prop · GM0330 · 1999-01-01 00:00:00 — 17 § Om ett institut har försatts i konkurs skall konkursförvaltaren lämna de uppgifter till investerarskyddsföretaget som behövs för att företaget skall kunna ta ställning till investerarnas krav på ersättning. 18 § Sedan investerarskyddsföretaget fattat beslut om ersättning till en investerare får denne begära att även prövar frågan. En sådan begäran skall ha getts in till nämnden inom en månad från det att investeraren fick del av investerarskyddsföretagets beslut. Om investerarskyddsföretaget inte har fattat något ersättningsbeslut från den tidpunkt då kravet framställdes får investeraren begära förklaring av att ärendet onödigt uppehålls. Om investerarskyddsföretaget inte har meddelat beslut från det att en sådan förklaring avgetts skall det anses som om kravet har avslagits. 19 § beslut om rätt till ersättning får verkställas enligt utsökningsbalken. Beslutet får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövnings- tillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 20 § Investerarskyddsföretaget skall betala ersättning till investerare , dock senast efter det att ersättningen slutligt har fastställts. Om investerarskyddsföretaget bara beslutat om utbetalning av en del av det belopp som investeraren har begärt, skall kravet i den delen anses slutligt fastställt genom investerarskyddsföre- tagets beslut. får medge att tidsfristen enligt första stycket förlängs med högst om det föreligger synnerliga skäl. 21 § Om den som tagit emot ersättning genom oriktiga uppgifter eller på annat sätt har orsakat att utbetalning skett obehörigt eller med för högt belopp, skall återbetalning ske av vad som har betalats ut för mycket tillsammans med ränta beräknad enligt 6 § räntelagen (1975:635). Sådan återbetalning skall ske också om någon i annat fall har tagit emot ersättning obehörigt eller med för högt belopp och skäligen borde ha insett detta. Ränta skall i sådana fall beräknas enligt 5 § räntelagen. Beslut om återbetalning enligt första och andra styckena fattas av efter begäran från investerarskyddsföretaget och får verkställas enligt utsökningsbalken. Om det finns särskilda skäl, får återbetalningsskyldighet enligt första och andra styckena efterges helt eller delvis. 22 § Investerarskydd enligt denna lag får tillhandhållas endast efter tillstånd av . Tillstånd får lämnas om investerarskyddet kan antas komma att uppfylla långsiktiga krav på en tillfredsställande finansiering och en rimlig betalningsberedskap samt i övrigt bedrivas i enlighet med denna lag. får återkalla ett tillstånd om investerarskyddsföre- taget bryter mot denna lag. 23 § Till en ansökan om tillstånd skall fogas en plan för den tilltänkta verksamheten, särskilt avseende organisation, finansiering och hantering av investerares krav på ersättning. 24 § Investerarskyddsföretaget står under tillsyn. Företaget skall lämna de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter som inspektionen begär. 25 § Ett beslut om ändring i något av de förhållanden som legat till grund för tillståndet till verksamheten får inte verkställas innan Finansinspek- tionen har underrättats om ändringen. 26 § Varje institut skall kunna ansluta sig till investerarskyddet på villkor som varken hindrar, begränsar eller snedvrider konkurrensen på värdepappersmarknaden. 27 § Investerarskyddsföretaget skall ha en tillfredsställande finansiering och en rimlig betalningsberedskap. 28 § Överskott i investerarskyddsföretagets verksamhet får endast användas till att finansiera investerarskyddet. 29 § Investerarskyddsföretaget får inte driva annan verksamhet än sådan som är av omedelbar betydelse för investerarskyddet. Företaget får därvid inte tillhandahålla investerarskydd på andra villkor för investerarna än vad som följer av denna lag. 30 § Varje institut skall informera sina investerare om investerarskyddet. 31 § Instituten skall bekosta investerarskyddsföretagets verksamhet genom avgifter till företaget. Avgifterna för instituten skall bestämmas efter verksamhetens omfattning. Grunderna för beräkningen av avgifterna skall framgå av en generellt utformad avgiftsplan som investerarskyddsföretaget upprättar. 32 § Investerarskyddsföretaget skall bekosta verksamhet föranledd av denna lag genom avgifter enligt de närmare föreskrifter som regeringen meddelar. 33 § Investerarskyddsföretaget skall bekosta verksamhet som gäller investerarskyddet genom avgifter enligt före- skrifter som regeringen meddelar. 34 § Om ett institut som är anslutet till investerarskyddet inte betalar ålagd avgift till investerarskyddet eller i övrigt underlåter att fullgöra sina skyldigheter mot investerarskyddsföretaget, skall företaget underrätta om detta. Om det gäller en filial till ett företag hemmahörande i ett annat land inom EES skall inspektionen underrätta tillsynsmyndigheten i det landet. Investerarskyddsföretaget får förelägga institutet att vidta rättelse. Om föreläggandet inte följs får investerarskyddsföretaget, med Finansin- spektionens medgivande, besluta om uteslutning av institutet från investerarskyddet. Ett sådant beslut får verkställas från beslutet om uteslutning, om institutet då fortfarande inte vidtagit rättelse och om bekräftar sitt medgivande. 35 §Om investerarskyddsföretaget upphör med sin verksamhet gäller företagets skyldigheter enligt denna lag ändå till dess att ett nytt investe- rarskydd har anordnats. Tillgångarna i det investerarskyddsföretag som upphör med verksam- heten får inte utan tillstånd disponeras för andra ändamål än nödvändiga kostnader för att upprätthålla investerarskyddet. Tillstånd får ges när investerarskyddet är tillfredsställande anordnat i annan form. 36 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Finansinspektio- nen får meddela närmare föreskrifter om 1. vad en ansökan om tillstånd att bedriva investerarskyddsverksamhet skall innehålla, 2. vad investerarskyddsföretaget har att iaktta på grund av 24 §, 3. utformningen av information enligt 15 och 30 §§ och 4. förhållanden till utländska investerarskydd. 37 § Investerarskyddsföretagets ställföreträdare eller anställda får inte obehörigen röja förhållanden som rör enskilda investerares ekonomiska eller personliga förhållanden. Denna lag träder i kraft Lagen (1991:981) om värdepappersrörelse Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap 7 § Andra utländska företag än sådana som avses i 1 kap. 3 c och 3 d §§ får efter tillstånd av driva värdepappersrörelse från filial. Tillstånd till filialetablering skall lämnas om företaget står under betryggande tillsyn av myndighet eller något annat behörigt organ i hemlandet och den planerade verksamheten här i landet kan antas komma att uppfylla kraven på en sund värdepappersrörelse. Tillstånd till filialetablering skall lämnas om 1. företaget står under be- tryggande tillsyn av myndighet eller något annat behörigt organ i hemlandet, 2. filialen omfattas av inve- sterarskydd enligt vad som anges i 5 kap. 5 §, och 3. den planerade verksamheten här i landet kan antas komma att uppfylla kraven på en sund värdepappersrörelse. Tillstånd till filialetablering får inte lämnas om filialen omfattas av ett utländskt investerarskydd med en ersättningsnivå som överstiger den som gäller enligt lagen (1998:000) om investerarskydd. Ersättningen från ett sådant investerarskydd får inte heller avse fler slag av tillgångar eller betalas till andra investerare än vad som anges i den lagen. 4 § skall vara anslutna till ett inve- sterarskydd enligt lagen (1998:000) om investerarskydd. 5 § Filial till företag som är hemma- hörande i ett land utanför EES som driver värdepappersrörelse här i landet skall för denna verksamhet vara ansluten till det investerarskyddet som avses i 4 §, om inte verksamheten redan omfattas av ett motsvarande skydd i ett annat land som ger filialens kunder en rätt till ersättning som minst motsvarar de krav som gäller inom EES. En filial som avses i första stycket och som enligt vad där sägs inte behöver vara ansluten till det svenska investerarskyddet, skall tillhandahålla information åt kunderna om det skydd som gäller för dem enligt skyddssystemet i det andra landet. Ett värdepappersbolag och ett utländskt värdepappersföretag skall ha en försäkring för ska- deståndsskyldighet som de kan komma att ådra sig vid utförande av tjänster i rörelsen. Närmare föreskrifter om sådan försäkring får meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, finansinspektionen. Ett värdepappersbolag och ett utländskt värdepappersföretag skall ha en försäkring för ska- deståndsskyldighet som de kan komma att ådra sig vid utförande av tjänster i rörelsen. Närmare föreskrifter om sådan försäkring får meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, finansinspektionen. 6 kap. 8 d § Om ett utländskt företag, som är hemmahörande i ett land utanför EES, driver värdepappersrörelse från filial här i landet och därvid överträder en bestämmelse som avses i 7 § eller på annat sätt visar sig olämpligt att driva värdepappersrörelse, får återkalla filialtill- ståndet eller, om det är tillräckligt, meddela varning. Om filialtillståndet återkallas gäller 9 a § andra och tredje styckena i tillämpliga delar. Ett tillstånd enligt 3 kap. 4 § första stycket 4 och 5 skall återkallas av inspektionen om insättningar hos filialen omfattas av en utländsk garanti som har en högsta ersättningsnivå som överstiger den som gäller enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, eller ersättningen avser fler slag av insättningar eller betalas till andra insättare än vad som anges i den lagen. Om filialen utesluts från investerarskydd efter att ha varit ansluten till detta enligt 1 § första stycket lagen om investerarskydd, får inspektionen återkalla tillståndet. Om filialen omfattas av garanti till följd av ett beslut enligt 3 § andra stycket lagen om insättningsgaranti och tillstånd till filialetablering inte skulle ha meddelats utan ett sådant beslut, får inspektionen, om värdepappersföretaget inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen om insättningsgaranti, förelägga värdepappersföretaget att vidta rättelse med förklaring att filialtillståndet annars skall återkallas. Har värdepappers- företaget inte vidtagit rättelse från föreläggandet får inspektionen återkalla tillståndet. Om filialtillståndet återkallas gäller 9 a § andra och tredje styckena i tillämpliga delar. Inspektionen skall underrätta tillsynsmyndigheten i det land där företaget har sitt säte om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna paragraf. 9 § Tillstånd som enligt denna lag har lämnats ett svenskt värdepappersin- stitut skall återkallas av om: 1. institutet inte från beviljande av tillstånd har börjat driva sådan rörelse som tillståndet avser, eller om institutet förklarat sig avstå från tillståndet, 2. institutet av inte har drivit sådan rörelse som tillståndet avser, eller 3. institutet genom att överträda denna lag eller föreskrift som meddelats med stöd av lagen eller på annat sätt visat sig olämpligt att utöva sådan rörelse som tillståndet avser. 4. institutet är an- slutet till ett sådant investerar- skydd som avses i 5 kap. 4 §. Ett värdepappersbolags tillstånd enligt 3 kap. 4 § första stycket 4 och 5 skall återkallas av inspektionen om bolaget inte fullgjort sina skyldig- heter enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, och inte vidtagit rättelse efter det att inspektionen har förelagt värdepappers- bolaget att fullgöra sina skyldigheter med förklaring att värdepappers- bolagets tillstånd annars kan komma att återkallas. Ett värdepappersbolags tillstånd skall dessutom återkallas om: 1. bolagets kapitalbas understiger det minsta belopp som föreskrivs i 5 kap. 1 § andra stycket och bristen inte har täckts efter det att den blev känd för bolaget, eller 2. någon som ingår i bolagets styrelse eller är verkställande direktör eller dennes ställföreträdare inte uppfyller de krav som anges i 2 kap. 1 § första stycket 4. I fall som avses i tredje stycket 2 får tillstånd återkallas bara om först beslutat att anmärka på att personen ingår i styrelsen eller är verkställande direktör eller dennes ställföreträdare och han eller hon, sedan en av inspektionen bestämd tid av högst gått, fortfarande finns kvar i styrelsen eller är verkställande direktör eller dennes ställföreträdare. Bankrörelselagen (1987:617) Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 7 § Ett bankaktiebolag som avser att inrätta filial i ett annat land inom EES skall underrätta innan verksamheten påbörjas. Under- rättelsen skall innehålla den information som anges i 6 § andra stycket. Om det inte finns skäl att ifråga- sätta bankens administrativa struktur eller finansiella situation, skall från det att underrättelsen mottogs vidarebefordra den till den behöriga myndigheten i det land där filialen skall inrättas. Till underrättelsen skall inspektionen foga uppgift om storleken av bankens kapitalbas och kapitaltäckningsgrad samt uppgift om den insättningsgaranti som gäller för insättare i banken. Om det inte finns skäl att ifråga- sätta bankens administrativa struktur eller finansiella situation, skall från det att underrättelsen mottogs vidarebefordra den till den behöriga myndigheten i det land där filialen skall inrättas. Till underrättelsen skall inspektionen foga uppgift om storleken av bankens kapitalbas och kapitaltäckningsgrad samt uppgift om den insättningsgaranti och, i förekommande fall, det investe- rarskydd som gäller för bankens kunder. När vidarebefordrar underrättelsen enligt andra stycket, skall inspektionen underrätta banken om detta. Om finner att det inte finns förutsättningar för att vidarebefordra den underrättelse som avses i andra stycket, skall inspektionen meddela beslut om det från det att underrättelsen mottogs. 7 b § Om något av de förhållanden som angetts i bankens underrättelse till enligt 7 § skall ändras efter det att filialen inrättats, skall banken underrätta inspektionen och den behöriga myndigheten i det andra landet minst en månad innan ändringarna genomförs. Om finner att ändringen inte får göras, skall inspektionen meddela beslut om det inom en månad från det att underrättelsen kom in till inspektionen. Den behöriga myndigheten i det andra landet skall genast underrättas om beslutet. Om insättningsgarantin som avses i 7 § andra stycket ändras, skall under- rätta den behöriga myndigheten i det land där filialen finns om ändringen. Om insättningsgarantin eller investerarskyddet som avses i 7 § andra stycket ändras, skall underrätta den behöriga myndigheten i det land där filialen finns om ändringen. Lagen (1995:1571) om insättningsgaranti Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I denna lag betyder 1. institut: en svensk bank eller ett utländskt bankföretag eller ett svenskt värdepappersbolag eller utländskt värdepappersföretag som har tillstånd att ta emot kunders medel på konto, 2. insättare: den som har en insättning i ett institut, 3. insättning: nominellt be- stämda tillgodohavanden som är tillgängliga för insättaren med kort varsel, 3. insättning: tillgodohavanden som är nominellt bestämda och tillgängliga för insättaren med kort varsel samt, om fordringen härrör från en tjänst inom institutets värdepappersrörelse, andra fordringar på likvida medel, 4. EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Sekretesslagen (1980:100) 8 kap. 25 § Sekretess gäller i behandling av ärenden enligt lagen (1998:000) om investerarskydd för uppgift om 1. affärs- eller driftförhållanden hos ett institut, om det kan antas att institutet lider skada om uppgiften röjs, 2. ekonomiska eller personliga förhållanden för en investerare. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Lagen (1995:1592) om skatteregler för ersättning från insättningsgaranti Lagen (1995:1592) om skatteregler för ersättning från insättningsgaranti och investerarskydd Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Ersättning som betalas ut av enligt lagen (1995:1571) om insätt- ningsgaranti skall vid inkomstbe- skattningen behandlas som om ersättningen betalats av det institut hos vilket insättningen finns. Ersättningen skall i första hand anses utgöra ersättning för insatt kapitalbelopp. Till den del ersättningen avser upplupen ränta, skall den vid inkomst- beskattningen behandlas som inkomstränta. Vid återbetalning av ersättning enligt 18 § lagen om insättnings- garanti skall den del av ett åter- betalat belopp som inte avser ersättning för det insatta kapital- beloppet jämställas med ränteut- gift. Ersättning för insättningar och andra likvida medel som betalas ut av insättningsgarantinämnden enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti eller av ett investerarskyddsföretag enligt lagen (1998:000) om investerar- skydd skall vid inkomstbeskattning behandlas som om ersättningen betalats av det institut hos vilket insättningen eller de likvida medlen finns. Ersättning som avses i första stycket skall i första hand anses utgöra ersättning för kapitalbe- lopp. Till den del ersättningen avser upplupen ränta skall den vid inkomstbeskattningen behandlas som inkomstränta. Vid återbetalning av ersättning enligt 18 § lagen om in- sättningsgaranti eller 21 § lagen om investerarskydd skall den del av ett återbetalat belopp som inte avser ersättning för det insatta kapitalbeloppet jämställas med ränteutgift. Förteckning över remissinstanser Efter remiss har yttrande över betänkandet SOU 1997:125 Ett svenskt investerarskydd avgetts av , Hovrätten över och , Kammarrätten i , , , , , , , , Aktiefrämjandet, Allmänna pensionsfonden, första-tredje fonstyrelserna, Allmänna pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen, , , , , , , , , , , , , och . Lagrådsremissens lagförslag Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om investerarskydd Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om ersättning för förlust av investerares finansiella instrument och medel hos ett värdepappersinstitut (investerarskydd). Frågor om investerarskyddet handläggs av . 2 § I denna lag betyder 1. värdepappersinstitut, värdepappersbolag och värdepappersrörelse: detsamma som anges i 1 kap. 2 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, 2. investerare: den som anlitat ett av en investeringstjänst eller den för vars räkning tjänsten utförs, 3. investeringstjänst: en sådan tjänst som avses i 1 kap. 3 § första stycket och 3 kap. 4 § första stycket 2 och 3 lagen om värdepappersrörelse, 2 kap. 2 § första stycket 9 bankrörelselagen (1987:617) samt 14 § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder, 4. finansiella instrument: detsamma som anges i 1 kap. 1 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument. 3 § Investerarskyddet omfattar 1. finansiella instrument som tillhör en investerare och som ett svenskt värdepappersinstitut eller en filial i till ett utländskt värdepappersinstitut förfogar över i samband med att en investeringstjänst utförs, och 2. medel som ett svenskt värdepappersinstitut eller en filial i till ett utländskt värdepappersinstitut har tagit emot med redovisningsskyldighet i samband med att en investeringstjänst utförs. Rätt till ersättning enligt denna lag föreligger inte om medlen kan ersättas enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. 4 § Ett svenskt värdepappersinstitut tillhör investerarskyddet enligt denna lag. Investerarskyddet omfattar även tillgångar enligt 3 § hos ett svenskt värdepappersinstituts filial i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Det svenska investerarskyddets nivå och omfattning överstiger i sådana fall inte det skydd som gäller i det landet. får på ansökan av ett svenskt värdepappersinstitut besluta om att skyddet enligt denna lag skall omfatta även tillgångar enligt 3 § som finns hos en filial till institutet i ett land utanför EES. 5 § får på ansökan av ett utländskt värdepappersinstitut besluta att institutets filial i skall tillhöra investerarskyddet, om filialen inte tillhör ett investerarskydd i ett annat land som minst motsvarar de krav som gäller inom EES. När ersättning fastställs enligt denna lag skall i fall som avses i första stycket avdrag göras för den ersättning en investerare som anlitat filialen kan få från ett investerarskydd i institutets hemland. 6 § får på ansökan av ett utländskt värdepappersinstitut från ett land inom EES besluta att institutets filial i skall tillhöra det svenska investerarskyddet som komplettering till det skydd som gäller för institutet i hemlandet (kompletteringsskydd). Detsamma gäller för ett utländskt värdepappersinstitut från ett land utanför EES, om dess filial i tillhör ett skydd i hemlandet som uppfyller minst de krav som gäller inom EES. När ersättning fastställs enligt denna lag skall i fall som avses i första och andra styckena avdrag göras för den ersättning en investerare som anlitat filialen kan få från skyddet i institutets hemland. 7 § En investerare har rätt till ersättning från investerarskyddet om ett värdepappersinstitut som tillhör skyddet försätts i konkurs och investeraren inte från institutet kan få ut finansiella instrument eller medel som avses i 3 §. Om en filial till ett utländskt värdepappersinstitut tillhör investerarskyddet, har investerare som anlitat filialen även rätt till ersättning om en behörig myndighet i institutets hemland förklarat att finansiella instrument och medel hos institutet inte är tillgängliga. Vad som sägs i denna lag om konkursbeslut skall i sådana fall tillämpas på motsvarande sätt. 8 § Ersättning för finansiella instrument skall lämnas med belopp som motsvarar instrumentens marknadsvärde vid utgången av den dag konkursbeslutet meddelas. Om instrumenten är föremål för kurssättning skall, om inte annat framgår, marknadsvärdet anses uppgå till den senast noterade betalkursen eller, om sådan inte finns, senast noterade köpkursen. Om rätt till ränta finns enligt lag eller avtal, skall ersättning för medel även omfatta ränta till och med dagen för konkursbeslutet. Finansiella instrument eller medel som är angivna i ett annat lands valuta skall räknas om till svenska kronor enligt den senaste köpkurs som gällde dagen för konkursbeslutet. 9 § En investerare har rätt till ersättning enligt denna lag med sammanlagt högst för varje värdepappersinstitut. 10 § Om en person har anlitat ett värdepappersinstitut helt eller delvis för någon annans räkning, skall denne ha rätten till ersättning. Rätten till ersättning skall i sådant fall prövas som om den personen själv har anlitat institutet. Bestämmelserna i första stycket skall inte tillämpas på andelsägare i en värdepappersfond enligt lagen (1990:1114) om värdepappersfonder. 11 § Om de finansiella instrument eller medel som ersättningen avser är pantsatta, skall panthavaren ha panträtt i ersättningen. 12 § Investerarskyddet gäller inte för tillgångar som omfattas av lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande. 13 § Ett värdepappersinstitut som tillhör investerarskyddet kan inte få ersättning från detta. 14 § Ett krav avseende tillgångar som enligt en lagakraftvunnen dom har varit föremål för brott enligt 9 kap. 6, 6 a, 7 eller 7 a §§ , skall inte ge rätt till ersättning från investerarskyddet. Utredning och utbetalning av ersättning 15 § En investerare som vill ha ersättning enligt denna lag skall framställa sitt krav till senast för konkursbeslutet. Har investeraren inte framställt sitt krav är rätten till ersättning förlorad. Om investeraren har varit förhindrad att framställa sitt krav inom den tid som anges i första stycket, börjar tidsfristen i stället att löpa när hindret upphör. 16 § Om förvaltaren i ett värdepappersinstituts konkurs finner att en investerare kan ha rätt till ersättning från investerarskyddet, skall förvaltaren genast informera investeraren om detta. Förvaltaren skall också lämna de uppgifter till som nämnden behöver för att kunna ta ställning till en investerares ersättningskrav. 17 § skall betala ut ersättning till en investerare möjligt och senast efter det att ersättningen slutligt har fastställts.