prop · GM03119 · 1999-01-01 00:00:00 — 6 § Pensionsförmåner och skadeersättningar enligt 3 kap. 4 § 3 och 4 samt 5 § 1 och 3 utges för tid då den försäkrade vistas utomlands så länge rätten till förmånen består. Detta gäller också i fråga om föräldrapenning över garantinivå enligt 3 kap. 4 § 2, 1. om barnet är bosatt i , eller 2. om medger det, när ett barn hämtas i samband med adoption. För tydlighets skull anges i paragrafen att sådana förmåner för vilka be- gränsningarna i 5 § inte skall gälla kan betalas ut för tid då den förmåns- berättigade vistas utomlands så länge han är försäkrad för förmånen en- ligt 2 och 3 kap., dvs. på samma villkor som gäller vid vistelse i . Beträffande föräldrapenning över garantinivån gäller detta under förut- sättning att barnet fortfarande anses bosatt i , i syfte att för denna speciella förmån ändå behålla någon anknytning till under den långa tid som förmånen kan lämnas. Gemensamma bestämmelser 7 § För utbetalning av en förmån utomlands får krävas bevis om att rätten till förmånen består. En liknande bestämmelse finns i bl.a. 16 kap. 13 § AFL som avser pen- sion och som föreslås bli upphävd. Anmälan och handläggning av ärenden Anmälan till 1 § Den som bosätter sig i och som inte är folkbokförd här skall anmäla sig till den försäkringskassa som avses i 4 §. Bosättningsbaserade förmåner enligt 3 kap. 1 och 2 §§ får inte utges tillbaka än före den månad då anmälan gjordes eller på annat sätt fick kännedom om bosättningen. Den som avses i 2 kap. 2 § första stycket och som inte är folkbokförd här skall anmäla sig till den försäkringskassa som avses i 5 § andra stycket. Den som bosätter sig i och som inte är folkbokförd här i landet skall enligt paragrafen anmäla bosättningen till (jfr nuvarande 1 kap. 5 § andra stycket AFL). Vilken försäkringskassa som anmälan skall göras till framgår av 4 §. Syftet med anmälningsskyldig- heten är att ges möjlighet att pröva om anmälaren kan bli försäkrad för bosättningsbaserade förmåner. Vidare finns en bestäm- melse som begränsar möjligheten till retroaktiv utbetalning av förmåner. Bosättningsbaserade förmåner skall enligt denna bestämmelse inte kunna utges tillbaka än tredje månaden före den då anmälan har gjorts eller på annat sätt fått kännedom om bosätt- ningen (jfr nuvarande 1 kap. 5 § första stycket AFL). Bestämmelsen av- ser endast utgivande av förmåner och hindrar således inte att t.ex. tillgo- doräknande av försäkringstid för garantipension sker till- baka. Andra stycket avser s.k. direktutsända som inte återvänder till före det att de sänds ut på nytt. 2 § Arbetsbaserade förmåner enligt 3 kap. 4 § samt 5 § 2 och 3 får inte utges tillbaka än före den månad då för- säkringskassan fick kännedom om arbetet. En anmälan om arbete i som görs av den som arbetar här utan att vara bosatt i landet skall lämnas till den försäkringskassa som avses i 5 §. Lagrådet har påpekat att paragrafen saknar motsvarighet till 1 § första styckets anmälningsskyldighet och forum och har lämnat ett förslag till skrivning härom. På grund av administrativa skäl införs inte någon an- mälningsskyldighet. Paragrafen har dock omformulerats efter det att förslaget lämnades till Lagrådet. Liksom är fallet beträffande de bo- sättningsbaserade förmånerna (se föregående paragraf) gäller restrik- tioner mot retroaktiva utbetalningar för arbetsbaserade förmåner. Be- gränsningen innebär att arbetsbaserade förmåner inte utges tillbaka än före den månad då fick kännedom om arbetet. För en person som arbetar här i landet utan att vara bosatta här krävs normalt då att denna har anmält arbetet till försäk- ringskassan för att kassan skall få sådan kännedom. För den som också är bosatt här i landet lämnar normalt att få kännedom om arbetet genom information från skattemyndigheten. Detta framgår av paragrafens första stycke. Där framgår också att begränsningen inte gäller i fråga om arbetsskadeförmåner. I andra stycket anges att om en anmälan om arbete i görs av den som inte är bosatt här skall han eller hon göra den till den försäk- ringskassa som avses i 5 §, vilket i praktiken är samma kassa som om denne hade varit bosatt här. Av skäl som utvecklats i avsnitt 11.1 före- ligger således inte någon generell skyldighet för den som kommer till för att arbeta att anmäla sig till . 3 § Den som lämnar för som kan antas ha betydelse för rätten till förmåner enligt 2 eller 4 kap. skall anmäla detta till den försäk- ringskassa som avses i 4 6 §§. I paragrafen anges att den som lämnar för som kan antas ha betydelse för rätt till förmåner skall anmäla detta till försäkrings- kassan. Den som uppbär någon socialförsäkringsförmån och lämnar skall anmäla detta till . Även den som upphör att arbeta i utan att då vara berättigad till någon socialförsäk- ringsförmån och lämnar landet skall göra en anmälan om detta till försäk- ringskassan. Sådan anmälningsskyldighet bör dock inte föreligga om den förvärvsarbetande aldrig anmält sig hos eller av annat skäl inte blivit registrerad där. Vidare måste den som lämnar än liksom göra en anmälan om detta. Eftersom ut- givande av förmåner vid utlandsvistelse i många fall enligt 4 kap. skall vara ytterligare begränsad, kan anmälningsskyldighet föreligga även vid utlandsvistelser understigande . Beslutande försäkringskassa m.m. 4 § Ett ärende som skall avgöras av en allmän försäkringskassa och avser någon som är bosatt i skall avgöras av den försäkringskassa inom vars verksamhetsområde den enskilde var folkbokförd föregående år. Om den enskilde inte var folkbokförd i före- gående år, skall ett ärende avgöras av den försäkringskassa inom vars verksamhetsområde den enskilde är bosatt vid årets ingång. Sker bosätt- ningen , skall ärendet avgöras av den försäkringskassa inom vars verksamhetsområde bosättningen sker. 5 § Ett ärende som skall avgöras av en allmän försäkringskassa och avser någon som inte är bosatt i skall avgöras av den försäkringskassa inom vars verksamhetsområde den enskilde regelmässigt tillbringar sin dygnsvila. Om dygnsvilan inte tillbringas i , skall ärendet avgöras av den försäkringskassa inom vars verksamhetsområde den enskilde regelmässigt arbetar. Är den enskilde skall ärendet, om det inte avser pension, avgöras av allmänna försäkringskassa. Om det inte med stöd av första stycket kan bestämmas till vilken för- säkringskassa ärendet hör, skall ärendet avgöras av all- männa försäkringskassa. 6 § Ärenden som gäller personer vilka har rätt till förmåner som familje- medlemmar skall alltid avgöras av samma försäkringskassa som skall avgöra ett ärende angående den från vilken de härleder rätten till för- måner. Ett ärende, som avser någon som omfattas eller väljer att omfattas av svensk lagstiftning enligt artikel 16 i förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföre- tagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, skall avgöras av allmänna försäkringskassa. I paragraferna finns bestämmelser om vilken försäkringskassa som är behörig att fatta beslut när det gäller personer som bor i (4 §) eller som arbetar här i landet utan att vara bosatta här (5 §) eller som i EG-fall främst är familjemedlemmar till personer som avses i 5 § (6 §). Bestämmelserna har sin motsvarighet i nuvarande bestämmelser i 1 kap. 4 § AFL samt i 5, 7 och 8 §§ i RFFS 1998:11. Bestämmelsen i 5 § andra stycket är dock ny. Enligt den skall, om det inte på annat sätt kan be- stämmas till vilken försäkringskassa ett ärende hör, ärendet avgöras av allmänna försäkringskassa (jfr 8 kap. 2 § LAF) Nämnda försäkringskassa skall även avgöra ärenden om pension såvitt gäller ut- ländska sjömän. Lagrådet har föreslagit att 6 § första stycket skall om- formuleras. Paragrafen har formulerats i enlighet med lagrådets förslag. Övriga bestämmelser 7 § Vid tillämpningen av denna lag skall följande bestämmelser i lagen (1962:381) om allmän försäkring tillämpas: 18 kap. 46 och 47 §§ om tillsyn, 20 kap. 2 a § om provisoriskt beslut, 20 kap. 4 § om återbetalning, 20 kap. 8 § om uppgiftsskyldighet för den enskilde, 20 kap. 9 § om uppgiftsskyldighet för myndigheter och arbetsgivare m.fl., 20 kap. 10 § om omprövning av en försäkringskassas beslut, 20 kap. 10 a § om ändring av en försäkringskassas beslut, och 20 kap. 11 13 §§ om överklagande av beslut m.m. I paragrafen anges det att vissa bestämmelser i skall tillämpas vid tillämpningen av Sofl. Detta innebär dock inte att de i paragrafen angivna lagrummen uteslutande skall tillämpas utan även andra icke angivna be- stämmelser kan komma att tillämpas. Ikraftträdande och övergångsbestämmelserna 1. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i denna lag om personer som lämnar eller kommer till skall tillämpas även på personer som före har lämnat respektive kommit till landet. Har arbete upphört oktober december skall efterskyddstiden i 2 kap. 6 § andra stycket räknas från lagens ikraftträ- dande. Den som vid lagens ikraftträdande uppbär hustrutillägg enligt över- gångsbestämmelserna till lagen (1998:708) om upphävande av lagen (1994:309) om hustrutillägg i vissa fall då make uppbär folkpension, är fortfarande försäkrad för denna förmån. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om bosättningsbaserad folkpension i form av ålderspension för den som är född eller tidigare. Lagen träder i kraft . I punkt 2 anges att bestämmelserna i lagen angående personer som lämnar eller kommer till skall gälla även dem som har lämnat eller kommit till före det att lagen träder i kraft. Detta innebär exempelvis att den som har lämnat före kan få en längre bosättningsbaserad försäkringstid. Å andra sidan kan den som kommit hit före nämnda tidpunkt i vissa undantagsfall komma att förlora sin försäkringstillhörighet eftersom vissa personer enligt de nya bestämmelserna inte längre kommer att anses bosatt här. Som exempel på denna kategori kan nämnas en person som kommer hit för att studera och inte är berättigad till utbildningsbidrag för doktorander (se även avsnitt 15.2). Det kan också förekomma att en person kan återfå sin försäkringstillhörighet, som exempel kan nämnas en biståndsarbetare som före lagens ikraftträdande lämnar för än men för högst . Vid lagens ikraftträdande återfår en sådan person sin försäkringstillhörighet. I punkt 3 anges att efterskyddstiden skall räknas från om den enskilde har arbete som upphört oktober december . Med uttrycket har arbete upphört avses att den enskilde inte längre har något arbete som grundar rätt till arbetsbase- rad försäkring. Den som enligt gällande praxis avslutar ett arbete med avsikt att påbörja ett nytt arbete är fortfarande sjuk- penningförsäkrad utifrån den inkomst som han hade av det arbetet. För att övergången till de nya reglerna inte skall innebära att en sådan person kan komma att stå helt oförsäkrad för sjukpenning vid ikraftträdandet införs denna bestämmelse. I punkt 4 stadgas att den som vid lagens ikraftträdande uppbar hustru- tillägg enligt övergångsbestämmelserna till lagen (1998:708) om upp- hävande av lagen (1994:309) om hustrutillägg i vissa fall då make uppbär folkpension alltjämt är försäkrad för denna förmån. I punkt 5 anges att äldre bestämmelser fortfarande gäller för dem som är födda eller tidigare avseende den bosättningsbaserade folkpen- sionen i form av ålderspension. Detta innebär att möjligheten att beräkna folkpension i form av ålderspension i förhållande som tillgodoräk- nats som bosättningsår, s.k. 40-delsberäkning, kvarstår för de angivna årsgrupperna. 16.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 1 kap. 3 § I paragrafen införs i enlighet med avsnitt 5.4 en ny bestämmelse, som innehåller upplysningar om att det i socialförsäkringslagen (SofL) finns bestämmelser om vem som är försäkrad för olika förmåner enligt AFL. Vidare anges att SofL även innehåller bestämmelser om förmåner vid utlandsvistelse och om handläggning av ärenden, m.m. Bestämmelserna i är generellt tillämpliga på förmåner enligt AFL. Beträffande inne- hållet i SofL hänvisas till författningskommentaren till den lagen (jfr 1 kap. 3 § SofL). Paragrafens nuvarande bestämmelser, som upphävs, reglerar vem som är försäkrad enligt AFL. Till dessa upphävda bestämmelser hör bl.a. den s.k. ettårsregeln angående utlandsvistelse samt de särskilda utsändnings- reglerna för statsanställda och deras medföljande familjemedlemmar. I stället för de upphävda reglerna tillämpas bestämmelserna i 2 och 3 kap. SofL. 4 och 5 §§ Förslaget innebär att bestämmelserna i 4 och 5 §§ om inskrivning hos allmän försäkringskassa upphävs, eftersom inskrivning enligt avsnitt 5.3 och 11.1 inte längre skall vara något försäkringsvillkor. Jfr numera i stället forumbestämmelserna i 5 kap. SofL. 2 kap. 8 § Nuvarande bestämmelser i denna paragraf upphävs. I stället tillämpas bestämmelserna i (bl.a. 3 kap. 1 och 16 §§ ). 2 kap. 10 § Nuvarande bestämmelser upphävs i vad de hänför sig till inskrivnings- förhållandena. Vilken kassa som är behörig att fatta beslut skall nämligen inte längre bestämmas med hänsyn till den försäkrades inskrivningsför- hållanden. Generella bestämmelser om behörig försäkringskassa finns i stället i 5 kap.SofL. Nuvarande bestämmelser i första stycket ersätts av 5 kap. 4 6 §§ SofL. Den nu gällande bestämmelsen i första stycket andra meningen om att en försäkringskassa kan uppdra åt en annan försäk- ringskassa att pröva vissa frågor behålls dock. Andra stycket andra meningen har omformulerats eftersom inskrivningsinstitutet har utmönst- rats. 3 kap. 1 § Ändringarna i första stycket innebär bl.a. att det för rätt till sjukpenning inte längre skall krävas att den försäkrade är inskriven hos allmän försäk- ringskassa. Inskrivning skall inte längre vara något försäkringsvillkor. Vem som är försäkrad framgår numera av 1 kap. 3 § AFL jämförd med 3 kap. 4 § 1 SofL. Den nu gällande bestämmelsen i andra stycket upp- hävs, eftersom inskrivning hos inte skall vara något villkor för rätt till sjukpenning. 2 § Bestämmelserna i första stycket ändras på så sätt att SGI skall beräknas efter den försäkrades årliga inkomst i pengar från arbete här i landet. Liksom hänförs sådan inkomst till antingen inkomst av anställning eller inkomst av annat förvärvsarbete. Vidare slopas den nuvarande be- stämmelsen (andra meningen) att ersättning från en utländsk arbetsgivare inte skall anses utgöra inkomst av anställning, om det är fråga om arbete i dennes verksamhet utomlands. Det avgörande för om en person omfattas av den arbetsbaserade för- säkringen (t.ex. sjukpenning) skall, som har utvecklats i avsnitt 7, vara att han eller hon arbetar i . Detta medför bl.a. att avgörande för om en inkomst är sjukpenninggrundande alltid skall vara att den avser arbete här i landet. I detta hänseende skall det normalt sakna betydelse om en arbetsgivare är svensk eller utländsk. Bestämmelser om vad som avses med arbete här i landet finns i 2 kap. 7 10 §§ SofL (jfr nya 1 kap. 3 § AFL). 2 a § Enligt nuvarande bestämmelse i första stycket anses ersättning från en utländsk arbetsgivare som inkomst av annat förvärvsarbete, om ersätt- ningen avser arbete som utförts här i landet samt arbetsgivaren och ar- betstagaren kommit överens om att hänföra ersättningen till sådan in- komst (s.k. omvänt likställighetsavtal). Ersättning från en sådan arbetsgivare skall även kunna hän- föras till inkomst av annat förvärvsarbete, om det föreligger ett omvänt likställighetsavtal. Däremot behöver det vid prövningen av om ersätt- ningen utgör inkomst av annat förvärvsarbete inte längre uppställas något särskilt krav på att intäkten avser arbete här i landet. Som framgår av kommentaren till 3 kap. 2 § första stycket är en inkomst sjukpenning- grundande endast om den grundas på eget arbete här i landet. Avser en inkomst arbete utomlands är den inte förmånsgrundande. Ett generellt försäkringsvillkor för de arbetsbaserade förmånerna, t.ex. sjukpenning, skall enligt 3 kap. 6 § SofL vara att den enskilde arbetar i . Vad som anses som arbete i prövas enligt bestämmel- serna i 2 kap. 7 10§§ SofL. 5 § Ändringarna i första stycket innebär följande. Liksom skall besluta om en försäkrads tillhörighet till sjukpenning- försäkringen. Kravet på att detta skall ske i samband med inskrivning av den försäkrade slopas, eftersom inskrivning inte längre skall vara ett försäkringsvillkor. Kassan skall också fastställa SGI för den försäkrade. För en försäkrad som inte är bosatt här i landet skall besluten fattas efter att det har gjorts inkomstanmälan hos kassan. Omprövning av sjukpen- ningförsäkringen skall kunna ske i samma situationer som . 5 b § För biståndsarbetare m.fl. som varit utsända till ett annat land för arbete för arbetsgivarens räkning skall, liksom , gälla särskilda bestäm- melser för beräkning av SGI. Vid återkomsten till skall SGI fast- ställas till lägst det belopp som utgjorde SGI före utlands- resan. Bestämmelserna i detta lagrum ändras på så sätt att den avsedda per- sonkategorin definieras i 2 kap. 4 § SofL. Denna ändring är föranledd av att den aktuella kategorin skall vara försäkrad för samtliga bosättnings- baserade förmåner. Skälen härför har utvecklats ovan i avsnitt 8.5. Nuva- rande begränsning till utlandsvistelser som varat i högst slopas. För att omfattas av bestämmelserna om biståndsarbetare m.fl. krävs, som an- ges i 2 kap. 4 § SofL, i stället att den enskildes utlandsvistelse kan antas vara längst . Föreskrifterna om medföljande familjemedlemmar slopas. I stället till- lämpas motsvarande bestämmelser i 2 kap 6 § SofL. 13 § Nuvarande bestämmelser upphävs i vad de hänför sig till inskrivnings- förhållandena. Vilken kassa som är behörig att fatta beslut skall nämligen inte längre bestämmas med hänsyn till den försäkrades inskrivningsför- hållanden. Generella bestämmelser om behörig försäkringskassa finns i stället i 5 kap. SofL. Nuvarande bestämmelser i första stycket ersätts av 5 kap. SofL. 4 6 §§. Den nu gällande bestämmelsen i första stycket andra meningen om att en försäkringskassa kan uppdra åt en annan försäkringskassa att pröva vissa frågor behålls dock. 15 § Bestämmelsen i nuvarande första stycket e upphävs. I övrigt är paragra- fen oförändrad. I stället för nuvarande bestämmelser om sjukpenning för tid när försäkrade vistas utomlands skall bestämmelserna om förmåner vid utlandsvistelse i SofL tillämpas. Bestämmelser om arbetsbaserade förmåner, t.ex. sjukpenning, finns i 4 kap. 5 och 6 §§ SofL. 4 kap. 1 § I första stycket slopas inskrivning hos som villkor för rätt till föräldrapenningförmåner, eftersom inskrivning inte längre skall utgöra ett villkor för försäkring. Enligt bestämmelsen har en försäkrad förälder rätt till föräldrapenningförmåner. Vem som är försäkrad för så- dana förmåner regleras i 3 kap. SofL (3 kap. 1 § 2 föräldrapenning på garantinivån, 3 kap. 4 § 2 föräldrapenning över garantinivån och till- fällig föräldrapenning). 3 § I paragrafen har hänvisningen till 1 och 9 §§ tagits bort. Denna hänvis- ning har slopats på grund av att den är obehövlig. 9 § Bestämmelsen i nuvarande första stycket slopas. Inskrivning hos försäk- ringskassan under minst skall inte längre vara något villkor för rätt till föräldrapenning. Särskilda kvalifikationsregler finns i 4 kap. 6 § AFL. Dessa innebär att föräldern skall ha varit försäkrad för sjukpenning över garantinivån under minst före barnets födelse eller beräknad tidpunkt härför, om föräldrapenning över garanti- nivån skall betalas med belopp motsvarande förälderns sjukpenning. De föreslagna bestämmelserna i första stycket motsvarar dem i nu- varande andra stycket med den skillnaden att villkoret om inskrivning slopas. I andra stycket införs en ny bestämmelse om biståndsarbetare m.fl. Be- stämmelsen ersätter den i nuvarande tredje stycket. I avsnitt 8.5 och i författningskommentaren till 2 kap. 4 § SofL har närmare redogjorts för vad som skall gälla för biståndsarbetare m.fl. Det kan här nämnas att grundläggande förutsättningar för att en biståndsarbetare skall omfattas av svensk socialförsäkring är att han eller hon arbetar som anställd i så- dant svenskt organ som anges i 2 kap. 4 § SofL och att utlandsvistelsen vid utresan kan antas vara längst . Vid bestämmande av om villko- ret om försäkring för viss sjukpenning är uppfyllt skall bortses från tiden för utlandsvistelsen (den fasta tidsbegränsning har utsträckts till ). 5 kap. 1 § Ändringen i första stycket innebär att villkoret om bosättning i för att ha rätt till folkpension överförs till SofL. Detta är en följd av att försäkringsvillkoren för de olika socialförsäkringsförmånerna skall regle- ras i SofL. Enligt 3 kap. 1 § 3 och 2 § 12 SofL är den som är bosatt i försäkrad för folkpensionsförmåner. Det nuvarande andra stycket slopas. Svenskt medborgarskap skall nämligen inte längre ge rätt till särskilda förmåner. Förslaget har motiverats i avsnitt 5.2 och 5.3. 2 § Denna bestämmelse skall upphöra att gälla. I stället tillämpas bestämmel- serna i 3 kap. 2 § 12 SofL, vilket innebär att den som är bosatt här i lan- det även kommer att vara försäkrad för vårdbidrag och handi- kappersättning. 6 § I denna paragraf införs nya bestämmelser om bosättningstid i . Enligt huvudregeln i 6 § a skall bestämmelserna om bosättning i i 2 kap. SofL läggas till grund för bedömning av om en person skall anses bosatt här (se författningskommentarerna till 2 kap. 1 6 §§ SofL). Den tid som en person vid tillämpning av bestämmelserna i anses bosatt här i landet tillgodoräknas som bosättningstid. Bestämmelsen i 6 § a ersätter nuvarande bestämmelser i första stycket a (om folkbokföring), första stycket c och femte stycket (om biståndsarbetare m.fl.), första stycket f (om utlandsstuderande) samt tredje stycket (om statsanställda som har utsänts). För de särskilda personkategorierna statsanställda, bi- ståndsarbetare och utlandsstuderande tillämpas bestämmelserna i 2 kap. 2, 4 6 §§ SofL. Under b införs en bestämmelse som motsvarar den i nuvarande första stycket b. En här i landet bosatt person som har ansökt om uppehållstill- stånd skall som bosättningstid tillgodoräknas även tid som förflutit mellan tidpunkten för ansökan om uppehållstillstånd enligt 1 kap. 4 § UtlL och bosättning enligt 2 kap. SofL. Detta gäller bara tid under vilken han eller hon har vistats här oavbrutet. Det nuvarande folkbokförings- kravet ersätts av bosättningsbestämmelserna i 2 kap. SofL. Någon hän- visning görs inte till äldre bestämmelser som motsvarar 1 kap. 4 § UtlL, eftersom de nya bestämmelserna skall tillämpas enbart på förhållandena efter bestämmelsernas ikraftträdande (se nedan). Bestämmelsen under c överensstämmer med den i nuvarande andra stycket. I övrigt kan nämnas att bestämmelserna i nuvarande första stycket d och e samt i fjärde, sjätte och sjunde styckena slopas. Punkt d skulle t.ex. numera får en helt annan innebörd än tidigare och passar inte in i det nya tudelade försäkringssystemet. Övriga regler avser i princip äldre förhållanden. De nya bestämmelserna om bosättningstid skall tillämpas på förhållan- den som inträffat efter bestämmelsernas ikraftträdande. Som framgår av tredje punkten övergångsbestämmelserna skall äldre bestämmelser till- lämpas beträffande tillgodoräknande av bosättningstid i enligt 5 kap. med avseende före ikraftträdandet. Annorlunda uttryckt innebär detta att nuvarande bestämmelser skall även tillämpas vid bedömning av om bosättningstid skall tillgodoräknas för tid före ikraftträdandet. 16 § Nuvarande bestämmelser i detta lagrum skall upphöra att gälla. I stället tillämpas bestämmelserna i 4 kap. 4 § SofL 11 kap. 1 § I första stycket läggs det till att den inkomst som grundar rätt till tilläggs- pension är inkomst av förvärvsarbete, här i landet. Vad som avses med förvärvsarbete här i landet framgår av 2 kap. 7 10 §§ SofL 16 kap. 1 § I nuvarande lydelse av första stycket föreskrivs bl.a. att utan att ansökan därom har gjorts i vissa fall skall besluta om hel ålderspension till en hos kassan inskriven pensionsberättigad från och med den månad han fyller .