prop · GM03134 · 1999-01-01 00:00:00 — 16.6 Förslaget till lag om ändring i marknadsföringslagen (1995:450) 22 § Till följd av att de särskilda bestämmelserna om marknadsföring av alkoholdrycker arbetas in i alkohollagen sker hänvisningen i andra stycket numera till 4 kap. 10 § alkohollagen i stället för till 2 § andra stycket alkoholreklamlagen. I andra stycket hänvisas till 12 § tobakslagen (1993:581). Genom lag (1996:941) om ändring i tobakslagen, som trädde i kraft , skall denna bestämmelse i stället betecknas 14 §. Hänvisningen i andra stycket till tobakslagen ändras därför i enlighet härmed. 16.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen 4 § Ändringen i paragrafen är föranledd av den nya ordningen för rätten till partihandel. 16.8 Förslaget till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) 7 kap. 9 § Hänvisningen sker numera till 4 kap. alkohollagen i stället för till alko- holreklamlagen. 16.9 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter 2 kap. 16 § Ändringen i första stycket är föranledd av den nya ordningen för rätten till partihandel. Ändringen i andra stycket följer av att det i alkohollagen och lagen om försäljning av teknisk sprit m.m. LFT finns en uttömmande reglering av i vilka fall införsel av alkoholvaror lagligen kan ske. Regleringen innebär bl.a. att det inte föreligger någon rätt till införsel av alkoholvaror i form av kommersiella försändelser till enskilda, dvs. för distansförsålda varor. Bestämmelser om förfarandet i de fall en alkoholvara inte får läm- nas ut finns i 2 kap. 17 och 22 §§ punktskattekontrollagen. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 3 kap. 1 § Ändringen i femte stycket är föranledd dels av den nya ordningen för rätten till partihandel, dels av att det i alkohollagen och LFT finns en uttömmande reglering av i vilka fall införsel av alkoholvaror lagligen kan ske. Bestämmelser om förfarandet när en omhändertagen vara inte kan sändas åter till avsändaren finns i 3 kap. 6, 7 och 9 §§ punktskatte- kontrollagen. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Sammanfattning av betänkandet (SOU 1998:8) Alkoholreklam Marknadsföring av alkoholdrycker och Systembolagets produkturval Utredningen föreslår att lagen (1978:763) med vissa bestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker, den s.k. alkoholreklamlagen, upphävs och att särskilda bestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker i stället samlas i ett nytt 4 kap. i alkohollagen (1994:1738). Den särskilda alkoholreklamregleringen föreslås liksom vara tillämplig endast på marknadsföring av alkoholdrycker som vänder sig till konsumenterna. Utgångspunkten för förslaget till lagreglering är att marknadsföringen skall ske under sådana former att samhälleliga, sociala och medicinska skadeverkningar av alkoholkonsumtionen i möjligaste mån undviks. Det markeras att reglerna för alkoholreklamen har ett alkoholpolitiskt syfte och att regleringen är en del av den förda alkoholpolitiken. All marknadsföring skall ske med återhållsamhet. Kravet på återhåll- samhet får betydelse för val av reklammedel, reklamens innehåll och dess utformning. Påträngande eller uppsökande marknadsföringsåtgärder är enligt förslaget inte tillåtna. Alkoholreklam får enligt förslaget inte rikta sig särskilt till barn och ungdomar eller skildra sådana personer. Marknadsföringen anses rikta sig särskilt till barn och ungdomar om den har en sådan utformning att det kan antas att dessa lätt lägger märke till och kan påverkas av den. Vid bedömningen av om marknadsföringen riktar sig särskilt till barn och ungdomar bör beaktas dryckens egenskaper och sammansättning, dryck- ens popularitet hos unga, dess namn och image. Varumärken och för- packningar kan också beaktas inom ramen för en helhetsbedömning av framställningen. De materiella bestämmelserna överensstämmer i många avseenden med gällande rätt på området. Reklamen får dock till skillnad från vad som gäller skildra människor och situationer som på ett naturligt sätt hör ihop med alkoholdrycker. De lagstadgade förbuden mot att mark- nadsföra alkoholdrycker i kommersiella annonser i tidningar samt i radio och TV kompletteras med ett förbud mot annonser i filmer som visas offentligt. När det gäller tidningar omfattar annonsförbudet enligt försla- get samtliga alkoholdrycker, dvs. De enda undantag som före- slås från annonsförbuden avser tidningar och filmer som tillhandahålls på Systembolagets försäljningsställen. I övrigt blir det inte tillåtet med alko- holreklam i tidningar som distribueras på försäljnings- eller serverings- ställen eller som tillställs allmänheten genom beställning eller prenume- ration. Det föreslås att marknadsföring av alkoholdrycker som vänder sig till konsumenter liksom skall vara tillåten på försäljnings- och serve- ringsställen. Reklamen på försäljningsställen får dock avse endast de alkoholdrycker som ingår i sortimentet. Detta är en nyhet i förhållande till vad som gäller. Utredningen föreslår inte några sär- skilda regler för alkoholreklam på Internet. De allmänna reglerna är enligt utredningen tillämpliga på sådan reklam i den mån den vänder sig till svensk publik. En förutsättning för att sådan reklam skall bedömas som tillåten är sålunda att den är återhållsam. Också beträffande reklamen för lättöl och andra alkoholhaltiga lätt- drycker innehåller lagförslaget en nyhet. Marknadsföringen av sådana drycker skall utformas på sådant sätt att den inte kan förväxlas med marknadsföring av alkoholdrycker dvs. sådana som innehåller mer än 2,25 volymprocent. Dessutom föreslås att det vid marknadsföring av alkoholhaltiga lättdrycker i sådana kommersiella annonser som omfattas av det allmänna annonsförbudet inte får användas samma kännetecken som i sin helhet eller till någon del är i bruk för en alkoholdryck eller är inarbetat eller registrerat enligt varumärkeslagen. Syftet med den nya bestämmelsen är att hindra att alkoholdrycker marknadsförs indirekt genom marknadsföringen av alkoholhaltiga lättdrycker. Begränsningen i rätten att använda vissa kännetecken avser som nämnts endast kommer- siella annonser i tidningar, radio och TV samt film. I övrigt berör de sär- skilda alkoholreklamreglerna inte alkoholhaltiga lättdrycker så länge reklamen inte kan förväxlas med reklamen för alkoholstarkare produkter. Genom två marknadsundersökningar som SCB och /IMU Testologen utfört på utredningens uppdrag har det framkommit att mark- nadsföringsåtgärder som avser alkoholdrycker har ökat sedan blev medlem i EU . Enligt utredningens uppfattning ligger förklaringen härtill framför allt i att så många fler nu handlar med alkoholdrycker samt att betydligt fler produkter numera finns tillgängliga för konsumenterna. Informationsbehovet har således ökat. Det har inte visats att den ändrade regleringen av marknaden för alkoholdrycker till följd av EU medlemskapet har påverkat utvecklingen av eller mönstret i alkoholreklamen i någon annan påtaglig riktning. Utredningen har övervägt förändringar för tillsynen. Utredningen före- slår att /KO även fortsättningsvis får huvudansvaret för att övervaka efterlevnaden av de särskilda reglerna för alkoholreklamen. Dock föreslås att tillsynen över serveringstillståndshavarnas marknads- föring på serveringsställen i första hand skall utövas av kommunerna. När /KO utövar sin tillsyn kommer de marknads- rättsliga sanktionerna förbud och ålägganden vid vite enligt 14 och 19 eller 21 §§ marknadsföringslagen att vara tillämpliga. När det är kom- munerna som utövar tillsynen mot innehavarna av serveringstillstånd är det i stället sanktionerna enligt alkohollagen som äger tillämplighet. Överträdelser av de särskilda bestämmelserna för marknadsföring i 4 kap. alkohollagen kan också leda till återkallelse av partihandels-, till- verknings- eller serveringstillstånd. En förutsättning härför är att till- ståndshavaren gjort sig skyldig till en allvarlig överträdelse och därför inte längre bör bedriva verksamheten eller hans marknadsföring har föranlett åtgärder enligt alkohollagen eller marknadsföringslagen. För återkallelse av serveringstillstånd svarar kommunerna och för återkallelse av partihandels- eller tillverkningstillstånd svarar Alkoholinspektionen. Utredningen föreslår att möjligheten att döma ut marknadsstörningsavgift vid överträdelser av förbudet mot att marknadsföra alkoholdrycker i kommersiella annonser i radio- eller televisionssändningar avskaffas. I utredningens uppdrag har ingått att klargöra innebörden av reglerna för Systembolaget AB:s produkturval när det gäller bolagets möjligheter att avvisa produkter med hänvisning till bl.a. produktens förpackning, marknadsföring och produktinformation. Produkturvalet skall vara sådant att ingen favorisering sker av inhemska produkter, och det får grundas endast på en bedömning av produktens kvalitet, särskilda risker för skadeverkningar av produkten, kundernas efterfrågan och andra affärs- mässiga samt etiska hänsyn (punkt 4 i avtalet mellan staten och System- bolaget ). På begäran av den leverantör av produkt som har avvisats från eller avförts ur bolagets överprövar beslutet. prövning har i stor utsträckning gjorts mot gemenskapsrättens regler om fri rörlighet för varor. I den mån undantagsbestämmelser eller sådan praxis från EG domstolen som med- ger undantag från förbudet mot kvantitativa importrestriktioner eller åtgärder med motsvarande verkan åberopas i nämndens avgöranden har de inte ansetts tillämpliga. Med utgångspunkt från den tillämpning av avtalet som följer av praxis har System- bolaget mycket begränsade möjligheter att avvisa produkter med hänsyn till produktens kvalitet, särskilda risker för skadeverkningar av produkten eller etiska hänsyn. Kriterierna för produkturvalet är enligt utredningens mening förenliga med grunderna för den svenska alkoholpolitiken. Även om tillkomsten i och för sig av avtalet mellan staten och kan anses utgöra en sådan åtgärd som skall jämställas med kvantitativa import- restriktioner enligt artikel 30 är de enligt utredningen också förenliga med gemenskapsrätten, möjligen med undantag för krite- riet etiska hänsyn. Den nuvarande konstruktionen är enligt utredningens mening mindre lyckad. Reglerna för produkturvalet bör ytterligare tydliggöras. Avtalet mellan staten och har en otydlig konstitutionell status, vilket bl.a. medför att dess förhållande till gemenskapsrätten är svår- tolkad. Enligt utredningens mening bör antingen avtalet överarbetas eller de aktuella bestämmelserna föras in i lag eller förordning, exempelvis alko- hollagen eller alkoholförordningen. Förs bestämmelser om produktur- valet in i alkohollagen bör beslut fattade på grundval av dem kunna över- klagas till allmän förvaltningsdomstol (jfr 9 kap. 2 § alkohollagen). lagförslag 1 Förslag till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738) Härigenom föreskrivs ifråga om alkohollagen (1994:1738) dels att nuvarande 4 12 kap. skall ha beteckningen 5 13 kap., dels att 1 kap. 1 §, 8 kap. 1, 7 och 20 §§ samt 9 kap 1 § skall ha föl- jande lydelse, dels att ett nytt 4 kap. skall införas, dels att i lagen skall införas nya paragrafer, 1 kap. 9 §, 8 kap. 19 a § och 9 kap. 1 a § Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 1 § Denna lag gäller tillverkning av alkoholdrycker och handel med sådana varor. Lagen gäller också tillverkning av sprit. Denna lag gäller tillverkning och marknadsföring av alko- holdrycker samt handel med så- dana varor. Lagen gäller också tillverkning av sprit. Bestämmelser om införsel och försäljning av teknisk sprit finns i lagen (1961:181) om försäljning av teknisk sprit m.m. Föreskrifter om marknads- föring av alkoholdrycker finns, förutom i denna lag, även i lagen (1978:763) med vissa bestämmel- ser om marknadsföring av alko- holdrycker. 9 § Regeringen får med avseende på främmande stat bestämma att föl- jande skall gälla. Vid marknadsföring av alko- holdrycker får inte användas orik- tiga eller vilseledande urspungs- beteckningar genom vilka dryck- erna direkt eller indirekt anges vara frambragda eller tillverkade i den främmande staten eller i en region eller ort i den främmande staten. Detta gäller även om det äkta ursprunget anges eller om beteckningen används bara i över- sättning eller är åtföljd av uttryck som "art", "sort", "typ", "kopia" eller liknande uttryck. En handling som strider mot andra stycket skall vid tillämpning av marknadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot konsumenter. Särskilda bestämmelser för marknadsföring Marknadsföring av alkohol- drycker i allmänhet 1 § Detta kapitel gäller marknads- föring av alkoholdrycker som vän- der sig till konsumenter. Om förbud mot vissa mark- nadsföringsåtgärder finns be- stämmelser i 3 kap. 5 § och 7 kap. 7 §. 2 § För marknadsföringen gäller förutom de krav som anges i marknadsföringslagen (1995:450) att den skall ske med åter- hållsamhet. Därvid gäller särskilt att marknadsföringsåtgärder inte får vara påträngande eller upp- sökande. Marknadsföring får inte rikta sig särskilt till barn och ungdomar eller innefatta skildring av sådana personer. 3 § Marknadsföringen får avse en- dast sakliga uppgifter om varorna samt om deras egenskaper och sammanhang. Bilder eller andra tekniska framställningar får skildra varorna och tillbehör samt sådana situationer som har ett naturligt samband med varorna. Särskilt om vissa marknads- föringsåtgärder 4 § Vid marknadsföring av alko- holdrycker får inte användas kommersiella annonser i 1. periodiska skrifter eller andra skrifter på vilka tryckfri- hetsförordningen är tillämplig och som med avseende på ordningen för deras utgivning är jämförbara med periodiska skrifter, 2. ljudradio- eller televisions- program, eller annars i sådana TV-sändningar över satellit som omfattas av radio- och TV-lagen (1996:844), eller 3. filmer som visas offentligt. Första stycket 1 och 3 gäller inte skrifter eller filmer som tillhanda- hålls endast på försäljningsställen för det detaljhandelsbolag som avses i 6 kap. 1 §. 5 § Vid marknadsföring av sprit- drycker, vin eller starköl får inte användas direktreklam eller andra liknande reklammedel som riktar sig till enskilda konsumenter. Vid marknadsföring av alko- holdrycker får inte användas 1. utomhusreklam, 2. presentutdelning, erbjudan- den om avsmakning eller därmed jämförliga erbjudanden, eller 3. erbjudanden att vid köp av annan vara eller tjänst förvärva också alkoholdryck. Vad som sägs i andra stycket 3 gäller ej kombinationserbjudande med alkoholdryck om drycken ut- gör del av en måltid. 6 § Marknadsföring av alkohol- drycker på försäljningsställen får avse endast alkoholdrycker i det sortiment som säljs där. Marknadsföring av alkohol- haltiga lättdrycker 7 § Marknadsföring av alkoholhal- tiga lättdrycker skall utformas på sådant sätt att den inte kan för- växlas med marknadsföring av alkoholdrycker. Vid marknadsföring av alkohol- haltiga lättdrycker i kommersiella annonser som avses i 4 § första stycket får inte användas samma kännetecken som i sin helhet eller till någon del är i bruk för en al- koholdryck eller är inarbetat eller registrerat i enlighet med vad som föreskrivs i varumärkeslagen (1960:644) för sådan dryck. 8 § Marknadsföring som strider mot bestämmelserna i 1 7 §§ skall vid tillämpningen av 4 § första stycket och 14 §§ marknadsföringslagen anses vara otillbörlig mot konsu- menter. 9 § Att allvarligare överträdelser av bestämmelserna om marknads- föring kan leda till återkallelse av tillstånd följer av 8 kap. 18 och 19 §§. 8 kap. 1 § Tillverkningstillstånd, partihandelstillstånd och inköpstillstånd får meddelas endast den som visar att han med hänsyn till sina personliga och ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig att utöva verksamheten. Sökanden skall också visa att han har tillfreds- ställande lagringsmöjligheter. Vid tillståndsprövningen skall särskild hänsyn tas till om sökanden är laglydig och benägen att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. Tillstånd får meddelas endast om sökanden kan förväntas följa bestämmelserna om marknads- föring av alkoholdrycker. får om det finns särskilda skäl begränsa till- ståndets giltighet till . Myndigheten får också meddela de villkor som behövs, i samband med beslutet om tillstånd eller senare under till- ståndstiden. 7 § Serveringstillstånd får meddelas endast den som visar att han med hän- syntill sina personliga och ekonomiska förhållanden och omständig- heterna i övrigt är lämplig att utöva verksamheten. Sökanden skall också visa att serveringsstället uppfyller kraven i 8 §. Vid tillståndsprövningen skall särskild hänsyn tas till om sökanden är laglydig och benägen att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. Tillstånd får meddelas endast om sökanden kan förväntas följa bestämmelserna om marknads- föring av alkoholdrycker. 19 a § Återkallelse av tillstånd på grund av överträdelse av de sär- skilda bestämmelserna för mark- nadsföring i 4 kap. kan ske endast om överträdelsen är särskilt all- varlig eller tillståndshavarens marknadsföring har för- anlett åtgärder enligt denna lag eller marknadsföringslagen. 20 § I stället för återkallelse enligt 18 eller 19 § kan tillståndshavaren meddelas varning, om varning av särskilda skäl kan anses vara en tillräcklig åtgärd. I stället för återkallelse enligt 18 eller 19 § kan tillståndshavaren meddelas varning, om varning av särskilda skäl kan anses vara en tillräcklig åtgärd. Varning kan dock inte utfärdas i stället för återkallelse av tillverknings- eller partihandelstillstånd om sanktio- nen grundas enbart på överträ- delse av de särskilda bestämmel- serna för marknadsföring i 4 kap. 9 kap. 1 § Alkoholinspektionen utövar central tillsyn över efterlevnaden av denna lag och kan meddela allmänna råd till vägledning för tillämpningen av lagen. Alkoholinspektionen utövar, med den begränsning som följer av 1 a §, central tillsyn över efter- levnaden av denna lag och kan meddela allmänna råd till vägled- ning för tillämpningen av lagen. utövar tillsyn inom länet. skall också biträda kommunerna med råd i deras verksamhet. Den omedelbara tillsynen över efterlevnaden av bestämmelserna om servering av spritdrycker, vin och starköl utövas av kommunen och av polismyndigheten. Kommunen och polismyndigheten utövar också till- syn över servering av och detaljhandel med öl. 1 a § För tillsyn av bestämmelserna om marknadsföring i 4 kap. finns särskilda regler i marknads- föringslagen (1995:450). Tillsynen av dessa bestämmelser gentemot serveringstillståndshavarna får, i fråga om marknadsföring på ser- veringsställen, utövas också av kommunen. För kommunens tillsyn gäller inte 4 kap. 8 §. Denna lag träder i kraft , då lagen lagen (1978:763) med vissa bestämmelser om marknadsföring av alko- holdrycker skall upphöra att gälla. Bestämmelserna i 4 kap. 1 7 §§ tillämpas också på marknads- föringsåtgärder som har vidtagits före ikraftträdandet, om inte åtgärden var tillåten enligt äldre föreskrifter. För sådan marknadsföring gäller dock att återkallelse av tillstånd enligt 8 kap. 19 a § inte får ske. 2 Förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen (1995:450) Härigenom föreskrivs att 22 § marknadsföringslagen (1995:450) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 22 § En näringsidkare får åläggas att betala en särskild avgift (marknadsstörningsavgift), om näringsidkaren eller någon som handlar på näringsidkarens vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot någon bestämmelse i 5 13 §§. Detsamma gäller om en näringsidkare eller någon som handlar på dennes vägnar uppsåt- ligen eller av oaktsamhet bryter mot någon av bestämmelserna i 2 § andra stycket lagen (1978:763) med vissa bestäm- melser om marknadsföring av alkholdrycker, 26 § andra stycket lokalradiolagen (1993:120), 12 § första stycket andra och tredje meningen tobakslagen (1993:581) eller 7 kap. 3, 4 eller 10 §§ radio- och TV-lagen (1996:844). Detsamma gäller om en näringsidkare eller någon som handlar på dennes vägnar uppsåt- ligen eller av oaktsamhet bryter mot någon av bestämmelserna i 26 § andra stycket lokalradiolagen (1993:120), 12 § första stycket andra och tredje meningen tobaks- lagen (1993:581) eller 7 kap. 3, 4 eller 10 §§ radio- och TV-lagen (1996:844). Vad som sägs i första och andra stycket gäller också en näringsidkare som uppsåtligen eller av oaktsamhet väsentligt har bidragit till överträ- delsen. Avgiften tillfaller staten. Denna lag träder i kraft . 3 Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) Härigenom föreskrivs ifråga om radio- och TV-lagen (1996:844) att 7 kap. 9 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 9 § Bestämmelser om förbud mot reklam för alkoholdrycker och tobaksvaror finns i lagen (1978:763) med vissa bestämmel- ser om marknadsföring av alko- holdrycker och tobakslagen (1993:581). Ett program får inte sponsras av någon vars huvudsak- liga verksamhet gäller tillverkning eller försäljning av alkoholdrycker eller tobaksvaror. Bestämmelser om förbud mot reklam för alkoholdrycker och tobaksvaror finns i 4 kap. alko- hollagen (1994:1738) och tobaks- lagen (1993:581). Ett program får inte sponsras av någon vars huvudsakliga verksamhet gäller tillverkning eller försäljning av alkoholdrycker eller tobaksvaror. Denna lag träder i kraft . Sammanfattning av (SOU 1998:154) förslag Kommittén föreslår att OAS ett samarbete mellan , branschorganisatio- ner, försäkringsbolag och berörda myndigheter m.fl. ombildas till antingen en statlig delegation () eller en privaträttslig organisation, t.ex. en ideell förening, samarbetet ska initiera, samordna och effektivisera informations- och opinionsinsatser för att främja måttfullhet och återhållsamhet i alkoholbruket samt motverka alkoholskador, OAS ska fungera som ett forum för dialog mellan staten och dess myndigheter, branschorganisationer, företag m.fl. i frågor relaterade till alkohol och dess risker. OAS ska dock inte ta ställning i andra frågor än de som berör samverkan om informations- och opinions- bildning, samarbetet bygger på de erfarenheter som erhållits under kom- mittéperioden och på den plattform och de kriterier som formulerats inom det nuvarande kommittésamarbetet, en finansiell miniminivå för deltagandet i den nya organisationen fastslås, en organisationskommitté tillsätts med uppgift att förbereda inrät- tandet av en ny samarbetsorganisation , dock senast fr.o.m. . Sammanfattning av Statskontorets (1998:22) rapport På uppdrag av regeringen har Statskontoret kartlagt den styrande verksamheten på alkohol- och narkotikaområdet samt skisserat alternativ till ny myndighetsstruktur och ansvarsför- delning i syfte att samordna och effektivisera samhällets insatser. Den traditionella svenska alkohol- och narkotikapolitiken (AN) har blivit svårare att driva. Bakom detta ligger bl.a. den ökade internationali- seringen och att allt fler myndigheter blivit inblandade. Regeringens möjligheter att styra samhällets AN insatser har försvårats. Kartläggningen omfattar primärt ett dussintal centrala myndigheter och organisationer samt länsstyrelser, landsting och kommuner här kallade undersökningsmyndigheterna. I fokus står styrsystemets funktioner, dvs. sådana uppgifter som hänger ihop med normeringsarbetet, de admini- strativa, ekonomiska och informativa styrmedlen samt med tillsyn, kun- skapsförsörjning och utvärdering. Det operativa arbetet med missbrukar- vård, polisens och tullens brottsbekämpning etc. ligger utanför. Kartläggningen visar att undersökningsmyndigheterna i viss utsträckning har likartade och överlappande uppgifter och att detta ibland leder till oklarheter, gränsdragningsproblem och samordningssvårigheter En verksamhetsanalys lyfter fram behov av olika samordningsåtgärder, bl.a: En reviderad nationell handlingsplan mot droger tas fram och före- läggs som ram för ett fortsatt, samlat agerande. Budgetprocessen på AN området utvecklas.