prop · GM0389 · 1999-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1998/99:89 Förändringar i utjämningssystemet för kommuner och landsting Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll Regeringen föreslår i propositionen vissa förändringar i utjämningssystemet för kommuner och landsting . De grundläggande principerna för utjämningen av ekonomiska förutsättningar mellan kommuner respektive landsting bör ligga fast. De föreslagna förändringarna berör endast de delar av utjämningssystemet som utjämnar för strukturellt betingade kostnadsskillnader (kostnadsutjämning). De största förändringarna i förhållande till nuvarande kostnadsutjämning föreslås för hälso- och sjukvården och individ- och familjeomsorgen. Vidare föreslås att en kostnadsutjämning för barn och ungdomar med utländsk bakgrund införs. Inga förändringar föreslås i nuvarande inkomstutjämning. Regeringen föreslår också att särskilda införanderegler tillämpas för åren 2000 2004. Det innebär dels en förlängning av införandeperioden för nuvarande utjämningssystem med och dels en ytterligare begränsning av den totala bidragsminskning som en kommun eller ett landsting kan få vidkännas 2004. Regeringen aviserar även ett fortsatt arbete med uppföljning och utveckling av utjämningssystemet. En delegation tillsätts med uppgift att svara för en fortlöpande uppföljning av utjämningssystemet och att kontinuerligt utvärdera de enskilda delarnas träffsäkerhet samt lämna förslag till förändringar av olika faktorer i kostnadsutjämningen. Ett antal frågor bör bli föremål för fortsatt utredning. Det gäller främst inkomstutjämningen, möjligheter till förenkling av systemet samt frågan om alternativa lösningar för tiden efter införandeperiodens slut . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Lagtext 5 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting 5 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting 6 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1517) om införande av lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag till kommuner och landsting, lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting och lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting 7 3 Ärendet och dess beredning 12 4 Bakgrund 13 4.1 Inledning 13 4.2 Nuvarande utjämningssystem för kommuner och landsting 14 5 Principiella utgångspunkter 15 5.1 Utjämningssystemet 15 5.2 Inkomstutjämningen 16 5.3 Kostnadsutjämningen 18 6 Verksamheter och kostnadsslag i kostnadsutjämningen 20 6.1 Inledning 20 6.2 Barn och ungdomar med utländsk bakgrund 20 6.3 Byggkostnader 21 6.4 Kallortstillägg 21 6.5 Insatser för personer med funktionshinder 22 7 Faktorer för beräkning av kostnadsutjämningen 24 7.1 Nya verksamheter och kostnadsslag 24 7.1.1 Barn och ungdomar med utländsk bakgrund 24 7.2 Verksamheter och kostnadsslag där faktorerna förändras 25 7.2.1 Individ- och familjeomsorg 25 7.2.2 Äldreomsorg 27 7.2.3 Gymnasieskola 28 7.2.4 Befolkningsminskning 30 7.2.5 Näringslivs- och sysselsättningsfrämjande åtgärder 32 7.2.6 Hälso- och sjukvård 34 7.2.7 Kollektivtrafik 38 7.3 Verksamheter och kostnadsslag där uppdateringar görs 40 7.4 Övriga delar av kostnadsutjämningen 44 7.5 Sammanfattning av verksamheter, kostnadsslag och faktorer i kostnadsutjämningen 45 8 Införandet av de föreslagna förändringarna 46 8.1 Inledning 46 8.2 Effekter av förändringarna i kostnadsutjämningen 46 8.3 Begränsning av bidragsförändringarna 49 8.4 Ekonomiska konsekvenser av införandereglerna 51 8.4.1 Utfallet för kommuner och landsting 51 8.4.2 Kostnaderna för införandereglerna 53 8.5 Jämställdhet mellan män och kvinnor 55 9 Uppföljning och utveckling av utjämningssystemet 57 Bilaga 1 Sammanfattning av utredningens förslag 58 Bilaga 2 Kommunala utjämningsutredningens lagförslag 63 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 70 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att 1. antar regeringens förslag till - lag om ändring i lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting, - lag om ändring i lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting, - lag om ändring i lagen (1995:1517) om införande av lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag till kommuner och landsting, lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting och lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting, 2. godkänner regeringens riktlinjer för förändringar av utjämningssystemet (avsnitt 7). 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § För varje kommun beräknas standardkostnad för barnomsorg, äldreomsorg, individ- och familjeomsorg, grundskola, gymnasieskola, vatten och avlopp, gator och vägar, näringslivs- och sysselsättningsfrämjande åtgärder, byggkostnader, uppvärmningskostnader, kallortstillägg, merkostnader till följd av befolkningsminskning och svagt befolkningsunderlag samt administration, resor och räddningstjänst. För varje kommun beräknas standardkostnad för barnomsorg, äldreomsorg, individ- och familjeomsorg, grundskola, gymnasieskola, vatten och avlopp, gator och vägar, näringslivs- och sysselsättningsfrämjande åtgärder, byggkostnader, uppvärmningskostnader, kallortstillägg, merkostnader till följd av befolkningsminskning och svagt befolkningsunderlag, barn och ungdomar med utländsk bakgrund samt administration, resor och räddningstjänst. För varje landsting beräknas standardkostnad för hälso- och sjukvård, högskoleutbildning och kallortstillägg. Standardkostnad beräknas också för kollektivtrafik. Kostnaden fördelas mellan kommuner och landsting enligt bestämmelser som regeringen meddelar. Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § För varje kommun beräknas standardkostnad för barnomsorg, äldreomsorg, individ- och familjeomsorg, grundskola, gymnasieskola, vatten och avlopp, gator och vägar, näringslivs- och sysselsättningsfrämjande åtgärder, byggkostnader, uppvärmningskostnader, kallortstillägg, merkostnader till följd av befolkningsminskning och svagt befolkningsunderlag samt administration, resor och räddningstjänst. För varje kommun beräknas standardkostnad för barnomsorg, äldreomsorg, individ- och familjeomsorg, grundskola, gymnasieskola, vatten och avlopp, gator och vägar, näringslivs- och sysselsättningsfrämjande åtgärder, byggkostnader, uppvärmningskostnader, kallortstillägg, merkostnader till följd av befolkningsminskning och svagt befolkningsunderlag, barn och ungdomar med utländsk bakgrund samt administration, resor och räddningstjänst. För varje landsting beräknas standardkostnad för hälso- och sjukvård, högskoleutbildning och kallortstillägg. Standardkostnad beräknas också för kollektivtrafik. Kostnaden fördelas mellan kommuner och landsting enligt bestämmelser som regeringen meddelar. Denna lag träder i kraft . 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1517) om införande av lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag till kommuner och landsting, lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting och lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1995:1517) om införandet av lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag till kommuner och landsting, lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting och lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting dels att 10 § skall upphöra att gälla, dels att 5, 7, 9 12 och 14 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 15 §, av följande lydelse. 5 § Vad som i denna lag benämns bidragsminskning eller bidragsökning utgörs av skillnaden mellan referensbidraget enligt 4 § och summan av kommunens eller statsbidrag enligt lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag till kommuner och landsting och bidrag eller avgift enligt lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting eller lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting, om dessa lagar skulle ha gällt för . Vad som i denna lag benämns bidragsminskning eller bidragsökning utgörs av skillnaden mellan summan av en kommuns eller ett landstings bidrag och avgifter enligt lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting, lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting samt denna lag och motsvarande summa enligt de två förstnämnda lagarna i deras lydelse från , om dessa bestämmelser skulle ha gällt för . 7 § Den sammanlagda bidragsminskningen får uppgå till högst per invånare i kommunen . För de kommuner vars uppräknade skattekraft för översteg garantinivån i det statliga utjämningsbidraget enligt lagen (1992:670) om statligt utjämningsbidrag till kommuner gäller att den sammanlagda bidragsminskningen får uppgå till högst per invånare i kommunen . Bidragsminskningen får uppgå till högst per invånare i kommunen . Om kommunen 1999 haft en bidragsminskning får bidragsminskningen för åren 1996 2004 högst uppgå till per invånare i kommunen . För de kommuner vars uppräknade skattekraft för översteg garantinivån i det statliga utjämningsbidraget enligt lagen (1992:670) om statligt utjämningsbidrag till kommuner gäller att bidragsminskningen för åren 2000 2004 får uppgå till högst per invånare i kommunen . Om kommunen 1999 haft en bidragsminskning får bidragsminskningen för åren 1996 2004 högst uppgå till per invånare i kommunen . 9 § En årlig begränsning av bidrags- minskningen görs för de kommuner vars beräknade bidragsminskning överstiger per invånare. Dessa kommuner får ett rörligt införandetillägg, som uppgår till ett belopp som för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och , för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och , för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och , för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och , för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och , för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och , och för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och . En årlig begränsning av bidragsminskningen görs för de kommuner vars beräknade bidragsminskning överstiger per invånare. Dessa kommuner får ett rörligt införandetillägg, som uppgår till ett belopp som motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och för , för , för , och för . 11 § En begränsning av bidragsökningen görs till och med för de kommuner som får en beräknad bidragsökning genom att dessa kommuner får ett rörligt införandeavdrag. Det rörliga införandeavdraget uppgår till ett belopp som för är eller, om bidragsökningen är , den faktiskt beräknade ökningen, för är eller, om bidragsökningen är , den faktiskt beräknade ökningen, och för är eller, om bidragsökningen är , den faktiskt beräknade ökningen. En begränsning av bidragsökningen görs till och med för de kommuner som får en beräknad bidragsökning genom att dessa kommuner får ett rörligt införandeavdrag. Det rörliga införandeavdraget uppgår till ett belopp som motsvarar skillnaden mellan den faktiskt beräknade ökningen och för , för , för , och för . 12 § Den sammanlagda bidragsminskningen för åren 1996 2003 får uppgå till högst per invånare i . Bidragsminskningen för åren 2000 2004 får uppgå till högst per invånare i . Om haft en bidragsminskning får bidragsminskningen för åren 1996 2004 högst uppgå till per invånare i . 14 § En årlig begränsning av bidragsminskningen görs för de landsting vars beräknade bidragsminskning överstiger per invånare i . Dessa landsting får ett rörligt införandetillägg, som uppgår till ett belopp som för motsvarar skillna-den mellan den beräknade bi d-ragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och , för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och , för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och , för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och , för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och , för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och , och för motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och . En årlig begränsning av bidragsminskningen görs för de landsting vars beräknade bidragsminskning överstiger per invånare i . Dessa landsting får ett rörligt införandetillägg, som uppgår till ett belopp som motsvarar skillnaden mellan den beräknade bidragsminskningen, minskad med det fasta införandetillägget, och för , för , för , och för . En begränsning av bidragsökningen görs till och med för de landsting som får en beräknad bidragsökning genom att dessa landsting får ett rörligt införandeavdrag. Det rörliga införandeavdraget uppgår till ett belopp som motsvarar skillnaden mellan den faktiskt beräknade ökningen och för , för , för , och för . Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning gav chefen för efter regeringens bemyndigande en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att följa upp och utvärdera samt lämna förslag i syfte att utveckla det system för statsbidrag och utjämning för kommuner respektive landsting som trädde i kraft (dir. 1995:118). Kommitténs uppdrag var att i första hand följa upp och utvärdera den del av systemet som avser kostnadsutjämningen och lämna förslag till förändringar för att förbättra systemets förmåga att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner och landsting. De verksamhetsområden som prioriterades i direktiven var barnomsorg, hälso- och sjukvård, kollektivtrafik samt individ- och familjeomsorg. Kommittén, som antog namnet Kommunala utjämningsutredningen, fick tilläggsdirektiv (dir. 1997:32) att utreda dels behov och utformning av en kostnadsutjämning för verksamhet enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS), dels huruvida felaktigheter i beräkningarna i utjämningssystemet skall korrigeras i efterhand och i så fall på vilket sätt. Kommittén avlämnade delbetänkandet Hantering av fel i utjämningssystemet för kommuner och landsting (SOU 1997:93). Förslaget i delbetänkandet, som innebar vissa förändringar i beslutsordningen om bidrag respektive avgift i utjämningssystemet, har genomförts fr.o.m. . Kommittén avlämnade sitt slutbetänkande Kostnadsutjämning för kommuner och landsting - en översyn av statsbidrags- och utjämningssystemet (SOU 1998:151). Kommitténs sammanfattning av betänkandet återfinns i bilaga 1 och kommitténs lagförslag framgår av bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. Yttranden har lämnats av 267 kommuner och 20 landsting, , , 41 andra organisationer och statliga myndigheter samt 26 övriga. En sammanställning av remissyttrandena i ärendet finns tillgängliga i (dnr Fi1999/132). Regeringen redovisar i det följande sina förslag till förändringar i utjämningssystemet för kommuner och landsting, vilka avses träda i kraft . Förslagen bygger på de förslag som Kommunala utjämningsutredningen lämnat. Jämfört med kommitténs förslag innebär regeringens förslag vissa förändringar i delar av kostnadsutjämningen och av införandereglerna. Lagrådet Lagförslagen är av en sådan enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande inte är nödvändigt. Något yttrande från Lagrådet har därför inte inhämtats. 4 Bakgrund 4.1 Inledning infördes ett nytt statligt utjämningsbidrag för kommuner. Bidraget ersatte det tidigare skatteutjämningsbidraget och ett antal specialdestinerade statsbidrag. avskaffades den allmänna och den särskilda skatteutjämningsavgiften för kommuner samt avräkningsskatten. För landstingen bibehölls det tidigare skatteutjämningsbidraget och ersättningarna till sjukvårdshuvudmän. slopades vissa specialdestinerade statsbidrag och avräkningsskatten samt även skatteutjämningsavgiften. Det statliga utjämningsbidraget till kommuner infördes efter förslag från (SOU 1991:98). Vid remissbehandlingen hade kritik framförts mot förslaget, framför allt rörande den del i bidragssystemet som avsåg utjämning av strukturellt betingade kostnadsskillnader. En nackdel med det nya bidragssystemet var att det inte omfattade alla kommuner, vilket bl.a. skapade problem vid ekonomiska regleringar mellan staten och kommunerna. För att mildra genomslaget av det nya bidragssystemet infördes särskilda övergångsregler . Mot denna bakgrund inleddes ett antal utredningsarbeten. En särskild utredare tillkallades med uppgift att föreslå en ny modell för utjämning av strukturellt betingade kostnadsskillnader för kommuner. Förslaget presenterades i betänkandet Kostnadsutjämning mellan kommunerna (SOU 1993:53). En arbetsgrupp inom fick i uppdrag att belysa olika modeller för inkomstutjämning. Arbetet redovisades i rapporten inkomstutjämning - alternativa modeller (Ds 1993:68). En särskild utredare tillkallades med uppgift att se över utjämningssystemet för landsting och landstingsfria kommuner. Förslaget presenterades i betänkandet Inomkommunal utjämning (SOU 1994:70). Samtliga betänkanden har remissbehandlats. tillsattes en parlamentariskt sammansatt beredning med uppgift att föreslå hur statens bidrag till kommuner och landsting och utjämningen av de ekonomiska förutsättningarna mellan dem skulle utformas . beslutades om särskilda övergångsregler för utjämningsbidraget för kommuner även för . Beredningen skulle väga samman det underlag och de förslag som tagits fram i de ovan nämnda utredningarna samt de synpunkter som framförts vid remissbehandlingen av dessa och ta fram ett samlat förslag med bred politisk förankring. Beredningen presenterade sina förslag i betänkandet Utjämning av kostnader och intäkter i kommuner och landsting (SOU 1994:144). 4.2 Nuvarande utjämningssystem för kommuner och landsting kompletteringsproposition (prop. 1994/95:150, bil.7) presenterade regeringen ett förslag till nytt utjämningssystem för kommuner och landsting som i stor utsträckning byggde på förslagen i betänkandet . ställde sig bakom de av regeringen föreslagna grundläggande principerna för utjämningssystemet när det gäller syfte, inriktning, omfattning och ikraftträdande (bet. 1994/95:FiU19, rskr. 1994/95:416 resp. 417). Den föreslagna lagregleringen av systemet avslogs dock med hänvisning till att grundlagsenligheten borde ses över ytterligare. Regeringen återkom därför till med ett förslag som getts en annan lagteknisk utformning som Lagrådet inte hade motsatt sig (prop. 1995/96:64). Förslaget innebar att kommuner och landsting som har sämre förutsättningar än genomsnittet i fråga om skattekraft och strukturella förhållanden ges ett statligt bidrag i syfte att jämna ut dessa skillnader. får de kommuner och landsting som har bättre förutsättningar än genomsnittet i fråga om skattekraft och strukturella förhållanden erlägga en utjämningsavgift till staten. Bidragen och avgifterna är beloppsmässigt i stort sett lika stora. Förslaget antogs av (bet. 1995/96:FiU5, rskr. 1995/96:116). Utgångspunkten för utjämningssystemet är att alla kommuner respektive landsting, genom utjämningen, skall tillförsäkras likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva sin verksamhet, oberoende av vilken nivå på service, effektivitet och avgifter som den enskilda kommunen eller det enskilda väljer. Detta uppnås genom en långtgående inkomstutjämning för både kommuner och landsting. Efter utjämning skall alla kommuner och landsting ha en skattekraft som motsvarar genomsnittet för landet. Dessutom sker en utjämning av strukturellt betingade kostnadsskillnader mellan kommuner respektive landsting. Därutöver utgår generella, invånarbaserade statsbidrag till kommuner respektive landsting. För att underlätta anpassningen till det nya utjämningssystemet finns särskilda införanderegler för åren 1996- 2003, vilka innebär att effekterna av systemet slår igenom successivt . De verksamheter och kostnadsslag som omfattas av kostnadsutjämningen regleras i lag. De faktorer som används vid beräkningen av kostnadsutjämningen regleras i förordningen (1995:1645) om utjämningsbidrag och utjämningsavgift för kommuner och landsting. 5 Principiella utgångspunkter 5.1 Utjämningssystemet Regeringens bedömning: Principerna för utjämningssystemet ligger fast. Huvudsyftet med utjämningssystemet är att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner respektive landsting. Detta ställer krav på en långtgående utjämning av skattekraft och av strukturellt betingade kostnadsskillnader. Utredningens bedömning: Utredningen har utgått från målet om likvärdiga ekonomiska förutsättningar för alla kommuner och landsting och att detta ställer krav på en långtgående utjämning av skattekraft och av strukturella kostnadsskillnader. Remissinstanserna: En klar majoritet av landets kommuner och landsting ställer sig bakom de principiella utgångspunkterna för utjämningssystemet. Ett femtiotal kommuner, i första hand i och i skogslänen, samt ett fåtal landsting anser dock att de principiella utgångspunkterna för systemet är oacceptabla. Kritiken gäller dels att systemet anses komplicerat och därför svårt att förstå, dels att det anses stå i strid med den kommunala självstyrelsen. En stor del av dessa kritiska synpunkter avser emellertid utformningen av det nuvarande utjämningssystemet och inte de förändringar som utredningen föreslagit. Skälen för regeringens bedömning: Det finns stora skillnader framför allt mellan kommunerna men även mellan landstingen när det gäller skattekraft och skatteinkomster. För kommunerna varierar skattekraften mellan och av medelskattekraften. De redovisade kostnaderna skiljer sig åt för en och samma verksamhet mellan olika kommuner och landsting. En del av kostnadsskillnaderna kan hänföras till skillnader i servicenivå, grad av avgiftsfinansiering och effektivitet. En stor del av kostnadsskillnaderna beror emellertid på skillnader i fråga om behov och strukturella förhållanden, vilka i stor utsträckning är opåverkbara för enskilda kommuner och landsting. Utgångspunkten för utjämningssystemet är att alla kommuner respektive landsting, genom utjämningen, skall tillförsäkras likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva sin verksamhet, oberoende av skattekraft, strukturella förhållanden och vilken nivå på service, effektivitet och avgifter som den enskilda kommunen eller det enskilda väljer. Ett väl fungerande utjämningssystem är därför av mycket stor betydelse för att alla kommuner och landsting skall ges likvärdiga möjligheter att erbjuda sina invånare en god service. Även om systemet består av olika delar är det viktigt att se inkomst- och kostnadsutjämningen i ett sammanhang. I ett samhällsekonomiskt perspektiv är det viktigt att t.ex. kommuner och landsting som har högre skattekraft än genomsnittet ges förutsättningar att klara kostnader för sådan verksamhet som är en förutsättning för att inkomsterna skall kunna förvärvas. Det finns t.ex. ett samband mellan hög skattekraft och höga kostnader för barnomsorg och, på regional nivå, även för kollektivtrafik.