prop · GM031D12 · 1999-01-01 00:00:00 — Det finns också fortsatt behov av metodutveckling som kräver särskild finansiering. Den vikt som läggs vid utveckling av integrerade och hållbara jordbrukssystem är en ömsesidigt angelägen fråga i såväl som i-länderna i syfte att trygga livsmedelsäkerheten . Forskning, metodutveckling och kapacitetsuppbyggnad kring växtgenetiska resurser är ett exempel på en sådan uppgift. Ett annat angeläget område är integrerad vattenresurshantering. Kapacitetsuppbyggnad och nätverksbyggande är en etablerad profilfråga för och bör fortsatt prioriteras, inte minst genom stöd till Global Water Partnership (GWP), vars sekretariat är placerat hos Sida. De erfarenheter som på detta sätt vävs samman mellan multilaterala och bilaterala givare och mottagarna motiverar fortsatt starkt stöd. Den ökade uppmärksamhet som riktats mot världens sårbara kustzoner kombinerar angelägna frågeställningar om långsiktigt hållbara livs-system kring mänskliga aktiviteter. Såväl boendemiljöer som sötvatten- och miljöer hotas av ohållbar produktion och konsumtion. Regeringen finner anledning att fästa stor uppmärksamhet vid denna problematik, särskilt inför nästa års möte med FN:s kommission för hållbar utveckling (CSD), som behandlar frågor samt konsumtions- och produktionsmönster. När det gäller frågor som rör ett hållbart nyttjande av tropiska skogar anser regeringen att den betoning som görs på utveckling av jordbruket för småbrukare fortsatt bör gälla i syfte att höja produktiviteten i jordbruket och därmed få till stånd ett mer hållbart skogsbruk. De internationella överenskommelser på miljöområdet som anslutit sig till ställer delvis nya och annorlunda krav på utvecklingssamarbetet, men utgör också en källa till förnyat erfarenhetsutbyte mellan olika biståndskanaler samt aktualiserar andra typer av finansiering. Även inom ramen för pågående miljöförhandlingar finns anledning att i utvecklingssamarbetet höja uppmärksamheten på behovet av eventuella omprioriteringar i landstrategiarbetet. Det stöd till internationella och enskilda organisationer som finansierats under särskilda miljöprogram för utvecklings- och metodarbete är angeläget för att föra in nya kunskaper och erfarenheter i det landramsfinansierade utvecklingssamarbetet. Det kan finnas skäl att fördjupa dessa erfarenheter för att på så sätt bygga allianser med samarbetsparterna i . En sådan dialog skulle kunna bana väg för ömsesidiga mål för hållbar utveckling. Ekonomiska reformer Målet för verksamhetsgrenen är att stödja länder som genomför ekonomiska reformprogram syftande till ekonomisk tillväxt och hållbar utveckling. Stödet skall utgöra ett incitament till fortsatta reformer och anpassas till specifika behov och förutsättningar i enskilda länder. Ekonomiska reformer är en förutsättning för långsiktig ekonomisk och social utveckling och en effektiv fattigdomsbekämpning. Många av de länder som erhåller svenskt stöd har genomfört reformprogram i mer än ett årtionde. Resultaten är överlag positiva vad gäller makroekonomisk stabilitet och tillväxt. För att uppnå hållbara förbättringar krävs dock att reformprocessen fördjupas och mer inriktas på strukturella och institutionella reformer. Flertalet länder som erhållit svenskt stöd har emellertid en tung skuldbörda som försvårar reformprocessen och som måste angripas för att nå en stabil ekonomisk utveckling. Stödet till ekonomiska reformer koncentreras till fattiga länder med svår skuldsituation, som genomför ekonomiska reformprogram med tydlig inriktning på fattigdomsbekämpning. Stödet ges främst till länder med vilka bedriver långsiktigt utvecklingssamarbete och i samordning med IMF, och andra givare. har samarbetet koncentrerats till sex länder, varav är störst, och utgått i form av generellt budgetstöd och skuldlättnader. Den positiva makroekonomiska utvecklingen i flera länder har också medfört en ökad aktivitetsnivå. Regeringen har prioriterat och internationellt verkat för en långsiktig lösning på skuldkrisen för de fattigaste och mest skuldsatta länderna. 1996 lanserade IMF och ett initiativ för skuldlättnader för de mest skuldtyngda länderna (det s.k. HIPC- initiativet). Initiativet, som bygger på skuldländernas egna reformansträngningar, omfattar alla typer av fordringsägare och syftar till att ge länderna en hållbar skuldsituation. behandlade IMF och styrelser sju skuldsatta länder. analyseras skuldsituationen i ytterligare sex länder. Med denna takt skulle två tredjedelar av HIPC-länderna ha nått beslutspunkt . Initiativet har kritiserats för att vara otillräckligt, genomföras för långsamt och inte omfatta alla behövande länder, bl.a. av 2000, som förespråkar mer radikala avskrivningar av skulderna. Regeringen kommer aktivt att verka för att det finns beslut om eller en plan som erbjuder tillräcklig skuldreduktion för en hållbar lösning för varje land. Länderna som kvalificerar för HIPC behöver också skuldlättnader och betalningsbalansstöd fram till den tidpunkt när skuldlättnad inom HIPC utfaller. Stödet är extra viktigt eftersom länderna annars riskerar att inte kunna uppfylla villkoren. kommer därför i vissa fall att omvandla en del av sina lån till gåvor . kan det dessutom vara berättigat med ett fortsatt svenskt stöd även efter den tidpunkt då HIPC utfallit. Regeringen avser bidra till HIPC-initiativet successivt under dess genomförande. För svenskt vidkommande lämnas bidrag i form av stöd till den s.k. , som skall finansiera skuldlättnader till och de regionala utvecklingsbankerna eller för en del av kostnaden i samband med de skuldavskrivningar () som aviserats inom , som en del av HIPC-initiativet. bidrag till IMF:s särskilda facilitet för stöd till fattiga länder som genomför strukturanpassning, ESAF (Enhanced Structural Adjustment Facility) har lämnats från delposten Ekonomiska reformer. Forskningssamarbete Målet för forskningssamarbetet är att stärka utvecklingsländernas forskningskapacitet och främja utvecklingsinriktad forskning internationellt och i . har Sida utarbetat en strategi för forskningssamarbetet på medellång sikt, Riktlinjer för forskningssamarbete och Forskningssamarbetet - vilka tillstyrkts av . Som underlag för stöd till nationell utveckling av forskningskapacitet har Sida också vidareutvecklat riktlinjer för samlat stöd till högre utbildning och forskning, s.k. universitetsstöd. Forskningssamarbetet med de fattigaste samarbetsländerna har förändrats mot ett samlat stöd till högre utbildning och forskning. Målet om utvecklingsinriktad forskning tillgodoses till stor del genom olika ämnesinriktade program, vilket inneburit en integration av forskningssamarbetet med andra verksamhetsgrenar. Verksamhetsgrenen har fått ökad betydelse för kapacitetsuppbyggnad, särskilt i . Utöver att producera viktig ny kunskap, har forskningen också en nyckelroll i utvecklingen av egen förmåga att tillgodogöra sig och tillämpa ny kunskap, inklusive att utveckla en högre utbildning av hög kvalitet. Insatser för stöd till forskning har därför stor betydelse inte minst för de fattigaste förmåga att på ett varaktigt sätt tillgodogöra sig resultatet av olika utvecklingsinsatser och utveckla en ökad egen kompetens inom olika sektorer. I ett antal forskningssvaga länder inriktas det bilaterala forskningssamarbetet på uppbyggande av en infrastruktur för forskning med fokus på stöd till utveckling av nationella universitet. I jämförelsevis mer forskningsstarka länder görs satsningar på mobilisering av existerande kapacitet och utveckling av projektsamarbete med svenska forskare inom områden av ömsesidigt intresse och bred u-landsrelevans. Den ämnesinriktade verksamheten bör fokuseras genom kopplingar till övrigt svenskt utvecklingssamarbete och de fyra handlingsprogrammen. Erfarenheten har visat att ett fruktbart sätt att förena det bilaterala forskningssamarbetet och ämnesinriktade regionala insatser är att stödja nätverk av samverkande nationella forskningsmiljöer. På detta sätt kan kapacitetsutveckling kombineras med forskning inom områden av gemensamt intresse. Ökade ansträngningar bör göras för att komplettera inomdisciplinär forskning med tematiska flerdisciplinära insatser eller för att få frågor belysta genom forskning inom andra discipliner än där de traditionellt behandlats, bl.a. som ett led i att främja policyrelevant forskning. Genom sammanslagningen av de tidigare biståndsmyndigheterna till nya Sida har det varit möjligt att genomföra en väsentlig utveckling av stödet till svensk u-landsforskning. Det särskilda program som SAREC tidigare utvecklat har kunnat utnyttjas för hela Sidas behov av utveckling av en svensk forskningsbas. Humanitärt bistånd och konfliktförebyggande Det humanitära biståndets mål är att rädda och skydda människoliv samt att bidra till att lindra följderna av väpnade konflikter och naturkata- strofer. En annan central målsättning är att bidra till att skapa förutsättningar för snara lösningar på humanitära kriser genom lokalt förankrade och med FN:s fredsarbete samstämmiga insatser av mer politisk art för konfliktlösning. Sida har i sin årsredovisning för redogjort för användningen av anslagna medel för humanitärt bistånd. Nära hälften av resurserna har använts för att lindra de omedelbara följderna av väpnade konflikter för civilbefolkningen. En stor del av det svenska humanitära stödet har vidare använts för tidig återuppbyggnad. Sida har bidragit till ökat svenskt deltagande i det humanitära biståndet samt ökad kostnadseffektivitet. har även bidragit till en förbättring av FN:s kapacitet att samordna humanitära insatser. Väpnade konflikter fortsätter att vara den främsta orsaken till den kvarvarande relativt höga, om än gradvis avtagande, nivån på internationellt humanitärt bistånd. Gemensamt för dessa konflikter är att de är inomstatliga och att civilbefolkningen, i strid mot gällande internationell humanitär rätt, utsätts för direkta angrepp. Respekten för internationell humanitär rätt och skydd av utsatt civilbefolkning fortsätter därför att vara hörnpelare i det humanitärpolitiska arbetet. Trots sin inomstatliga karaktär har de flesta pågående konflikter negativa effekter även på omgivande länders säkerhet. har därför blivit en allt viktigare aktör på det humanitärpolitiska området. har bland annat understrukit vikten av garanterad säkerhet för de humanitära hjälparbetarna och full respekt för den humanitära rätten samt den humanitära principen om obehindrat tillträde till nödställd befolkning. Som medlem i säkerhetsrådet har verkat för ett närmare samarbete mellan humanitära och politiska aktörer. Humanitära krisers lösning kräver politiska initiativ och kunskaper om de aktuella konflikternas specifika karaktär. Även om det humanitära biståndet skall verka fritt från andra bevekelsegrunder än de rent humanitära växer insikten om sambanden mellan politisk konfliktlösning och humanitär krislösning. Detta engagemang kommer att fortsätta även sedan det svenska medlemskapet i säkerhetsrådet har utlöpt. Regeringens handlingsprogram för konfliktförebyggande och skrift - om det humanitära imperativet i politiska kriser kommer att följas upp på en rad områden, bl.a avseende internflyktingars situation, barns utsatthet i väpnade konflikter, humanitär minröjning, det humanitära arbetets säkerhet, de lätta vapnens roll i att framkalla humanitära kriser, EU:s humanitära arbete samt en fortsatt konsolidering av FN:s roll i humanitärpolitiska kriser i enlighet med generalsekreterarens reformpaket . Regeringen är angelägen om att FN:s humanitära samordningskapacitet stärks när det gäller policyformulering och strategiskt samordnade insatser. I detta avseende stödjer FN:s humanitära koordinator som har en särskilt viktig roll i att värna om det humanitära tillträdet till nödlidande i konfliktsituationer. verkar också för en större auktoritet för samordningsorganet () där både FN-organ, () och internationella enskilda organisationer ingår. Välkommet är att nu också FN:s Högkommissarie för mänskliga rättigheter deltar i . stödjer en närmare samordning mellan det humanitära arbetet och de mänskliga rättigheterna. Detta blir särskilt aktuellt i samband med inrättandet av den , vars ändamål är att lagföra personer misstänkta för krigsbrott och andra övergrepp mot mänskligheten. Det humanitära biståndet utförs under svåra säkerhetsmässiga förhållanden. Odisciplinerade väpnade grupper och lättheten att få tag i handeldvapen bidrar till hög kriminalitet parallellt med att mer organiserade förband bedriver stridsaktiviteter. Utan föregående insikt i konflikten kan även den mest välmotiverade hjälpinsats påverka konfliktskeendet i negativ riktning. Sida har ägnat särskild uppmärksamhet åt dessa frågor och har på regeringens uppdrag utarbetat en strategi för hur konflikthantering bättre skall beaktas i det humanitära biståndet. Riktlinjer för insatser till förmån för barn som drabbats av väpnade konflikter har i detta sammanhang tagits fram. Regeringen välkomnar Sidas arbete och kommer att fördjupa samarbetet med biståndsmyndigheten när det gäller svensk finansiering av organisationer och insatser som berör konflikthantering i anslutning till det humanitära biståndet. Dramatiska klimatväxlingar förorsakade av det s.k. El Niño-fenomenet har genom översvämningar och extrem torka drabbat människor och länder i en oroväckande omfattning. Det finns anledning att förutse att en växande andel av det humanitära biståndet kommer att avse offer för naturkatastrofer. Ytterligare ett allvarligt problem är de omfattande bakslag i utvecklingen som dessa katastrofer förorsakar. De materiella förlusterna rör sig kring flera . I kampen om jordens ojämnt fördelade överlevnadsresurser råder ett nära samband mellan utvecklingsvillkor, naturkatastrofer och samhällsupplösande konflikter. Sida eftersträvar en tydligare utvecklingsdimension i det humanitära biståndet som konflikthantering ges en tydligare profil i det långsiktiga utvecklingssamarbetet. Den ökade uppmärksamhet som ägnats kvinnors särskilda utsatthet och ökade ansvarsbörda i konflikters spår, både inom FN och i , bör fortsätta. En betydande del av det humanitära biståndet kanaliseras genom olika FN-organ, främst UNHCR, WFP och . En annan viktig kanal är ICRC. Samtliga dessa organisationer erhåller också reguljära bidrag från regeringen. Regeringen har i samråd med Sida verkat för att samordningen mellan de olika stödformerna stärks och att Sida bidrar med sin kompetens i de olika organens styrelser. avser fortsätta de bilaterala humanitära konsultationerna med ifrågavarande organisationer som påbörjades . Sida är en viktig medaktör i dessa konsultationer. Regeringen avser även att fortsätta den rationalisering, framförhållning och tydlighet i bidragsgivningen till multilateral humanitär verksamhet som inletts i samråd med berörda organ och Sida. EU:s humanitära organisation (ECHO) tillhör en av världens största bidragsgivare för humanitär verksamhet. ECHO är därmed också en viktig partner i den humanitärpolitiska dialogen. Regeringen är angelägen om att det europeiska samarbetet mellan Kommissionen, dit ECHO hör, och medlemsländerna effektiviseras och fördjupas. Ett aktivt svenskt deltagande i ECHO:s arbete kommer därför att fortsätta. Sida har dels ett egenintresse av nära kontakter med ECHO, dels möjlighet att med sin kompetens bidra till det svenska agerandet i ECHO:s kommittéarbete. Regeringen finner det angeläget att svenska enskilda organisationer i ökad grad kommer i åtnjutande av bidrag från ECHO och kommer därför att verka för tydligare kriterier inom ECHO för gällande bidragsgivning. I detta sammanhang spelar också det nätverk som och Sida har med svenska enskilda organisationer en viktig roll. Sida ägnar särskild vikt åt att tillvarata svensk kompetens i det humanitära arbetet. Bland annat har engagerats såväl bilateralt som multilateralt, både av FN-organ och ECHO. Det är angeläget att dra lärdomar av dessa insatser för ett fortsatt aktivt svenskt deltagande i det internationella humanitära arbetet. En rad länder som erhåller humanitärt bistånd från har gjort det . Hit hör bl.a. , , , , och vissa . Sida har i sin årsredovisning särskilt redogjort för stödet till några av dessa länder. finner det angeläget att särskilda riktlinjer utarbetas för länder som antingen erhåller särskilt omfattande humanitärt bistånd eller som gjort detta utan lösning i sikte. Sida har utarbetat sådana riktlinjer för . Det fortsatta arbetet kring humanitära landspecifika riktlinjer kommer att diskuteras mellan och Sida. Det humanitära anslaget kommer även i fortsättningen att ligga på en hög nivå. Härtill kommer reguljära bidrag till de humanitära organen inom FN-systemet och ICRC från anslagsposten för det multilaterala utvecklingssamarbetet samt utrymme för humanitära insatser inom vissa landramar. Landramsstöd för humanitära ändamål har tidigare utgått till bland annat , och och beräknas även fortsättningvis bli aktuellt, särskilt i anslutning till naturkatastrofer. Stöd till enskilda organisationers utvecklingssamarbete Ett starkt och livaktigt civilt samhälle är fundamentalt i ett lands utveckling. De organisationer, formella och icke formella som utgör det civila samhället bereder människor möjligheter att tillsammans med andra delta i beslut och påverka sin situation. bidrar erfarenheterna från att verka tillsammans med andra i organiserad form till att det sociala kapitalet och en demokratisk kultur stärks. De svenska enskilda organisationernas förankring i vår folkrörelse- och folkbildningstradition är viktigt i stödet till utvecklingen av enskilda organisationer och ett civilt samhälle i samarbetsländerna. Målet för verksamhetsgrenen är att verka för att de svenska enskilda organisationernas verksamhet främjar utveckling av ett livskraftigt civilt samhälle och stärker de lokala organisationerna i samarbetsländerna. För verksamhetsgrenen har samarbetet alltmer inriktats på partnerskap i enlighet med uppställda mål. Alltfler organisationer riktar sin uppmärksamhet mot kapacitetsuppbyggnad och långsiktig samverkan med samarbetsorganisationen. Sida har strävat efter samordning och samverkan mellan organisationerna både nationellt och internationellt. De enskilda organisationernas utvecklingssamarbete spänner över en mängd olika verksamheter. Några organisationer bedriver tillsammans med sina partners påverkan i normativa frågor, t.ex. vad gäller mänskliga rättigheter eller barns rätt. Andra arbetar tillsammans med en lokal organisation som ger direkt stöd till särskilt utsatta eller marginaliserade målgrupper, t.ex. avseende hälsovård eller utbildning. Många organisationer kombinerar dessa båda förhållningssätt. Gemensamt för alla insatser är att de genomförs i samarbete med lokala partners i mottagarländerna. De flesta program eller projekt ligger nära den enskilde individen och bygger ofta på mål- gruppens deltagande från planeringsstadiet till slutförande av insatsen. Bland annat tack vare detta är de enskilda organisationernas insatser effektiva i att uppnå de direkta målen för verksamheten. Eftersom många personer engageras i de enskilda organisationernas utvecklingssamarbete, både i och i mottagarlandet, är verksamheten väl förankrad. Organisationerna har i samarbetet med sina partners utvecklat kontakter och nätverk som ger speciell kunskap, vilket kan ge dem en unik roll i bekämpandet av fattigdom. Att stärka fattigdomsinriktningen är fortsatt en viktig utmaning för de svenska organisationerna och skall ges prioritet i Sidas dialog med dem. har Sida tagit fram nya anvisningar för bidrag inom delposten för enskilda organisationer. Dessa har ett tydligt fokus på organisationsuppbyggnad och kompetensutveckling. Merparten av bidragen för utvecklingsinsatser genom folkrörelser och enskilda organisationer lämnas till 13 större organisationer med vilka Sida har ett långsiktigt samarbete baserat på fleråriga ramavtal. Dessa organisationer är Afrikagrupperna, , Forum Syd, Luther- hjälpen/Mission/, LO/, centrum, Pingstmissionens U-landshjälp, , Svenska Handikapporganisationers internationella biståndsförening (SHIA), , Svenska Röda Korset, UBV och Utan Gränser/SCC. Av dessa "ramorganisationer" är fem paraplyorganisationer för mindre organisationer, vilket innebär att över 200 enskilda organisationer beviljas bidrag. Svenska riksdagspartier och dem närstående organ kan söka bidrag för utvecklingsinsatser på samma premisser som övriga organisationer. Bidrag till partier i mottagarländerna lämnas inom ramen för stödet till demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna. De svenska folkrörelsernas utvecklingssamarbete är uttryck för solidaritet och engagemang. De svenska enskilda organisationerna har en viktig roll i information och opinionsbildning kring utvecklingsfrågor. Regeringen vill stödja detta genom att ge bidrag till informationsinsatser. Bidrag lämnas till ramorganisationerna och till studieförbund och fackliga organisationer. För att bättre utnyttja organisationernas informations- och bildningsverksamhet är det viktigt att såväl Sida som organisationerna verkar för en ökad samordning. Information, rekrytering och resursbasutveckling Information Målet för Sidas informationsverksamhet är att öka det svenska folkets intresse för och kunskaper om utvecklingsfrågor och utvecklingssamarbete. Sida har ansvar för att informera om utvecklingsfrågor, om det egna biståndet inklusive samarbetet med länder i , om EU:s gemensamma utvecklingssamarbete samt övergripande om multilateralt utvecklingssamarbete. Informationsverksamheten skall rikta sig mot hela samhället, även om ungdomar kanske är den viktigaste målgruppen. Sida kanaliserar även medel för informationsinsatser till enskilda organisationer. Totalt uppgick informationsinsatserna 1997 till , varav två tredjedelar kanaliserades via de enskilda organisationerna. Enligt de två undersökningar av allmänhetens attityder till utvecklingssamarbete som Sida publicerade respektive lever bilden fortfarande kvar av u-världen som en värld av elände, analfabetism och katastrofer. Vidare synes det moderna utvecklingssamarbetets innehåll vara tämligen okänt för allmänheten. har allmänhetens stöd för utvecklingssamarbete minskat, även om den senare undersökningen visade att frågeställningarna i hög grad påverkar resultatet. har Sida och gemensamt utarbetat riktlinjer för information och kommunikation i syfte att öka synergieffekterna och klargöra olika ansvarsområden. Sida har även inlett en översyn av de medel som kanaliseras via de enskilda organisationerna i syfte att samordna dessa informationsinsatser med Sidas egna. Samarbete med FN-organ har också inletts. Regeringen höjde anslagstilldelningen till delposten Information 1998 för att möjliggöra ökad information om alla delar av utvecklingssamarbete och en förnyelse av informationsverksamheten. bör detta arbete fortsätta. Ett nära samarbete mellan och Sida i dessa frågor skall eftersträvas, liksom fortsatt samarbete med de enskilda organisationerna i linje med det arbete som Sida initierat. Rekrytering och resursbasutveckling Internationell rekrytering och resursbasutveckling omfattar främst multilateral rekrytering med särskild inriktning på att öka antalet svenskar i strategiska befattningar inom prioriterade internationella organisationer. Verksamheten om-fattar även rekrytering och utbildning av personal som ställs till förfogande för internationella uppdrag inom främst demokrati och mänskliga rättigheter och för insatser som valexperter och observatörer. Vidare tillkommer rekrytering och utbildning av bilateral fältpersonal och konsulter. Som ett led i den större satsning på kompetens- och kapacitetsutveckling som Sida aviserat i sitt budgetunderlag föreslås också en utökad satsning på svensk internationell kompetens. Satsningen är i hög grad riktad mot yngre akademiker med bl.a. utökade program för multilaterala respektive bilaterala biträdande experter (resp. BBE) samt programmet för (MFS).