prop · GM03130D1 · 1999-01-01 00:00:00 — Vad nu sagts innebär t.ex. att frågan om en inträffad händelse eller ett utvecklat tillstånd är av sådan karaktär att händelsen eller tillståndet ger upphov till en ekonomisk förpliktelse som i en eller annan form skall redovisas i årsredovisningen bör avgöras utifrån samma bedömningsgrunder oberoende av grunden för den eventuella förpliktelsen. Om förpliktelsen har uppkommit som en följd av företagets påverkan på den yttre miljön t.ex. skyldighet att återställa ett förorenat eller på annat sätt förstört markområde i ursprungligt skick eller som ett resultat av företagets affärsverksamhet i övrigt t.ex. ett garantiåtagande eller ett framställt skadeståndsanspråk saknar enligt vår mening betydelse i sammanhanget. Vi anser att den nuvarande lagstiftningen i vart fall såvitt gäller redovisningen i balans- och resultaträkningarna tillgodoser de krav på miljöanknuten information som det är rimligt att ställa på företagen i redovisningssammanhang. För att understryka vikten av att sådan miljöinformation som är av väsentlig betydelse för bedömningen av ett företags utvecklingsmöjligheter och framtidsutsikter lyfts fram föreslår vi dock att viss miljöinformation obligatoriskt skall lämnas i förvaltningsberättelsen. Förslaget tar enbart sikte på företag som bedriver miljöfarlig verk- samhet i miljöskyddslagens (ML) mening och innebär att sådana företag skall lämna upplysning om verksamhetens påverkan på den yttre miljön. Av de generellt giltiga kraven på relevans och väsentlighet följer vidare att i princip endast sådana företag som är antingen anmälningspliktiga eller tillståndspliktiga enligt ML omfattas av kravet. Slutligen avses i detta sammanhang endast sådan miljöpåverkan som uppstår i produktionsprocessen, såsom utsläpp och avfall av olika slag. Däremot omfattas inte sådan miljöpåverkan som uppkommer vid användningen av företagets produkter eller som har samband med produktionen av varor eller tjänster som företaget förvärvar från en utomstående näringsidkare. Koncernredovisning I detta avsnitt behandlar vi vissa frågor med anknytning till koncern- redovisningen. Inledningsvis tar vi upp frågan om undantag från skyldigheten att upprätta koncernredovisning för moderföretag i mindre koncerner. Därefter behandlas möjligheterna för ett moderföretag att tillämpa olika redovisningprinciper i koncernredovisningen och årsredovisningen. Slutligen tar vi upp frågan om kapitalandels-fondens användning. Skyldigheten att upprätta koncernredovisning i små koncerner Frågan om det i ÅRL bör införas ett undantag från skyldigheten att upprätta koncernredovisning för små koncerner har sin grund i artikel 6.1 i EG:s sjunde bolagsdirektiv. Ett sådant undantag har införts i samtliga EU:s medlemsstater även om undantagets räckvidd varierar betydligt mellan de olika länderna. Enligt vår mening talar övervägande skäl för att det i ÅRL införs ett uttryckligt undantag från koncernredovisningsskyldigheten för moderföretag i mindre koncerner. Undantaget bör gälla samtliga företagsformer, dvs. även aktiebolag och ekonomiska föreningar. En avvägning av de olika intressen som gör sig gällande i denna fråga leder dock till att undantaget inte kan göras så omfattande som en direkt tillämpning av artikel 6.1 skulle medföra utan gränserna måste läggas avsevärt lägre. Vi anser att redovisningsskyldigheten bör anknyta till de nya gränsvärden som etablerats i samband med införandet av ÅRL. Detta innebär att ett moderföretag skall upprätta koncernredovisning om antingen antalet anställda hos koncernföretagen i medeltal varit fler än tio eller nettovärdet av koncernföretagens tillgångar enligt fastställda balansräkningar för koncernföretagens senaste räkenskapsår på moderföretagets balansdag överstiger . Undantaget gäller inte om något av de koncernföretag som skulle omfattas av koncernredovisningen är inregistrerat vid en börs inom EES. Sambandet mellan årsredovisning och koncernredovisning har redovisningspraxis utvecklats på ett sätt som innebär att koncernredovisningen alltmer kommit att leva sitt eget liv vid sidan av moderföretagets årsredovisning. Detta kommer framför allt till uttryck i att ett moderföretag tillämpar andra principer för värdering och periodisering i koncernredovisningen än de som tillämpas i den egna årsredovisningen. Utvecklingen har sin grund i å ena sidan en strävan från företagens och redovisningsprofessionens sida att den redovisningsinformation som lämnas skall vara öppen och ge en så rättvisande bild som möjligt av koncernens ställning och resultat och å andra sida ambitionen att minimera skattebelastningen. Huvudregeln bör enligt vår mening alltjämt vara att moderföretaget skall tillämpa samma principer i koncernredovisningen som i den egna årsredovisningen. går det emellertid inte att bortse från den verklighet som företagen, inte minst i internationella sammanhang, befinner sig i. Denna verklighet gör det enligt vår mening nödvändigt att tillåta skilda redovisningsprinciper. Det finns vidare klara fördelar med ett system som tillåter skilda redovisningsprinciper på företags- respektive koncernnivå. Framför allt gäller detta möjligheterna för god redovisningssed att utvecklas på ett från strikt redovisningssynpunkt positivt sätt låt vara med begränsning till koncernredovisningen utan hänsynstagande till eventuella skattemässiga effekter. En frikoppling mellan årsredovisning och koncernredovisning kan därmed till en del uppnå samma syften som den av oss delbetänkande föreslagna frikopplingen mellan redovisning och beskattning. Vi föreslår därför att det nuvarande kravet på att det skall föreligga särskilda skäl för ett principbyte slopas. I det fall gällande redovisningslagstiftning och god redovisningssed tillhandahåller alternativa redovisningsmetoder innebär detta att moderföretaget fritt efter eget val kan tillämpa en metod i årsredovisningen och en annan i koncernredovisningen. Kapitalandelsfonden Enligt ÅRL skall intresseföretag konsolideras med tillämpning av den s.k. kapitalandelsmetoden i koncernredovisningen. Om tillämpningen av metoden medför att innehavet av intresseföretaget skrivs upp skall uppskrivningsbeloppet sättas av till en särskild kapitalandelsfond som utgör bundet eget kapital. I vilka fall och på vilket sätt denna fond får tas i anspråk regleras inte i lagen. Enligt vår mening finns det anledning att betrakta en kapitalandelsfond som ett slags uppskrivningsfond. Syftet med båda fonderna förefaller att vara i grunden detsamma, nämligen att belopp som är hänförliga till ännu orealiserade värdeökningar inte skall kunna delas ut till ägarna. Vi föreslår att det i ÅRL införs regler som behandlar kapitalandelsfondens användning. Dessa regler bör i huvudsak utformas efter förebild av reglerna om uppskrivningsfondens användning i samband med att de tillgångar som hänför sig till fonden skrivs ner eller avyttras. Kapitalandelsfonden bör således tas i an-språk i samband med nedskrivning eller försäljning av de andelar i ett annat företag som konsolideras med tillämpning av kapitalandelsmetoden. Vad nu sagts innebär i huvudsak följande. Om en tillämpning av kapitalandelsmetoden för med sig att värdet av andelar i ett intresseföretag ena året skrivs upp för att skrivas ner skall kapitalandelsfonden tas i anspråk för denna nedskrivning. Om andelarna säljs skall likaså fonden rensas på belopp som är hänförligt till dem. Ikraftträdande Vi föreslår att den nya lagstiftningen skall träda i kraft och tillämpas på räkenskapsår som inleds närmast efter . När det gäller ändringarna i skattelagstiftningen föreslås att bestämmelserna skall tillämpas första gången vid taxering. Författningsförslag i slutbetänkande Översyn av redovisningslagstiftningen (SOU 1996:157) Förslag till bokföringslag Härigenom föreskrivs följande. Kretsen av bokföringsskyldiga 1 § Juridiska personer är bokföringsskyldiga enligt denna lag om inte annat följer av andra eller tredje stycket. Fysiska personer och dödsbon är bokföringsskyldiga enligt denna lag om personen eller dödsboet bedriver näringsverksamhet. Verksamhet som består i uthyrning av fastighet som enligt 5 § kommunalskattelagen (1928:370) räknas som privatbostadsfastighet utgör inte närings- verksamhet. Staten, kommunerna, landstingen, kommunalförbunden, försam- lingarna och de kyrkliga samfälligheterna är inte bokföringsskyldiga enligt denna lag. 2 § Enskilda näringsidkare som gemensamt bedriver näringsverksamhet får beträffande denna verksamhet ha en gemensam bokföring. 3 § avses i denna lag den som är bokföringsskyldig enligt 1 §. Räkenskapsår 4 § Räkenskapsåret skall omfatta . Annat räkenskapsår än kalenderår (brutet räkenskapsår) skall omfatta tiden , eller . Om det med hänsyn till det allmännas ekonomiska intresse eller andra omständigheter finns synnerliga skäl kan regeringen, eller myndighet som regeringen bestämmer medge att annan period av tolv hela månader än som följer av första stycket får utgöra räkenskapsår. När bokföringsskyldighet inträder eller räkenskapsåret läggs om, får räkenskapsåret omfatta än eller utsträckas att omfatta högst arton månader. Räkenskapsåret får också kortas av om bokföringsskyldigheten upphör. 5 § Om en fysisk person, som är delägare i ett handelsbolag, dessutom är delägare i ett annat handelsbolag eller bedriver enskild näringsverk- samhet, får förstnämnda handelsbolag tillämpa brutet räkenskapsår en- dast om räkenskapsåret sammanfaller med det räkenskapsår som tilläm- pas i det andra handelsbolaget och i den enskilda näringsverksamheten. En fysisk person som bedriver enskild näringsverksamhet och som dessutom är delägare i ett handelsbolag får tillämpa brutet räkenskapsår endast om räkenskapsåret sammanfaller med det räkenskapsår som tillämpas i handelsbolaget. 6 § Om företaget tillämpar brutet räkenskapsår, får räkenskapsåret läggas om till kalenderår. I annat fall får räkenskapsåret läggas om endast om skattemyndigheten ger tillstånd till det. Den som är bokföringsskyldig i fråga om flera verksamheter skall tillämpa samma räkenskapsår för dessa. För att få samma räkenskapsår för flera verksamheter får räkenskapsår läggas om utan särskilt tillstånd. Om ett företag i strid med 5 § tillämpar brutet räkenskapsår får skattemyndigheten förelägga företaget att lägga om räkenskapsåret till kalenderår. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. 7 § Bestämmelserna i 6 § andra stycket har motsvarande tillämpning på räkenskapsår inom en koncern. Om det föreligger synnerliga skäl kan regeringen, eller myndighet som regeringen bestämmer, medge att olika räkenskapsår får tillämpas. Vid tillämpningen av första stycket avses med koncern vad som anges i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554). 8 § I 1 kap. 7 § lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag samt 1 kap. 6 § lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag finns bestämmelser om räkenskapsår i vissa företag. Bokföringsskyldighetens innebörd 9 § Företaget skall a) löpande bokföra alla affärshändelser, b) se till att verifika-tioner finns till alla bokföringsposter, c) utom i fall som avses i 10 och 11 §§ vid räkenskapsårets ut-gång av- sluta den löpande bokföringen med en årsredovisning och d) bevara alla räkenskapshandlingar samt andra handlingar av särskild betydelse för att belysa verksamhetens ekonomiska förhållanden. Bokföringsskyldigheten enligt första stycket skall fullgöras på sätt som överensstämmer med god redovisningssed. 10 § Den löpande bokföringen behöver inte avslutas om a) den årliga nettoomsättningssumman i den verksamhet som omfattas av bokföringen normalt understiger ett gränsbelopp som motsvarar tjugo gånger det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde under av räkenskapsåret och b) värdet av tillgångarna uppgår till högst det gränsbelopp som anges i a. Om företaget bedrivs i form av enskild näringsverksamhet tillämpas enbart första stycket a. Vid bestämmandet av det värde som avses i första stycket b skall varje tillgång tas upp till ett värde som motsvarar vad tillgången kan anses betinga vid en försäljning under normala förhållanden. 11 § Den löpande bokföringen får avslutas med en balansräkning och en resultaträkning om a) antalet anställda i den verksamhet som omfattas av bokföringen i medeltal uppgått till högst tio och b) tillgångarnas nettovärde i verksamheten enligt balansräkning för det senaste räkenskapsåret uppgår till högst . 12 § Bestämmelserna i 10 och 11 §§ gäller inte a) aktiebolag, ekonomiska föreningar eller sådana handelsbolag i vilka juridisk person är delägare, b) sådana företag som avses i 1 kap. 1 första stycket lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller 1 kap. 1 § första stycket lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag eller c) moderföretag i en koncern. Vid tillämpningen av första stycket c avses med moderföretag och koncern vad som anges i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554). 13 § En balansräkning skall utan dröjsmål upprättas när bokföringsskyldighet inträder eller när grunden för sådan skyldighet ändras. Vad nu sagts gäller inte företag som omfattas av bestämmelserna i 10 §. Affärshändelser 14 § Med affärshändelser avses alla förändringar i förmögenhetens storlek och sammansättning såsom in- och utbetalningar, uppkomna fordringar och skulder samt egna tillskott till och uttag ur verksamheten av pengar, varor eller annat. Verifikationer 15 § För varje affärshändelse skall finnas en verifikation. Vid valet av den handling som skall användas som verifikation skall behovet av bevis för affärshändelsen tillgodoses. 16 § Verifikationen skall in-nehålla uppgifter om när den upprättats, när affärshändelsen inträffat, vad denna avser, vilket belopp den gäller och vilken motpart den berör. I förekommande fall skall verifikationen även innehålla uppgifter om vilka handlingar som legat till grund för affärs- händelsen samt var originalhandling förvaras. Verifikationen skall vara försedd med verifikationsnummer eller andra identifieringstecken och i övrigt sådana uppgifter som erfordras för att sambandet mellan verifikationen och den bokförda affärshändelsen utan svårighet kan fastställas. 17 § Uppgifter enligt 16 § första stycket får utelämnas om det är förenat med svårigheter att förse verifikationen med dem och ett utelämnande är förenligt med god redovisningssed. Om en verifikation rättas skall anges när rättelsen skett och vem som företagit den. Löpande bokföring 18 § Affärshändelserna skall bokföras så snart det kan ske. Händelserna får dock bokföras senare i den mån det är förenligt med god redovis- ningssed. Om endast ett mindre antal fordringar och skulder förekommer i verk- samheten och dessa inte uppgår till avsevärda belopp, får företaget dröja med att bokföra affärshändelserna tills betalning sker, under förutsättning att detta är förenligt med god redovisningssed. I samband med att den löpande bokföringen avslutas skall sådana tillgångar, avsättningar och skulder som är nödvändiga för att bestämma räkenskapsårets intäkter och kostnader bokföras. 19 § Bokförda affärshändelser skall kunna presenteras post för post i krono- logisk ordning (grundbokföring) och systematisk ordning (huvudbok- föring) så att det är möjligt att kontrollera och överblicka verksamhetens gång samt dess ställning och resultat. Konton över tillgångar, avsättningar och skulder skall specificeras i sidoordnad redovisning i den mån det behövs för att ge tillfredsställande kontroll och överblick. I sidoordnad redovisning skall även finnas uppgift om sådana säkerheter, ansvarsförbindelser och åtaganden som enligt 3 kap. 1 § årsredovisningslagen (1995:1554), 3 kap. 2 § och 3 § 2 lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappers- bolag eller 3 kap. 2 § och 3 § 2 lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag skall redovisas inom linjen i balansräkningen. Om en bokförd post rättas skall anges när rättelsen skett och vem som företagit den. skall säkerställas att det vid granskning av den tidigare bokförda posten utan svårighet går att få kännedom om rättelsen. Andra bokföringsposter än sådana som avser affärshändelser 20 § Vad som föreskrivs i 15 19 §§ gäller i tillämpliga delar även andra bokföringsposter än sådana som avser affärshändelser. 21 § Företaget skall upprätta sådana beskrivningar över bokföringssystemets organisation och uppbyggnad (systemdokumentation) och sådan behandlingshistorik som behövs för att ge överblick över tillämpat bokföringssystem och för att det utan svårighet i efterhand skall gå att följa och förstå de enskilda bokföringsposternas behandling i bokföringen. Årsredovisning 22 § Årsredovisningen skall upprättas enligt bestämmelserna i årsredo- visningslagen (1995:1554) eller, i förekommande fall, lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. Årsredovisningen skall färdigställas så snart det kan ske, dock senast efter räkenskapsårets utgång om inte annat följer av bestämmelserna i 8 kap. 2 § årsredovisningslagen, 8 kap. 4 § lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller 8 kap. 4 § lagen om årsredovisning i försäkringsföretag. Balansräkning och resultaträkning 23 § Sådan balansräkning och resultaträkning som avses i 11 § och sådan balansräkning som avses i 13 § skall upprättas med tillämpning av bestämmelserna i 1 kap. 3 6 §§, 2 kap. 2 och 4 7 §§, 3 kap. 1, 3, 5, 6, 9 och 12 §§ samt 13 § första stycket, 4 kap. 1 5, 9 och 10 §§, 11 § första stycket samt 12, 13 och 15 §§ årsredovisningslagen (1995:1554). Balansräkningen och resultaträkningen enligt 11 § skall färdigställas så snart det kan ske, dock senast efter räkenskapsårets utgång. 24 § Om företaget upprättar sådan balansräkning och resultaträkning som avses i 11 § skall företaget lämna de ytterligare upplysningar som anges i 25 28 §§. Upplysningarna skall lämnas antingen i noter eller i balansräkningen eller resultaträkningen. Om upplysningarna lämnas i noter skall hänvisning göras vid de poster i balansräkningen eller resultaträkningen till vilka de hänför sig. 25 § Principerna för värdering av tillgångar, avsättningar och skulder skall anges. För poster i balansräkningen som avser tillgångar, avsättningar eller skulder i utländsk valuta skall anges enligt vilka principer beloppen har räknats om till svenska kronor. 26 § För varje post som tas upp som anläggningstillgång i balansräkningen eller i sådana noter som avses i 3 kap. 6 § fjärde stycket 2 årsredo- visningslagen (1995:1554) skall uppgift lämnas om a) tillgångarnas anskaffningsvärde, b) årets avskrivningar enligt 4 kap. 4 § årsredovisningslagen, c) årets nedskrivningar, med särskild uppgift om nedskrivningar som har gjorts med stöd av 4 kap. 5 § andra stycket årsredovisningslagen, d) ackumulerade avskrivningar enligt 4 kap. 4 § årsredovisningslagen, e) ackumulerade nedskrivningar, med särskild uppgift om nedskriv- ningar som har gjorts med stöd av 4 kap. 5 § andra stycket årsredo- visningslagen. Grunderna för avskrivning av anläggningstillgångarnas olika poster skall anges. 27 § För varje skuldpost i balansräkningen eller i sådana noter som avses i 3 kap. 6 § fjärde stycket 2 årsredovisningslagen (1995:1554) skall anges den del som förfaller till betalning senare än efter balansdagen. 28 § Om företaget har ändrat redovisningsprinciper skall upplysning om detta och om skälen för ändringen anges. Räkenskapshandlingar 29 § Med räkenskapshandlingar förstås sådana handlingar som avses i a) 9 § första stycket c (årsredovisning) b) 11 § (balansräkning och resultaträkning) c) 13 § (balansräkning) d) 15 § (verifikation), e) 16 § första stycket (handling som verifikation hänvisar till) f) 19 § första stycket (grundbokföring och huvudbokföring), g) 19 § andra stycket (sidoordnad redovisning), h) 21 § (systemdokumentation och behandlingshistorik), i) 24 § (noter till balansräkning och resultaträkning) samt sådana handlingar i övrigt som är av betydelse för att det skall gå att följa och förstå de enskilda bokföringsposternas behandling i bokföringen. 30 § Räkenskapshandlingar får utgöras av handlingar a) i vanlig läsbar form, b) i mikroskrift som kan läsas med förstoringshjälpmedel och c) i form av upptagningar för automatisk databehandling som genom omedelbar utskrift kan tas fram i sådan form som avses i a eller b. Att årsredovisningen skall upprättas på svenska i vanlig läsbar form framgår av 2 kap. 5 § årsredovisningslagen (1995:1554). Samma krav gäller genom hänvisningen i 23 § första stycket sådan balansräkning och resultaträkning som avses i 11 § och sådan balansräkning som avses i 13 §. Arkivering av räkenskapshandlingar 31 § Handlingar som utgör räkenskapshandlingar skall vara varaktiga och lätt åtkomliga. Handlingarna skall förvaras i ordnat skick och på betryggande och överskådligt sätt. Alla räkenskapshandlingar skall bevaras i fram till och med det sjätte året efter utgången av det kalenderår då räkenskapsåret avslutades. Vad nu sagts gäller också avtal och andra handlingar av särskild betydelse för att belysa verksamhetens ekonomiska förhållanden. En upptagning för automatisk databehandling anses bevarad i om företaget här genom omedelbar utskrift kan ta fram upptagningen i sådan form som avses i 30 § a eller b. Om det föreligger särskilda skäl och är förenligt med god redovisningssed får en verifikation i vanlig läsbar form tillfälligt bevaras utomlands. 32 § Bestämmelserna i 31 § andra stycket gäller inte handlingar som avser verksamhet som företaget bedriver genom en filial utomlands om företaget enligt lagstiftningen i det landet är skyldigt att bevara handlingarna där. 33 § Om det föreligger särskilda skäl får skattemyndigheten för visst fall tillåta att räkenskapshandlingar förstörs före utgången av den i 31 § andra stycket angivna tiden. av den i stycket angivna tiden har förflutit får räkenskapshandlingar som avses i 30 § första stycket c förstöras utan skattemyndighetens tillstånd om handlingarna på betryggande sätt ersätts av handlingar som avses i 30 § första stycket a eller b. Tillstånd som avses i första stycket meddelas av när det gäller verksamhet som står under inspektionens tillsyn. Överklagande av vissa beslut 34 § En myndighets beslut enligt denna lag får i annat fall än som avses i 40 § överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Tillsyn Bokföringsnämndens uppgifter 35 § har till uppgift att utveckla och uttala sig om innebörden av god redovisningssed i företagens bokföring och offentliga redovisning. skall även utöva tillsyn över efterlevnaden av bestämmelserna i denna lag, årsredovisningslagen (1995:1554), lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag samt lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. Föreläggande att lämna upplysningar eller visa upp handlingar 36 § får förelägga ett företag att lämna de upplysningar och visa upp de handlingar som behövs för att nämnden skall kunna utöva sin tillsyn enligt 35 § andra meningen. Föreläggande om rättelse 37 § Om det är påkallat från allmän synpunkt får förelägga ett företag vars bokföring eller offentliga redovisning strider mot bestämmelserna i denna lag, årsredovisningslagen (1995:1554), lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappers- bolag eller lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag att göra rättelse. Vite 38 § Ett föreläggande enligt 36 eller 37 § får förenas med vite. Försuttet vite utdöms av efter ansökan av . Överklagande 39 § beslut enligt 36 och 37 §§ får överklagas av företaget hos . får förordna att ett beslut skall gälla . Rättegångsbestämmelser 40 § Beträffande rättegången tillämpas vad som är föreskrivet i om tvistemål där förlikning inte är tillåten. I mål som rör utdömande av vite efter särskild talan skall dock 8 § viteslagen (1985:206) tillämpas. 41 § Vid domstolens handläggning av mål enligt denna lag är motpart till företaget.