prop · GM0386 · 1999-01-01 00:00:00 — Genom hänvisningen till livsmedelsbegreppet kommer skattefriheten för proviantering inte att avse kapitalvaror, kläder och andra sådana varor som förekommer för försäljning ombord på fartyg och flygplan. Att skattefriheten också omfattar proviantering av varor som är avsedda för fartygets eller luftfartygets eget behov eller för konsumtion ombord framgår av första stycket 4. Bestämmelsen gäller såväl EU-trafik som tredjelandstrafik. I punkt 4 finns också en bestämmelse som gör det möjligt att skattefritt proviantera alla typer av varor som är avsedda att försäljas ombord på fartyg eller luftfartyg i tredjelandstrafik. Återbetalningsrätten för ingående skatt hänförlig till skattefri proviantering enligt första stycket 4 och 4 a eller skattefri omsättning enligt första stycket 5 följer i fråga om fartyg i EU-trafik av 10 kap. 11 § tredje stycket ML och i fråga om fartyg i tredjelandstrafik av 10 kap. 12 § ML. Den omständigheten att den skattskyldige, vid förvärv av livsmedel m.m. för skattepliktig försäljning ombord, inte har haft någon ingående skatt att göra avdrag för, skall inte medföra att uttag som han gör för privat bruk skall undgå beskattning med stöd av 2 kap. 2 § ML. Av den nya lydelsen av första stycket 6 framgår att såväl leveranser av varor för försäljning i exportbutiker som den försäljning som äger rum där kan ske utan mervärdesskatt. Beträffande ändringarna i tredje stycket och de nya fjärde och femte styckena hänvisas till motiven i avsnitt 6.2. 7 kap. 5§ Ändringen i tredje stycket är föranledd av ändringen i 5 kap. 9 § tredje stycket. 10 kap. 11 och 12 §§ Ändringarna utgör följdändringar med anledning av att 3 kap. 30 c § föreslås upphävd. 11.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. 2 kap. 4 § I sin nuvarande lydelse hänvisar 2 kap. 4 § till att det i ML finns bestämmelser om frihet från skatt för varor vilka såsom förnödenheter och proviant förs ombord på fartyg eller luftfartyg. Bestämmelser om frihet från mervärdesskatt vid proviantering finns i 5 kap. 9 § ML. Bestämmelser om frihet från mervärdesskatt vid import finns i 3 kap. 30 § ML. Enligt det lagrummet skall från skatteplikt undantas sådan import som medför frihet från skatt enligt lagen om frihet från skatt vid import. Genom ändringen i den nu förslagna första punkten införs en klar materiell bestämmelse om frihet från importskatt vid proviantering samtidigt som sambandet mellan lagarna tydliggörs. Bestämmelsen har vidare fått en ordalydelse som bättre överensstämmer med den terminologi som använts i 5 kap. 9 § ML. Eftersom det inte skall vara tillåtet att sälja icke-gemenskapsvaror i exportbutiker måste varor som importeras för försäljning i sådan butik förtullas. För att mervärdesskatt inte skall behöva tas ut vid denna förtullning ges i andra punkten en möjlighet att importera dessa varor utan att importskatt tas ut vid förtullningen. De föreslagna ändringarna behandlas även i motiven, avsnitt 6.2. 11.8 Förslaget till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738) 4 kap. 2 § Den nya punkten 6 i andra stycket innebär att en godkänd upplagshavare som bedriver verksamhet i en exportbutik som omfattas av den nya lagen om exportbutiker får föra in spritdrycker, vin och starköl till . Verksamheten skall alltså bedrivas i en butik som flygplatshållaren fått tillstånd av regeringen att inrätta. Den nya punkten 7 i samma stycke innebär att en registrerad varumottagare som meddelats tillstånd till proviantering enligt den nya lagen om proviantering får föra in spritdrycker, vin och starköl till landet. 5 § Ändringen i första stycket görs för att förtydliga att den som har partihandelstillstånd får sälja spritdrycker, vin och starköl till exportbutiker och till fartyg och luftfartyg för proviantering. 11.9 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:283) med vissa bestämmelser för flygpassagerarterminal i 2 § Flygpassagerarterminalen är klassad som internationell flygplats och omfattas därför av den nya lagen om exportbutiker. Förevarande paragraf kan därför upphävas. Sammanfattning av betänkandet Beskattning utan taxfree Utredningens uppdrag Utredningens huvuduppgift är att se över förfarandereglerna för punktskatter m.m. och översynen skall koncentreras till förfarandet för de harmoniserade punktskatterna. Den första etapp av arbetet som enligt direktiven redovisas med förtur i detta delbetänkande rör främst frågor som aktualiseras då taxfreehandeln i EU-intern trafik upphör. I denna första del har ingått att lägga fram förslag till hur försäljningen av beskattade varor ombord på transportmedel skall hanteras skattemässigt när taxfreehandeln upphör. Utredningens uppgift har också varit att överväga åtgärder för kontroll av proviantering för skattefri försäljning och förbrukning ombord på transportmedel och i det sammanhanget göra en allmän översyn av den s.k. provianteringsförordningen samt analysera på taxfreeområdet och bestämmelserna i den nordiska provianteringsöverenskommelsen. Allmänna utgångspunkter En grundläggande utgångspunkt för utredningens arbete har varit att taxfreeförsäljningen kommer att upphöra på resor inom EU efter . Däremot inträffar inga förändringar när det gäller sådan försäljning på resor till tredje land. Som resor till tredje land räknas också resor till områden som inte ingår i EG:s skatteområde, t.ex. och . En annan utgångspunkt har varit att förbrukningen ombord på resor inom EU även efter kommer att kunna ske med obeskattade varor. EU-interna resor Avgörande för om skattefri försäljning skall få ske ombord är om resan skall anses som EU-intern eller inte. Om resan går direkt mellan ett medlemsland och ett tredje land är den självklart inte att anse som en EU-intern resa. Lika klart är att en resa som går direkt mellan två medlemsländer är att anse som EU-intern. Situationen kan dock bli annorlunda om, vid en resa mellan två medlemsländer, färjan går in i hamn eller flygplanet mellanlandar, i ett tredje land. Även dessa resor kan bli att betrakta såsom icke EU-interna. Detta förutsätter dock att passagerarna har en faktisk möjlighet att göra inköp i det landet. Det får således inte vara fråga om endast en symbolisk visit i landet. Följande situationer bör kunna uppkomma vid färjetrafik i . Om exemplen, som gäller både mervärdesskatt och punktskatt, skall appliceras på flygtrafiken kan bytas ut mot t.ex. och mot t.ex. . Resan är en EU-intern resa där skattefri försäljning ombord inte kan förekomma. Detsamma gäller för en returresa med samma sträckning. Resan Sverige-Åland-Finland är i sin helhet en tredjelandsresa varför skattefri försäljning kan förekomma. Detsamma gäller för en returresa med samma sträckning. Resan är en tredjelandsresa och skattefri försäljning är tillåten och detta gäller även vid returresan. Resan Sverige-Finland-Estland är en EU-intern resa första sträckan men blir en tredjelandsresa mellan och . Detta innebär att skattefri försäljning inte kan ske på första sträckan men väl på den andra. Resan Estland-Finland-Sverige är en tredjelandsresa från till men en EU-intern på resan från och . Skattefri försäljning kan alltså ske på första sträckan men inte på den andra. Resan Sverige-Estland-Finland är i sin helhet en tredjelandsresa. Enligt utredningens bedömning innebär inte folkrättsliga regler att försäljning som sker på det fria havet vid en EU-intern resa skulle vara undantagen från reglerna om beskattning. Försäljning av beskattade varor på fartyg eller luftfartyg mervärdesskatten finns redan EG-regler som talar om hur beskattningen skall gå till. Det är i avgångslandet som varan anses omsatt. Således gäller svensk mervärdesskatt för varor som säljs på en EU-intern resa som avgår från och den skall betalas till svenska skattemyndigheter. För punktskatternas del är den legala situationen inte lika klar. Utredningen anser dock att beskattning skall ske senast när varorna tas ombord på ett fartyg eller luftfartyg. För varor som provianteras i gäller således svensk punktskatt. I det s.k. cirkulationsdirektivet finns regler om att skatt skall återbetalas om varorna för kommersiella ändamål förs till ett annat land. Dessa regler förutsätter emellertid en mycket omfattande administrativ hantering både för myndigheterna och företagen. Kommissionen har tillsammans med medlemsländerna kommit överens om en tolkning av direktivet som kan underlätta för de inblandade parterna. Enligt kommissionen skall varor som säljs till resenärer ombord på fartyg och luftfartyg inom EU beskattas med den punktskatt som gäller i den medlemsstat där varorna tas ut från skatteupplag och lastas ombord på färjan eller flygplanet. Om en passagerare tar en färja från till eller från till blir det inte möjligt att köpa obeskattade varor för privat bruk även om färjan måste passera internationellt vatten på rutten till destinationsmedlemsstaten. Enligt gemenskapsrätten måste varje resa till sjöss eller i luften som börjar i en medlemsstat och där den faktiska ankomstplatsen är belägen i en annan medlemsstat betraktas som en EU- intern resa. Beträffande den skattemässiga behandlingen av varor som lastas ombord under en mellanlandning i tredje land eller på det fria havet anför kommissionen följande. Om en färja eller ett plan som går mellan två medlemsstater (t.ex. från till ) gör en mellanlandning i ett tredje land (t.ex. ) eller i ett område utanför (t.ex. ) kommer reglerna för resenärer till och från tredje land att fortsätta att gälla (dvs. de kvantitativa och värdemässiga begränsningarna såsom sprit och 200 cigaretter). Varor inköpta på eller ombord på färjan kommer att bli föremål för de kvantitativa och värdemässiga begränsningar som gäller köp i länder utanför EG:s tullområde, vilket innebär att tullagstiftningens kontrollregler måste tillämpas. Om obeskattade tredjelandsvaror lastat ombord på en färja i regelmässig trafik mellan två gemenskapshamnar medan färjan är utanför EU:s territorialvatten, kommer dessa varor att bli föremål för samma mervärdesskatt, punktskatt och tull som gäller för all import till gemenskapens territorium från tredje land. Detta gäller t.ex. om obeskattade varor av polskt ursprung lastas ombord på en färja som går från till under dess passage över internationellt vatten. Under sådana omständigheter kan mervärdesskatt, punktskatt och tull tas ut av både passageraren som köpt dessa produkter ombord på färjan och rederiet. Eftersom passagerarna i sådan fall har gått ombord på skeppet i (och inte i ett tredje land) får de inte tillämpa reglerna om skatte- och tullfri införsel för resenärer från tredje land och kan därför inte dra nytta av något skatte- eller tullundantag. Utredningen gör samma bedömning som kommissionen när det gäller tolkningen av de gällande bestämmelserna. Däremot har utredningen svårt att instämma i kommissionens gjorda uttalande att systemet är klart, enkelt och lätt att tillämpa. Behovet av långtgående förenklingar framstår som stort men utredningen kan endast konstatera att det saknas utrymme för att nu ensidigt förändra regelsystemet så att det blir enklare att tillämpa. I fråga om de grundläggande reglerna för den skattemässiga hanteringen av försäljningen av beskattade varor på transportmedel redovisas således inga direkta förslag. Däremot lämnar utredningen förslag på främst provianteringsområdet som tillgodoser högt ställda krav på enkla och moderna regler. Utredningens förslag Ändringar i alkohol- och tobaksskattelagarna samt mervärdesskattelagen avseende proviantering av fartyg och luftfartyg resor inom EU föreslår utredningen att det införs en avdragsrätt för upplagshavaren för varor som levererats för förbrukning ombord på fartyg eller luftfartyg till någon som fått tillstånd av tullmyndigheten att ta ombord varorna för detta ändamål. Den som på detta sätt tagit ombord obeskattade varor blir själv skattskyldig om varorna kommit att användas för annat ändamål. För att t.ex. rederier och flygbolag skall kunna få varor levererade direkt från en utländsk upplagshavare föreslås att de, som registrerade varumottagare, skall kunna göra avdrag vartefter varorna förbrukas ombord. Beträffande proviantering av fartyg och luftfartyg i trafik till tredje land införs inte några särskilda regler. För den situationen finns regler i alkohol- och tobaksskattelagarna om att upplagshavaren får göra avdrag när varor levereras för export. Som en konsekvens av att taxfreeförsäljningen upphör skall bestämmelsen i 3 kap. 30 c § mervärdesskattelagen upphävas. Skattefriheten för proviantering utvidgas till att även avse leverans av varor som skall användas för försäljning ombord på fartyg eller flygplan i EU-trafik. Exportbutiker En ny lag om exportbutiker föreslås ersätta motsvarande regler som finns i tullagstiftningen. Regeringen skall enligt förslaget även fortsättningsvis meddela tillstånd som bara kan ges till flygplatshållaren. Försäljningen i exportbutikerna skall endast få ske till resande till tredje land och endast avse obeskattade gemenskapsvaror. Den som bedriver verksamheten i en exportbutik skall vara godkänd upplagshavare och exportbutiken ett godkänt skatteupplag. Avdrag skall för dessa upplagshavare medges för den försäljning som sker till resande till tredje land men försäljningen får bara avse vissa varor och vissa kvantiteter av dessa varor. Smärre justeringar föreslås också i mervärdesskattelagen och lagen om frihet från skatt vid import m.m. med anledning av den nya lagen om exportbutiker. Ny lag om proviantering av fartyg och luftfartyg ny lag om proviantering av fartyg och luftfartyg bör införas och ersätta den nuvarande provianteringsförordningen. I den nya lagen anges bl.a. under vilka förutsättningar som tullen får medge att obeskattade varor eller varor som inte är gemenskapsvaror får provianteras och vilka särskilda krav på redovisning som skall ställas på den som har varorna ombord. Vidare ges i provianteringslagen vissa beskattningsregler som tar sikte på speciella situationer kring fartygslinjer mellan och och som inte bör tynga mervärdesskattelagen. Proviantering av obeskattade varor skall få ske för försäljning vid resa till plats utanför EG:s skatteområde och för förbrukning ombord vid resa till utländsk ort. Varor som inte är gemenskapsvaror skall få provianteras för försäljning och förbrukning ombord vid resa till plats utanför EG:s tullområde. Proviantering skall inte medges i större omfattning än vad som är skäligt med hänsyn till resans art och varaktighet samt det antal personer som beräknas kunna komma att medfölja transportmedlet. skall vara den myndighet som meddelar tillstånd. skall också utöva tillsyn enligt den nya lagen. Tillståndshavarens bokföring skall var utformad så att kontroll av verksamheten är möjlig. Regeringen skall få bemyndiga att i samråd med meddela föreskrifter om hur bokföringen skall vara utformad. Tillståndshavaren skall på tullmyndighetens begäran tillhandahålla bokföringshandlingar och övriga handlingar som rör verksamheten samt lämna tillträde till utrymmen som används i verksamheten. Ett tillstånd till proviantering får återkallas om förutsättningarna för att meddela tillstånd inte längre finns eller om tillståndshavaren använder varorna för andra ändamål än vad som anges i tillståndet. Vidare får tillståndet återkallas om tillståndshavarens bokföring inte är utformad på ett tillfredsställande sätt eller om han inte medverkar vid kontrollen av verksamheten. Nordiska provianteringsöverenskommelsen bör sägas upp När det gäller den nordiska provianteringsöverenskommelsen och förhållandet mellan , och är det utredningens bedömning att i vart fall de regler som gäller försäljningen ombord inte har någon giltighet efter det att taxfreeförsäljningen upphör för resor inom EU. Överenskommelsen får anses ha spelat ut sin roll och bör därför säga upp den. För resor mellan och föranleder inte beslutet inom EU att de begränsningar som följer av överenskommelsen är överspelade. Detta medför dock inte tillräckliga skäl att inte säga upp överenskommelsen. I stället bör även förhandlingar med inledas för att se över vilka regler som bör gälla . I avvaktan på vad som kan komma ut av dessa förhandlingar bör dock fortsätta att i praktiken hålla sig till överenskommelsen när det gäller fartygstrafiken till . Utredningens författningsförslag Förslag till lag om exportbutiker Härigenom föreskrivs följande 1 § För försäljning av obeskattade gemenskapsvaror till flygpassagerare som avreser till plats utanför EG:s skatteområde får inrättats butik på flygplats (exportbutik). Tillstånd att inrätta exportbutik meddelas av regeringen och kan endast ges till flygplatshållaren. Verksamheten i en exportbutik skall bedrivas av en godkänd upplagshavare enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt och lagen (1994:1564) om alkoholskatt. 2 § I denna lag förstås med obeskattade varor: a) varor som inte varit föremål för någon beskattning i , eller b) varor som visserligen varit föremål för beskattning men för vilka avdrag medgivits eller återbetalning skett så att varorna i praktiken inte är belastade med skatt, EG:s skatteområde: det område inom vilket gemenskapens bestämmelser om en viss skatt är tillämpliga. 3 § Försäljningen får endast ske till den som avreser till plats utanför EG:s skatteområde och endast avse följande varor och i angivna fall kvantiteter av dessa varor: 1. 200 cigaretter eller 100 cigariller eller 50 cigarrer eller röktobak eller en proportionell blandning av dessa tobaksvaror, 2. en liter spritdryck eller starkvin, vin, starköl, och 3. parfym, luktvatten och andra kosmetiska preparat samt choklad- och konfektyrvaror. Till den som avreser med bestämmelseort i får försäljning inte ske till större mängder än vad resande får införa tullfritt till det landet. Vid tillämpning av första stycket förstås med spritdryck: alkoholdryck med en alkoholhalt som överstiger 22 volymprocent, starkvin: alkoholdryck med en alkoholhalt som överstiger 15 men inte 22 volymprocent, samt mousserande vin, vin: annat vin än starkvin samt annan alkoholdryck med en alkoholhalt som överstiger 3,5 men inte 15 volymprocent och som inte är starköl, starköl: öl med en alkoholhalt som överstiger 3,5 volymprocent, cigarill: cigarrer med en högsta vikt av per styck. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om proviantering av fartyg och luftfartyg föreskrivs följande. Inledande bestämmelser 1 § I denna lag finns bestämmelser om proviantering med varor som inte är gemenskapsvaror och med obeskattade varor för förbrukning eller försäljning ombord på fartyg eller luftfartyg vid resa till utländsk ort samt tillstånd till sådan proviantering. I lagen finns också bestämmelser om försäljning av obeskattade varor på fartygslinjer mellan och . 2 § I denna lag förstås med obeskattade varor: a) varor som inte varit föremål för någon beskattning i , b) varor som visserligen varit föremål för beskattning men för vilka avdrag medgivits eller återbetalning skett så att varorna i praktiken inte är belastade med skatt, gemenskapsvara: a) vara som i sin helhet framställts inom gemenskapens tullområde enligt villkoren i artikel 23 i förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen och inte innefattar varor som importerats från länder eller territorier som inte utgör en del av EG:s tullområde, b) vara som importerats från länder eller territorier som inte utgör en del av EG:s tullområde och som övergått till fri omsättning, c) vara som har framställts inom EG:s tullområde, antingen endast av varor enligt a eller av varor enligt a och b, EG:s tullområde: de områden som anges i artikel 3 i förordning (EEG) nr 2913/92, EG:s skatteområde: det område inom vilket gemenskapens bestämmelser om en viss skatt är tillämpliga. Proviantering 3 § Proviantering med obeskattade gemenskapsvaror får ske för försäljning vid resa till plats utanför EG:s skatteområde och för förbrukning ombord vid resa till utländsk ort. Såvitt avser mervärdesskatt får proviantering med obeskattade gemenskapsvaror även ske för försäljning vid resa till plats inom EG:s skatteområde. 4 § Proviantering med obeskattade gemenskapsvaror och med varor som inte är gemenskapsvaror får ske för försäljning och förbrukning ombord vid resa till plats utanför EG:s tullområde. 5 § Proviantering enligt denna lag med alkoholdrycker och tobaksvaror får ske endast till 1. luftfartyg som har en högsta tillåtna startvikt som överstiger och som är destinerat till utländsk flygplats för att lämna eller hämta passagerare eller last, 2. fartyg som går i yrkesmässig trafik, dock inte fiskefartyg, och vars bruttodräktighet är minst 75 och som skall anlöpa utländsk hamn för att lämna eller hämta passagerare eller last eller som skall företa kryssning i mer avlägsna farvatten som turistfartyg, eller 3. fartyg och luftfartyg som disponeras av Försvarsmakten. Särskilt om linjer mellan och 6 § Proviantering med obeskattade gemenskapsvaror och med varor som inte är gemenskapsvaror för försäljning från kiosk eller liknande försäljningsställe ombord på fartyg på linjer mellan och får endast avse spritdrycker, vin, starköl, öl, tobaksvaror, parfymer, kosmetiska preparat, toalettmedel eller choklad- eller konfektyrvaror. 7 § Proviantering med obeskattade gemenskapsvaror och med varor som inte är gemenskapsvaror får inte avse spritdrycker, vin eller starköl på fartygslinje mellan svensk hamn från norska gränsen i norr till och med i söder och norsk hamn från och med Risör i väster till svenska gränsen i öster. På sådan fartygslinje får obeskattad försäljning inte överstiga 20 cigaretter eller 10 cigariller eller cigarrer eller tobaksvaror per passagerare. Tillstånd 8 § Tillstånd till proviantering skall meddelas den som bedriver verksamheten på fartyget eller luftfartyget om han med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt bör meddelas sådant tillstånd. Tillstånd enligt första stycket meddelas eller för varje tillfälle som proviantering sker. Tillstånd får meddelas den som bedriver reguljär trafik eller liknande verksamhet. 9 § Proviantering får inte ske i större omfattning än vad som är skäligt med hänsyn till resans art och varaktighet samt det antal personer som beräknas kunna komma att medfölja transportmedlet. Därvid skall beaktas de begränsningar avseende omsättning på färdmedlet som kan föreligga och det förråd som redan finns ombord av dylika varor. 10 § Tillstånd till proviantering meddelas av tullmyndigheten. Tillsyn 11 § Tillsyn över denna lag utövas av tullmyndigheten. 12 § Bokföring för den som meddelats tillstånd skall vara utformad så att kontroll av verksamheten är möjlig. Regeringen får bemyndiga att i samråd med meddela föreskrifter om hur bokföring enligt första stycket skall vara utformad. 13 § Om tullmyndigheten begär det skall tillståndshavaren tillhandahålla bokföringshandlingar och övriga handlingar som rör verksamheten. Tillståndshavaren skall också lämna tillträde till utrymmen som används i verksamheten. Bestämmelserna om handlingar och uppgifter som skall undantas i 3 kap. 15 15 d §§ lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter gäller i motsvarande mån handlingar och uppgifter som skall tillhandahållas enligt denna lag. Återkallande av tillstånd 14 § får återkalla ett tillstånd till proviantering om, 1. förutsättningarna för att meddela tillstånd inte längre finns, 2. tillståndshavaren använder varorna för andra ändamål än vad som anges i tillståndet, 3. tillståndshavaren inte fullgör sina skyldigheter enligt 12 eller 13 §, eller 4. tillståndshavaren inte medverkar vid skatterevision enligt lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter eller skattebetalningslagen (1997:484). Beslut om återkallelse gäller , om inte annat förordnas. Uppgiftsskyldighet 15 § Uppgifter som en myndighet förfogar över och som behövs för prövning och tillsyn enligt denna lag skall på tullmyndighetens begäran tillhandahållas denna.