prop · GM0360 · 1999-01-01 00:00:00 — inleddes också formella förhandlingar om en utvidgning. Nära kopplat till utvidgningen är förhandlingarna om att reformera EU:s jordbrukspolitik, regional- och strukturpolitik samt EU:s budget 2000 2006. Ett omfattande arbete har skett med sikte på att de svåra förhandlingarna skall kunna slutföras . Grundbulten i EU är uppgiften att genom integration och samarbete knyta länder och folk så nära att krig inte skall kunna uppkomma. Stater som har bekämpat varandra kan inte föra krig när de är nära sammanflätade ekonomiskt, socialt och politiskt. Det är därför utvidgningen av EU är den viktigaste byggstenen för att åstadkomma en allomfattande europeisk säkerhetsordning. Den bidrar till ökad säkerhet, fördjupad demokrati samt social och ekonomisk utveckling i närområde, men också i hela . Utsikten till medlemskap är en mycket viktig faktor för att driva på reformarbetet i Öst- och . inleddes den anslutningsprocess som omfattar de tio öst- och centraleuropeiska staterna samt . Bilaterala medlemskaps- förhandlingar startade med sex av kandidatländerna. Det första steget i processen, för samtliga kandidatländer, utgjordes av en genomgång av under kommissionens ledning. förnyade sin medlemskapsansökan. EU strävar att inrikta sig på områden som upplevs som relevanta av medborgarna. Detta kommer att bli tydligt när Amsterdamfördraget träder i kraft. Det gäller bl.a. områden som starkt prioriteras av , som sysselsättning, miljö, jämställdhet och konsumentskydd. Fördraget hade ratificerats av tio medlemsstater och förutses träda i kraft . Kampen mot arbetslöshet står fortsatt mycket högt på EU:s dagordning. har arbetslösheten sjunkit till i EU. Systemet med nationella handlingsplaner för sysselsättning, som utvärderas på europeisk nivå, fungerar väl. Vid Europeiska rådets möten i och fattades beslut som stärker EU:s sysselsättningssamarbete ytterligare. På miljöområdet kan noteras att principen om att hållbar utveckling skall genomsyra alla har lagts fast och börjat omsättas i praktiska strategier. Hållbar utveckling är ett övergripande mål för hela EU. Vad gäller jämställdheten har ett första steg mot en ordning med nationella handlingsplaner tagits. Likaledes har konsumentskydd kommit att ingå som ett prioriterat område i diskussionerna om det fortsatta genomförandet av den inre marknaden. Vidare har en särskild handlingsplan för konsumentpolitiken lagts fram av kommissionen för perioden 2001. Samordningen av den ekonomiska politiken har stärkts . Den syftar till att öka tillväxten, bekämpa arbetslösheten och öka syssel- sättningen. De allmänna riktlinjerna utgör ett centralt instrument för samordningen av den ekonomiska politiken. EU fortsätter att utveckla den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP). Genom denna samverkan kan medlems- länderna tillsammans få ett större inflytande och spela en mer aktiv roll på den världspolitiska scenen än om länderna agerat vart och ett för sig. Det gäller särskilt ett litet medlemsland som . Genom att påverka den gemensamma politiken har kunnat få större inflytande också i andra internationella organisationer. Genom Amsterdamfördraget kommer krishantering att bli ett tydligare ansvarsområde för unionen. Humanitära, fredsbevarande och freds- skapande insatser blir ett av huvudelementen i EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. Särskild uppmärksamhet har ägnats åt utvecklingen i , särskilt i Kosovo. Vidare har samarbetet mellan EU och den militära samarbetsorganisationen () fördjupats . har diskussionen bland EU:s medlems- länder om hur EU ytterligare skall kunna stärka sin krishanterings- förmåga intensifierats. Erfarenheterna från Bosnien, och senast Kosovo har bidragit till detta. En grundläggande princip för samarbetet i EU är att beslut skall fattas så nära medborgarna som möjligt. Ett fördjupat europeiskt samarbete är nödvändigt och rationellt på vissa områden. Andra frågor hanteras bäst i medlemsländerna. värnar om denna s.k. närhetsprincip i EU- arbetet. En god avvägning mellan den europeiska och den nationella kompetensen är i allas intresse och stärker medborgarnas förtroende för samarbetet inom EU. Regeringen fäster stor vikt vid en väl fungerande inre marknad, dvs. fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital inom EU. Det är därför handlingsplanen och tillämpningen av den för den inre marknaden, som syftar till att bl.a. göra reglerna mer effektiva, avskaffa sektoriella hinder och säkerställa att den inre marknaden är till nytta för medborgarna, blir viktig. För tilltron till EU och dess institutioner är det fundamentalt att medborgarna upplever att de gemensamma budgetmedlen används till unionens nytta. har en rad fall av misstänkta bedrägerier, som rör anställda i kommissionen, uppdagats. Det mest uppmärksammade, den s.k. ECHO-affären, berör oegentligheter med medel i EU:s bistånds- budget. har agerat aktivt i rådet för att försäkra sig om att kommissionen gör en noggrann utredning och ställer ansvariga till svars. Svenska folkets engagemang i de europeiska frågorna är av stor betydelse. Medlemskapets möjligheter att tillgodose både svenska och andra medlemsstaters intressen måste tas till vara. Regeringen fattade beslut om bidrag till frivilliga organisationer och stiftelser för informationsinsatser om EU. Efter två ansökningstillfällen har sammanlagt delats ut. EU-samarbetet innebär både ett givande och tagande. Exempel på detta är de övergångsregler som fick vid EU-medlemskaps- förhandlingarna. Övergångsperioden skulle användas till att undersöka om det var motiverat att ändra gemenskapens regler på några områden, och på andra områden för att de svenska reglerna skulle anpassas till gemenskapens. Övergångsperioden, som för en huvuddel av undantagen löpte ut vid slut, har använts till att ändra eller påbörja förändringar av EG-reglerna, exempelvis förbud mot eller klassificering och märkning av farliga kemikalier samt kvicksilver i batterier. Stora ansträngningar har också gjorts från svensk sida för att begränsa användningen av antibiotika i djurfoder. 1.1 prioriterade frågor i EU Viktiga prioriteringar har varit och reformerna av viktiga politikområden. En av de centrala uppgifterna för har varit förberedelserna för . Det har gällt att förverkliga besluten i om en process som omfattar alla kandidatländerna. En genomgång av EU:s politik och regelverk har inletts med samtliga kandidatländer och en s.k. förmedlemskapsstrategi antagits för dem. Konkreta förhandlingar på några områden har inletts med de sex första kandidatländerna. Slutligen har kommissionen gjort den första regel-bundna utvärderingen av reformprocessen i samtliga kandidatländer. En annan prioriterad fråga har varit att få i gång reformprocessen inom den s.k. Reformer i bördefördelningen, den finansiella ramen, jordbrukspolitiken och strukturfonderna är enligt svensk upp- fattning nödvändiga redan med nuvarande medlemskrets. Utvidgningen och kommande WTO-förhandlingar understryker bara behovet. har kommissionen lagt konkreta förslagstexter, och förhandlingarna mellan medlemsstaterna har kommit i gång med sikte på en uppgörelse . De medborgarnära frågorna, som drev redan från och med inträdet i unionen, har kommit att stå alltmer i centrum för unionens engagemang. Det gäller inte minst öppenheten i institutionernas arbete. fortsätter att högprioritera frågan om sysselsättningen. Åtgärder för att samordna medlemsländernas insatser i kampen mot arbetslösheten är viktiga. Det nya fördraget innebär att samarbetet har getts en fastare grund med tydliga mål. På miljöområdet handlade det framför allt om utvecklandet av strategier för hållbar utveckling och det fortsatta arbetet med försurningsstrategin. Strategin syftar till att utsläppen av försurande ämnen skall minskas så att kritiska belastningsgränser, dvs. gränsen för vad naturen tål, inte skall överskridas. Andra viktiga frågor har gällt en översyn av genetiskt modifierade organismer (GMO) och en höjd skyddsnivå för kemikalier och bekämpningsmedel. vill sätta jämställdhet mellan kvinnor och män högt på den europeiska dagordningen. Dessa frågor fokuserades mera . uttalade bl.a. i att ett jämställdhetsperspektiv skall integreras i alla politiska riktlinjer för sysselsättningen (s.k. mainstreaming). Vid mötet i uttalade rådet att medlemsstaterna vid översynen av sina nationella handlingsplaner bör ägna särskild uppmärksamhet åt att göra påtagliga framsteg med att främja lika möjligheter mellan kvinnor och män. Konsumentpolitiken får genom Amsterdamfördraget en starkare ställning. Det sker bl.a. genom att det blir tydligt att konsumentpolitiken är ett självständigt område när hänsyn tas till konsumentkraven då gemenskapens övriga politik och verksamhet utformas och genomförs. Viktiga frågor har varit fastställande av en ram för gemenskapens verksamhet till förmån för konsumenter samt arbetet med en handlingsplan för konsumentpolitiken för perioden 2001. I unionens förbindelser med omvärlden fäste särskild vikt vid den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och unionens arbete för att främja fred och utveckling i världen. Relationerna med intar en central plats i EU:s utrikespolitiska samarbete. En fortsatt utveckling mot demokrati, rättsstat och marknadsekonomi i är av största vikt för stabiliteten i . Ett ramverk för förbindelserna är partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan och . har sedan EU-inträdet tagit en mycket aktiv del i utformningen av EU:s Rysslandspolitik. Sedan den ryska ekonomiska och sociala krisen bröt ut har detta engagemang ökat ytterligare. har bl.a. framhållit behovet av en samlad och genomtänkt strategi för EU:s relationer till och fått gehör för ett antal förslag i den rapport som lämnades till toppmötet i . Detta resulterade bl.a. i beslutet att den första s.k. gemensamma strategin skall avse . 2 1998 Europeiska rådets möten hölls i den 15 och i den 11 . Ordförandeskapets slutsatser från dessa möten återfinns i bilagorna 11 och 12. Särskilt möte i hölls i Pörtschach, , den 24 . I övrigt kan nämnas att stats- och regeringscheferna möttes i i samband med Europeiska konferensen och i 1 för att besluta om vilka medlemsstater som skulle delta i den tredje fasen av EMU. Vid Europeiska rådets möte i inleddes en bred debatt om Europeiska unionens framtida utveckling. Vid Europeiska rådets särskilda möte i Pörtschach betonades ånyo behovet av en stark och effektiv union. Ytterligare ett steg togs i då stats- och regeringscheferna fastställde att fyra frågor är av största betydelse för medborgare: främjande av sysselsättning, ekonomisk tillväxt och stabilitet, förbättrad säkerhet och livskvalitet, reform av unionens politik och institutioner, samt främjande av stabilitet och välstånd i hela och världen. 2.1 Europeiska rådets möte i Mötet innebar framsteg för sysselsättning jämställdhet och miljö. Mötet bekräftade att sysselsättningen är högprioriterad och att det är viktigt att medlemsländerna samordnar sina åtgärder i kampen mot arbetslösheten. diskuterade också de nationella handlingsplaner för sysselsättningen som presenterades tidigare . I enlighet med Amsterdamfördraget enades stats- och regeringscheferna också om att EU:s arbete för miljö och hållbar utveckling skall intensifieras. Tre ministerråd (energi, transporter och jordbruk) uppmanades att inleda detta arbete genom att ta fram strategier för att integrera miljö och hållbar utveckling inom sina respektive politikområden. Vidare etablerades ett nytt samarbete om ekonomiska reformer på produkt- och kapitalmarknaderna i syfte att främja tillväxt och sysselsättning och därmed konsumenternas välfärd. En lägesrapport förbereddes för där riktlinjer och en tidsplan för vidare förhandlingar om Agenda 2000 fastställdes. Vad beträffar förberedelserna för utvidgningen bekräftades slutsatserna från . Stats- och regeringscheferna välkomnade de framsteg som gjorts efter Europeiska rådets möte i . Man konstaterade vidare att alla kandidatländer kommer att bedömas utifrån samma kriterier och kommer att gå vidare i processen i sin egen takt beroende på hur väl förberedda de är. Kandidatländernas egna ansträngningar för att uppfylla kriterierna kommer att vara avgörande. Samtliga kommer att dra nytta av de förstärkta förbindelserna med EU genom en politisk dialog och skräddarsydda strategier för att bistå dem i förberedelserna inför anslutningen. Kommissionen uppmanades också att framlägga konkreta förslag till utvecklingen av EU:s förbindelser med , inklusive de finansiella aspekterna. 2.2 Europeiska rådets informella möte i Pörtschach Mötet ägde rum i den österrikiska orten , som en uppföljning av lunchdiskussionen om EU:s framtid vid toppmötet i . Den övervägande delen av diskussionen kom dock att handla om den globala ekonomiska situationen och EU:s roll för att bidra till att motverka att den aktuella situationen försämras. Bl.a. förelåg enighet om att avge signal om vikten av en räntesänkning för att behålla en inflationsfri tillväxt. Diskussionen om EU:s framtid handlade framför allt om hur en effektivisering och demokratisering av det framtida EU-samarbetet skall kunna åstadkommas. Ett antal konkreta förslag framfördes, som kommer att behandlas vidare i olika fora . Även samarbetet rörande rättsliga och inrikes frågor behandlades. Överenskommelse förelåg om att ett särskilt toppmöte för att diskutera dessa frågor skall inkallas . Mötets informella karaktär underströks av att inga skriftliga slutsatser förekom. 2.3 Europeiska rådets möte i I , liksom vid de senaste Europeiska råden, bekräftades att kampen mot arbetslösheten fortsatt står högst på Europeiska unionens dag- ordning. konstaterade att systemet med nationella handlingsplaner för sysselsättning som utvärderas på europeisk nivå fungerade väl. Detta visar att bestämmelser i den nya avdelningen om sysselsättning fått genomslag i praktiken. I diskuterades vidare skattepolitik; bl.a. handlade det om skatte- harmonisering och då främst bekämpning av skadlig skattekonkurrens. Även den skattefria försäljningen blev föremål för diskussion. enades om att be kommissionen och att undersöka vilka effekter på sysselsättningen som ett avskaffande av den skattefria försäljningen skulle få och hur dessa problem skulle kunna lösas, inbegripet möjligheten till en begränsad utvidgning av övergångsarrangemangen. Diskussionen om Agenda 2000 ledde inte till några framsteg i sak. De olika länderna redovisade sina ståndpunkter. Man bekräftade tidtabellen för det fortsatta arbetet samt att inga av de förslag som dittills lagts fram borde uteslutas från förhandlingarna. Som ett led i utvidgningsprocessen erkändes de särskilda framsteg som gjorts i och . Stats- och regeringscheferna noterade också kommissionens avsikt att föreslå förhandlingar med om reformtakten där består, dess uppfattning att förhandlingar kan bli aktuella även med och inom en rimlig framtid samt dess avsikt att lägga fram en rapport om ansökan. De mål för jämställdheten som satte upp inför mötet i uppnåddes. I riktlinjerna för sysselsättningen skall medlemsstaterna ägna särskild uppmärksamhet åt att åstadkomma tydliga framsteg på jämställdhetsområdet. Det första steget togs på vägen till utvecklandet av nationella handlingsplaner på jämställdhetsområdet. På miljöområdet slog mötet på nytt fast att principen om hållbar utveckling skall genomsyra alla . fick nu i uppdrag att konkret redovisa hur detta skall gå till på ytterligare ett antal politikområden. I enlighet med ett svenskt förslag kommer frågan om starkare konsumentskydd att ingå som ett prioriterat område i diskussionerna om det fortsatta genomförandet av den inre marknaden. Frågan om EU:s samarbete med blev föremål för en lång diskussion där presenterade ett antal konkreta förslag om utvecklingen av samarbetet. före mötet högtidlighölls 50-årsdagen av FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. Med anledning av detta föreslog att EU ägnar särskild uppmärksamhet åt kampen mot rasism, främlingsfientlighet och antisemitism. I anslutning till detta välkomnade mötet den avsikt att hålla en internationell konferens i för att sprida kunskap om Förintelsen. beslutade även att ytterligare förstärka arbetet med miljö och hållbar utveckling inom EU. Tre nya policyområden inre marknaden, industri och bistånd pekades ut. Det slogs också fast att en övergripande utvärdering av ansträngningarna för att integrera miljö och hållbar utveckling skall göras vid i . 3 Agenda 2000 utvidgning och reformer Vid Europeiska rådets möte i deklarerade rådet att de nödvändiga besluten för att starta förhandlingar med de öst- och centraleuropeiska länder som ansökt om medlemskap i (de s.k. kandidatländerna) skulle fattas efter det att regeringskonferensen om en ny fördragstext avslutats. Kommissionen fick i uppdrag att avge yttranden över de enskilda kandidatländernas ansökningar och att utarbeta förslag till hur utvidgningsprocessen skulle genomföras. Kommissionen fick vidare i uppgift att mot bakgrund av utvidgningen göra en detaljerad analys av EU:s finansiella system samt jordbruks- och strukturpolitiken. Detta resulterade i kommissionens meddelande Agenda 2000. Meddelandet omfattar 1 200 sidor och innehåller såväl en framtidsinriktad genomgång av unionens olika politikområden som en översikt av utvidgningens förväntade effekter på unionen och förslag till hur den s.k. förmedlemskapsstrategin skall förstärkas. Yttrandena över kandidatländerna utgör en bilaga och omfattar drygt 100 sidor per land. 3.1 På grundval av de beslut som fattades av i inleddes en anslutningsprocess som omfattar de tio kandidatländerna från (, , , , , , , , och ) och . Vid Luxemburgmötet beslutades även att man skulle öppna bilaterala regeringskonferenser för inledande av medlemskapsförhandlingar med sex av kandidatländerna (, , , , och ). Dessa förhandlingar öppnades . Det första steget i processen utgörs, för samtliga kandidatländer, av en genomgång av gemenskapens regelverk ( acquis ) under kommissionens ledning. Den första reella förhandlingsomgången med vart och ett av de sex kandidatländerna, på ministernivå, ägde rum . Enligt de beslut som fattades av i skall kommissionen även lämna regelbundna rapporter om de framsteg som kandidatländerna gör i det fortsatta reform- och anpassningsarbetet. presenterade kommissionen sådana rapporter, vilka utgör underlag för överväganden om att inleda förhandlingar med ytterligare kandidatländer. Efter att ha behandlats i rådsarbetsgruppen för utvidgningen och i Coreper antog Allmänna rådet slutsatser om utvidgningen vid sitt möte . Dessa slutsatser utgjorde underlag inför i . Vid mötet i togs inte några beslut om att inleda medlemskapsförhandlingar med ytterligare kandidat- länder. På grundval av slutsatserna från mötet kommer emellertid frågan om att inleda medlemskapsförhandlingar med ytterligare kandidatländer att stå på EU:s dagordning . 3.1.1 Genomgång av regelverket ( acquis screening ) Vid genomgången av regelverket med kandidatländerna går kommissionen igenom vilka rättsakter som det samlade regelverket inne- håller och betydelsen av dessa. Inför denna genomgång av regelverket har gemenskapens gällande lagstiftning delats in i 31 kapitel. De länder som inlett förhandlingar gör en något annorlunda genomgång av regel- verket med kommissionen än de fem länder med vilka medlemskaps- förhandlingar ännu inte har inletts (, , , och ). Genomgången av regelverket med den första gruppen av länder går till på följande sätt. Kommissionen går först översiktligt igenom ett visst kapitel av regelverket gemensamt med alla länderna (den multilaterala fasen). Därefter gör kommissionen en individuell genomgång av samma kapitel av regelverket med vart och ett av dessa kandidatländer (den bilaterala fasen). Syftet med den bilaterala genomgången är i första hand att identifiera problemområden som kan bli aktuella för förhandling. Vid genomgången kan frågor om regelverket besvaras och information erhållas om vilka specifika problem ett visst kandidatland kan ha med att anpassa sig till regelverket i kapitlet i fråga. hade kommissionen gått igenom ca 20 av de 31 kapitlen av regelverket med kandidatländerna i den första gruppen. Kandidatländerna i den andra gruppen har även de inledningsvis gjort en multilateral genomgång av regelverket med kommissionen, men ännu inte inlett någon bilateral genomgång. Detta har bidragit till att genom- gången av regelverket med den andra gruppen enligt den multilaterala fasen har gått relativt snabbt och är med undantag för några enstaka kapitel avslutad. Bilaterala genomgångar av regelverket skall inledas med länderna i den andra gruppen när den multilaterala fasen är avslutad, vilket den beräknas vara . Hela genomgången av regelverket med dessa länder syftar till att påskynda förberedelserna för kommande medlemskapsförhandlingar och beräknas vara avslutad i sin helhet . har vid upprepade tillfällen argumenterat för att det är angeläget att bibehålla utvidgningsprocessens inklusiva karaktär och att leva upp till slutsatserna från Europeiska rådets möte i . Det är därför viktigt att genomgången av regelverket för de fem kandidat- länder som ännu inte har inlett förhandlingar om medlemskap har blivit substantiell. Den svenska utgångspunkten är att när medlemskaps- förhandlingar med ett ytterligare kandidatland inleds skall genomgången av regelverket inte behöva göras om från början. Möjligheten måste ges att också i praktiken hinna ikapp övriga sex kandidatländer. 3.1.2 Anslutningsförhandlingarna med kandidatländerna Kandidatländerna förutsätts överta och införliva gemenskapens regelverk med ett minimum av övergångslösningar. Förhandlingarna, som förs mellan EU:s medlemsländer och vart och ett av de sex kandidatländerna under ordförandeskapets ledning, syftar till att fastställa på vilka villkor ett kandidatland skall anslutas till EU och hur eventuella övergångs- lösningar skall utformas. Kommissionen står i nära kontakt med kandidatländerna för att kunna hjälpa till med att lösa de problem som uppstår under förhandlingarna. hålls informerat om de framsteg som görs i förhandlingarna och skall ge sitt samtycke till de anslutningsfördrag som blir framförhandlade. Medlemsländerna måste också ratificera anslutningsfördragen. lämnade de sex kandidatländer som inlett förhandlingar om EU-medlemskap förhandlingspositioner på de sju första kapitel som man har gått igenom multilateralt och bilateralt med kommissionen (Industripolitik, Små och medelstora företag, Vetenskap och forskning, Utbildning, Telekommunikationer och information, Kultur och audiovisuella frågor samt Gemensam utrikes- och säkerhets- politik). Vissa av kandidatländerna har även lämnat in förhandlings- positioner på ytterligare kapitel. På grundval av kandidatländernas positionspapper på de sju ovannämnda kapitlen utarbetade kommissionen förslag till gemensam förhandlingsposition för EU-länderna. Medlemsländerna skall enhälligt anta gemensamma förhandlingspositioner. Vid Allmänna rådets möte fastställdes EU-ländernas positioner i fråga om de sju kapitlen. Realförhandlingar med kandidatländerna har inletts med en förhandlingsrunda på ställföreträdarnivå och en förhandlingsrunda på ministernivå (utrikesministrarna). I anslutning till att kommissionen presenterade utkast till gemensamma förhandlingspositioner avseende de sju kapitlen, lades även en rapport fram om de slutsatser man dragit av genomgången av regelverket med kandidatländerna. I rapporten konstateras bl.a. att även om förhandlingarna om de kapitel som man har gått igenom multilateralt och bilateralt kan inledas, kan de ej avslutas. Kommissionen konstaterar att det är nödvändigt att återkomma till dessa kapitel i ett senare skede av förhandlingarna, bl.a. i ljuset av regelverkets utveckling och efter uppföljning av anpassningsarbetet i kandidatländerna.