prop · GM03127 · 1999-01-01 00:00:00 — För både den tyska och den brittiska lagstiftningen gäller således att de ligger mycket nära ordalydelsen av cirkulationsdirektivet såväl när det gäller artikel 8 som artikel 9.2. I båda fallen gäller också att orda- lydelsen ger uttryck för att införseln av varorna rent fysiskt måste ske av personen själv för att skattefrihet skall komma i fråga. I finsk lagstiftning anges att en privatperson som anländer till från en annan medlemsstat får skattefritt för eget bruk föra med sig en viss angiven mängd tobaks- och alkoholvaror (18 § lagen om påförande av accis). Även den finska lagstiftningen ger alltså uttryck för ett klart samband mellan den skattefria införseln och att varan fysiskt tas in i landet av privatpersonen själv. 5 Ändringar på alkohol- och tobaksskatte- området 5.1 Tydligare skillnad mellan privat och kommersiell införsel Regeringens förslag: Alkohol- och tobaksskattelagarna ändras för att skillnaden mellan privat införsel och kommersiell införsel skall bli tydligare. Att flyttgods och arvegods avsett för personligt bruk kan föras in utan beskattningskonsekvenser anges direkt i alkohol- och tobaksskattelagarna. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: är kritisk till att privatinförsellagen endast tillämpas på införsel av starköl och anser att lagen bör tillämpas på införsel av öl med en alkoholhalt som överstiger 2,8 volymprocent. Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 9 § första stycket 5 LTS och 8 § första stycket 5 LAS är den skattskyldig som från ett annat till för in eller tar emot skattepliktiga varor, om varorna skall användas för annat än privat bruk. Å andra sidan föreskrivs i privatinförsellagen att varor över en viss kvantitet som resande för med sig skall beskattas. Enligt vad regeringen erfarit används olika förfaranden för att försöka kringgå såväl reglerna för kommersiell införsel i LTS och LAS som reglerna för resandeinförsel i privatinförsellagen. I korthet går förfarandena ut på att en privatperson i kontaktar en näringsidkare i eller ett annat medlemsland och beställer tobaks- eller alkoholvaror från ett annat EU-land. Därefter vidtalas en transportör, som påstås sakna samband med näringsidkaren, för själva transporten till . Genom att påstå att varorna skall användas för privat bruk försöker man kringgå reglerna i LTS och LAS. Dessutom påstås att inte heller privatinförsellagen kan tillämpas eftersom det inte rör sig om resandeinförsel. Erbjudanden om att handla på det nu beskrivna sättet finns bl.a. på Internet. Genom avgörandet i fallet The Man in är det nu helt klarlagt att de förfaranden som beskrivits ovan inte kan komma i fråga för att undgå skatt i det land där varorna konsumeras. Det finns dock anledning att göra reglerna i LTS och LAS tydligare och i bättre överensstämmelse med cirkulationsdirektivets ordalydelse och den praxis som finns genom The Man in . Enligt regeringens mening bör detta åstadkommas genom att förutsättningen för skattefrihet i artikel 8 i cirkulationsdirektivet att den som köpt varorna i ett annat medlemsland också måste transportera dem själv kommer till klart uttryck i LTS och LAS. Lagtekniskt uppnås detta genom att rekvisitet om varorna skall användas för annat än privat bruk tas bort från 9 § första stycket 5 LTS och 8 § första stycket 5 LAS. I stället föreskrivs att skattskyldighet inte inträder för varor som förs in för privat bruk av en person som har förvärvat varorna i ett annat och som själv transporterar dem till , alltså i enlighet med artikel 8. anser att det är en brist att utredningen inte har berört frågan om vem som är skattskyldig vid införsel av beskattade varor. Om fråga inte är om distansförsäljning är den som för in eller tar emot beskattade varor skyldig att betala skatt i . Det är främst uttrycket för in eller tar emot som enligt kan leda till tillämpningsproblem. Enligt regeringen är det bl.a. av kontrollskäl viktigt att skattskyldighetsbegreppet är tydligt. Denna fråga omfattas dock av direktiven punktskatteutredning (Dir 1997:152). Utredningen kommer alltså att behandla frågan i sitt fortsatta arbete. Privatinförsellagen reglerar också beskattningen av varor som en person själv för in i från ett annat . En smärre justering bör göras i 1 § privatinförsellagen så att ordalydelserna i den lagen och i LTS och LAS stämmer bättre överens. Det finns även anledning att korta ned lagens rubrik. är kritisk till att lagen endast är tillämplig på införsel av starköl och anför i sitt remissvar att tillämpningsområdet bör utvidgas till öl med en alkoholhalt som överstiger 2,8 volymprocent. Som redogjorts för i avsnitt 4.3.2 grundar sig privatinförsellagen på ett undantag från huvudregeln i cirkulationsdirektivet att privatpersoners inköp av alkohol- och tobaksvaror endast skall beskattas i inköpslandet. Undantaget gäller t.o.m. och är underkastat en översyn. Även om det är uppfattning att undantaget förlängs automatiskt, såvida inte ett enhälligt rådsbeslut om motsatsen fattas, är regeringen med hänsyn till att undantaget snart kan bli föremål för förhandlingar på gemenskapsnivå inte beredd att utvidga tillämpningen av undantaget. Dessutom bygger resonemang på att resande utöver sin skattefria kvot på starköl skulle föra in öl med en alkoholstyrka på 3,5 volymprocent, s.k. folköl. Det är sannolikt endast ett fåtal resenärer som gör sig besväret att utöver den skattefria kvoten för starköl även föra in folköl. Det är därför rimligt att anta att det rör sig om förhållandevis begränsade kvantiteter folköl som resande för in till . Det bör vidare noteras att i fall enskilda personer i beställer folköl från näringsidkare i andra EU-länder, t.ex. via Internet, skall skatt betalas i enligt lagen om alkoholskatt. Transporten av varorna till kan kontrolleras med stöd av kontrollbefogenheterna i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter. Mot bakgrund av nu angivna förhållanden är regeringen inte beredd att utvidga privatinförsellagens tillämpningsområde. Genom de nu föreslagna ändringarna i LTS och LAS skulle den skattefria införseln av flytt- och arvegods avsett för privat bruk bli skattepliktig. Dessa situationer bör därför uttryckligen undantas i lagarna. De föreslagna ändringarna föreslås träda i kraft . 5.2 Införsel av alkohol- och tobaksvaror i form av gåvor Regeringens förslag: Skattefrihet enligt alkohol- och tobaksskattelagarna skall gälla för varor som förs in till som enstaka gåvoförsändelser under yrkesmässig befordran från en enskild person i ett annat EU-land till en enskild person i , om varorna är avsedda för mottagarens eller mottagarens familjs personliga bruk. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Kammarrätten i , Kammarrätten i , Länsrätten i län och Länsrätten i anser att gåvokriterierna är för vaga och att det kan leda till problem vid rättstillämpningen. Länsrätten i län ifrågasätter också varför utländska företag inte skall kunna ge skattefria gåvor till enskilda personer i . anser att det från kontrollsynpunkt skulle vara en fördel om de vägledande riktlinjerna i stället angavs som presumtionsregler i lagtexten. Även efterlyser klara regler för i vilka fall en försändelse skall betraktas som en gåvoförsändelse. Övriga remissinstanser tillstyrker eller berör inte förslaget. Skälen för regeringens förslag: I prop. 1997/98:100 Förbättrade möjligheter till punktskattekontroll m.m. uttalade regeringen att det undantag för resandeinförsel som fick i anslutningsfördraget inte kan anses omfatta rätt att beskatta införsel av gåvoförsändelser i form av alkohol- och tobaksvaror. Enligt regeringen borde dock försändelser av tobaksvaror från ett annat medlemsland till privatpersoner beskattas i även om avsändaren inte gör någon ekonomisk vinst på transaktionen, såvida det inte är fråga om gåvoförsändelser. Rådet och kommissionen har i rådsprotokoll till cirkulationsdirektivet förklarat att medlemsländerna kan föreskriva sådana regler. Eftersom det inte var tillåtet för privatpersoner att införa alkoholvaror via distansförsäljning eller som gåvoförsändelser, ansåg regeringen en motsvarande bestämmelse avseende alkoholvaror vara onödig (s 115). LTS ändrades i enlighet med regeringens förslag (SFS 1998:512). I propositionen uttalades också att när det gäller gåvoförsändelser av alkoholdrycker så måste dessa, om införsel av sådana skall tillåtas, regleras på ett sådant sätt att en skattefrihet för gåvoförsändelser inte missbrukas. Att sända paket med alkoholinnehåll får inte utnyttjas för postorderförsäljning eller marknadsföring under täckmantel av gåva. Frågan om gåvoförsändelser överlämnades för ytterligare utredning till (s. 113). har i sitt delbetänkande Alkoholpolitikens medel (SOU 1998:156) föreslagit att införsel av spritdrycker, vin och starköl i form av gåvoförsändelser skall tillåtas. Rätten till införsel skall endast gälla enstaka gåvoförsändelser från en enskild person under yrkesmässig befordran till en annan enskild person som har fyllt . Dessutom skall försändelsen vara avsedd för mottagarens eller dennes familjs personliga bruk. Däremot skall distansförsäljning fortfarande vara förbjudet. Regeringen föreslår i prop. 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor, m.m. att utredningens förslag genomförs med det tillägget att givaren skall finnas i utlandet. Som framgått av uttalandena i propositionen om punktskattekontroll skall gåvoförsändelser från andra medlemsländer av tobaks- och alkoholvaror i princip inte beskattas. Med dagens regler kan denna skattefrihet sägas regleras genom att skattskyldigheten i 9 § 5 LTS och 8 § 5 LAS endast gäller varor som skall användas för annat än privat bruk. Detta rekvisit föreslås nu tas bort och i likhet med flytt- och arvegods måste därför gåvofallet anges uttryckligen i lagarna. En rätt till införsel av gåvor utan restriktioner skulle dock kunna leda till missbruk. Exempelvis skulle postorderförsäljning kunna förekomma under sken av gåva för att undvika beskattning enligt reglerna för distansförsäljning. Det bör dock påpekas att distansförsäljning av alkoholdrycker till från andra länder är förbjudet. Vidare skulle den som kommer resande från ett annat medlemsland kunna hävda att en del av de varor han medför är gåva från en person i det andra medlemslandet till en tredje person i . Enligt regeringens bedömning bör därför, efter förebild i prop. 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor, m.m., en skattefri gåva förutsätta att den sker mellan enskilda personer. En sådan regel gör det svårare att hävda att en postorderförsändelse är en gåva och därför inte skall beskattas enligt reglerna för distansförsäljning. Regeringen är därför inte beredd att, som Länsrätten i län förordat, tillåta skattefria gåvor mellan utländska företag och enskilda personer i . Vidare bör försändelsen ske under yrkesmässig befordran för att hindra försök till kringgående av begränsningarna för den skattefri resandeinförseln. 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor, m.m. finns även ett krav på att det skall röra sig om enstaka gåvoförsändelser. Härigenom markeras att det i fall av regelbundna försändelser till en och samma mottagare finns anledning att ifrågasätta den aktuella försändelsens status. Även från beskattningssynpunkt finns det anledning att införa en sådan begränsning. Det kan allmänt sättas ifråga om regelbundna försändelser verkligen är gåvor. Det kan snarare i flertalet fall vara fråga om försändelser där avsändaren visserligen inte gör någon ekonomisk vinst på transaktionen, men det ändå inte är fråga om gåva, t.ex. att en i bosatt person får sig tillskickat varor mot att han ersätter avsändaren för dennes kostnader. Några remissinstanser anser att gåvokriterierna är för vaga och att det kan leda till problem vid rättstillämpningen. Det bör först påpekas att samma begrepp används i prop. 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor, m.m. Där anförs att utgångspunkten för resonemangen och förslagen är att endast vad som är eller kan anses vara en gåvoförsändelse skall tillåtas föras in till på detta sätt (se avsnitt 9.6). Enligt regeringens mening bör utgångspunkten vara densamma när det gäller att avgränsa det skattefria området för gåvor. Det är därför inte möjligt att i lagen föreskriva att försändelser under vissa kvantiteter skall presumeras vara gåvor eller omvänt. En sådan regel skulle nämligen kunna leda till att försändelser som inte är gåvor undgår beskattning och att försändelser som är gåvor beskattas. För att undvika detta bör gåvokriterierna ge utrymme för att i varje enskilt fall göra en helhetsbedömning av samtliga relevanta omständigheter. Begreppet enstaka gåvoförsändelser markerar åtminstone en gräns för vad som i normala fall är att betrakta som gåvor. Möjligheterna att kringgå skattelagstiftningen bör därför minska. Med hänsyn till det nu sagda är regeringen inte beredd att i det här ärendet föreslå andra gåvokriterier än vad som föreslås i prop. 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor, m.m. De regler som föreslås bör gälla såväl alkohol- som tobaksvaror. Reglerna föreslås träda i kraft . 6 Ändringar på mineraloljeområdet Regeringens förslag: Endast lagtekniska ändringar görs i lagen om skatt på energi. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Tillstyrker eller berör inte förslaget. Skälen för regeringens förslag: De regler som finns för privat införsel av mineraloljor fungerar, såvitt framkommit, utan större problem. Något behov av ändringar i sak i LSE föreligger därför inte. Däremot bör vissa lagtekniska ändringar göras för att bl.a. få större samstämmighet mellan LSE , LTS och LAS. Utformningen av gällande svensk rätt samt bakomliggande gemenskapsrätt har närmare redovisats i avsnitt 4.4. Vad gäller mineraloljor som redan beskattats i ett annat och därefter förts in till för privat ändamål innehåller gemenskapsrätten tvingande regler om att svensk skatt skall tas ut om införseln sker i form av distansförsäljning. Vidare har utnyttjat den möjlighet som ges i artikel 9.3 i cirkulationsdirektivet att även ta ut skatt om mineraloljorna förs in på annat sätt än genom distansförsäljning. Enligt nuvarande 4 kap. 11 § första stycket 1 LSE är den som för privat ändamål för in bränsle till från ett annat skyldig att betala skatt för bränslet, om han inte visar att skatt har betalats för bränslet i , när det är fråga om flytande bränsle som är avsett för uppvärmning och som förs in på annat sätt än genom distansförsäljning. I samband med en justering av utformningen av lagtexten uttalades i prop. 1995/96:57 bl.a. att om flytande bränsle som är avsett för uppvärmning förs in till , antingen direkt av en privatperson eller av någon som agerar på dennes uppdrag, medför bestämmelsen att privatpersonen blir skyldig att betala svensk skatt för bränslet. I det fall säljaren i det andra EG-landet ansvarar för transporten av bränslet gäller i stället reglerna för distansförsäljning (prop.1995/96:57 s. 44). Av detta uttalande framgår således att det i praktiken inte är möjligt att föra in bränsle för uppvärmning till utan att skatt tas ut här i landet. Sammantaget innebär den nuvarande regleringen alltså att det inte under några omständigheter är möjligt att skattefritt för privat ändamål föra in bränsle för uppvärmning till . Detta är endast möjligt beträffande motorbränsle som finns i bränsletank på transportmedel eller i reservdunk. För att detta skall framgå tydligare föreslås vissa justeringar av lagtexten. 7 Ekonomiska konsekvenser Merparten av föreslagna ändringar utgör förtydliganden eller lagtekniska justeringar av nuvarande lagstiftning. De ändringar som görs i förtydligande syfte bör leda till att reglerna blir enklare att tillämpa, vilket är positivt för såväl myndigheter som enskilda. 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor, m.m. föreslås att det skall bli tillåtet att föra in alkoholdrycker i form av enstaka gåvoförsändelser mellan enskilda. Med anledning därav och att det enligt för punktskatter inte finns någon rätt för medlemsstaterna att beskatta gåvor mellan enskilda föreslås att sådan gåvor skall vara skattefria. Att det blir tillåtet att skicka alkoholdrycker som gåvor från andra EU-länder och att gåvorna skall vara skattefria beräknas inte leda till minskade skatteintäkter. Sammanfattningsvis anser regeringen att förslagen inte medför några statsfinansiella konsekvenser. 8 Författningskommentar 8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1563) om tobaksskatt 9 § Se kommentaren till 8 § förslaget till om ändring i lagen om alkoholskatt. 9 a § I punkten 5 regleras skattefrihet för gåvoförsändelser från en enskild person i ett annat till en enskild person i . För att försändelser skall undgå beskattning måste det vara fråga om en enstaka gåvoförsändelse under yrkesmässig befordran. Det är inte möjligt att ange hur stora kvantiteter en försändelse kan omfatta och ändå betraktas som en gåva och därmed vara skattefri. Större kvantiteter än vad som får föras in enligt privatinförsellagen (avsnitt 4.3.2) bör dock normalt inte godtas som gåva utan ytterligare utredning. I övrigt se kommentaren till 8 a § förslaget till ändring i lagen om alkoholskatt. 8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt 8 § I cirkulationsdirektivet finns fyra typiska skattskyldiga när varor levereras mellan medlemsländer; upplagshavare, registrerade och oregistrerade varumottagare samt distansförsäljare. Genom att i första stycket 5 ange att skattskyldighet föreligger i annat fall än som avses enligt 1 4 framgår tydligt att skattskyldighet enligt 5 föreligger i alla de fall då inte någon av de tidigare nämnda aktörerna är inblandade i leveranser. I första stycket 5 har också rekvisitet om varorna skall användas för annat än privat bruk tagits bort. Härigenom blir all införsel av alkoholvaror från ett annat skattepliktig om inte någon av förutsättningarna för skattefrihet enligt 8 a § föreligger. Andra stycket, som reglerar skattefri införsel för bl.a. diplomater, flyttas till den nya 8 a §. 8 a § I första stycket anges de fall då införsel av varor enligt 8 § 5 är skattefri. Första stycket 1 behandlar den skattefria införseln för diplomater m.fl. och som återfinns i 8 § andra stycket. Det är således inte fråga om någon ändring i sak. Punkten 2 överensstämmer i stort sett med ordalydelsen av artikel 8 i cirkulationsdirektivet. Den behandlar den situation då en enskild person förvärvat - genom köp, byte eller gåva - en skattepliktig vara på plats i ett annat . För att skattefrihet enligt alkoholskattelagen skall kunna komma i fråga när varan förs in till krävs dels att varan är avsedd för personens eller hans familjs personliga bruk, dels att han själv transporterar varan in i landet. Rättsläget för den nu beskrivna situationen är klarlagt genom avgörande i The Man in , se avsnitt 2.6. Som beskrivits i avsnitt 3.1.2 gäller skattefrihet för flytt- och arvegods som förs in till . Genom den föreslagna ändringen av 8 § första stycket 5 måste dock dessa fall nu uttryckligen anges i lagen, vilket sker i punkterna 3 och 4. Punkterna är utformade efter förebild i 4 kap. 2 § alkohollagen (1994:1738). I punkten 5 regleras skattefrihet för gåvoförsändelser från en enskild person i ett annat till en enskild person i . Bestämmelsen har utformats med ledning av föreslagen lydelse av 4 kap. 2 § andra stycket 6 alkohollagen i prop. 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor, m.m. Begreppen enstaka gåvoförsändelse och yrkesmässig befordran skall ha samma innebörd som i förslaget till ändring i alkohollagen. De resonemang som förs i prop. 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor, m.m. om den mängd varor som kan godtas som en gåvoförsändelse utan att ytterligare utredningen behöver göras skall även tillmätas betydelse vid bedömningar enligt förevarande lag (se avsnitt 9.6). De vägledande riktlinjer för bedömningen av om en gåvoförsändelse föreligger som anges där skall alltså beaktas vid bedömningen av om fråga är om en skattefri gåva. I likhet med vad som anförs i prop. 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor, m.m. måste dock alltid en helhetsbedömning göras i varje enskilt fall. I andra stycket ges en hänvisning till privatinförsellagen eftersom beskattning enligt den lagen kan förekomma även om skattskyldighet inte föreligger enligt första stycket 2. 8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi 4 kap. 1 § Ändringarna i punkterna 4 och 5 i första stycket görs för att lydelsen av nämnda punkter skall stämma överens med lydelsen av motsvarande bestämmelser i och LAS. Att rekvisitet om bränslet skall användas för annat än privat ändamål tagits bort från den nya lydelsen av punkten 5 innebär att skattskyldighet föreligger för all införsel av mineraloljor från annat om inte någon av förutsättningarna i 1 a § föreligger. Genom den nu föreslagna ändringen saknas behov av den särskilda bestämmelsen i 4 kap. 11 § om skattskyldighet för bränsle som förs in till för privat bruk. Det saknas vidare anledning att särskilt ange att skattskyldighet gäller för det fall det inte visas att skatt redan har betalats för bränslet. Skulle någon föra in bränsle till från ett annat EG- land och hävda att bränslet redan beskattats här följer det av allmänna principer att han också har att visa detta. De nu föreslagna ändringarna innebär att första stycket 8 kan utgå. Avslutningsvis bör det påpekas att det inte är fråga om några ändringar i sak (se avsnitt 6). Nuvarande tredje stycket reglerar skattefrihet för viss införsel av bränsle i yrkesmässig verksamhet samt den skattefria införsel för diplomater m.fl. Dessa bestämmelser flyttas till en ny paragraf, 4 kap. 1 a §. Bestämmelserna i 1 § avser att beskriva vem som kan bli att betrakta som skattskyldig enligt lagen. Nuvarande fjärde stycket behandlar inte den frågan utan redovisning och ställande av säkerhet för vissa skattskyldiga. Redaktionellt bör därför denna bestämmelse flyttas till annan plats i lagen (se kommentaren till 11 §). 1 a § I den nya paragrafen samlas de fall då införsel skall vara skattefri trots att den sker enligt 4 kap. 1 § första stycket 5 och 6. fanns dessa fall angivna i 4 kap. 1 § tredje stycket och 4 kap. 11 § första stycket 2. Till punkten 1 har flyttats den skattefria införsel för diplomater m.fl. som tidigare reglerades i 4 kap. 1 § tredje stycket 2. Punkten 2 motsvarar tidigare 4 kap. 1 § tredje stycket 1. För att lydelsen av förevarande punkt skall stämma överens med lydelsen av punkten 3 har begreppet bränsle bytts ut mot motorbränsle. Detta innebär dock ingen ändring i sak. I punkten 3 finns skattefriheten för motorbränsle som för privat bruk förs in i fordonstanken på bl.a. en bil eller i en reservdunk. Denna skattefrihet reglerades tidigare i 4 kap. 11 § första stycket 2. 11 § Till 11 § har flyttats den bestämmelse som tidigare fanns i 4 kap. 1 § fjärde stycket. Vissa redaktionella ändringar har gjorts för att få enhetlighet med motsvarande bestämmelser i 17 § LTS och 16 § LAS. 5 kap. 2 och 3 §§ och 6 kap. 2 § Det rör sig i samtliga fall om rena följdändringar med anledning av att punkterna 4 och 5 i 4 kap. 1 § första stycket byter plats samt att 4 kap. 1 § första stycket 8 försvinner. Angående de bestämmelser som tidigare fanns i 11 § se kommentarerna till 1 § första stycket och 1 a §. 8.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen 1 § Bestämmelserna i 1 § avser samma situationer som behandlas i 9 a § första stycket 5 LTS och 8 a § första stycket 5 LAS, dvs. enskilda personers införsel för personligt bruk där de enskilda själva transporterar varorna, och har därför ändrats för att ordalydelserna skall stämma bättre överens mellan lagarna. Där är således inte fråga om någon ändring i sak. 2 och 7 §§ Ändringarna är föranledda av att ordet resande i 1 § föreslås bytas ut mot en enskild person .