prop · GM03144 · 1999-01-01 00:00:00 — Här kan vara fråga om samäganderätt efter bestämda bråkdelar till viss egendom. Dock kan det även förhålla sig så att bolagstillgångarna eller viss del av dessa utgör en av olika objekt sammansatt förmögenhetsmassa som är föränderlig till innehåll och omfattning. Bolagsmans rätt är då att uppfatta som en andelsrätt i den varierande förmögenhetsmassan i dess totalitet. Här föreligger en egendomsgemenskap mellan bolagsmännen. Om individuell egendom t.ex. del av rörelse i fall som de nu nämnda övergår till att ägas av bolagsmännen gemensamt med samäganderätt eller i egendomsgemenskap, sker ett företagsförvärv i konkurrenslagens mening. Accessoriska begränsningar Ett avtal om företagsförvärv kan utöver de för förvärvet grundläggande avtalsvillkoren även innehålla vissa andra avtalsvillkor med konkurrensbegränsande verkan, t.ex. konkurrensklausuler eller inköps- och leveransavtal, som inskränker avtalsparternas handlingsfrihet på marknaden, men som är nödvändiga för förvärvet, s.k. accessoriska begränsningar. Varken i KL eller i motiven till lagen behandlas frågan om hur accessoriska begränsningar skall bedömas i samband med prövningen av företagsförvärv. Regeln om förbud mot företagsförvärv I 34 § KL anges att företagsförvärv i vissa fall kan förbjudas. får på talan av förbjuda ett företagsförvärv som omfattas av anmälningsskyldighet enligt 37 § eller som har anmälts frivilligt enligt vad som anges där. Ett förvärv skall förbjudas, 1. om det skapar eller förstärker en dominerande ställning som väsentligt hämmar eller är ägnad att hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens på den svenska marknaden eller på en avsevärd del av den, och 2. detta sker på ett sätt som är skadligt från allmän synpunkt. Förbud får dock inte meddelas i fråga om förvärv som har skett på en svensk eller utländsk börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon annan reglerad marknad eller genom inrop på exekutiv auktion. I sådana fall får förvärvaren i stället åläggas att avyttra det som har förvärvats. Dominansbegreppet Enligt 34 § KL får ett ingripande mot ett företagsförvärv ske endast om förvärvet skapar eller förstärker en dominerande ställning på marknaden. Kravet på dominerande ställning överfördes från ÄKL i syfte att begränsa förvärvskontrollens räckvidd. Begreppet dominerande ställning har samma innebörd som vid tillämpning av bestämmelsen om missbruk av dominerande ställning och knyter an till den tolkning av begreppet som kommit till uttryck i EG-rätten. En dominerande ställning kan beskrivas som en stark ekonomisk ställning hos ett företag som gör det möjligt för företaget att hindra att effektiv konkurrens upprätthålls på marknaden genom att medge företaget att i avsevärd utsträckning agera oberoende av sina konkurrenter och kunder och i sista hand konsumenterna. Vid bedömningen av om en dominerande ställning föreligger utgör företagets marknadsandel en viktig omständighet. En hög marknadsandel får mindre betydelse om företaget möter konkurrens från ett eller flera andra företag med stor marknadsandel. I EG-rättslig praxis har en marknadsandel som understiger inte ansetts tyda på en dominerande ställning annat än vid förekomsten av exceptionella omständigheter. Även marknadsandelar på mellan anses ligga under den nivå som tyder på dominans. Marknadsandelar på anses däremot innebära tydliga tecken på dominans. En marknadsandel på anses innebära presumtion för att en marknadsdominerande ställning föreligger. En marknadsandel överstigande utgör presumtion för att en mycket stor marknadsdominans föreligger. Presumtionen torde vara svår att motbevisa, särskilt om de konkurrerande företagen är relativt små eller av mindre betydelse. Bestämmelserna om företagsförvärv är tillämpliga även på en koncern eller en grupp av företag som utgör en ekonomisk enhet, och som genom ett företagsförvärv skapar eller förstärker en dominerande ställning. Om det förvärvande företaget ingår i en grupp företag som mist sin inbördes självständighet, skall gruppens marknadsställning beaktas. Företag kan hållas samman av att de ingår i en koncern eller att en fysisk person äger aktier i olika företag. En sammanhållande koppling kan även bestå i sådan finansiell makt över en grupp företag som i det väsentliga berövar dem deras självständighet eller kontrollen över råvaruleveranser eller i andra förhållanden med motsvarande verkningar. Det är förvärvets påverkan på konkurrensen på den relevanta marknaden som bedöms. I den meningen gäller samma marknadsbegrepp som vid tillämpningen av 19 §. En skillnad i förhållande till 19 § när det gäller bestämmande av relevant marknad är att det här är fråga om den svenska marknaden i dess helhet eller en avsevärd del av den. Den relevanta marknaden måste således utgöra hela eller en relativt stor del av landet, t.ex. ett landskap eller ett län. Den geografiska utbredningen kan dock vara mindre om den relevanta marknaden omfattar en betydelsefull del av befolkningen, t.ex. storstadsregionerna. Väsentligt hämmar eller är ägnad att hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens För att ett ingripande mot ett företagsförvärv skall ske krävs förutom att förvärvet skapar eller förstärker en dominerande ställning även att denna ställning väsentligt hämmar eller är ägnad att hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens på den svenska marknaden eller en väsentlig del av den. Rekvisitet väsentligt hämmar eller är ägnad att hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens uttrycker innebörden av det s.k. konkurrenstestet, dvs. bedömningen av förvärvets negativa påverkan på konkurrensen. Omständigheter av betydelse vid denna prövning är bl.a. marknadens struktur, förekomsten av faktisk eller potentiell konkurrens från företag som är belägna i och utanför landet, berörda företags marknadsställning och deras ekonomiska och finansiella styrka, leverantörernas och konsumenternas valmöjligheter och deras tillgång till leveranser och marknader, rättsliga och andra hinder för inträde på marknaden, utvecklingen av tillgång och efterfrågan på de aktuella varorna och tjänsterna, avnämarintressen i mellanliggande och slutliga distributionsled samt utvecklingen av tekniskt och ekonomiskt framåtskridande. I motiven framhålls särskilt faran för att företagen på marknader med duopol, oligopolmarknader eller annan väsentlig koncentration skall kunna agera samordnat. Dessa marknader innehåller få aktörer och ett otillåtet samarbete på sådana marknader torde vara lättare att upprätthålla och dölja än på andra marknader. Även utan kontakter sinsemellan kan företag om de är få agera samordnat genom ett medvetet parallellt förfarande. Särskilt på oligopolmarknader med homogena produkter kan oligopolisterna samordna sina beteenden, t.ex. i form av parallell prissättning på en nivå som överstiger konkurrensnivån. Dessa faktorer bör enligt motiven beaktas särskilt vid prövningen av förvärv som sker på marknader med få aktörer. Ett moment i denna prövning blir därvid att bedöma den marknadsmakt som företagen utövar tillsammans. När det gäller ett förstärkande av en redan dominerande ställning kan även ett förvärv av en mindre aktör på marknaden påverka konkurrensen på ett mycket negativt sätt. I ett sådant läge bör enligt motiven särskilt beaktas det mindre företagets utvecklingsmöjligheter och bidrag till en bättre balanssituation på marknaden. Skadligt från allmän synpunkt Utöver att det skall vara fråga om ett väsentlig hämmande av konkurrensen krävs att detta sker på ett sätt som är skadligt från allmän synpunkt. Även om ett väsentligt hämmande av konkurrensen normalt torde sammanfalla med skadligt från allmän synpunkt så är det, enligt vad som uttalas i motiven, inte möjligt att ha ett system där varje företagsförvärv som medför att konkurrensen hämmas väsentligt skall förbjudas. Ett förvärv kan nämligen under vissa förhållanden hämta sitt försvar i omständigheter som medför positiva effekter från samhällsekonomisk synpunkt. En sådan situation kan enligt motiven uppstå vid ett företagsförvärv som påtagligt hämmar konkurrensen på ett sätt som kan försvaga konkurrenstrycket i kanske betydande grad. Å andra sidan uppnås genom just förvärvet ett ekonomiskt värde på grund av en rationellare produktion. Ett förvärv kan också utgöra ett led i en strukturrationalisering som är nödvändig för att ett företag skall kunna stärka sin konkurrenskraft på den internationella marknaden. Det blir här fråga om avvägning mellan två faktorer. Mot företagets behov av en stark hemmabas och stordriftsfördelar m.m., vilket visserligen hämmar konkurrensen på den svenska marknaden men som i ett längre och vidare perspektiv kan ha positiva effekter för konkurrensen och samhällsekonomins utveckling i landet, kan stå kravet på en väl fungerande hemmamarknad som gynnar nya svenska företag att växa upp. I den samlade bedömningen skall också beaktas om förvärvaren har möjlighet att vinna skalfördelar i fråga om produktion, forskning och utveckling och marknadsföring genom samarbetspartner utomlands eller förvärv av företag utanför landet. Vid prövningen bör man enligt motiven inte bara utgå från den aktuella marknadssituationen utan också väga in sådana förväntade framtida förändringar av marknadsbilden som exempelvis en avreglering av en bransch kan medföra. Men även andra allmänna intressen kan ha en sådan styrka att man måste väga dem mot det samhällsekonomiska intresset av en effektiv konkurrens när man prövar ett företagsförvärv. Det gäller framför allt intresset av att skydda liv, hälsa och säkerhet. Enligt motiven torde exempelvis nationella säkerhets- och försörjningsintressen kunna vara av den digniteten att rent konkurrensrättsliga aspekter i det enskilda fallet får vika. Prövningen av ett företagsförvärv bör således inte bara avse förvärvets omedelbara effekter på konkurrensen utan utgå från en helhetsbedömning där konkurrensfaktorer får vägas mot andra allmänna intressen av särskilt viktig art. Vid denna vägning har de långsiktiga verkningarna en mycket stor betydelse. Kontrollområdet och anmälningsreglerna Förvärv där de berörda företagen tillsammans har en årsomsättning som överstiger skall, med vissa undantag, anmälas till . Verket får väcka talan om att ett företagsförvärv som omfattas av anmälningsskyldighet enligt 37 § KL, eller som har anmälts frivilligt enligt vad som anges där, skall förbjudas. Förbud meddelas av . Den närmare omfattningen av anmälningsskyldigheten vid företagsförvärv anges i 37 § KL. I paragrafens första stycke anges att ett företagsförvärv skall anmälas till av någon som är part i förvärvsavtalet, om de berörda företagen tillsammans har en omsättning föregående räkenskapsår som överstiger . I andra stycket anges att om förvärvaren ingår i en grupp som består av flera företag som har gemensamma ägarintressen eller som hålls samman på något annat sätt, skall gruppens sammanlagda årsomsättning anses som förvärvarens årsomsättning. I fråga om nivån på kontrollen av företagsförvärv uttalades i lagmotiven till konkurrenslag att kontrollen bör ses som en undantagsåtgärd. Endast vissa större företagsförvärv bör enligt motiven kunna bli föremål för samhällets prövning. Som en rimlig avvägning, framhölls det, bör kontrollen endast omfatta sådana förvärv där de berörda företagen tillsammans har en årsomsättning som överstiger . Vidare framhölls att ett ingripande endast bör ske när förvärvet kan antas leda till mer påtagligt skadliga effekter i ett långsiktigt perspektiv. Avgörande är härvid om förvärvet kan antas leda till ett väsentligt minskat konkurrenstryck eller om konkurrensen sätts ur spel. Genom en lagändring, som trädde i kraft , undantas från den tidigare generella anmälningsskyldigheten sådana företagsförvärv där det förvärvade företagets omsättning föregående räkenskapsår understiger . Trots att omsättningen understiger detta belopp, får i ett enskilt fall ålägga en part i att förvärvsavtal att anmäla förvärvet, när detta är påkallat av särskilda skäl. En part i ett förvärvsavtal har dessutom alltid rätt att frivilligt anmäla ett sådant förvärv till . Ett företagsförvärv skall anmälas av någon som är part i förvärvsavtalet. I lagmotiven till konkurrenslag anges att närmare föreskrifter om vilka uppgifter som skall lämnas i en anmälan meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, . Härvid framhålls att det i fråga om vissa typer av företagsförvärv dvs. sådana förvärv som normalt inte kan anses ha så stor betydelse för konkurrensen inte föreligger hinder mot att en mindre långtgående skyldighet att lämna uppgifter bör kunna förekomma. Vidare uttalas att en anmälan inte kan anses vara gjord innan alla uppgifter som krävs har kommit in till . I 2 § konkurrensförordningen (1993:173) anges att en anmälan enligt 37 § konkurrenslagen skall göras skriftligen. Med stöd av bemyndigandet i 3 § samma förordning har utfärdat bindande föreskrifter om vilka uppgifter som skall lämnas för att en fullständig anmälan skall anses föreligga. kan i enskilda fall besluta om undantag från föreskrifterna. En anmälan anses gjord först när alla uppgifter som krävs enligt anvisningarna till blankett K 2 har kommit in till verket. Prövningsförfarandet m.m. får besluta att genomföra en särskild undersökning av ett företagsförvärv som har anmälts. Ett sådant beslut meddelas från det anmälan kom in till . Under denna frist får den som är part i förvärvsavtalet inte vidta några åtgärder för att fullfölja förvärvet. Talan om förbud eller åläggande får bara väckas efter beslut om särskild undersökning. En sådan talan skall väckas från beslutet. får på begäran av förlänga fristen med högst en månad i sänder, om parterna i förvärvsavtalet eller, om förvärvet har skett på det sätt som anges i 34 § tredje stycket, förvärvaren samtycker till det eller det finns synnerliga skäl. I motiven till konkurrenslag anges att ett nära samband med tidsfristerna har möjligheten att i interimistiskt beslut förhindra fullföljandet av ett förvärv. KL innehåller även bestämmelser om interimistiskt förbud. Regeln innebär att om det är motiverat av ett allmänt intresse som väger tyngre än den olägenhet som åtgärden medför, får på yrkande av för tiden till dess en fråga om förbud eller åläggande slutligt har avgjorts förbjuda parterna i ett avtal om företagsförvärv att fullfölja förvärvet. Ett sådant beslut får inte meddelas utan att parterna i förvärvsavtalet eller, om förvärvet har skett på det sätt som anges i 34 § tredje stycket, förvärvaren fått tillfälle att yttra sig. Om det finns synnerliga skäl får dock ett sådant beslut meddelas. 4.3 Översikt beträffande förvärvsutvecklingen och tillämpningen av förvärvsreglerna Samgåenden mellan företag och förvärv av företag har varit ett utmärkande drag i det svenska näringslivets utveckling alltsedan aktiebolaget blev den dominerande formen för företagarverksamhet i större skala. Successiva sammanslagningar av mindre företag och tillverkningsenheter lade grunden till flera av våra största industriföretag och denna utveckling har med varierande intensitet fortsatt och präglat det svenska näringslivet. Den svenska utvecklingen är i detta avseende inte anmärkningsvärd utan företagssamgåenden och företagsförvärv utgör ett karakteristiskt drag i näringslivets utveckling i de flesta industriländer. Förvärvsaktiviteten brukar ofta beskrivas i termer av förvärvsvågor som under olika tidsperioder dragit fram över och förändrat näringslivsstrukturen i olika länder. En första våg av förvärv och samgåenden brukar dateras , en andra våg , en tredje och en fjärde våg senare hälft och . Detta tidsmässiga mönster är särskilt uttalat i , men kan i likartad form också iakttagas i och vissa andra i europeiska länder, däribland . Den ekonomiska forskningen har inte lämnat några entydiga och allmänt accepterade förklaringar till dessa fluktuationer i förvärvs- aktiviteten eller varför förvärvsaktiviteten under vissa tidsperioder varit mer intensiv än under andra perioder. På makronivå anförs i stället teorier om vilka faktorer som gemensamt för hela eller stora delar av näringslivet skapar de på mikronivå nödvändiga betingelserna för företagsförvärv. Flera studier på makronivå har påvisat ett positivt samband mellan den allmänna ekonomiska aktiviteten i samhället och antalet företagsförvärv. Ett positivt samband har också fastställts mellan den allmänna kursutvecklingen på aktiemarknaden och förvärvsaktiviteten i näringslivet. Dessa studier till trots anses frågan om förvärvsvågornas orsaker alltjämt vara ett olöst problem inom den ekonomiska forskningen. Företagsförvärv 1988 Den ökade förvärvsaktivitet som kunnat konstateras för 1960-talets sista år fortsatte första hälft. 1988 genomfördes drygt 12 000 företagsförvärv i det svenska näringslivet. Det årliga antalet företagsförvärv i hela näringslivet ökade successivt från 1970 till 1975, för att senare del ligga på en något lägre nivå, omkring 600 förvärv . första år ökade förvärvsaktiviteten åter och registrerades drygt 1 000 förvärv. Därefter gick det årliga antalet förvärv tillbaka. genomfördes i svenskt näringsliv 694 företagsförvärv. Flertalet förvärv avsåg sysselsättningsmässigt små företag och det är i allt väsentligt den typen av förvärv som förklarar de antalsmässiga fluktuationerna i förvärvsaktiviteten mellan olika år. Det föreligger inte något entydigt samband mellan antalet förvärv och antalet anställda som berörts av förvärven. En uppgång i antalet förvärv har sammanfallit med en nedgång i antalet anställda som berörts av förvärven och vice versa. Under den senare delen av har antalet anställda i förvärvade företag flerdubblats trots att en påtaglig tillbakagång i antalet förvärv ägt rum. Förvärven har således kommit att omfatta, genomsnittligt sett, allt större företag. Det sammanlagda antalet anställda i de företag som var föremål för förvärv uppgick till 1 296 000. Det kan även observeras att de allra flesta förvärv avser företag med ett mycket begränsat antal anställda, medan den sysselsättningsmässiga effekten av förvärven i allt väsentligt är hänförligt till ett förhållandevis litet antal förvärv av storföretag. Fördelas storföretagsförvärven över tiden framkommer en svag antalsmässig dominans för perioden och kom företagsförvärven i påtagligt ökad utsträckning att omfatta storföretag. genomfördes 48 förvärv av storföretag, vilka tillsammans hade drygt 200 000 anställda. Antalet anställda i de förvärvade storföretagen var också genomsnittligt sett väsentligt högre än under periodens tidigare del. - uppgick det årliga genomsnittet till 59 000 anställda, medan motsvarande antal - 1979 var knappt hälften så stort, omkring 25 000 anställda. Företagsförvärv Någon officiell statistik avseende företagssamgåenden och företagsförvärv föreligger inte. Statistik, baserad på uppgifter om kända företagsförvärv, finns att tillgå från näringslivet. Denna statistik är emellertid inte heltäckande. Företagssammanslagningar och företagsförvärv med utgångspunkt i marknads- och produktmässiga samband. Företagssamgåenden och företagsförvärv kan klassificeras med utgångspunkt i marknads- och produktmässiga samband mellan de berörda företagen, varvid följande kategorier kan urskiljas: horisontella förvärv företagen är verksamma på samma geografiska marknader med samma produkter. komplementära förvärv företagen är verksamma på samma geografiska marknader med likartade produkter. marknadsutvidgande förvärv företagen är verksamma på olika geografiska marknader, men med samma produkter. vertikala förvärv företagen har ett produktmässigt samband, men är verksamma inom olika led i produktions- och distributionskedjan. konglomeratförvärv företagen saknar såväl produktmässigt som marknadsmässigt samband. Statens pris- och konkurrensverk (SPK) genomförde på uppdrag av ägarutredningen en klassificering av angivet slag för de 364 storföretagsförvärv som ägde rum i svenskt näringsliv 1988. Klassificeringen gav vid handen att 141, eller drygt en tredjedel, av de 364 storföretagsförvärven avsåg företag verksamma på samma geografiska marknader med samma produkter, s.k. horisontella förvärv. Till kategorin komplementära förvärv, vilka ofta kan vara svåra att skilja från de horisontella förvärven, hänfördes 80 av de 364 storföretagsförvärven. Utredningen har redovisat att 963 företagsförvärv anmäldes till - . Dessa fördelades enligt följande. 1993 64 (endast ) 1994 207 1995 260 1996 308 1997 124 (endast ) Flest anmälda förvärv återfinns inom branscherna Övriga tjänster, Handel samt Industri -verkstad. I 33 fall av dessa beslutade verket om särskild undersökning. I 10 fall gjordes s.k. frivilligt åtagande. Beträffande senare statistik inkom det enligt verkets årsredovisningar (totalt) 224 anmälningar . Enligt utredningen anmäldes 76 förvärv (efter lagändringen ). gjorde verket tre särskilda undersökningar. En av dessa ledde till åtaganden och i ett fall genomfördes inte förvärvet. Därutöver lämnades åtaganden i två förvärvsärenden redan under den inledande 30-dagarsfristen. Verket har väckt talan i tre fall med yrkande om att förvärvet skall förbjudas enligt 34 § KL. Talan har två fall ogillats av (mot m.fl. samt mot ). Den senare domen överklagades av verket till . Domstolen lämnade verkets överklagande utan bifall. Beträffande det tredje fallet gjorde företaget ett åtagande sedan verket väckt talan i (mot ). Efter att verket justerat sin talan biföll tingsrätten verkets talan och ålade företaget vid vite att fullgöra sitt åtagande. 5 Regeringens förslag till regler om prövning av företagskoncentration 5.1 Behovet av kontrollregler på området Regeringens bedömning: Konkurrensrättsliga regler om kontroll av företagsförvärv bör finnas även i fortsättningen och prövningen bör utvidgas till att omfatta företagskoncentrationer. Utredningens bedömning: Utredningen har undersökt det empiriska underlaget för en utvärdering av konkurrensrättsliga regler om kontroll av företagskoncentration och konstaterar att det är magert. De regelsystem som gäller i skilda länder synes i huvudsak vara grundade på allmänna ekonomiska teorier och överväganden om risker med koncentrationen i näringslivet. Förvånansvärt få undersökningar i ekonomisk-vetenskapliga former av själva regelsystemen, deras tillämpning och effekter finns att tillgå. Utredningen har inte funnit några definitiva svar på frågorna om samhällsekonomiska verkningar av olika kontrollsystem i tillgängligt vetenskapligt material. Utredningen har försökt belysa den ekonomisk-vetenskapliga, teoretiska och erfarenhetsmässiga grunden för regler om förvärvskontroll. Detta har skett främst genom expertstudier. Studierna, som bl.a. avser effekter av de svenska regler om förvärvskontroll som har funnits , bestyrker att företagskoncentrationer i vissa fall har effekter som bör motverkas från allmän synpunkt. Som helhet ger studierna emellertid också en klar bild av att det är mycket svårt att ange allmängiltiga grunder och preciserade regler för en förvärvsprövning. Många olika förhållanden i de enskilda fallen måste beaktas vid en bedömning av om det kan finnas anledning för konkurrensmyndigheterna att ingripa och hur detta i så fall bör ske, anför utredningen ytterligare. Frågorna om företagskoncentration och om grunden till lagregler för kontroll av denna koncentration har mera utförligt behandlats i tidigare lagstiftningssammanhang. Det material som genom expertstudierna och i övrigt har kommit fram under utredningen ger, enligt utredningen, ytterligare stöd för uppfattningen att lagregler om kontroll av företagskoncentrationer behövs. Även om det ekonomisk-vetenskapliga underlaget för lagstiftningen inte är helt klargörande, måste antas att kontrollregler har betydande positiva effekter genom att koncentrationsåtgärder som är klart olämpliga från konkurrenssynpunkt kan förhindras. Reglerna kan i detta avseende även ha en betydelsefull preventiv effekt.