prop · GM0338 · 1999-01-01 00:00:00 — Förteckningen skall föras av kyrkoherden och en av kyrkorådet utsedd kyrkvärd, som skall vara ledamot eller suppleant i rådet. De skall också se till att föremålen förvaras och vårdas väl. För varje församling skall det finnas en förteckning över inventarier som avses i 6 §. I förteckningen skall anges om ett föremål ägs eller förvaltas av någon annan än församlingen och om det förvaras på någon annan plats än i kyrkan. I varje församling skall det utses två personer som har ansvar för att föra förteckningen. De skall också se till att föremålen förvaras och vårdas väl. Församlingen skall anmäla till vilka som har utsetts. 8 § Kontraktsprosten skall minst kontrollera att alla föremål i förteckningen finns kvar. Sådan kontroll skall också göras vid byte av kyrkoherde eller sådan kyrkvärd som anges i 7 § andra stycket. I en församling där kon- traktsprosten är kyrkoherde skall biskopen se till att kontroll sker. Stiftet skall minst kontrollera att alla föremål i förteckningen finns kvar. Sådan kontroll skall också göras vid byte av någon av de personer som har utsetts enligt 7 § andra stycket. Efter varje kontroll skall en kopia av förteckningen sändas till . 9 §1 I fråga om ett föremål i förteckningen, som inte ägs av någon enskild person eller släkt, krävs tillstånd från 1. för att avyttra det, 2. för att avföra det från förteckningen, 3. för att reparera eller ändra det, eller 4. för att flytta det från den plats där det sedan gammalt hör hemma. får, i fråga om första stycket 3 och 4, ställa de villkor för tillståndet som är skäliga med hänsyn till de förhållanden som föranleder åtgärden. Villkoren får avse hur åtgärden skall utföras samt den dokumentation som behövs. Tillstånd krävs inte för mera obetydliga reparationer. Sådana reparationer får inte utföras så, att föremålets kulturhistoriska värde minskas. 10 §2 och får besikta kyrkliga inventarier. får också besluta att ett föremål skall tas upp i förteckningen. Om det finns allvarlig fara för att ett föremål skadas, får läns- styrelsen tills vidare ta hand om det eller vidta någon annan nödvändig åtgärd för att skydda eller vårda det. Innan en sådan åtgärd vidtas, skall samråd ske med kontraktsprosten eller biskopen och, om föremålet ägs av någon enskild, med denne. Om det finns allvarlig fara för att ett föremål skadas, får läns- styrelsen tills vidare ta hand om det eller vidta någon annan nödvändig åtgärd för att skydda eller vårda det. Innan en sådan åtgärd vidtas, skall samråd ske med stiftet och, om föremålet ägs av någon enskild, med denne. 13 § I fråga om en begravningsplats som anlagts före utgången av krävs tillstånd av 1. för att utvidga eller på något annat sätt väsentligt ändra begravningsplatsen, 2. för att där uppföra någon ny byggnad eller fast anordning eller riva eller väsentligt ändra befintlig byggnad eller fast anordning. får ställa de villkor för tillståndet som är skäliga med hänsyn till de förhållanden som föranleder ändringen. Villkoren får avse hur ändringen skall utföras samt den dokumentation som behövs. 16 § har rätt till viss ersättning av staten för kultur- historiskt motiverade kostnader i samband med vård och underhåll av de kyrkliga kulturminnena. beslutar om fördelning av ersättningen mellan stiften. Stiftet beslutar om för- delning inom sitt område. skall ges tillfälle att yttra sig över fördelningen i landet. Läns- styrelsen skall ges tillfälle att yttra sig över fördelningen i länet. Ingripande för att åstadkomma rättelse 17 § får förelägga den som är ansvarig för förvaltningen av ett kyrkligt kulturminne att vidta rättelse eller avbryta på- gående åtgärder för att säkerställa efterlevnaden av föreskrifter och beslut enligt detta kapitel. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. I de fall som avses i första stycket får i stället hos kronofogdemyndigheten be- gära särskild handräckning enligt lagen (1990:746) om betalnings- föreläggande och handräckning mot den som ansvarar för förvaltningen av ett kyrkligt kulturminne. Överklagande Överklagande f.d. 16 §3 Beslut som anges i 3, 9 och 13 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Sådana be- slut får alltid överklagas av . 18 § Beslut som anges i 3, 4, 9, 10, 13 och 14 §§ samt 17 § första stycket får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt 4, 10 och 14 §§ får överklagas hos regeringen. Denna lag träder i kraft, i fråga om 4 kap. 16 § , och i övrigt . Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet. 2.18 Förslag till lag om ändring i arkivlagen (1990:782) Härigenom föreskrivs att 1, 2, 7, 8 och 11 §§ i arkivlagen (1990:782) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §1 I denna lag ges bestämmelser om myndigheternas och vissa andra organs arkiv samt om arkivmyndigheterna. Bestämmelserna i 3 6 och 10 §§ skall tillämpas också på statliga, kommunala och kyrkokommunala beslutande församlingar. Bestämmelserna i 3 6 samt 9 och 10 §§ skall i tillämpliga delar gälla också sådana enskilda organ hos vilka allmänna handlingar förvaras med stöd av lagen (1994:1383) om överlämnande av allmänna handlingar till andra organ än myndigheter för förvaring. Bestämmelserna i 3 6 och 10 §§ skall tillämpas också på statliga och kommunala beslutande församlingar. Bestämmelserna i 3 6 samt 9 och 10 §§ skall i tillämpliga delar gälla också 1. sådana enskilda organ hos vilka allmänna handlingar förvaras med stöd av lagen (1994:1383) om överlämnande av allmänna hand- lingar till andra organ än myn- digheter för förvaring, och 2. och dess organisatoriska delar vid för- av allmänna handlingar med stöd av lagen (1999:000) om överlämnande av allmänna hand- lingar till eller någon av dess organisatoriska delar för förvaring, m.m. 2 §2 Vad som enligt denna lag gäller för statliga myndigheters arkiv skall gälla även för arkiv hos 1. kyrkokommunala myndig- heter, 2. sådana organ som avses i 1 kap. 8 § andra stycket första meningen sekretesslagen (1980:100) till den del arkivet härrör från den verksamhet som avses i bilagan till sekretesslagen, och 3. allmänna försäkringskassor. 1. sådana organ som avses i 1 kap. 8 § andra stycket första meningen sekretesslagen (1980:100) till den del arkivet härrör från den verksamhet som avses i bilagan till sekretesslagen, och 2. allmänna försäkringskassor. 7 §3 För tillsynen av att myn- digheterna och sådana enskilda organ som avses i 1 § tredje stycket fullgör sina skyldigheter enligt 3 6 §§ skall det finnas arkivmyndigheter såväl inom den statliga som den kommunala förvaltningen. För tillsynen av att myn- digheterna och sådana organ som avses i 1 § tredje stycket fullgör sina skyldigheter enligt 3 6 §§ skall det finnas arkivmyndigheter såväl inom den statliga som den kommunala förvaltningen. Arkivmyndigheterna skall dock inte ha tillsyn över myndigheter, regeringen, myndigheter inom regeringens kansli eller utrikesrepresentationen. 8 §4 Regeringen bestämmer vilka arkivmyndigheter som skall finnas för tillsynen över de statliga myndigheterna. Tillsynen över att sådana organ som avses i 2 § fullgör sina skyldigheter enligt 3 6 §§ skall skötas av de statliga arkivmyndigheterna. Kommunstyrelsen är arkivmyndighet i kommunen och landstings- styrelsen i , om inte kommunfullmäktige eller landstings- fullmäktige har utsett någon annan nämnd eller styrelse till arkivmyndighet. Den kommunala arkivmyndigheten skall se till att sådana juridiska personer som avses i 1 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100) fullgör sina skyldigheter enligt 3 6 §§ denna lag. I de fall flera kommuner eller flera landsting bestämmer tillsammans i ett sådant företag fullgörs uppgiften av arkivmyndigheten i den kommun eller det landsting som kommunerna eller landstingen kommer överens om. Tillsynen över att sådana enskilda organ som avses i 1 § tredje stycket fullgör sina skyldig- heter enligt 3 6 §§ skall skötas av de statliga arkivmyndigheterna i de fall det enskilda organet förvarar ett statligt arkiv och av de kommunala arkivmyndigheterna i de fall det enskilda organet förvarar ett kommunalt arkiv. Tillsynen över att sådana enskilda organ som avses i 1 § tredje stycket 1 fullgör sina skyl- digheter enligt 3 6 §§ skall skötas av de statliga arkivmyndigheterna i de fall det enskilda organet förvarar ett statligt arkiv och av de kommunala arkivmyndigheterna i de fall det enskilda organet förvarar ett kommunalt arkiv. De statliga arkivmyndigheterna skall också sköta tillsynen över att och dess organisatoriska delar fullgör sina skyldigheter enligt 3 6 §§ avseende handlingar som förvaras med stöd av lagen (1999:000) om överlämnande av allmänna handlingar till eller någon av dess organisatoriska delar för förvaring, m.m. 11 §5 Om en statlig myndighet har upphört och dess verksamhet inte har förts över till en annan statlig myndighet, skall myndighetens arkiv överlämnas till en arkivmyndighet , såvida inte regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriver något annat. I lagen (1994:1383) om över- lämnande av allmänna handlingar till andra organ än myndigheter för förvaring finns bestämmelser om förvaring av statliga myndigheters arkiv hos enskilda organ i vissa fall. I lagen (1994:1383) om över- lämnande av allmänna handlingar till andra organ än myndigheter för förvaring finns bestämmelser om förvaring av statliga myndigheters arkiv hos enskilda organ i vissa fall. Bestämmelser om förvaring av allmänna handlingar finns också i lagen (1999:000) om över- lämnande av allmänna handlingar till eller någon av dess organisatoriska delar för förvaring, m.m. Denna lag träder i kraft . 2.19 Förslag till lag om ändring i begravningslagen (1990:1144) Härigenom föreskrivs i fråga om begravningslagen (1990:1144) dels att 7 kap. 8 § skall upphöra att gälla, dels att nuvarande 9 kap. skall betecknas 11 kap., dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 1 4 §§, 3 kap. 1 §, 5 kap. 3, 6, 9 13, 16 och 18 §§, 6 kap. 2 och 3 §§, 7 kap. 20 §, 8 kap. 1 § samt 11 kap. 2, 6 och 7 §§ skall ha följande lydelse, dels att det skall införas två nya paragrafer, 2 kap. 2 a § och 11 kap. 10 §, två nya kapitel, 9 och 10 kap., samt närmast före 11 kap. 10 § en ny rubrik, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 1 § I denna lag avses med begravningsverksamhet: de olika åtgärder som har direkt samband med förvaltningen av allmänna begravningsplatser, församling: församling eller kyrklig samfällighet inom , huvudman: församling inom eller kommun som skall anordna och hålla allmänna begravningsplatser för dem som är folkbokförda inom ett visst geografiskt avgränsat förvalt- ningsområde, begravningsplatser: områden eller utrymmen som är behörigen anordnade för förvaring av avlidnas stoft eller aska och som har tagits i anspråk för detta ändamål, främst kyrkogårdar eller andra gravområden, minneslundar, kolumbarier eller urnmurar, allmänna begravningsplatser: sådana begravningsplatser som är anordnade av pastorat eller kyrkliga samfälligheter inom , av kommuner eller annars av det allmänna, allmänna begravningsplatser: sådana begravningsplatser som är anordnade av församlingar, av kommuner eller annars av det allmänna, enskilda begravningsplatser: andra begravningsplatser än allmänna, gravrätt: den rätt som upp- kommer när en bestämd gravplats på en allmän begravningsplats upplåts till någon för gravsättning, gravrätt: den rätt som upp- kommer när en bestämd gravplats på en allmän begravningsplats upplåts av den som förvaltar begravningsplatsen till någon för gravsättning, kremering: förbränning av stoftet efter en avliden person, gravsättning: placering av stoft eller aska inom en bestämd gravplats och placering eller utströende av aska i minneslund eller på någon annan plats än begravningsplats, gravanordningar: gravvårdar och andra gravöverbyggnader, stenramar, staket eller andra liknande anordningar på en gravplats, gravanordningar: gravvårdar och andra gravöverbyggnader, stenramar, staket eller andra liknande anordningar på en gravplats. kyrkogårdsmyndigheter: myn- digheter som förvaltar allmänna begravningsplatser, krematoriemyndigheter: myn- digheter som förvaltar krematorier. 2 kap. 1 § Allmänna begravningsplatser med ett tillräckligt antal gravplatser och andra grav- anläggningar av allmänt före- kommande slag skall anordnas och hållas av de territoriella pastoraten inom . Regeringen får för särskilda fall besluta att en allmän begrav- ningsplats skall anordnas och hållas av kommun i stället för pastorat. Allmänna begravningsplatser med ett tillräckligt antal gravplatser och andra grav- anläggningar av allmänt före- kommande slag skall anordnas och hållas av de territoriella församlingarna inom . Regeringen får för särskilda fall besluta att en kommun i stället skall anordna och hålla allmänna begravningsplatser för dem som är folkbokförda inom kommunen. 2 § Allmänna begravningsplatser med särskilda gravplatser för dem som inte tillhör något kristet tros- samfund skall anordnas och hållas av stiftssamfälligheterna inom eller, i fall som avses i 1 § andra stycket, av kommunen. Huvudmannen skall, inom det egna förvaltningsområdet eller inom ett närbeläget förvaltnings- område, tillhandahålla särskilda gravplatser för dem som inte tillhör något kristet trossamfund. Församling som är huvudman bör samråda med och informera företrädare för dem inom förvaltningsområdet som inte tillhör något kristet trossamfund i frågor som rör förvaltningen av de särskilda gravplatserna. Vid anläggning, utvidgning eller väsentlig ändring av en allmän begravningsplats skall försam- lingen samråda med företrädare för andra trossamfund och övriga berörda parter. 2 a § Den som, utan att vara huvudman för begravningsverk- samheten, innehar en allmän begravningsplats, har rätt att utan kostnad lämna över förvaltningen av begravningsplatsen till huvud- mannen för begravningsverksam- heten i det förvaltningsområde där begravningsplatsen är belägen. 3 §1 På allmän begravningsplats skall gravplats beredas dem som vid dödsfallet var folkbokförda inom pastoratet, den kyrkliga samfällig- heten eller kommunen. På en allmän begravningsplats skall gravplats beredas dem som vid dödsfallet var folkbokförda inom församlingen eller kommunen. Där skall gravplats också beredas en dödfödd som avlidit efter utgången av tjugo- åttonde havandeskapsveckan, om kvinnan är folkbokförd inom huvudmannens förvaltningsom- råde. Detsamma gäller i fråga om en dödfödd som avlidit före utgången av tjugoåttonde ha- vandeskapsveckan, om kvinnan begär det och ett läkarintyg om dödsfallet lämnas till huvud- mannen. Om tillgången på gravplatsmark medger det, får också andra beredas gravplats där. 4 § Rätten till gravsättning på en allmän begravningsplats skall inte vara beroende av att den avlidne tillhörde visst trossamfund. Detta gäller dock inte för rätten till gravsättning på en sådan allmän begravningsplats som avses i 2 §. Detta gäller dock inte för rätten till gravsättning på en sådan särskild gravplats som avses i 2 § första stycket. 3 kap. 1 § Krematorier får anordnas och hållas bara av den som innehar en allmän begravningsplats eller av en kyrklig samfällighet. Krematorier får anordnas och hållas bara av den som innehar en allmän begravningsplats eller av en församling. 5 kap. 3 §2 Om de efterlevande inte kan enas om kremering skall ske eller om gravsättningen, skall kyrko- gårdsmyndigheten på den ort där den avlidne senast var folkbokförd på begäran medla mellan parterna. Om parterna enas, skall myndigheten fastställa deras överenskommelse. Om enighet inte kan uppnås, skall myndigheten i stället med eget yttrande hänskjuta tvisten till . Om de efterlevande inte kan enas om kremering skall ske eller om gravsättningen, skall huvud- mannen för begravningsverksam- heten på den ort där den avlidne senast var folkbokförd på begäran medla mellan parterna. Om parterna enas, skall huvudmannen fastställa deras överenskommelse. Om enighet inte kan uppnås, skall huvud- mannen i stället med eget yttrande hänskjuta tvisten till . 6 § Sådana delar av stoftet som inte har förbränts vid kremeringen skall tillföras askurnan. Om det inte kan ske, skall krematoriemyndigheten låta för- störa delarna eller gravsätta dem inom en allmän begravningsplats. Om det inte kan ske, skall innehavaren av krematoriet låta förstöra delarna eller gravsätta dem inom en allmän begravnings- plats. 9 §3 Stoft får inte kremeras eller gravsättas utan att ett sådant intyg som avses i 4 kap. 7 § har lämnats till krematoriemyndigheten eller den som förvaltar begravnings- platsen. Stoft får inte kremeras eller gravsättas utan att ett sådant intyg som avses i 2 kap. 3 § första stycket eller 4 kap. 7 § har lämnats till innehavaren av krematoriet eller den som förvaltar begrav- ningsplatsen. Regeringen får meddela föreskrifter om att kremering eller gravsättning i vissa fall får ske även utan ett sådant intyg. 10 §4 Stoftet efter en avliden skall kremeras eller gravsättas möjligt och senast efter dödsfallet. Stoftet efter en avliden eller en dödfödd som avses i 2 kap. 3 § första stycket skall kremeras eller gravsättas möjligt och senast efter dödsfallet. Den skattemyndighet som skall utfärda intyg för kremering eller gravsättning får dock medge anstånd med kremeringen eller gravsättningen, om det finns särskilda skäl för det. Om stoftet inte har kremerats eller gravsatts inom föreskriven tid, skall skattemyndigheten undersöka anledningen till dröjsmålet och, om det behövs, underrätta den kommun som anges i 2 §. 11 § Askan efter en avliden som har kremerats i skall gravsättas från kremeringen. Den myndighet som förvarar askan får dock medge anstånd med gravsättningen, om det finns särskilda skäl för det. Den huvudman för begravnings- verksamheten eller den innehavare av krematorium som förvarar askan får dock medge anstånd med gravsättningen, om det finns särskilda skäl för det. 12 § Om askan inte har gravsatts inom den tid som sägs i 11 §, skall den myndighet som förvarar askan låta gravsätta den. Om askan inte har gravsatts inom den tid som sägs i 11 §, skall den huvudman för begravnings- verksamheten eller den innehavare av krematorium som förvarar askan låta gravsätta den. skall den som skall ordna med gravsättningen lämnas tillfälle att själv låta gravsätta askan. 13 §5 I avvaktan på gravsättningen skall askan förvaras av en krematoriemyndighet. Askan får även förvaras av kyrkogårdsmyndigheten på den ort där askan skall gravsättas eller, om platsen för gravsättningen inte är bestämd, av kyrkogårdsmyn- digheten på den ort där den avlidne senast var folkbokförd. I avvaktan på gravsättningen skall askan förvaras av en innehavare av krematorium. Askan får även förvaras av huvudmannen för begravnings- verksamheten på den ort där askan skall gravsättas eller, om platsen för gravsättningen inte är bestämd, av huvudmannen för begravnings- verksamheten på den ort där den avlidne senast var folkbokförd. 16 § Om det för den myndighet som förvarar askan är känt att det råder tvist om platsen för gravsätt- ningen, får askan inte lämnas ut eller på annat sätt föras bort förrän tvisten är slutligt löst. Om det för den huvudman för begravningsverksamheten eller den innehavare av krematorium som förvarar askan är känt att det råder tvist om platsen för gravsättningen, får askan inte lämnas ut eller på annat sätt föras bort förrän tvisten är slutligt löst. 18 § Askan skall gravsättas från det att den fördes in. Askan skall gravsättas från det att den fördes in till . Den myndighet som förvarar askan får dock medge anstånd med gravsättningen, om det finns särskilda skäl för det. Den huvudman för begravnings- verksamheten eller den innehavare av krematorium som förvarar askan får dock medge anstånd med gravsättningen, om det finns särskilda skäl för det. Om askan inte har gravsatts inom den föreskrivna tiden, skall föreskrifterna i 12 § tillämpas. 6 kap. 2 § Frågor om tillstånd enligt 1 § andra stycket prövas av kyrko- gårdsmyndigheten, om flyttning skall ske från eller inom en allmän begravningsplats. Frågor om tillstånd enligt 1 § andra stycket prövas av huvudmannen för begravnings- verksamheten eller den som annars förvaltar en allmän begravningsplats, om flyttning skall ske från eller inom begravningsplatsen. I andra fall prövas frågor om tillstånd av , som därvid skall höra innehavaren av begravningsplatsen. 3 § Trots det som sägs i 1 § får kyrkogårdsmyndigheten ta ut aska som har gravsatts i ett utrymme i ett kolumbarium eller en urnmur där gravrätten har upphört. Trots det som sägs i 1 § får huvudmannen för begravnings- verksamheten eller den som annars förvaltar en allmän begravningsplats ta ut aska som har gravsatts i ett utrymme i ett kolumbarium eller en urnmur där gravrätten har upphört. Askan skall i så fall grävas ned inom begravningsplatsen eller inom någon annan närbelägen begravningsplats. 7 kap. 20 § När en gravrätt skall anses återlämnad enligt 19 § är upplåtaren skyldig att behålla gravplatsen under från gravsättningen till förmån för den som senast har gravsatts där. När en gravrätt skall anses återlämnad enligt 19 § är upplåtaren skyldig att behålla gravplatsen under från gravsättningen till förmån för den som senast har gravsatts där. Gravanordning behöver behållas bara om kostnaden för skötseln av gravplatsen betalas. 8 kap. 1 § Om någon gravsätts inom en bestämd gravplats på en allmän begravningsplats och gravplatsen inte kan upplåtas till någon med gravrätt, skall gravplatsen för- behållas den avlidne under . Om någon gravsätts inom en bestämd gravplats på en allmän begravningsplats och gravplatsen inte kan upplåtas till någon med gravrätt, skall gravplatsen för- behållas den avlidne under . I fråga om gravanordningar tillämpas 7 kap. 25 29 och 35 37 §§. Med gravrättsinnehavare avses därvid den som ordnar med gravsättningen. Som villkor för att förse gravplatsen med en gravanordning får innehavaren av begravnings- platsen bestämma att avgift för gravplatsen och kostnaderna för dess skötsel betalas. Som villkor för att förse gravplatsen med en gravanordning får den som förvaltar begravnings- platsen bestämma att kostnaderna för gravplatsens skötsel betalas. 9 kap. Begravningsavgift Avgiftsskyldighet 1 § Den som är folkbokförd i skall betala en avgift för begravningsverksamheten (be- gravningsavgift). 2 § Begravningsavgiften skall be- talas till den huvudman inom vars förvaltningsområde den avgifts- skyldige är folkbokförd. Om församlingen är huvudman skall avgiften för den som tillhör enligt lagen (1999:000) om avgift till registrerat trossamfund räknas in i kyrkoavgiften. Avgiftsunderlag 3 § Begravningsavgiften beräknas på grundval av den avgifts- skyldiges till inkomst- skatt beskattningsbara förvärvs- inkomst. Fastställande av begravnings- avgift 4 § Den avgiftssats enligt vilken begravningsavgiften skall betalas fastställs av huvudmannen och skall grundas på en särredovisning av verksamhetens intäkter och kostnader. Avgiftssatsen skall bestämmas på grundval av antalet skattekronor och skatteören för de avgiftsskyldiga på det sätt som anges i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. I den lagen finns också bestämmelser om beräkning och utbetalning av begravningsavgiften till huvud- männen. 5 § Vid beräkning, debitering, redovisning och betalning av begravningsavgiften gäller skatte- betalningslagen (1997:483).