prop · GM0367 · 1999-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1998/99:67 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen redogör regeringen för samarbetet mellan de nordiska ländernas regeringar, med huvudsaklig inriktning på verksamheten i . Innehållsförteckning 1 Att så och att skörda - ordförandeskapets dynamik 3 2 Samarbetets huvudområden 5 2.1 Samarbetet inom 5 2.2 och samt 7 2.3 och dess närområden 9 3 Nordiskt samarbete på sektorsnivå 10 3.1 Kultur och medier 10 3.2 Utbildning och forskning 14 3.3 Miljö 18 3.4 Ekonomi och näring 20 3.4.1 Energi 20 3.4.2 Näringspolitiskt samarbete 24 3.4.3 Regionalpolitik 25 3.4.4 Jord- och skogsbruk samt fiske 25 3.4.5 Bygg- och bostadssamarbete 29 3.4.6 Transport, infrastruktur och trafiksäkerhet samt IT-frågor 30 3.4.7 Ekonomi och finanspolitik 31 3.5 Medborgarpolitik 32 3.5.1 Arbetsmarknad och arbetsliv 32 3.5.2 Socialpolitik och hälsovård 34 3.5.3 Livsmedelsfrågor 35 3.5.4 Konsumentpolitik 37 3.5.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män 39 3.5.6 Lagstiftningssamarbete 40 3.5.7 Migrations- och flyktingpolitiska frågor 42 3.5.8 Ungdomsfrågor 42 3.6 Säkerhets- och försvarspolitiskt samarbete 44 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 49 1 Att så och att skörda - ordförandeskapets dynamik präglades starkt av att ansvarade för ordförandeskapet i det nordiska regeringssamarbetet. Här redovisas översiktligt några allmänna iakttagelser över ordförandeåret, dess genomförande och resultat. Mer detaljerade, ämnesspecifika redogörelser återfinns i de olika sektorsavsnitten. Att vara ordförandeland i ett multilateralt samarbete prövar, bland mycket annat, förmågan att balansera strävan efter förnyelse mot behovet av stabilitet och kontinuitet. Som i andra internationella sammanslutningar har ordförandelandet i det nordiska samarbetet ett begränsat utrymme att sätta sin egen prägel på arbetet. Till stora delar är uppgiften ofrånkomligen att förvalta det föregående ordförandeskapets initiativ och att föra redan igångsatta processer till beslut och genomförande. Mot den bakgrunden är det naturligt att svenska initiativ för det nordiska samarbetet inte har gett så många mätbara resultat under själva ordförandeåret. Men man bör ändå kunna säga att ordförandeåret har satt spår i nordisk verksamhet på flera områden och plan. ambition var att koncentrera ordförandeprogrammet till några profilfrågor, nämligen samverkan för ökad sysselsättning och uppgiften att göra och dess närområden till en ekologiskt hållbar region. Arbetet präglades starkt av dessa två initiativ. Sysselsättningsfrågornas behandling på det europeiska planet var under - och förblir framöver - också en central samnordisk angelägenhet. De riktlinjer som utformades för sysselsättningspolitiken inom Europeiska unionen (EU) bygger i stor utsträckning på värderingar som är bärande i de nordiska ländernas politik för tillväxt och sysselsättning, såsom betydelsen av aktiva insatser för att stärka individens ställning på arbetsmarknaden och av en god balans mellan flexibilitet och trygghet, liksom värdet av att främja företagsamhet och att öka jämställdheten mellan kvinnor och män. Samverkan på det nordiska planet kring utvecklingen av ett ekologiskt hållbart samhälle fick en politisk injektion genom den särskilda deklaration som de nordiska statsministrarna och deras kollegor i de självstyrande områdena antog under session i . I denna deklaration gavs i uppdrag att utarbeta en tvärsektoriellt förankrad strategi för hållbar utveckling i och dess närområden. Därtill kom emellertid frågorna om inomnordisk rörlighet/avveckling av gränshinder att växa fram som en tredje, alltmer framträdande profilfråga. På flera plan har gjort frågorna om onödiga, irrationella och otidsenliga gränshinder för boende, pendling, arbete och företagande över och runt gränserna i till ett centralt samarbetstema. Arbetet följer nu i princip tre huvudspår. Det första huvudspåret är det nordiska samarbete som äger rum kring förverkligandet av den inre marknaden. Det är en nordisk ambition att försöka gå före resten av de andra länderna inom det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) när det gäller att införa och tillämpa det gemensamma regelverk som styr det fria flödet av varor, tjänster, kapital och personer. Vi bör i ha särskilt goda förutsättningar att på det sättet visa vägen och låta detta bli en inspiration också för utvecklingen av marknaderna i . Ett andra huvudspår är att och har påbörjat ett bilateralt arbete för att underlätta integrationen i . Regeringarnas särskilda kontaktgrupp för Öresundsfrågor har som sitt primära uppdrag haft att identifiera lagstiftningsmässiga och andra institutionella hinder för rörlighet, integration och dynamisk utveckling, och att söka lösningar på sådana problem som regionala aktörer inte kan förfoga över. Arbetet har omfattat ett tiotal politik-/samhällsområden och gett ny kunskap och underlag för överväganden om insatser för att främja rörlighet och integration, i takt med att man vinner erfarenheter av hur mönstren för pendling, bosättning och företagande utvecklas. Det man kan lära av arbetet i kan ge inspiration för problemlösning som rör inom- nordiska gränser i stort. Det tredje huvudspåret utgörs av de initiativ som tagits inom Nordiska ministerrådets ram, delvis inspirerat av utredningar som på regeringens uppdrag gjorts av . En bred översyn av aktuella gränshinder har i princip beslutats, men man avvaktar resultatet av de nämnda projekten, för att undvika dubbelarbete och dra lärdom av det som redan pågår. Här bör också nämnas den telefonservice, som kallas Hallå ! och som administreras av svenska på ministerrådets uppdrag, för att ge enskilda svar på frågor och problem som de möter i samband med arbete, studier, resor etc. inom . I ordförandeprogrammet uttryckte vi på svensk sida önskan att deltar i formandet av det nya , genom att basera det nordiska agerandet på den samsyn som finns i centrala samhällsfrågor. Den grundläggande ambitionen att systematiskt utnyttja nordiska samarbetsstrukturer för avstämning och, när förutsättningar finns, samstämt agerande i aktuella EU- och EES-frågor - liksom i det bredare Europa-samarbetet har varit en ledstjärna. Ett mycket påtagligt resultat av nordisk samsyn och samverkan var självfallet att det kunde nås enighet om ett samarbetsavtal mellan Europeiska unionens råd och och som gör det möjligt att införliva med EU med bibehållen passfrihet inom . Med inleds en period av då ett nordiskt land alltid finns i eller i närheten av EU:s ordförandestol. Rätt utnyttjad är det en situation där de nordiska EU-medlemmarna - med stöd från och - borde ha stora möjligheter att berika och stärka Europeiska gemenskapens (EG) arbete för sysselsättning, för en god miljö och de andra frågor där har starka sammanfallande intressen. Nordiskt närområdessamarbete lämnar ett bidrag till säkerhet, demokrati och gynnsam ekonomisk och social utveckling i vår del av , till fred, säkerhet och stabilitet i vår region. har mycket att vinna på att utveckla handel och folkligt utbyte mellan de nordiska länderna och länderna kring . beslut att i budgeten för väsentligt utvidga det nordiska närområdesprogrammet blev en bekräftelse på detta. Beslutet om ministerrådets budget för låg också väl i linje med önskemål från sida. Detta var ett uttryck för en stor grad av samsyn mellan parlamentariker och regeringar om budgetprioriteringarna, vilket var ett viktigt mål under det svenska ordförandeskapet. Det nordiska samarbetet utvecklas genom kontakterna med de baltiska länderna. Statsministrarna i och de tre baltiska länderna enades under sitt gemensamma möte i om att undersöka hur denna inbördes samverkan skall kunna göras än mer givande än . Under arbetsåret har det varit en ambition att tydligt markera det nordiska samarbetets betydelse i internationell politik. Denna samverkan har under svenskt ordförandeskap kunnat stärkas. har länderna fortsatt den goda traditionen med nära kontakter och täta samråd i utrikespolitiska frågor. Initiativ har tagits till ytterligare samverkan mellan de politiska ledningarna i de nordiska utrikesdepartementen vid sidan av de ordinarie utrikesministermötena, för att vid återkommande tillfällen överväga hur den nordiska plattformen bäst kan utnyttjas. Ett seminarium om i internationell politik genomfördes . Dialogen mellan de nordiska regeringarna och i utrikespolitiska frågor stärktes. har under sitt ordförandeskap både skördat och sått. Debatten fokuseras olyckligtvis emellanåt på frågor som inte har gett så snabba och påtagliga resultat som man skulle ha kunnat önska sig. I allt mellanstatligt samarbete, också det nordiska, behövs en god lantbrukares tålamod, och somligt hamnar ofrånkomligen på hälleberget. Ändå måste det samlade intrycket efter ett intensivt arbetsår vara att jordmånen för nordiskt samarbete är god. 2 Samarbetets huvudområden 2.1 Samarbetet inom Arbetet med att slutföra reformarbete har gått vidare i syfte att förnya och effektivisera samarbetet och att säkra en inriktning på frågor som har betydelse för enskilda och företag i vardagen, inte minst arbetet mot gränshinder. fullföljdes ett svenskt initiativ om att upprätta en servicetelefon för nordiska medborgare dit de kan ringa för att få information om vart de kan vända sig för att få klarhet i problem de stött på vid arbete, studier och resor i andra nordiska länder än det egna hemlandet. Projektet, som kallas Hallå !, genomförs som ett försöksprojekt vid i på uppdrag av . Redan nu kan konstateras att denna service fyller ett behov. En utvärdering kommer att ske efter försöksperiodens slut. har tagit initiativ till att utreda möjligheterna att öppna ett s.k. informationsfönster i de nordiska huvudstäderna. Bakgrunden är bl.a. avsaknaden och behovet av en centralt belägen informationspunkt i . har fortsatt att verka för att effektivisera den verksamhet som finansieras över Nordiska ministerrådets budget. Genom besparingar och effektivitetsuttag har verksamheten utsatts för krav på omvandling. Regelverken för styrning och kontroll har setts över. En omorganisation har gjorts av Nordiska ministerrådets sekretariat och anställningsvillkoren för personalen har moderniserats. Nordiska ministerrådets budget för uppgick till . De viktigaste områdena i budgeten var kultur-, utbildnings- och forskningssamarbetet som svarade för nära hälften av utgifterna. Andra stora samarbetsområden inom budgetens ram var ekonomi- och näringsområdet, medborgarpolitik samt miljö- och närområdessamarbetet. Den svenska andelen av Nordiska ministerrådets budget var enligt den nordiska fördelningsnyckeln , en minskning sedan föregående år. Fördelningsnyckeln beräknas på basis av respektive lands andel av den samlade nordiska bruttonationalinkomsten. Efter behandling i organ fastställde ministerrådet - i enlighet med önskemål - budgeten för . Den uppgår efter prisomräkning till . Det är en realt sett oförändrad budgetram. Det största satsningsområdet är fortsatt kultur-, utbildnings- och forskningssamarbetet. Ökade insatser görs främst på närområdessamarbetet. Den svenska andelen av budgeten minskar ytterligare något till . Samverkan med frivilligorganisationerna, där intar en särställning, är ett viktigt inslag i det nordiska samarbetet. På det nationella planet har regeringen utvecklat kontakterna med , både genom samarbete i projektform och genom att, i enlighet med önskemål som har uttalats i , lämna särskilt ekonomiskt bidrag till verksamheten vid informationsbutiken i . Över den nordiska budgeten ges stöd till samisk verksamhet såsom , Nordiskt samiskt institut samt stöd till samisk kulturverksamhet. Dessutom fördelas medel för urbefolkningsspörsmål inom ramarna för det arktiska programmet. Stöd kan även ges från sektorernas dispositionsmedel. är en politiskt obunden paraplyorganisation för samiska organisationer i , och . Nordiskt samiskt institut har till uppgift att ta initiativ till att samordna och genomföra utredningar, planläggningar och forskning med syfte att förbättra de samiska folkens ställning. avlämnades en rapport från Arbetsgruppen om en nordisk samekonvention till regeringarna i , och samt de tre ländernas sameting. Arbetsgruppen har, på sameministrarnas uppdrag, utrett behov av och förutsättningar för en nordisk samekonvention. Rapporten utmynnade bl.a. i förslag om en samepolitisk samverkan som innebär att sameministrarna skall mötas ca en gång tillsammans med sametingspresidenterna. Det skall även tillskapas ett beredningsorgan, där sametingen skall ingå, på tjänstemannanivå med uppgift att bl.a. förbereda det politiska mötet. Frågan om det fortsatta arbetet med en samekonvention kommer upp på dagordningen när sameministrarna träffas första gången /. På ministerrådssekretariatet har det tillsatts en intern, tvärsektoriell arbetsgrupp för samiska frågor. Arbetsgruppen har till uppgift att utforma en intern samlad policy om samesamarbetet samt att utarbeta en årlig samisk handlingsplan. En långsiktig femårig strategiplan kommer även att tas fram. Vid ett möte mellan de nordiska sametingen beslöts att man skulle etablera ett organiserat samarbete i frågor som berör samerna som ett folk eller som kräver en gemensam representation i det nordiska eller internationella samarbetet - Samiskt parlamentarisk råd. har ansökningar om finansiering inkommit till men bordlagts i avvaktan på nationell behandling. 2.2 och samt Europafrågorna är ett av huvudområdena för det nordiska samarbetet och de har spelat en framträdande roll också under . Genom att tre nordiska länder är medlemmar av EU och och är parter i har alla nordiska länder en mycket nära anknytning till det europeiska samarbetet. Det gör att de nordiska länderna har många gemensamma intressen att bevaka. Samarbetet i Europafrågorna har i första hand karaktär av samråd och informationsutbyte. Samarbetet inom koncentreras till de områden där de nordiska länderna har gemensamma intressen och en önskan att påverka den europeiska dagordningen. Ambitionen att använda sig av det nordiska samarbetet som en plattform för nordiskt samråd i aktuella EU- och EES-frågor har inneburit att dessa frågor blivit en stående punkt på dagordningen vid nordiska ministermöten, såväl vid möten inom Nordiska minsterrådets formella ram som vid exempelvis statsministermöten och utrikesministermöten. Ordningen med ett årligt återkommande möte för att diskutera ministerrådets arbete med EU- och EES-frågorna mellan de nordiska samarbetsministrarna och de nordiska EU-ambassadörena i har fortsatt. Kontaktgruppen med tjänstemän vid de nordiska representationerna i har tillsammans med Nordiska ministerrådets sekretariat utvecklat rutiner för information och samverkan. En viktig del i detta samarbete är den ordning för praktiktjänstgöring vid EU- representationerna för tjänstemän vid ministerrådssekretariatet som försöksvis började tillämpas . Mot bakgrund av de goda erfarenheterna kommer denna ordning att fortsätta. Under det svenska ordförandeskapet utarbetade en rapport om samarbetet i EU- och EES-frågor inom ministerrådets olika samarbetssektorer. Rapporten visar ett ganska omfattande samarbete. Sektorer med ett särskilt intensivt samarbete är konsument-, livsmedels-, forsknings-, miljö- och arbetsmarknadssektorerna. På lagstiftningsområdet har nordiskt samråd vid förberedelser för och genomförande av EG-rättsakter varit viktigt. Som ett led i det nordiska samarbetet om förverkligandet av den inre marknaden beslutade de nordiska handelsministrarna att en informell nordisk samrådsgrupp skulle arbeta vidare med fem utvalda områden. Ett samarbetsområde gäller effektivisering av marknadskontroll. Ett annat område avser ömsesidigt erkännande av provningar. Ett tredje område går ut på att undersöka om det går att harmonisera märkning av läkemedelsförpackningar. Ytterligare ett samarbetsområde gäller s.k. maskintjänster, t.ex. problem med godkännande av olika kompetensbevis för maskinförare. Slutligen har ett samarbetsområde handlat om att försöka förbättra handeln med byggprodukter på den nordiska marknaden. Samrådsgruppen har för avsikt att ta fram nya områden som kan vara angelägna att arbeta vidare med och man avser att vid kommande handelsministermöte lägga fram ett förslag tillsammans med en fortsatt rapportering om de pågående projektens utveckling. Den nordiska passfriheten är en av hörnstenarna i det nordiska samarbetet. Den har fungerat och betraktas som en självklarhet av flertalet medborgare i de nordiska länderna. Inom EU är, på samma sätt som i , den fria rörligheten för personer ett av kärnområdena inom den inre marknaden. För att påskynda avvecklingen av gränskontroller inom EU ingick några av EU:s medlemsländer det s.k. . Det operativa samarbetet inleddes . slöt och ett samarbetsavtal med Schengenstaterna med samma materiella innehåll som anslutningsavtalen. Genom Amsterdamfördraget beslutades att , som omfattar alla EU:s medlemsländer utom och , skall införlivas med EU. Införlivandet av regleras i ett särskilt protokoll, Protokoll om införlivande av inom Europeiska unionens ramar (s.k. Schengenprotokollet), som har fogats till Amsterdamfördragets slutakt. Schengenprotokollet innebär att kommer att äga rum inom den vanliga EU-strukturen, dvs. under medverkan av alla EU:s institutioner enligt de regler som gäller enligt fördragen. Schengenprotokollet innehåller också bestämmelser som, tillsammans med ett särskilt protokoll om ställning, gör det möjligt att säkerställa att den nordiska passfriheten kan bibehållas inom ramen för det bredare europeiska samarbetet. färdigförhandlades ett avtal som gör det möjligt för och att delta i även när detta har införlivats i EU-strukturen. Parternas strävan är att detta avtal skall kunna träda i kraft med Amsterdamfördraget. Ett nordiskt samarbete har även pågått för att förenkla EU- texter och göra dem mer lättförståeliga för EU-medborgarna. Två konferenser på detta tema har hållits med ekonomiskt stöd från Nordiska språkrådet. 2.3 och dess närområden Samarbetet med närområdet är ett prioriterat område inom det nordiska samarbetet. Samarbetet med närområdena omfattar de tre baltiska länderna, nordvästra , och . Nordiskt samarbete flätas alltmer samman med annat samarbete i närområdena. Nordiska ministerrådets insatser i närområdena skall ses som ett komplement till andra insatser som görs bilateralt eller genom andra regionala organ som Östersjöstaternas råd, och . Nordiska ministerrådets närområdesinsatser utformas i dialog med berörda samarbetspartner. De nordiska samarbetsministrarna har bl.a. årliga möten med sina motsvarigheter inom . Även de nordiska statsministrarna har årliga möten med sina baltiska kollegor. Huvudmålsättningen med Nordiska ministerrådets närområdessamarbete är att bidra till stabil och demokratisk utveckling i närområdena och att främja utvecklingen av en fungerande marknadsekonomi. Avsikten är också att närområdessatsningarna skall koncentreras till de områden där det nordiska samarbetet ger ett mervärde och bidrar till en bättre samordning med andra insatser. I ministerrådets budget för uppgick det särskilda närområdesprogrammet till . En stor del av dessa resurser satsades på projekt som skall främja demokratiutvecklingen. De olika formerna av stipendie- och utbytesordningar är också ett viktigt inslag i närområdesprogrammet. Programmet omfattar dessutom verksamheten vid de nordiska informationskontoren i de baltiska huvudstäderna och i . Utöver det särskilda närområdesprogrammet görs stora insatser över ministerrådets budget även genom olika samarbetssektorer. De samlade satsningarna är därför avsevärt större. Vid sidan av de insatser som görs över ministerrådets budget har de nordiska finansministrarna beslutat om ett program för att främja investeringar i små och medelstora företag i de baltiska länderna (Baltiska investeringsprogrammet). Programmet löper och omfattar totalt ca 180 miljoner ecu. inrättades dessutom en särskild ordning inom Nordiska Investeringsbanken för lån på särskilt förmånliga villkor till finansiering av miljöprojekt i närområden. Låneramen uppgår till 100 miljoner ecu. Härutöver finns möjligheter att via Nordiska miljöfinansieringsbolaget (NEFCO) få lån för miljöinsatser i närområdena. Nordiska ministerrådets program för arktiskt samarbete syftar till att ge samnordiska insatser ett särskilt mervärde i förhållande till andra aktiviteter med inriktning på . Programmet omfattar urbefolkningsfrågor, polarforskning, miljö- och infrastrukturfrågor. görs en betydande ökning i ministerrådets satsning på närområdena. Mot bakgrund av den snabba utvecklingen i närområdena och av önskemål om en bättre samordning med övriga nationella och internationella insatser har beslutats att de strategiska målsättningarna för närområdessamarbetet skall ses över. 3 Nordiskt samarbete på sektorsnivå 3.1 Kultur och medier Allmänt stimulerar kultursamarbetet i genom insatser på särskilda områden, genom nätverksbildning och satsningar på projekt med stark nordisk profil. Inom ramen för kultursamarbetet finns två stora fonder, nämligen och Nordiska film- och TV-fonden. Kultursamarbetet på regeringsnivå grundas på ett kulturavtal . Satsningen på kultursamarbetet över ministerrådets budget uppgick till ca . Tyngdpunkten i kultursamarbetet ligger på samarbetet inom och bygger på den värdegemenskap som finns mellan de nordiska länderna och som manifesteras i den kulturella och språkliga gemenskapen. I det svenska ordförandeprogrammet på kulturområdet framhölls områdena barn och unga, språket, åtgärder för att minska främlingsfientligheten och gagna ett mångkulturellt samhälle, medier, närområde, kulturarvet och konstnärlig verksamhet. vill också verka för en organisation som på ett effektivt sätt bidrar till att den nordiska kultur- och språkgemenskapen utvecklas. Satsningen på barn och unga har fortsatt med utgångspunkt i den särskilda handlingsplanen Ett kommande som avser det nordiska barn- och ungdomskultursamarbetet . Huvudmålet för ministerrådets kultursamarbete inom barn- och ungdomsområdet är att stärka den nordiska identiteten genom att öka barns och ungdomars deltagande i, kunskap om och intresse för kultur i . En redogörelse om genomförandet av handlingsplanen presenterades vid session i . har medel beviljats för att stödja barnkulturforskningen. Mötesplatser för barn och unga har erbjudits både genom Internet och barnkulturläger. Nyhetsbulletinen har utkommit med tre nummer. hölls i ett seminarium, Skaparkraft i skolan, ett samprojekt mellan ledningsgruppen för barn och unga och ledningsgruppen för nordiskt skolsamarbete. Seminariet belyste skolans betydelse som kulturmötesplats både för utvecklandet av barns och ungas egenkultur men också för deras kontakt med den professionella konsten. Arbetet med att integrera barn- och ungdomsprojekt i konstkommittéerna och andra institutioner inom kultursektorn har fortsatt. Ett exempel är de olika museiprojekt för barn och unga som har utarbetats av en särskild arbetsgrupp till Nordiska ministerrådets museigrupp. Syftet med de föreslagna projekten är att ge barn och unga kunskap om och att informera om och tydliggöra vår gemensamma bakgrund. Flera av projekten bygger på medverkan av barn och unga. Vid session i presenterades också en översiktsrapport och handlingsplan om barn och unga i närområden. I rapporten framhålls hur kultursatsningar kan användas som ett verktyg i det sociala arbetet. Språket är en förutsättning för att kunna ta del av det gemensamma kulturarvet. En språkpolitisk strategi har tagits fram i samarbete med utbildningsministrarna. Målet är att de skandinaviska språken fortsatt skall utgöra den gemensamma ramen i det nordiska samarbetet och att den internordiska språkförståelsen och kulturkompetensen skall vidareutvecklas samt att stärka nordbors färdigheter att förstå varandra i skrift och tal. Kultursektorn har ett särskilt ansvar att bekämpa främlingsfientlighet och rasism.