommunala tillsynsmyndigheter. Begränsningen av sekretessen föreslås således gälla även i förhållande till statliga till- synsmyndigheter. Av 13 kap. 1 § sekretesslagen följer att sekretessen för uppgifter som lämnas till annan myndighet för tillsyn gäller också hos den mottagande myndigheten. 6 Övergångsperiod för sommar- och vinter- bensin Regeringens förslag: En övergångsperiod införs mellan sommar- och vintersäsongerna för bensin vad avser gräns- värden för ångtryck och för mängd förångat bränsle vid 100oC. förslag: Överensstämmer i huvudsak med rege- ringens. har dock föreslagit att differentieringen mellan norra och tas bort. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till införandet av övergångsperioder. har dock framfört invänd- ningar mot förslag beträffande längden av perioderna. har invänt mot att den tidigare differentie- ringen mellan norra och tagits bort i förslaget. Skälen för regeringens förslag: Förångningen av bensin är tempera- turberoende. Även vid relativt låg temperatur är förångningen påtaglig. Ångorna innehåller till en inte obetydlig del hälsovådliga ämnen. Ett mått på en vätskas benägenhet att avdunsta är dels det s.k. ångtrycket, dels mängd förångad vätska. Båda dessa enheter anges vid en viss bestämd temperatur. Högsta och lägsta ångtryck vid 37,8oC och lägsta procentu- ella mängd förångad vätska vid 100oC finns reglerat för bensin som två av de parametrar som definierar miljöklass 2 bensin. Definitionen av miljöklass 2 bensin finns i bilagan till lagen (1985:426) om ke- miska produkter. kommer dessa be- stämmelser att finnas i bilagan till (1998:808). Gränsvärdena för ångtrycket är kopplade till två perioder, sommar och vinter. Det finns en skillnad på de båda perioderna beroende på var i bensinen säljs. Petroleumbranschen har vid övergångarna mellan sommar- och vinterperioderna för bensinkvalitet svårt att uppfylla de krav som ställs med avseende på ångtrycket. Det krävs därför en övergångsperiod mellan sommar- och vintersäsongerna. En lämplig övergångsperiod bedöms vara . Nya EU-krav på bränslekvalitet kommer att införas . har därför utarbetat förslag till definition av miljöklass 1 bensin. I har oljeindustrin åtagit sig att fram införa en bättre bensin än den nuvarande. An- passningen av bensinkvaliteten till kommande miljöklass 1 bensin med- för att de tider som finns angivna i bilagan till lagen (1985:426) om kemiska produkter behöver justeras så att ångtrycket kan anpassas till rådande förhållanden. Regeringens förslag innebär att de problem som finns elimineras utan att utsläppen och därmed påverkan på miljö och hälsa kan förväntas öka. Förslaget innebär att differentieringen mellan norra och kvarstår. Eftersom EU:s krav på bränslekvalitet skall införas avser regeringen att föreslå ändringar i de svenska definitionerna av miljöklassning för bensin så att den av föreslagna definitionen av miljöklass 1 bensin regleras i gällande lagstiftning. 7 Författningskommentar 7.1 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 8 kap. 9 § Till följd av förslaget till ändring av första stycket skall uppdragsmyn- digheter lämna ut uppgifter till allmänheten, om de uppgifter om männi- skors hälsa som framkommit genom uppdraget bedöms vara av sådan vikt att dessa bör lämnas ut. Den enskilde uppdragsgivarens intresse av sekretess hos uppdragsmyndigheten får således stå tillbaka för att tillgo- dose det nu angivna insynsintresset. I vilka fall ett utlämnade får ske är inte lämpligt att detaljreglera, utan den frågan får överlämnas till rättstillämpningen att lösa. Det måste dock i varje enskilt fall ske en nog- grann bedömning av allmänintresset varvid det enskilda intresset av hemlighållande måste beaktas i tillräcklig utsträckning. Från den nya be- stämmelsens tillämpningsområde undantas uppdragsverksamhet vid uni- versitet och högskolor. Förslaget till ändring i andra stycket möjliggör för en uppdragsmyn- dighet att lämna ut uppgifter rörande människors hälsa till en till- synsmyndighet på miljö- och hälsoskyddsområdet. Bestämmelsen inne- bär att uppgifter som rör människors hälsa kan vidarebefordras till berörd tillsynsmyndighet om det finns anledning anta att en sådan bör ingripa. En konsekvens av ändringen är att 15 kap. 5 § sekretesslagen blir tillämplig. I paragrafen stadgas att en myndighet är skyldig att på begäran av en annan myndighet lämna ut uppgift som den förfogar över i den mån inte hinder möter på grund av bestämmelse om sekretess eller arbe- tets behöriga gång. Hos tillsynsmyndigheten kan i vissa fall uppgifterna offentliggöras med stöd av 8 kap. 6 § och 7 § tredje stycket sekretessla- gen. Till följd av förslaget i första stycket får dock allmänheten en möj- lighet att hos uppdragsmyndigheten begära ett utlämnande av uppgifterna i fråga. Begränsningen av sekretessen gäller endast för uppgifter av allmänin- tresse rörande människors hälsa. För övriga uppgifter som omfattas av sekretessen kan regeringen, precis som tidigare, förordna om undantag från sekretessen i särskilda fall, om den finner det vara av vikt att en uppgift lämnas ut. 7.2 Förslaget till lag om ändring i (1998:808) I bilagan till görs en ändring för att införa en övergångspe- riod mellan sommar och vintersäsongerna för bensin med avseende på ångtrycket och mängd förångat bränsle vid 100oC. Motiven till att införa denna ändring finns i avsnitt 6. korrigeras den redaktionella utformningen av bilagan. Sammanfattning av departementspromemorian Sekretess för vissa uppgifter hos uppdrags- myndigheter (Ds 1997:41) I promemorian behandlas frågan om en ändring av 8 kap. 9 § sekretess- lagen (1980:100). Enligt den gällande lydelsen av lagrummet gäller sekretess hos myndighet för uppgift som avser provning, bestämning av egenskaper eller myckenhet, värdering, vetenskaplig, teknisk, ekonomisk eller statistisk undersökning eller annat sådant uppdrag som myndigheten utför för enskilds räkning, om det måste antas att uppdraget har lämnats under förutsättning att uppgiften inte röjs. Syftet med bestämmelsen är att skydda uppdragsgivarens ekonomiska förhållanden. I promemorian diskuteras behovet av att begränsa sekretessen hos uppdragsmyndigheter för uppgifter som rör människors hälsa. Enligt promemorieförslaget skall uppdragsmyndigheter få möjlighet att lämna ut uppgifter som rör människors hälsa till allmänheten om intres- set av allmän kännedom om dessa har sådan vikt att uppgifterna bör läm- nas ut. Uppdragsmyndigheter föreslås också kunna lämna ut sådana upp- gifter till berörd tillsynsmyndighet inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Promemorians lagförslag Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 8 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. 8 kap. 9 § Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Sekretess gäller hos myndighet för uppgift som avser provning, bestämning av egenskaper eller myckenhet, värdering, vetenskap- lig, teknisk, ekonomisk eller sta- tistisk undersökning eller annat sådant uppdrag som myndigheten utför för enskilds räkning, om det måste antas att uppdraget har läm- nats under förutsättning att upp- giften inte röjs.