prop · GM03134 · 1999-01-01 00:00:00 — Centret har givits nationell karaktär genom att i sty- relsen förutom representanter från även välja in professorer från Lunds och samt företrädare för och . tillsattes en professur i socialvetenskaplig alkohol- och drogforskning vid centret. Innehavaren har också utsetts till före- ståndare för centret. och har dessutom beslutat att gemensamt finansiera en professur i behandlingsforskning knuten till centret. Denna professur är under tillsättning. Vid universitets samhällsvetenskapliga fakultet finns ytterligare tre professorer med anknytning till alkohol- och drogforskning som kommer att samarbeta med centret. Socialveten- skapliga forskningsrådet har för anslagit för centret och för ställt en ökning av detta belopp i utsikt. Centret är således fortfarande under uppbyggnad. På alkoholforskningens område behöver konsumtionsforskningen utvecklas och stimuleras. Det är därför viktigt att initialt stödja det nybil- dade tvärvetenskapliga centret för alkohol- och narkotikaforskning så att verksamheten kan växa och komma igång ordentligt. Det är angeläget att centret tillförs resurser så att detta relativt snart kan skapa en kreativ och vetenskaplig miljö som är nödvändig för att det skall kunna fungera som ett nationellt tvärvetenskapligt centrum på alkohol- och drogforsknings- området. Först därefter är det möjligt för centret att kunna dra till sig ytterligare resurser genom projektansökningar och andra liknande upp- drag. Ett angeläget område är givetvis att belysa de påfrestningar som svensk alkohol- och narkotikapolitik står inför genom den fortgående internationaliseringen. Nya metoder och arbetssätt som kan kompensera den försvagning som de traditionella alkohol- och drogpolitiska intrumenten utsätts för i och med den ökade internationaliseringen bör utvecklas. Ytterligare forskning och utvärdering av nya effektiva metoder är därför angelägen. Regeringen anser att verksamhet och kompetens inom alkohol- och drogforskningsområdet är betydelsefull för centrets utveckling varför såväl kompetensmässigt som finan- siellt bör stödja verksamheten vid forskningsinstitutet. Det är också angeläget att myndigheter och andra aktörer med anknytning till alkohol- och narkotikaområdet prövar möjligheten att tillföra centret resurser för att därmed främja forskning som är viktig för deras verksamhet. Det finns behov att bl.a. utveckla och stimulera forskning när det gäller t.ex. trender och mönster i alkohol- och droganvändningen i . Det är också viktigt att forskningsmässigt få belyst förändringar i konsum- tionsmönstren i och med den ökade internationaliseringen och tillgäng- ligheten till alkohol och andra droger och inte minst för att i ett längre perspektiv studera de folkhälsomässiga konsekvenserna av dessa föränd- ringar. Regeringen kommer senare att i ett särskilt regeringsbeslut anslå särskilda medel bl.a. för detta ändamål från de särskilda medel som är avsatta för alkohol- och narkotikapolitiska åtgärder. 14.4 Samarbetet med frivilliga organisationer på alkohol- och drogområdet Folkrörelserna har en lång tradition och en mycket viktig roll i det alko- hol- och narkotikaförebyggande arbetet. Vikten av deras insatser har betonats i flera alkoholpolitiska propositioner och i andra sammanhang. Det gäller särskilt deras roll som opinionsbildare. Folkrörelsernas och organisationernas engagemang i drogfrågorna är av stor betydelse för möjligheterna att komma till rätta med alkohol- och drogproblemen i samhället. Utgångspunkten för samhällets inställning till folkrörelsernas engage- mang inom alkohol- och drogområdet är att dessa skall kunna bedriva sin verksamhet med utgångspunkt från sina värderingar och välja arbetssätt och typ av insatser utifrån de egna förutsättningarna. Informationens och verksamhetens innehåll skall kunna präglas av varje folkrörelses särart. På alkoholområdet finns framför allt organisatio- ner samt och olika länkorganisationer som arbetar med att bl.a. stödja f.d. missbrukare. Inom narkotikaområdet finns klientorganisatio- ner som organiserar människor som själva är direkt berörda av miss- bruksproblem, t.ex. åt läkemedelsmissbrukare (RFHL) och (). De bedriver en rad olika verksamheter som syftar till att stödja de egna medlemmarna, men även andra missbrukare och deras anhöriga. Det finns också ett antal organisationer med kyrklig anknytning som arbetar med att hjälpa och stödja missbrukare t.ex. Hela Människan (f.d. DKSN), som bedriver ett viktigt förebyggande arbete genom sin RIA- verksamhet (Rådgivning i alkoholfrågor). Ett område som uppmärksammas alltmer är alkohol och droger inom arbetslivet och en samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare har vuxit fram i form av s.k. ALNA-verksamheter. bedriver kurser och arbetsplatsinformation om förebyggande insatser, ledarskap och kamratsstöd m.m. har även organisationer som huvudsakligen arbetar med andra områden alltmer uppmärksammat drogfrågorna, t.ex idrotts- rörelsen, fackföreningsrörelsen, föräldraföreningar inom skolan, kvinno- organisationer, m.fl. Frivilliga organisationer gör således på olika sätt viktiga insatser på det alkohol- och narkotikapolitiska området som komplement till samhällets insatser. Många av de frivilliga organisationerna av folkrörelsekaraktär t.ex. har också av tradition en stark organisation. Denna starka organisation är en bra grund att bygga vidare på när det gäller att utveckla opinionsbildande verksamhet och förebyggande folk- hälsoarbete på alkohol- och narkotikaområdet. Många frivilligorganisa- tioner av folkrörelsekaraktär har dock allt större problem att rekrytera medlemmar. Nya tider kräver nya arbetssätt och nya arbetsformer för att engagera människor. Dialogen mellan regeringen, berörda myndigheter och de frivilliga organisationerna är i detta sammanhang mycket viktig. Hur kan frivilligorganisationerna delta i arbetet med att t.ex skapa fler alkoholfria miljöer, alternativa sysselsättningar och fritidsinnehåll för framför allt barn och ungdomar och hur kan organisationerna ges en roll när det gäller att minska missbruket av alkohol och vad kan samhället göra för att underlätta organisationernas arbete och göra detta effekti- vare? Det här är bara några exempel på frågor som behöver diskuteras och utvecklas ytterligare bl.a. i en dialog mellan , berörda myndigheter och de ideella organisationerna på området. För att stimulera de frivilliga organisationernas arbete på alkohol- och narkotikaområdet och utveckla samarbetet med dessa avser social- ministern att inbjuda till regelbundna överläggningar med företrädare för frivilligorganisationerna på alkohol- och narkotikaområdet. Avsikten är att initiera en dialog för att utveckla samarbetet mellan regeringen, berörda myndigheter och de frivilliga organisationerna på alkohol- och narkotikaområdet. 14.5 Nationella ledningsgruppen för alkohol- och narkotikaförebyggande insatser Regeringen inrättade en nationell ledningsgrupp för alko- hol- och narkotikaförebyggande insatser under socialministerns ledning. Ledningsgruppens uppgift är att bygga upp och samordna ett långsiktigt förebyggande arbete som kan kompensera de förändringar som EU- medlemskapet medfört för den svenska alkoholpolitiken. Ledningsgrup- pen skall fortlöpande följa, stämma av och samordna de olika insatser av nationell karaktär som olika statliga eller andra aktörer har att fullgöra samt stimulera och stödja en lokal och regional mobilisering för ökade insatser inom det alkohol- och drogförebyggande arbetet, inte bara på myndighetsnivå utan också inom den ideella sektorn. Det handlar om att stimulera insatser som direkt kan påverka människors förhållningssätt och vanor och som också ökar det individuella ansvarstagandet. Det handlar vidare om att i ökad utsträckning utveckla hållbara lokala strate- gier som också innebär ett ökat lokalt ansvarstagande i de här frågorna. Detta är en omställningsprocess som kräver insatser fram- över. I syfte att pröva nya metoder för att stärka ungdomars vilja och för- måga att avstå från narkotika och skjuta upp alkoholdebuten har led- ningsgruppen tagit initiativ till ett antal nationella projekt. Insatserna finansieras via anslaget B 11 Alkohol- och narkotikapolitiska åtgärder under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Anslagna medel för uppgår till . De projekt som har initierats utgår ifrån att inställningen till alkohol och andra droger är en fråga om livsvillkor, livsstil och värderingar. En annan gemensam utgångspunkt är att aktivt söka engagera ungdomarna själva och utgå ifrån deras egna erfarenheter och uppfattningar. Ett sådant initiativ är projektet , som drivs med som huvudman och med stöd från den nationella ledningsgruppen. Inom projektet engageras ungdomar, antingen som eller på helt ideell bas för att stödja yngre kamrater i valet av en drogfri livsstil. För att öka kunskapen hos ungdomar i arbetslivet om hur alkohol och narkotika påverkar individen och arbetsplatsen, bl.a. vad gäller säkerhet och den egna hälsan, genomförs ett projekt i samarbete med Riks-alna (samarbete mellan arbetsmarknadens parter). Också detta projekt syftar till att stödja och stärka ungdomarnas vilja och förmåga att hjälpa och stötta varandra samt att ha beredskap för tidig upptäckt på arbetsplat- serna. Ledningsgruppen har också tagit initiativ till Drugsmart, ett alkohol- och narkotikapolitiskt forum på Internet. Drugsmart, som startade , vänder sig främst till yngre tonåringar samt deras föräldrar och lärare med information och kommunikation om alkohol och narkotika, värderingsövningar, spel, diskussioner m.m. Målet är att påverka ung- domarnas attityder och värderingar genom ökad kunskap samt att stödja dem i valet av en drogfri livsstil. Ett annat syfte är att utgöra motvikt till drogliberala budskap på Internet samt att också på ett snabbt och lättill- gängligt sätt tillhandahålla skol- och undervisningsmaterial till lärare och elever i skolan om alkohol- och narkotikafrågor. Som grund för det förstärkta alkohol- och drogförebyggande arbetet som regeringen beslutade om låg den nationella handlingsplanen som och den dåvarande nationella ledningsgruppen arbetat fram. Handlingsplanen som innehöll en långsiktig strategi samt ett konkret mer kortsiktigt åtgärdsprogram behöver nu revideras. Inom ramen för den nuvarande ledningsgruppen, som leds av socialministern, har en revidering av handlingsplanen inletts. Denna revidering sker i nära samarbete med bl.a. kommunerna. Nationella ledningsgruppen har beviljat medel för att utveckla en handbok i drogskadeförebyggande verksamhet. Ett 30-tal kommuner har engagerats i arbetet med att utveckla detta arbete i kommunerna. Arbetet som bedrivs i seminarieform utgår från ett kommunalt perspektiv som innebär att varje kommun skall göra en analys av läget i den egna kommunen och sedan formulera lokala mål för det drogförebyggande arbetet med utgångspunkt från befintliga resurser. De trettio kommuner- nas utvecklingsarbete i kombination med tillgänglig teoretisk kunskap skall sedan ligga till grund för den handbok som skall kunna användas av alla intresserade kommuner i landet. skall vara ett verktyg för kommunerna i arbetet med att ta fram nya metoder och arbetssätt som är lokalt anpassade. Detta arbete kan sedan också ligga till grund för en reviderad nationell handlingsplan på alkohol- och narkotikaområdet. Situationen på alkoholpolitikens område kräver en hög grad av sam- ordning, effektivitet och en ledningsorganisation med hög beredskap även inom för olika varierande insatser. Den nationella ledningsgruppen har fyllt denna funktion och behövs även framöver med tanke på de förändringar som sker. Det är viktigt att den poli- tiska ledningsnivån löpande är involverad i detta arbete. Ett framtids- scenarieprojekt om hur alkohol- och narkotikasituationen i kan komma att se ut har bl.a. genomförts som ett av flera underlag för revideringen av den nationella handlingsplanen. Den nationella ledningsgruppens roll som samordnare för de olika nationella aktiviteterna på alkohol- och narkotikaområdet kommer fram- över att bli allt viktigare. Avsikten är att den nationella ledningsgruppens funktion skall stärkas och dess mandat vidgas. En viktig uppgift blir att genom ledningsgruppens myndigheter noga följa utvecklingen inom alkoholområdet, och att snabbt reagera på en ogynnsam utveckling. Led- ningsgruppens direkta koppling till och regeringen är därför nödvändig. Ledningsgruppen bör också föreslå och initiera insatser för att förstärka vården inom alkohol- och narkotika- området och därmed sammanhängande insatser. Erfarenheterna från de projekt på nationell nivå som ledningsgruppen har initierat är mycket goda. Webbsidan Drugsmart har omkring 35 000 träffar, mestadels ungdomar som vill fördjupa sin kunskap och diskutera för dem angelägna frågor om alkohol och narko- tika. Motstånds-Kraft och insatser på ungdomstäta arbetsplatser har mött ett mycket positivt gensvar lokalt, inte minst bland de ungdomar som är engagerade i verksamheterna. Intresset bland kommunerna att delta i arbetet med att ta fram underlag för en nationell handlingsplan har också varit mycket stort. Ledningsgruppen kommer mot den bakgrunden fort- sätta att utveckla och pröva metoder och modeller för förstärkta förebyg- gande insatser samt att utvidga sitt ansvar till att också omfatta frågor som har att göra med vård och behandling på missbruksområdet. 15 Ekonomiska konsekvenser, m.m. Regeringen har föreslagit att de särskilda partihandelstillstånden som administreras av Alkoholinspektionen avskaffas och ersätts med en koppling till vissa begrepp i lagen om alkoholskatt. Alkoholinspektio- nens och länsstyrelsernas uppgifter vad gäller utfärdande av parti- handelstillstånd samt tillsyn över innehavarna av sådana tillstånd kom- mer således i huvudsak inte att finnas kvar . Detta innebär att uppgifter motsvarande kostnader på ca bortfaller från Alkoholinspektionen och länsstyrelserna . bortfaller avgiftsintäkter för partihandelstillstånden motsvarande ca . Vidare kommer tillsynsavgif- terna för tillverkare att reduceras. Kostnaderna för Alkoholinspektionens kvarstående arbetsuppgifter beräknas uppgå till ca vilket i huvudsak finansieras genom avgifter. Även länsstyrelsernas regionala tillsyn av kommunernas serveringsverksamhet på alkoholområdet kvarstår. En viss begränsad avvecklingskostnad kommer också att föreligga för personal vid framför allt Alkoholinspektionen . För att polisen skall kunna svara mot de krav som den föreslagna kriminaliseringen av köp och innehav av olovligt tillverkad sprit innebär krävs det ett visst resurstillskott till polisen. ytter- ligare kommer därför att tillföras anslag. Det är viktigt att polisens insatser på det här området når en sådan nivå att sam- hällets inställning till denna handel inte upplevs som ord utan handling. Polisens insatser mot de som köper olovligt tillverkad sprit måste genom- föras så att det blir allmänt känt att polisen arbetar aktivt för att upprätt- hålla kriminaliseringen. En ytterligare kriminalisering på det här området kommer förhopp- ningsvis få en allmänpreventiv effekt så att bl.a. undandraganden av alkoholskatt i inte obetydlig omfattning kan antas komma att minska, dvs. en effektivare bekämpning av konsumtionen av olovligt tillverkad sprit kommer att leda till att fler köper beskattad laglig alkohol i stället, vilket leder till ökade skatteinkomster. Det kan nämnas att den kampanj mot illegal alkoholhantering som genomfördes i enligt en oberoende forskarutvärdering bidrog till att den inkomster av spritskatt ökade med 300 miljoner Nkr . Den norska aktionen kännetecknades liksom den svenska av en kombination av opinionsbildning och ökade insatser av tull och polis. Vad närmare beträffar konsekvenserna för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, kan bl.a. konstateras att befattningen med hembränt inte är en isolerad företeelse utan en verksamhet som i hög grad har kopplingar till organiserad brottslighet. Majoriteten av hembrännare har varit inblandade i annan brottslighet. Syftet med en ytterligare kriminalisering på området är att minska omfattningen av utbudet av illegal sprit och därmed minska den brottslighet och övriga skadeverkningr som kan vara förenade med tillgången till sådan sprit. Det är viktigt att noga följa upp effekterna i detta avseende. Såsom tidigare redovisats gör regeringen bedömningen att lör- dagsöppna butiker inte kommer att få några konsekvenser för brottslig- heten. Försöksverksamhet med lördagsöppna butiker kommer emellertid att utvärderas, då såväl alkoholpolitiska som andra effekter såsom eko- nomiska konsekvenser för rättsväsendet och brottsutvecklingen kart- läggs. För rättsväsendets del innebär avskaffandet av partihandelstillstånden att antalet besvärsärenden vid förvaltningsdomstolarna minskar i och med att denna ärendegrupp tas bort ur alkohollagen, vilket kommer att minska förvaltningsdomstolarnas kostnader. kommer åtmin- stone inledningsvis antalet brottmål till följd av att köp och innehav av hembränt kriminaliseras att öka. Vad gäller annan än den yrkesmässiga införseln av spritdrycker, vin och starköl, har regeringen föreslagit att införsel av distansförsålda drycker av nämnt slag även i fortsättningen skall vara otillåten medan införsel av sådana drycker genom gåvoförsändelser under vissa förutsätt- ningar skall vara tillåten. Kontrollen av en försändelses status samt ålderskontrollen av mottagaren av en gåvoförsändelse, har ansetts böra ske inom ramen för den verksamhet som utövar vad gäller de gränsöverskridande försändelserna av bl.a. alkoholvaror. Det finns inte anledning att anta att förslaget beträffande gåvoförsändel- serna kommer att medföra sådana förändringar av eller Riks- skatteverkets uppgifter att verken nu skulle behöva tillskjutas extra medel för detta. Förändringarna när det gäller alkoholreklamfrågorna kommer enligt regeringens bedömning inte att leda till merkostnader. När det gäller att kommunerna delvis får överta tillsynen över marknadsföringen på serve- ringsställen är utgångspunkten att eventuella tillkommande kostnader finansieras genom de tillsynsavgifter som kommunerna har rätt att ta ut enligt alkohollagen. Vad gäller ekonomiska konsekvenserna av förslagen om en förändrad myndighetsstruktur avser regeringen återkomma när organisations- kommittén arbetat fram ett mer detaljerat organisationsförslag. Avsikten är dock att den nya myndighetsstrukturen skall innebära en effektivise- ring av det förebyggande folkhälsoarbetet. 16 Författningskommentar 16.1 Förslaget till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738) 1 kap. 1 § Ändringen är föranledd av att reglerna om marknadsföring av alko- holdrycker arbetas in i 4 kap. alkohollagen. 3 kap. 7 § Paragrafen gäller tillståndshavare och, vid partihandel, den som är berät- tigad att bedriva verksamheten, men inte försäljningspersonal, jämför prop. 1994/95:89 s. 90. Vad avser försäljning av öl tar paragrafen sikte på innehavaren av försäljningsstället. Ändringen motiveras främst av att vid detaljhandel med spritdrycker, vin och starköl får varor inte säljas eller annars lämnas ut till någon som inte har fyllt , se 3 kap. 8 § första stycket. I konsekvens härmed föreskrivs att man måste vara fyllda för att kunna beviljas tillstånd som innefattar rätt att bedriva försäljning av alkoholdrycker. En konsek- vens av den ändrade lydelsen är bl.a. att serveringstillstånd lagligen inte kan meddelas den som inte har fyllt . Inte heller kan beslut om god- kännande som upplagshavare eller registrering som varumottagare enligt lagen (1994:1564) om alkoholskatt meddelas den som inte har fyllt , jämför kommentaren under 4 kap. 1 §. 4 kap. 1 § Ändringarna är föranledda av att de nuvarande partihandelstillstånden avskaffas och ersätts med en reglering som är direkt kopplad till de skatterättsliga begreppen på området, se avsnitt 9.2. Partihandel med spritdrycker, vin och starköl får bedrivas endast av den som har godkänts som upplagshavare enligt 9 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt och den som har registrerats som varumottagare enligt 12 § nämnda lag. Dessa subjekt är fysiska eller juridiska personer som såväl yrkesmässigt som regelmässigt tillverkar eller hanterar skatteplik- tiga varor och som har att ställa säkerhet för skattens betalning. Rätten till partihandel är begränsad till de drycker som omfattas av skattemyndighetens beslut om godkännande eller registrering, se andra meningen. Ett godkännande som upplagshavare enligt lagen om alkohol- skatt för endast starköl medför således inte att rätt till partihandel före- ligger även för spritdrycker eller vin. Ett tillverkningstillstånd ger inte längre någon automatisk rätt till partihandel. I stället är den som har tillverkningstillstånd enligt alkohol- lagen berättigad att bedriva partihandel först om han också är godkänd som upplagshavare. Den nya ordningen medför att partihandel utan iakttagande av bestämmelserna i paragrafen, i likhet med vad som redan gäller , medför straffansvar enligt 10 kap. 2 §. Någon på alkohollagen grundad administrativ sanktion för den som är berättigad att bedriva partihandel och som bryter mot reglerna finns . Även i dessa fall utkrävs straffrättsligt ansvar. En annan sak är att beskattningsmyndigheten i vissa fall kan meddela beslut om återkallelse som medför förlust av rätten till partihandel. I det nya andra stycket anges att detaljhandelsbolaget, dvs. System- bolaget , har rätt att bedriva partihandel i enlighet med vad som anges i 5 kap. 1 § tredje stycket, dvs. partihandel i förhållande till dem som har serveringstillstånd. Den rätt som anges för detaljhandelsbolaget är såle- des inte beroende av om bolaget är godkänt som upplagshavare eller registrerat som varumottagare. 2 § Rätten till yrkesmässig införsel av spritdrycker, vin och starköl är inte längre kopplad till innehav av tillverknings- eller partihandelstillstånd. I stället anges i paragrafens första stycke att den som enligt 1 § första stycket är berättigad att bedriva partihandel får föra in varorna. Utöver de personer som anges i 1 § första stycket får spritdrycker, vin och starköl även föras in av detaljhandelsbolaget (), dock endast för att kunna fullgöra den skyldighet att ombesörja s.k. privatimport som åligger bolaget enligt 5 kap. 5 §. Vill en serveringstillståndshavare föra in drycker för användning i den egna rörelsen har han att ansöka om sådant godkännande eller sådan registrering som anges i 1 § första stycket. Restauranger bör företrädesvis bli aktuella för registrering som varu- mottagare, se avsnitt 9.2. I sammanhanget bör observeras att detaljhan- delsbolaget lagligen är förhindrat att bedriva annan partihandel än för- säljning till dem som har serveringstillstånd, se 5 kap. 1 § tredje stycket. Till följd av att de nuvarande partihandelstillstånden avskaffas och ersätts med en reglering som är direkt kopplad till de skatterättsliga begreppen på området upphävs bestämmelserna i punkterna 6 och 7 i andra stycket. Regleringen i andra stycket behandlar härefter i huvudsak endast andra fall än yrkesmässig införsel. Genom den nya bestämmelsen i punkt 6 möjliggörs införsel av enstaka gåvoförsändelser under yrkes- mässig befordran som innehåller spritdrycker, vin eller starköl. Som för- utsättning för rätten till införsel gäller också att det skall vara fråga om en försändelse mellan en enskild person i ett annat land och en enskild per- son här i landet. Vidare krävs att mottagaren skall ha fyllt och att dryckerna är avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk. Om uppgift om avsändare saknas kan således inte försändelsen accepte- ras som gåvoförsändelse. Med uttrycket yrkesmässig befordran avses postbefordran eller annan liknande befordran, t.ex. genom transportföretag. Det har inte i alkohol- lagen föreskrivits någon mängdmässig begränsning avseende rätten till införsel. Någon sådan begränsning finns inte heller i fråga om s.k. resandeinförsel, jämför paragrafens andra stycke punkten 2.