prop · GM0319 · 1999-01-01 00:00:00 — Som skäl har angetts att penningtvätt innebär ett döljande av att pengar eller pengars värde har ett olagligt ursprung. Begreppet medel innefattar, enligt utredningen, förutom kontanta medel i form av svenska kronor och utländska valutor, alla handlingar som har något faktiskt värde såsom aktier, obligationer eller andra omsättningsbara värdepapper. Regeringen anser, i likhet med vad som framförts av Riksåklagaren, att den av utredningen föreslagna ändringen innebär en omotiverad krympning av definitionen och föreslår därför inte någon ändring i den delen. Ändringen i första stycket innebär att verksamhet enligt lagen (1989:508) om försäkringsmäklare omfattas av penningtvättslagen. Med försäkringsmäklare avses enligt den förstnämnda lagen juridiska och fysiska personer som yrkesmässigt förmedlar direktförsäkringar. Penningtvättslagen kommer därmed att omfatta såväl juridiska som fysiska personer som driver verksamhet som försäkringsmäklare. Lagen innehåller numera även bestämmelser i 9 a § om vissa andra företag än dem som omnämns i första stycket. I tredje stycket görs därför en hänvisning till 9 a §. I första stycket sägs att förfaranden som utgör penningtvätt enligt definitionen i 1 § kan vara straffbara som penninghäleri eller penninghäleriförseelse enligt 9 kap. 6 a och 7 a §§ . Ändringen görs till följd av att de nya brotten införs i . Uppräkningen av brott är emellertid inte uttömmande eftersom definitionen av penningtvätt i penningtvättslagen är vidare än penninghäleribrottet i . Straff-ansvar kan därför föreligga även enligt andra straffbestämmelser. Som exempel kan nämnas att en transaktion som omfattas av definitionen i 1 § sista meningen penningtvättslagen kan vara straffbar som medhjälp till skattebrott. Ändringen i andra stycket innebär att begreppet penningtvätt införs till följd av definitionen i 1 §. Sista meningen utgår, vilket innebär ett förbud för de uppgiftsskyldiga företagen att medvetet medverka vid alla transaktioner som kan antas utgöra penningtvätt, oavsett om det bakomliggande brottet är allvarligt eller inte. Lagrådet har anfört att hänvisningen till Ett företag som avses i 2 §... möjligen kan väcka tvivel om huruvida företag i 2 § sista stycket, dvs. svarsskyldiga företag, omfattas. Även i följande paragrafer talas i huvudsak om Företaget varmed uppenbarligen avses företag enligt 2 § första stycket. Till undvikande av missförstånd bör måhända, enligt Lagrådet, i 3 § andra stycket anges att det är fråga om företag som avses i 2 § första stycket. I enlighet med Lagrådets yttrande, har en hänvisning till 2 § första stycket gjorts i andra stycket. Ändringen i tredje stycket innebär en förklaring av vad som avses med förkortningen EES, Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, till följd av att 1 § första stycket tas bort. Ändringen innebär att undantaget från skyldigheten att kontrollera kundens identitet under de i paragrafen angivna förutsättningarna även gäller företag som bedriver verksamhet enligt 1 § lagen (1989:508) om försäkringsmäklare. Ändringen innebär att begreppet penningtvätt införs till följd av definitionen i 1 §. Nuvarande första stycket delas upp i två stycken. Ändringen i första stycket innebär att begreppet penningtvätt införs till följd av definitionen i 1 §. Lokutionen skäl att anta har ändrats till skäligen kan antas av språkliga skäl. Någon ändring i sak är inte avsedd. I andra stycket införs en bestämmelse som innebär att företaget på begäran av , eller den polismyndighet som regeringen bestämmer, skall lämna de ytterligare uppgifter som behövs för utredningen om penningtvätt. Polisen får därigenom möjlighet att vända sig till företaget för att ställa ytterligare frågor i ett visst ärende som anmälts dit. Tredje stycket är nytt och innebär att även annat företag som avses i 2 § första stycket skall lämna de uppgifter för utredningen om penningtvätt som myndigheten begär sedan ett företag gjort en anmälan dit om penningtvätt. Polisens frågor måste avse utredningen i ett redan initierat ärende. En precisering av att uppgiftsskyldigheten åligger företag som avses i 2 § första stycket har gjorts i enlighet med Lagrådets påpekande. Paragrafen är ny. Bestämmelsen har justerats på förslag av Lagrådet. Finanspolisen ges här möjlighet att vända sig till branscher där penningtvätt kan antas förekomma och som inte omfattas av uppgiftsskyldigheten i 2 §, för att inhämta information i ett visst penningtvättsärende. Det krävs alltså att ett konkret ärende redan har initierats hos finanspolisen för att svarsskyldighet skall inträda. De verksamheter som omfattas av svarsplikten är handel med antikviteter, konst, ädelstenar, metaller, skrot eller transportmedel, förmedling av fastigheter eller bostadsrätter eller lotteri- och spelverksamhet. Med handel med transportmedel avses t.ex. försäljning av bilar och båtar. För att svarsskyldighet skall inträda krävs det att handeln bedrivs yrkesmässigt. I begreppet yrkesmässig handel ligger att det är fråga om en verksamhet som bedrivs med självständighet, regelbundenhet och varaktighet samt i regel även i vinstsyfte. Den nuvarande lokutionen brutit mot någon sekretessregel har i förtydligande syfte ersatts med åsidosatt tystnadsplikt . Skälet till det är att bestämmelsen är tillämplig på privaträttsliga subjekt. Den omfattar inte bara brott mot tystnadsplikt enligt lag utan även kontraktuella åtaganden om tystnadsplikt och innebär således att skadeståndsskyldighet inte kan ådömas för brott mot ett sådant åtagande. Bestämmelsen gäller inte bara när företaget tar initiativ till uppgiftslämnande enligt 9 § andra stycket första meningen, utan även vid besvarande av polisens frågor enligt andra meningen. Detsamma gäller när andra företag i 2 § på polisens begäran lämnar uppgifter enligt 9 § tredje stycket. Även styrelseledamöter, anställda och andra som lämnar uppgifter för företagets räkning är skyddade av bestämmelsen. Andra meningen är ny och innebär att inte heller svarsskyldiga företag i 9 a § får göras ansvariga för åsidosättande av tystnadsplikt. Dessa företag har enligt 9 a § skyldighet att lämna de uppgifter till finanspolisen som denna begär. Någon bedömning av huruvida företaget hade anledning att räkna med att uppgifterna borde lämnas, skall således inte göras av dessa företag. Ändringen innebär att inte heller svarspliktiga företag enligt 9 a §, dess styrelseledamöter eller anställda får röja för kunden eller någon utomstående att uppgifter har lämnats till finanspolisen med stöd av samma paragraf eller att polisen genomför en undersökning. Nuvarande andra stycket utgår. I det stycket anges att ansvar enligt 20 kap. 3 § inte skall följa för den som bryter mot förbudet i första stycket. Stadgandet skall ses mot bakgrund av att penningtvättslagen har saknat ansvarsbestämmelse; straffansvaret enligt 20 kap. 3 § är subsidiärt och förutsätter att gärningen inte är belagd med straff enligt någon annan bestämmelse. I 14 § föreslås emellertid att straffansvar införs för den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot meddelandeförbudet i 11 §. Såsom Lagrådet påpekat, blir då andra stycket överflödigt och bör utgå. Ändringen innebär att begreppet penningtvätt införs till följd av definitionen i 1 §. Ändringen i första stycket innebär att begreppet penningtvätt införs till följd av definitionen i 1 § och att en språklig ändring görs. Paragrafen är ny och innebär att straffansvar införs i punkten 1 för den som uppsåtligen åsidosätter gransknings- eller uppgiftsskyldigheten enligt 9 §. Vilka som träffas av bestämmelsen, framgår av avsnitt 11. Vidare införs straffansvar i punkten 2 för den som uppsåtligen bryter mot meddelandeförbudet i 11 §. Denna bestämmelse avser såväl de uppgiftsskyldiga företagen i 2 §, som de svarspliktiga företagen i 9 a §. Att bestämmelsen träffar styrelseledamöter och anställda i företaget, framgår av 11 §. För ansvar fordras att gärningen begås uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Påföljden för överträdelse av bestämmelserna är böter. Av första punkten framgår att lagen träder i kraft . På förslag av Lagrådet införs en övergångsbestämmelse i andra punkten. Granskningsskyldigheten enligt 9 § första stycket är straffsanktionerad och enligt 5 § promulgationslag kan straffansvar inte inträda för underlåtenhet som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Däremot kan fråga uppkomma om skyldighet kan föreligga för att efter ikraftträdandet granska transaktioner som inte behövde granskas. Enligt grunderna för nyssnämnda bestämmelse bör detta inte vara fallet. I fråga om transaktioner som företagits före ikraftträdandet skall därför 9 § i dess äldre lydelse tillämpas och skall 14 § 1 nya lydelsen inte gälla. 14.3 Förslaget till lag om penningtvättsregister 1 § I paragrafen anges lagens omfattning, dvs. automatiserad behandling av personuppgifter avseende sådan penningtvätt som avses i 1 § penningtvättslagen. Sådan behandling föreslås ske i s.k. penningtvättsregister. Det anges även att lagen skall gälla utöver vad som gäller enligt bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204). I paragrafen anges vilka som skall ha rätt att föra penningtvättsregister genom en hänvisning till 2 § första stycket penningtvättslagen. Registret skall få föras över sådana uppgifter som företaget lämnat till finanspolisen med stöd av 9 § andra stycket samma lag. De uppgifter som får registreras är sådana som kan tyda på penningtvätt och som anmälts till finanspolisen av det uppgiftsskyldiga företagen. Vidare får penningtvättsregister innehålla de ytterligare uppgifter som har lämnats av företaget på begäran av finanspolisen. En precisering av att uppgiftsskyldigheten åligger företag som avses i 2 § första stycket har gjorts i enlighet med Lagrådets påpekande. I bestämmelsen anges ändamålet med penningtvättsregistret. Ett sådant register får enligt punkten 1 föras av ett uppgiftsskyldigt företag för att förhindra att företaget medverkar vid transaktioner som utgör penningtvätt. Bestämmelsen motsvarar vad som sägs i 3 § andra stycket penningtvättslagen. Vidare får ett sådant register enligt punkten 2 föras för att företaget skall kunna uppfylla uppgiftsskyldigheten i 9 § andra stycket samma lag. Ändamålsbestämmelsen är uttömmande, vilket innebär att penningtvättsregistret inte får användas av företagen för några andra ändamål än de angivna. I paragrafen anges vilka uppgifter som ett penningtvättsregister får innehålla. Uppräkningen är uttömmande. Enligt första punkten får identitetsuppgifter på den aktuella fysiska eller juridiska personen registreras, dvs. namn, person- eller organisationsnummer och adress. I andra punkten anges att registrering kan ske av kontonummer eller motsvarande, som den anmälda transaktionen är hänförlig till. Vissa av de företag som avses i 2 § penningtvättslagen för inte konton, t.ex. företag som driver livförsäkringsrörelse, valutaväxlingsrörelse och försäkringsmäklare. Registreringen hos dessa kan därför avse andra motsvarande uppgifter som en anmäld transaktion kan hänföras till. Som exempel kan nämnas försäkringsnummer hos ett livförsäkringsbolag. Slutligen skall, enligt punkten 3, även de övriga uppgifter som lämnats till finanspolisen med stöd av penningtvätts-lagen kunna registreras. Uppgifterna skall stämma överens med dem som lämnats till finanspolisen. Vid behandlingen av personuppgifter skall även kraven i 9 § första stycket personuppgiftslagen iakttas. Enligt denna bestämmelse skall den personuppgiftsansvarige, dvs. i det här fallet det uppgiftsskyldiga företaget, iaktta vissa grundläggande krav på behandlingen av personuppgifter. Sådana uppgifter skall behandlas bara om det är lagligt. Personuppgifterna skall alltid behandlas på ett korrekt sätt och i enlighet med god sed. Vidare får personuppgifter samlas in bara för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål samt inte behandlas för något ändamål som är oförenligt med det för vilket uppgifterna samlades in. Ändamålet med penningtvättsregister har redan angetts i 3 §. De personuppgifter som behandlas skall vara adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen. Företagen skall se till att inte fler personuppgifter behandlas än som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. De personuppgifter som behandlas skall enligt samma paragraf vara riktiga och, om det är nödvändigt, aktuella. Företagen skall se till att alla rimliga åtgärder vidtas för att rätta, blockera eller utplåna sådana person- uppgifter som är felaktiga eller ofullständiga med hänsyn till ändamålen med behandlingen. Slutligen skall personuppgifter inte bevaras än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. Särskilda bestämmelser i de här frågorna har tagits in i 6 §. Paragrafen innehåller ett förbud mot att lämna ut uppgifter ur penning- tvättsregister till den registrerade. Såsom framgått av avsnitt 10.2, har bestämmelsen tagits in för att förebygga att den registrerade begär registerutdrag enligt 26 § personuppgiftslagen. Enligt 27 § samma lag gäller nämligen inte 26 §, om det i bl.a. lag är särskilt föreskrivet att uppgifter inte får lämnas ut till den registrerade. Paragrafen innehåller regler om när gallring av uppgifterna i penning- tvättsregister skall ske. En uppgift i registret skall gallras om finanspolisen beslutar att inte inleda eller att lägga ned utredningen om penningtvätt som föranletts av uppgiftslämnande enligt penningtvättslagen. Bestämmelsen innebär inte att företaget aktivt måste efterhöra om en utredning om penningtvätt är aktuell eller inte, utan att företaget så fort det får kännedom om att utredningen lagts ned, skall gallra uppgifterna ur registret. Om en förundersökning har avslutats utan att åtal har väckts eller om en domstol har meddelat dom eller beslut som vunnit laga kraft med anledning av de lämnade uppgifterna skall uppgifterna gallras ur registret. Uppgift i ett register skall alltid gallras senast efter det att uppgift lämnats till finanspolisen med stöd av 9 § andra stycket penningtvättslagen. ansåg att tidsfristen skulle löpa från det att uppgiften fördes in i registret. I vissa fall kan det emellertid förekomma att tidpunkten för registrering inte sammanfaller med den dag då uppgift till finanspolisen lämnades. Tidsfristen bör därför räknas från den dag då uppgifterna lämnades. Bestämmelsen innebär att ett företags penningtvättsregister inte får samköras med motsvarande register hos ett annat företag. Syftet med bestämmelsen är att skydda den personliga integriteten. Bestämmelserna i personuppgiftslagen om rättelse och skadestånd skall gälla vid behandling av personuppgifter enligt lagen om penningtvättsregister. Enligt 28 § personuppgiftslagen är den personuppgiftsansvarige skyldig att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna sådana personuppgifter som inte har behandlats i enlighet med denna lag eller föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen. Den personuppgiftsansvarige skall också underrätta tredje man till vilken uppgifterna har lämnats ut om åtgärden, om den registrerade begär det eller om mera betydande skada eller olägenhet för den registrerade skulle kunna undvikas genom en underrättelse. Någon sådan underrättelse behöver dock inte lämnas, om detta visar sig vara omöjligt eller skulle innebära en oproportionerligt stor arbetsinsats. Enligt 48 § samma lag skall den personuppgiftsansvarige ersätta den registrerade för skada och kränkning av den personliga integriteten som en behandling av personuppgifter i strid med denna lag har orsakat. Ersättningsskyldigheten kan i den utsträckning det är skäligt jämkas, om den personuppgiftsansvarige visar att felet inte berodde på honom eller henne. Paragrafen innehåller i första stycket en bestämmelse om tystnadsplikt för den som är verksam inom ett uppgiftsskyldigt företag för uppgift i penningtvättsregistret. Bestämmelsen motsvarar vad som sägs i 1 kap. 10 § bankrörelselagen för banker. Av 11 § penningtvättslagen framgår att den som är verksam inom ett uppgiftsskyldigt företag inte får röja för kunden eller för någon utomstående att en granskning har genomförts eller att uppgifter lämnats enligt 9 § eller att polisen genomför en undersökning. Av andra stycket framgår att ansvar enligt 20 kap. 3 § inte skall följa för den som bryter mot förbudet i första stycket. Bestämmelsen överensstämmer med 1 kap. 10 § tredje stycket bankrörelselagen. 14.4 Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) 10 kap. 38 § Den föreslagna ändringen innebär att revisorn skall vidta de åtgärder som anges i 39 och 40 §§ om han finner att det kan misstänkas att en styrelseledamot eller den verkställande direktören inom ramen för bolagets verksamhet har gjort sig skyldig till det brott som beskrivs i 9 kap. 6 a § . I likhet med de brott som tidigare finns upptagna i paragrafen är penninghäleri ett sådant brott som kan föranleda fängelse . För att inte bryta systematiken i brottskatalogen har misstanke om penninghäleriförseelse lämnats utanför bestämmelsen. I 39 § första stycket anges att en revisor som finner att det föreligger sådan brottsmisstanke utan oskäligt dröjsmål skall underrätta styrelsen om sina iakttagelser. Enligt andra stycket kan underrättelse dock underlåtas om det kan antas att styrelsen inte skulle vidta några skadeförebyggande åtgärder med anledning av underrättelsen eller en underrättelse av annat skäl framstår som meningslös eller stridande mot syftet med revisionen. Undantaget i andra stycket torde vara tillämpligt vid misstanke om penninghäleri eftersom styrelsen knappast kan vidta några skadeförebyggande åtgärder i dessa fall och en underrättelse även i övrigt skulle framstå som meningslös. I 40 § regleras revisorns skyldighet att avgå från sitt uppdrag i vissa fall. Paragrafen är tillämplig även vid misstanke om penninghäleri enligt förslaget. Remissinstanser som yttrat sig över betänkandet Bekämpande av penningtvätt (SOU 1997:36) Efter remiss har yttrande inkommit från , Kammarrätten i , , , , Justitiekanslern, , , , , , , , (RSV), , Datainspektionen, Lotteriinspektionen, i , , , , , , , i (LO), (), akademikers centralorganisation, , Föreningen , , , , , , , och svensk handel. Remissinstanser som yttrat sig över betänkandet Aktiebolagets organisation (SOU 1995:44) Efter remiss har yttrande inkommit från Justitiekanslern, , , Kammarrätten i , , Riksåklagaren (inkl. underremissinstanser), , , , , (inkl. underremissinstanser), Statskontoret, vid , vid , , , , i , , , och , , , , , , Byggentreprenörerna, Ackords-central, , , , , Föreningen , , , Bokförings- och , , Konkursförvaltar- kollegiernas förening, Aktiefrämjandet, Aktiespararna, , , och . Remissinstanser som har yttrat sig över promemorian Revisorns skyldigheter vid misstanke om brott i bolaget Efter remiss har yttrande inkommit från Riksåklagaren, , , , , , , , , Föreningen och . Vidare har ett remissmöte hållits. Vid mötet deltog företrädare för , , , , , , , , Föreningen , , Bokförings- och , , och Aktiespararna. Remissinstanser som har yttrat sig över promemorian om anmälningsskyldighet för revisorer vid misstanke om vissa slag av häleri Efter remiss har yttranden inkommit från Riksåklagaren, , , , , , , Föreningen , , , och . Lagrådsremissens lagförslag Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 9 kap. 6 § skall ha följande lydelse, dels att det i skall införas två nya paragrafer, 9 kap. 6 a och 7 a §§. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. 6 §1 Den som 1. på ett sätt som är ägnat att försvåra ett återställande tar befattning med något som är frånhänt annan genom brott, 2. bereder sig otillbörlig av annans brottsliga förvärv, 3. otillbörligen främjar möjligheterna för annan att tillgodogöra sig egendom som härrör från brottsligt förvärv eller värdet av sådan egendom, 4. med uppsåt att dölja egendomens ursprung medverkar till att bortföra, överlåta, omsätta eller vidta annan sådan åtgärd med egendom som härrör från brottsligt förvärv, eller 5. genom krav, överlåtelse eller på annat liknande sätt hävdar genom brott tillkommen fordran 2. bereder sig otillbörlig av annans brottsliga förvärv, eller 3. genom krav, överlåtelse eller på annat liknande sätt hävdar genom brott tillkommen fordran döms för häleri till fängelse i högst . För häleri döms likaledes den som i näringsverksamhet eller såsom led i en verksamhet, som bedrivs vanemässigt eller annars i större omfattning, på ett sätt som är ägnat att försvåra ett återställande förvärvar eller mottar något som skäligen kan antas vara frånhänt annan genom brott. Är brott som anges i första eller andra stycket grovt, döms till fängelse, lägst och högst . 6 a § Den som 1. otillbörligen främjar möjligheterna för annan att tillgodogöra sig egendom som härrör från brottsligt förvärv eller värdet av sådan egendom, eller 2. med uppsåt att dölja egendomens ursprung medverkar till att bortföra, överlåta, omsätta eller vidta annan sådan åtgärd med egendom som härrör från brottsligt förvärv döms för penninghäleri till fängelse i högst . För penninghäleri döms också den som, i annat fall än som anges i första stycket, otillbörligen medverkar till att bortföra, överlåta, omsätta eller vidta annan sådan åtgärd med egendom, om åtgärden är ägnad att dölja att annan har berikat sig genom brottslig gärning. Är brott som anges i första eller andra stycket grovt, döms till fängelse, lägst och högst . 7 a § Är brott som avses i 6 a § att anse som ringa, döms för penninghäleriförseelse till böter eller fängelse . För penninghäleriförseelse skall också dömas den som 1. i fall som avses i 6 a § första stycket inte insåg men hade skälig anledning att anta att brott förelåg, eller 2. i fall som avses i 6 a § andra stycket inte insåg men hade skälig anledning att anta att annan berikat sig genom brottslig gärning. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt dels att 1 5, 7 och 9 13 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 9 a och 14 §§, samt närmast före 14 § en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Föreskrifterna i denna lag meddelas till uppfyllande av förpliktelser enligt avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Lagen har till syfte att förhindra sådana åtgärder med avseende på egendom som har förvärvats genom brott, som kan medföra att denna egenskap hos egendomen fördöljs, att den brottslige får möjlighet att undandra sig rättsliga påföljder eller att återskaffandet av egendomen försvåras, samt sådana åtgärder som innefattar förfogande över och förvärv, innehav eller brukande av egendomen (penningtvätt). Med penningtvätt avses i denna lag sådana åtgärder med avseende på egendom som har förvärvats genom brott, som kan medföra att denna egenskap hos egendomen fördöljs, att den brottslige får möjlighet att undandra sig rättsliga påföljder eller att återskaffandet av egendomen försvåras, samt sådana åtgärder som innefattar förfogande över och förvärv, innehav eller brukande av egendomen. Med penningtvätt avses även åtgärder med annan egendom än som avses i första stycket, om åtgärderna är ägnade att dölja att någon har berikat sig genom brottslig gärning. 2 §1 Bestämmelserna i denna lag gäller företag som driver 1. bankrörelse och annan verksamhet som består i att från allmänheten låna upp medel och att lämna krediter, 2. livförsäkringsrörelse, 3. verksamhet av det slag som beskrivs i 1 kap. 3 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, 4. verksamhet som står under tillsyn och som huvudsakligen består i att utföra en eller flera av de verksamheter som anges i 3 kap. 1 § 2 13 lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet, 5. verksamhet som kräver anmälan till enligt valutaväxlingslagen (1996:1006).