prop · GM0338 · 1999-01-01 00:00:00 — I det tidigare pensionssystemet har pensionerna betalats löpande över budgeten. Många kyrkokommuner har skuldfört utfästelserna i sin balansräkning men det har förekommit att redovisning endast skett genom att verksamhetsårets utbetalningar har tagits med som kostnader i resultaträkningen. Övrig offentliganställd personal De som är anställda hos och de som är anställda hos Kammarkollegiet för tjänstgöring vid är arbets- tagare hos staten och därmed gäller det statliga pensionsavtalet PA-91 för dem. Ämbetets förvaltningskostnader betalas ur kyrkofonden. Kollegiet betalar kostnaderna för avlöningsförmåner till dem som tjänstgör vid kyrkofondens kansli men får ersättning ur kyrkofonden för dessa kostnader. Ersättningen skall enligt ett avtal mellan och Kammarkollegiet betalas med ett överenskommet fast belopp . PA-91 skall också tillämpas på de tre utlandskyrkoherdarna i , och . Deras avlöningsförmåner betalas ur kyrkofonden. 8.5.2 De historiska pensionsåtagandena anses pensionsutfästelserna, dvs. löftena om framtida pensionsutbetalningar till de anställda och f.d. anställda i samt deras efterlevande, tryggade genom den beskattningsrätt som staten och kyrkokommunerna har. En viss säkerhet ligger också i kyrkolagens regler om den kyrkliga indelningen och om de församlings- angelägenheter som kyrkokommunerna får ägna sig åt. Beskatt- ningsrätten och kyrkolagen upphör men ansvaret för kyrkokommunens skyldigheter går, enligt 3 § lagen om införande av lagen om , över till motsvarande församling, kyrkliga samfällighet eller stift (se avsnitt 8.3). Regeringens principiella utgångspunkt är att de pensionsutfästelser som har gjorts fram till tidpunkten för relationsändringen, de s.k. historiska pensionsåtagandena, inte får försvagas eller minskas. Arbetstagare och tidigare arbetstagare bör inte försättas i ett läge som är mindre tryggt än det de har . Staten har visserligen ett ansvar för hur beslutet om relationsändringen påverkar gjorda pensionsutfästelser för personal. Det primära ansvaret för de historiska pensionsåtagandena ligger dock hos . Eftersom varje enskild arbetsgivare inte kan förväntas komma att ha erforderliga ekonomiska resurser för att klara alla sina pensionsutfästelser måste någon form av samlat ansvarstagande uppnås för att tryggheten för arbetstagarna skall bli tillfredsställande. Ett sådant samlat ansvarstagande för pensionsåtagandena för all personal övervägs nu inom . Föreskrifter om säkerställande av pensionsåtaganden finns i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Enligt den lagen kan arbetsgivares utfästelse om pension till arbetstagare eller arbetstagares efterlevande tryggas genom särskild redovisning av pensionsskuld eller avsättning av medel till pensionsstiftelse. Tryggandet anses också kunna ske genom en försäkringslösning. Särskild redovisning innebär att arbetsgivaren i balansräkningen gör en avsättning för pensionsskulden. Beloppet skall motsvara nuvärdet av pensionsutfästelserna. Avsättningarna skall göras enligt en allmän pensionsplan som innehåller regler om säkerställande, t.ex. i form av kreditförsäkring. är en stiftelse som inrättats av arbetsgivaren med det enda syftet att trygga pensionsutfästelserna till arbetstagarna eller deras efterlevande. Utfästelserna tryggas genom att arbetsgivaren gör avsättningar till framtida pensionsutbetalningar. Pensionsåtaganden kan även tryggas genom tjänstepensionsförsäkring. Arbetsgivaren betalar då till ett försäkringsbolag eller en försäkringsförening mot att bolaget eller föreningen fullgör pensions- utfästelserna. har tillsyn över försäkringsbolagen och försäkringsföreningarna. En försäkringsförening är en understödsförening. Därmed avses enligt lagen (1972:262) om understödsförening en sådan förening för inbördes bistånd som har till ändamål att meddela personförsäkring utan affärsmässigt bedrivande av försäkringsrörelse. Om verksamheten huvudsakligen avser pensionsförsäkring på grund av anställning anses föreningen som understödsförening även om medlemsavgifterna betalas av arbetsgivaren. För allt tjänstepensionskapital som har tryggats enligt tryggandelagen eller i försäkringsförening skall avkastningsskatt betalas. Föreskrifter om detta finns i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Skattskyldiga är försäkringsbolag, försäkringsföreningar, pensions- stiftelser och arbetsgivare som skyddar pensionerna via balansräkningen. Skatten uppgår till av ett på visst sätt beräknat skatteunderlag. För pensionsmedel hos stat eller kommun betalas inte någon avkastningsskatt. Efter relationsändringen blir försäkrings- föreningen, pensionsstiftelsen eller den enskilde arbetsgivaren skyldig att betala avkastningsskatt. Den som har utfäst en tjänstepension skall betala särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader. Skatten utgår på kostnaden för pensionsutfästelsen som beräknas på ett visst angivet sätt. Den ackumulerade pensionsskulden för biskopar och präster har SPV beräknat per till . I detta belopp ingår särskild löneskatt på . Det totala pensionsåtagandet inklusive den latenta skatteskulden har ökat med . Ökningen beror delvis på ändrade beräkningsgrunder. Trots detta har sådana reserveringar för framtida pensionsförpliktelser kunnat göras i kyrkofondens balansräkning att det avsatta kapitalet motsvarar hela den beräknade pensionsskulden per . Kyrkofonden har under gjort avsättningar i syfte att hela pensionsskulden skall vara täckt vid utgången av . Den kyrkokommunala pensionsskulden uppskattas av KPA per till inklusive särskild löneskatt. Enligt SCB:s senaste ekonomiska redogörelse för kyrkokommunerna redovisas som pensions- skuld inklusive löneskatten vid utgången av . Denna redovisning bygger på delvis osäkra uppgifter från kyrkokommunerna som inte har beräknat sina pensionsskulder på ett enhetligt sätt. 8.5.3 Biskopar och präster förslag: Övergången av rättigheter och skyldigheter skall även omfatta pensionsrättigheterna. Det stift, den församling eller den kyrkliga samfällighet som anställningsavtalen går över till skall svara för de pensionsåtaganden som gäller för biskoparna och prästerna för relationsändringen. Regeringens bedömning: Ett så stort kapital som för relationsändringen motsvarar hela pensionsskulden inklusive den särskilda löneskatten skall avskiljas ur kyrkofonden och användas för att trygga biskoparnas och prästernas pensionsfordringar. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen har dock föreslagit att staten och skall sluta ett avtal om de historiska pensionsåtagandena till biskopar och präster samt att skall få i uppdrag att redan före relationsändringen bilda en försäkringsförening eller pensionsstiftelse för att trygga åtagandena. Remissinstanserna: En enkätfråga i avsnittet personal i Remiss II är aktuell i detta sammanhang. Fråga nr 6 handlade om uppdrag till att redan före relationsändringen bilda en pensionsförening eller pensionsstiftelse för att trygga pensionsskulderna. En mycket stor majoritet av de remissinstanser som besvarade frågan stödde förslaget. Positiva Negativa Tar inte ställning Fråga 6 Statens löne- och pensionsverk (SPV) tillstyrker bildandet av en försäkringsförening och att den tar hand om det historiska pensionsåtagandet och det framtida intjänandet enligt de villkor som då kommer att gälla för kyrkans personal. Det är, enligt SPV, angeläget att bilda försäkringsföreningen före relationsändringen, eftersom förutsätt- ningarna för vilka försäkringstekniska grunder som skall tillämpas vid beräkning av pensionsåtaganden då klargörs. Kammarkollegiet och avstyrker förslaget att skall ges i uppdrag att redan före relations- ändringen bilda en försäkringsförening eller en pensionsstiftelse för att säkerställa de avsättningar som kyrkofonden gjort för prästers och biskopars pensioner. framhåller att det inte är styrelsens uppgift att bilda en försäkringsförening eller en pensions- stiftelse före relationsändringen. har inget att invända mot förslaget beträffande tryggandet av pensionsåtaganden. tillstyrker förslaget att bilda en . Enligt förbundet kan organisatoriska uppbyggnad med många små arbetsgivare och med en solidaritet mellan arbetsgivarna på ett bra sätt tas till vara i en pensionsförening. kyrkomöte tillstyrker regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag: Arbetstagarens rätt till ålders-, invaliditets- och efterlevandeförmåner går, enligt 6 b § tredje stycket LAS, inte såsom övriga rättigheter automatiskt över till den nya arbetsgivaren vid en verksamhetsövergång. Denne övertar därför inte på grund av övergången överlåtarens skyldighet att betala sådana intjänade förmåner. Detta hindrar inte att ansvaret för pensionsåtaganden på annan grund t.ex. med stöd av lag kan flyttas över i samband med verksamhetsövergång. Relationsändringen mellan staten och innebär ingen förändring av kyrkans verksamhet. Också förhållandet arbetsgivare arbetstagare är egentligen detsamma även om arbetsgivarens associationsform ändras. Samtliga övriga rättigheter och skyldigheter går enligt regeringens förslag över till den nya arbetsgivaren vid relationsändringen. Övergången av rättigheter och skyldigheter bör därför också omfatta de anställdas pensionsrättigheter. Detta innebär att det stift, den församling eller den kyrkliga samfällighet som anställningsavtalen går över till också skall svara för de pensionsåtaganden som gäller för biskoparna och prästerna för relationsändringen. Som tidigare nämnts betalas biskoparnas och prästernas pensioner av kyrkofonden. Utgående pensioner och gjorda pensionsåtaganden till biskopar och präster samt deras efterlevande bör säkerställas inför ändringen av relationerna mellan staten och . Ett så stort kapital som vid relationsändringen motsvarar hela pensionsskulden inklusive den särskilda löneskatten bör därför avskiljas ur kyrkofonden och användas för att trygga biskoparnas och prästernas pensionsfordringar. Detta kan ske t.ex. i en försäkringsförening eller pensionsstiftelse, som övertar ansvaret för att utfästelserna kan infrias den dag pensionerna skall betalas ut. Kapitalet överlämnas till föreningen/stiftelsen. Regeringen anser i likhet med att det inte är styrelsens uppgift att bilda en försäkringsförening eller pensionsstiftelse. En sådan förberedelse till en förening eller stiftelse som styrelsen i sitt remissvar föreslår som ett bättre alternativ har redan igångsatts. En arbetsgrupp som består av representanter från , , samt stiftelse för rikskyrklig verksamhet har utsetts. Inom gruppen övervägs planerna på en försäkringsförening som skall överta ansvaret för samtliga pensionsåtaganden till och med för biskopar, präster och all annan personal inom samt garantera avtalad tjänstepension för all personal inom trossamfundet. 8.5.4 Anställda med kyrkokommunala villkor Regeringens förslag: Övergången av rättigheter och skyldigheter skall även omfatta pensionsrättigheterna. Det stift, den församling eller den kyrkliga samfällighet som anställningsavtalen går över till skall svara för de pensionsåtaganden som gäller för de anställda med kyrkokommunala villkor för relationsändringen. Arbetsgivarna inom skall ha fonderat sina historiska pensionsåtaganden senast vid utgången av . Till dess fondering har skett skall arbetsgivaren kreditförsäkra pensionsåtagandena. För de pensionsåtaganden som inte är möjliga att kreditförsäkra skall svara solidariskt med sina organisatoriska delar. Regeringens bedömning: skall avskiljas ur kyrkofonden och användas för att underlätta ett samlat tryggande av pensionsfordringarna för de anställda med kyrkokommunala villkor. Förutsättningarna för en avveckling av de kostnadsbidrag för pensionsförmåner åt vissa anställda som har övergått från statlig till kyrkokommunal anställning eller omvänt bör utredas. bör få detta uppdrag. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Fem enkätfrågor i avsnittet personal i Remiss II är aktuella i detta sammanhang. Fråga 1 avsåg förslaget att kyrkokommunerna skall beräkna sina pensionsskulder på enhetligt sätt för relationsändringen. Fråga 2 gällde förslaget att ansvaret för gjorda pensionsåtaganden och kostnaden för att infria dessa bärs inomkyrkligt. Fråga 3 handlade om att de gjorda pensionsåtagandena skall vara helt fonderade senast vid utgången av . Fråga 4 handlade om förslaget att avsätta medel ur kyrkofonden, en grundplåt på , för att underlätta ett samlat tryggande av pensionsåtagandena. Fråga 5 gällde om arbetsgivarna bör kreditförsäkra sina pensionsåtaganden till dess fondering har skett. En mycket stor majoritet av remissinstanserna har varit positiv till förslagen. Positiva Negativa Tar inte ställning Fråga 1 Fråga 2 Fråga 3 Fråga 4 Fråga 5 Statens löne- och pensionsverk (SPV) tillstyrker bildandet av för säkerställande av pensionsåtagandena och att från kyrkofonden avsätts som en grundplåt till föreningen. Förslaget om en övergångsperiod för fondering av tidigare kyrkokommunala åtaganden finner SPV skäligt med hänsyn till kyrkokommunernas skiftande ekonomi. Enligt SPV är det angeläget att bilda försäkringsföreningen före relationsändringen. SPV instämmer i förslaget om avveckling av statliga kostnadsbidrag till vissa kyrkomusikers och stiftsanställdas pensioner samt av kyrkokommunala kostnadsbidrag för tidigare anställd personal inom folkbokföringen. Kammarkollegiet delar utredningens uppfattning att det är av intresse för staten att åtaganden avseende intjänade pensionsrätter säkerställs. Eftersom kyrkokommunerna redan säkerställt delar av sina pensionsskulder torde det, enligt kollegiet, inte behövas för att fondera återstoden. Kollegiet och föreslår att arbetsgivarna skall ha säkerställt sina åtaganden senast vid utgången av . Styrelsen har ingen erinran mot att avsätts ur kyrkofonden för att underlätta ett samlat tryggande av pensionsskulden. Styrelsen förutsätter dock att samtliga kyrkokommuner får en proportionerlig del av dessa medel. kyrkomöte tillstyrker regeringens förslag med undantag av den del som avser kreditförsäkring av pensionsskuld för kyrkogårds- personal. Skälen för regeringens förslag: Av samma skäl som regeringen framför beträffande biskopar och präster i avsnitt 8.5.3 bör övergången av rättigheter och skyldigheter även omfatta pensionsrättigheterna för de anställda med kyrkokommunala villkor. Detta innebär att det stift, den församling eller den kyrkliga samfällighet som anställningsavtalet går över till också bör svara för de pensionsåtaganden som gäller för dessa arbetstagare för relationsändringen. Det ansvar som kyrkokommunerna har för redan utgående pensioner och för livräntor omfattas också av övergången av rättigheter och skyldigheter och övergår därmed på motsvarande församling, kyrkliga samfällighet eller stift. Kyrkokommunerna med sina skiftande ekonomiska förhållanden har inte alls i samma utsträckning som kyrkofonden haft möjlighet att göra de reserveringar som krävs för att senare kunna infria pensionsskulderna. Som trygghet för pensionsutbetalningar har den enskilda kyrko- kommunen haft sin beskattningsrätt men den upphör med relations- ändringen. För att ersätta den trygghet som beskattningsrätten har inneburit förbereds nu ett samlat ansvarstagande inom hela för pensionsåtagandena. Frågan om att bilda en försäkringsförening för historiska och framtida pensionsåtaganden övervägs, som framgår av avsnitt 8.5.3, av en särskild arbetsgrupp. För att underlätta uppbyggnaden av ett sådant gemensamt ansvarstagande i form av en försäkringsförening har personalutredningen föreslagit att skall avsättas ur kyrkofonden som ett slags grundplåt till föreningen. En mycket stor majoritet av remissinstanserna uttalar sitt stöd för detta förslag. Om någon form av samlat ansvarstagande skall kunna uppnås torde det krävas att kyrkokommunerna beräknar sina pensionsskulder på ett enhetligt sätt. Bortfallet av den säkerhet som beskattningsrätten och kyrkolagen har inneburit för anställda och tidigare anställda med kyrkokommunala villkor kan kompenseras genom att en del av kyrkofondens kapital tas i anspråk. För att underlätta ett samlat tryggande av pensionsskulderna bör därför ett bidrag på betalas ur kyrkofonden. Regeringen utgår från att dessa medel fördelas proportionerligt. Många kyrkokommuner kommer säkert ha svårt att för relationsändringen dels avsätta medel motsvarande hela sin pensionsskuld, dels betala särskild löneskatt på avsättningen. Åtskilliga arbetsgivare har långsiktigt bundit upp medel avsedda för pensionsåtaganden i fasta anläggningstillgångar. Andra har inte gjort några avsättningar alls för sina pensionsförpliktelser. Ett krav på att alla kyrkokommuner skall fondera sina åtaganden i samband med relationsändringen genom att avsätta medel till pensionsförsäkring eller pensionsstiftelse är därför inte realistiskt. En successiv fondering bör därför göras möjlig. En överväldigande majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget om en tioårig övergångsperiod för att fondera pensionsskulden. Kammarkollegiet och anser däremot att är tillräckligt för att de kyrkliga arbetsgivarna skall kunna fondera den återstående pensionsskulden. Arbetstagarnas fackliga organisationer har inte några invändningar mot den föreslagna övergångsperioden. Med hänsyn till arbetsgivarnas skiftande ekonomi och remissutfallet bör enligt regeringens uppfattning den väljas. Detta innebär naturligtvis inte något hinder mot en tidigare fondering. Det torde ligga i varje kyrklig arbetsgivares intresse att fondera sina historiska pensionsåtaganden, eftersom kostnaderna blir större ju längre man väntar. efter relationsändringen bör således samtliga arbetsgivare inom ha fonderat alla sina historiska pensionsåtaganden. De arbetsgivare som inte har möjlighet att genast fondera medlen bör vara skyldiga att kreditförsäkra pensionsskulden. En klar majoritet av remissinstanserna tillstyrker detta förslag. Det alternativ som erbjuds på svensk arbetsmarknad är kreditförsäkring hos Försäkringsbolaget (). Den arbetsgivare som anlitar FPG måste betala en avgift för försäkringen. FPG är ett ömsesidigt försäkringsbolag som ägs av de försäkrade företagen. Enligt bolagsordningen meddelar FPG dock kreditförsäkring bara till arbetsgivare som bedriver näringsverksamhet. En ändring av bolagsordningen är således nödvändig för att FPG skall kunna lämna kreditförsäkring för kyrkliga pensioner. Om FPG inte ändrar sin bolagsordning eller om nya alternativ som erbjuder kreditförsäkring inte tillkommer bör bära ett solidariskt ansvar med sina organisatoriska delar för pensionsskulderna fram till dess att fondering har skett. Detsamma bör också gälla för de kyrkliga arbetsgivare som inte bedöms vara kreditvärdiga. Bland remissinstanserna är en stor majoritet positiv till att svarar för att pensionsskulderna infrias. Att staten, som inte har något kostnadsansvar för personal, skulle garantera eller på annat sätt ansvara för dessa åtaganden bör inte komma ifråga (jfr avsnitt 8.4.1). kommer efter relationsändringen få disponera kyrkofonden för kyrkliga ändamål, nämligen det som återstår av fondmedlen sedan ett kapital avsatts för pensionsåtagandena, se 9 § första stycket 1 lagen om införande av lagen om och prop. 1997/98:116 s. 114. får själv besluta om formerna för förfogandet över tillgångarna och om den närmare användningen av dessa, dock inom ramen för det fastlagda ändamålet. Att under en övergångstid garantera vissa historiska pensionsåtaganden torde ligga inom den ramen. Kyrkomötet har avstyrkt förslaget i vad det avser kreditförsäkring av pensionsskuld för kyrkogårdspersonal. Kyrkomötet anser att den särskilda avgift som alla som är folkbokförda i skall betala för att täcka kostnaderna för begravningsverksamheten (se avsnittet 4.4) motiverar undantag från kravet på kreditförsäkring av pensionsåtagandena för kyrkogårdspersonalen. I det nya kommunala pensions- och försäkringsavtalet PFA 98 finns särskilda föreskrifter om tryggande av pensionsutfästelser. För en kyrklig kommun tryggas utfästelserna intill genom beskattningsrätten (Kap. 8 § 33 mom. 1). Fr.o.m. då beskattningsrätten har upphört skall tryggandet ske på annat sätt (Kap. 8 § 33 mom. 2), t.ex. genom att teckna pensionsförsäkring i försäkringsförening, redovisa pensionsutfästelserna förenat med kreditförsäkring eller på annat sätt enligt tryggandelagen. I avtalet görs inte något undantag från kravet på kreditförsäkring vad gäller pensionsåtaganden för kyrkogårdspersonal. Kyrkomötets hemställan om särbehandling av sådan personal skiljer sig alltså från vad de avtalsslutande parterna centralt har kommit överens om. Mot den bakgrunden är regeringen inte beredd att särbehandla denna personalkategori. Pensionskostnadsbidrag vid ändrat huvudmannaskap I samband med tidigare förändringar av huvudmannaskap mellan staten och kyrkokommunerna har regeringen beslutat om bidrag till pensionskostnader till vissa arbetstagare. Besluten grundar sig på en överenskommelse mellan staten, och om pensionskostnadsreglering med anledning av ändrat huvudmannaskap för viss verksamhet. ingicks en ny överenskommelse mellan samma parter som innebar bl.a. att överenskommelse fortsätter att gälla men att dess regelsystem fick en ny lydelse . Med tillämpning av överenskommelse har regeringen () fattat följande beslut om bidrag till pensions- kostnader för vissa yrkeskategorier i . För arbetstagare som har gått över från statligt reglerade tjänster hos domkapitel och stiftsnämnder till kommunalt reglerade tjänster hos stiftssamfälligheter (nr 7). För arbetstagare som har gått över från statligt reglerade kyrkomusikertjänster till kommunalt reglerade tjänster hos pastorat (nr 34). För arbetstagare med arbetsuppgifter inom folkbokföringen som har gått över från kommunalt reglerade anställningar till statligt reglerade tjänster vid en lokal skattemyndighet (nr 2). Principen i överenskommelsen är den att den tidigare arbetsgivaren betalar kostnadsbidrag när det står klart hur stor den allmänna pensionen blir för arbetstagaren. Överföring av medel från den ena huvudmannen till den andra sker således tidigast när den allmänna pensionen börjar betalas ut. Enligt överenskommelse är parterna överens om att kostnadsregleringar mellan statliga och kommunala pensionssystem bör avvecklas. Det är naturligt att kostnadsregleringarna beträffande vissa kyrkomusiker och stiftsanställda avvecklas i samband med relations- ändringen. Hela ansvaret för deras pensionsåtaganden bör ligga på . Kostnadsregleringarna beträffande vissa anställda vid lokala skattemyndigheter bör också avvecklas. För denna kategori bör hela ansvaret ligga på staten. bör få i uppdrag att utreda förutsättningarna för en avveckling av de kostnadsbidrag för pensionsförmåner åt vissa anställda som har övergått från statlig till kyrkokommunal anställning eller omvänt. 8.5.5 Övrig offentliganställd personal Regeringens förslag: Övergången av rättigheter och skyldigheter skall även omfatta pensionsrättigheterna för de anställda vid . skall svara för de pensionsåtaganden som för relationsändringen gäller för dessa anställda. Utredningens förslag: En uppgörelse träffas mellan staten och den nya arbetsgivaren om gjorda pensionsåtaganden för de anställda vid och för dem som tjänstgör vid . Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invänd- ningar mot utredningens förslag. kyrkomöte tillstyrker regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag: Av samma skäl som regeringen framför beträffande biskopar och präster i avsnitt 8.5.3 bör övergången av rättigheter och skyldigheter även omfatta pensionsrättigheterna för dem som är anställda vid . skall svara för de pensionsåtaganden som för relations- ändringen gäller för dessa arbetstagare. Som framgår av avsnitt 8.4.5 är det inte möjligt att avgöra om det blir fråga om en verksamhetsövergång eller inte för de anställda i Kammarkollegiet som tjänstgör vid .