prop · GM031D10 · 1999-01-01 00:00:00 — fortsätter att verka för en fördjupning av unionens engagemang i och för ett ökat EU-intresse för och . Geografisk, historisk, kulturell och språklig närhet har skapat en unik gemenskap mellan de nordiska länderna. Det nordiska samarbetet bildar en plattform för konkret samverkan och internationellt agerande såväl i närområdet och i som globalt. De nordiska länderna har valt olika former för sin medverkan i de europeiska samarbets- och säkerhetssträvandena. Utifrån de förutsättningar som följer av ländernas skilda vägval utvecklas och fördjupas det nordiska samarbetet. samarbete med länderna kring fortsätter att utvecklas och befästas på skilda områden och i olika former. Med våra baltiska grannländer får samarbetet alltmera en karaktär, som i många avseenden liknar det nordiska och nordiskt samarbete flätas alltmer samman med annat samarbete i närområdet. har goda förutsättningar att bli en ekonomisk tillväxtregion. Det är ett svenskt intresse att alla stater i regionen får medlemskap i . verkar för en aktivare rysk medverkan i Östersjö- och . Det är också ett svenskt intresse att fastare samverkansformer utvecklas mellan Östersjöstaternas råd och främst , viktiga EU-länder utanför området och . utvecklingssamarbete med länderna i behandlas under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. Samarbete utanför har ett brett och välutvecklat bilateralt och multilateralt samarbete med länder och regioner utanför . Genom arbetet i FN och andra internationella organisationer bidrar vårt land till att stärka internationell fred och säkerhet, till att angripa hoten mot vår gemensamma miljö, till solidaritet med utvecklingsländerna, till att öka respekten för de mänskliga rättigheterna och till att förbättra enskilda människors levnadsvillkor. Vårt aktiva deltagande i EU:s breda dialog och biståndssamarbete med utvecklingsländerna har givit svensk politik en ny dimension. verkar för en effektivisering av EU:s politik. Ett aktivt deltagande i förhandlingarna om en ny Lomékonvention är en viktig uppgift i svensk utrikespolitik. Vårt lands förbindelser med är mycket omfattande och täta och spänner över ett vitt fält från handel och vetenskapligt och kulturellt utbyte till säkerhetsskapande samarbete. och har livliga kontakter rörande utvecklingen i och . välkomnar ett ökat amerikanskt engagemang och amerikansk medverkan i olika civila projekt i . Samarbetet mellan och inom ramen för den transatlantiska agenda som undertecknades 1995 är av stort intresse för och ställer höga krav på utrikesförvaltningen. Det är viktigt för att avtalet om ökat transatlantiskt ekonomiskt samarbete, som slöts vid toppmötet mellan och 1998, genomförs framgångsrikt. Utöver den transatlantiska dialogen mellan och kommer även fortsättningsvis att upprätthålla nära relationer med på en rad områden, bl.a. fredsbevarande verksamhet och nedrustning samt den arktiska regionens utveckling. bilaterala förbindelser med länderna i , , , och omfattar såväl politiska relationer och handelsutbyte som utvecklingssamarbete. har en lång tradition av engagemang för en allomfattande, rättvis och varaktig freds- uppgörelse i . Att fredsprocessen avstannat inger allvarlig oro och inför kommande år. Vårt betydande utvecklingssamarbete med palestinierna syftar till att bidra till uppbyggnaden av en demokratisk palestinsk stat med respekt för mänskliga rättigheter. Som EU-medlem har ytterligare möjligheter att påverka fredsprocessen, t.ex. genom EU:s särskilda sändebud och den särskilde rådgivaren för säkerhetsfrågor. deltar aktivt i den av EU initierade Barcelonaprocessen. Inom ramen för denna har en Medelhavsstrategi utarbetats i syfte att skapa stabilitet och välstånd i regionen. Strategin omfattar såväl utrikes- och säkerhetspolitik som handel, utvecklingssamarbete och kultur. På det senare området har det svenska euro-islam- projektet vunnit starkt gehör. I söder om , där flertalet av programländer för utvecklingssamarbete ligger, har den ekonomiska tillväxten varit gynnsam tack vare de ekonomiska reformprogrammen, vilka stöder. Fattigdomen har dock inte minskat generellt. I Stora sjö-regionen har kriget åter blossat upp efter den nedtrappning som följde på den våldsamma regimväxlingen i 1997. I södra däremot har den positiva utvecklingen förstärkts främst tack vare demokratiseringen i . I har aktivt medverkat i de internationella ansträngningarna att söka förebygga och lösa konflikter i bl.a. genom stöd till uppbyggnaden av en afrikansk konflikthanteringsförmåga. I har situationen genomgått en dramatisk utveckling. Krisen i Öst- och har framtvingat ekonomiska och politiska reformer i berörda länder, som miljontals människor drabbats av djupare fattigdom. har inom EU och FN bidragit ekonomiskt till åtgärder, som syftar till att lindra krisens sociala följder för de mest utsatta. Den ekonomiska återhämtningen förväntas ta tid. Förutom att agerade pådrivande i den internationella reaktionen mot de indiska och pakistanska kärnvapenproven uppsade vi det löpande avtalet om utvecklingssamarbete med för perioden . Pågående insatser skall dock slutföras, och stödet genom enskilda organisationer berörs inte. Ännu är det för tidigt att ta ställning till hur ett fortsatt utvecklingssamarbete med och skall utformas. I fortsätter den positiva demokratiska och ekonomiska utvecklingen. De val som hållits i en rad stater bekräftar demokratins varaktighet. Såväl relationer som EU:s förbindelser med befinner sig i utveckling. kommer ett toppmöte att hållas mellan EU och länderna i och . Trots den positiva utvecklingen består dock breda klyftor mellan olika befolkningsgrupper i . Inre väpnade konflikter och övergrepp mot de mänskliga rättigheterna förekommer alltjämt på flera håll. kommer att fullfölja det aktiva arbete för fred, demokrati och mänskliga rättigheter som bedrivits . Med inriktning på fattigdomsbekämpning skall vi ge fortsatt stöd till den sociala och ekonomiska utvecklingen i främst och . utvecklingssamarbete med utvecklingsländer behandlas under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. 2.3.2 Resultat Prioriterade områden är reformeringen av FN, , utveckling av Östersjösamarbetet och regionens integration i en vidare europeisk och internationell samverkan, en förnyelse av relationer med samt att göra utrikesförvaltningen till ett bättre instrument i näringspolitiken. Det överordnade målet för arbete i har varit och är att bidra till att FN och rådet så effektivt som möjligt utför sin huvuduppgift att upprätthålla internationell fred och säkerhet. Som rådsmedlem medverkade bl.a. till den fredliga upplösningen av . En särskild svensk strävan har varit att få till stånd bättre samordning mellan militära, polisiära och civila FN-insatser. I detta syfte tog i egenskap av rådsordförande initiativ till en förstärkt roll för civilpoliser i FN:s fredsbevarande verksamhet. Enligt regeringens mening har medlemskapet i säkerhetsrådet givit värdefulla erfarenheter av stor betydelse för vårt fortsatta arbete i FN. Det genomgripande reformprogram för FN:s kärnverksamheter som generalsekreteraren med stöd av och andra länder framlade ledde till att flera enhälliga reformbeslut fattades under generalförsamlingens möte /98. medverkade aktivt till beslutet att inrätta en permanent internationell brottmålsdomstol. Det fortsatta arbetet kommer att inriktas på att förmå staterna att ansluta sig till domstolens stadga, så att denna kan träda i kraft. stöder vidare Jugoslavien- och Rwandatribunalerna, vilka trots svårigheter och tillkortakommanden spelar en viktig roll i arbetet för rättvisa och nationell försoning. har varit pådrivande i den internationella kampen mot antipersonella minor (truppminor). Denna resulterade i om totalförbud mot antipersonella minor, som undertecknade och som kommer att träda i kraft . Ett omfattande arbete förestår nu för att genomföra konventionens bestämmelser, särskilt minröjning och hjälp till offren för minorna. Det reviderade s.k. minprotokollet till vapenkonvention med nya restriktioner för användning av minor, som förhandlades fram under svensk ledning, kommer att träda i kraft . Svensk nedrustningspolitik har bidragit till att de internationella nedrustningssträvandena på minområdet i och med detta protokoll och framför allt den efterföljande uppnått mycket väsentliga resultat. Regeringen har i en skrivelse till (skr. 1997/98:69) redogjort för politik i FN sedan FN:s 50-årsjubileum . spelar en betydelsefull roll för att stödja svensk export och svenska ekonomiska intressen utomlands, särskilt på avlägsna och svårbearbetade marknader. Även när det gäller att främja utländska investeringar i och svenska företags möjligheter att leverera till projekt, som finansieras av internationella organ, har utrikesförvaltningen en allt viktigare uppgift. Flera åtgärder och resursförstärkningar har vidtagits på dessa områden . roll i dessa sammanhang bör stärkas ytterligare liksom vad beträffar främjande av turism och information om och svensk kultur. Europeiska rådets utvidgningsbeslut innebar att ett huvudmål för svensk Europapolitik förverkligades. För vårt land är , , och inträde i EU av särskild betydelse. I Amsterdamfördraget, som slöts , tillgodosågs viktiga svenska målsättningar i EU-arbetet vad gäller t.ex. kamp mot arbetslösheten, bättre miljö, ökad öppenhet och jämställdhet. Dessa frågor, särskilt miljön och sysselsättningen, kommer regeringen även fortsätt-ningsvis att prioritera i EU-arbetet. Fördraget fastställer också på initiativ av och att militär krishantering skall vara ett huvud-element i unionens utrikes- och säkerhetspolitiska samarbete. Detta innebär en framgång för strävan att förbättra EU:s möjligheter att agera för både humanitära och militära fredsfrämjande insatser. Vid sidan av det intensiva engagemanget för utvidgningen av EU och samarbetet i EU har medverkat till framväxten av en ny alleuropeisk säkerhets- och samarbetsstruktur genom , , EAPR och PFF, genom samarbetet med och genom samarbetet mellan länderna i , i och i . är ordförande i det nordiska regeringssamarbetet. Ökad sysselsättning, målsättningen om ett ekologiskt hållbart samhälle och avlägsnande av irrationella gränshinder har varit svenska profilfrågor, som samarbetet på det utrikespolitiska området har breddats och intensifierats. På svenskt initiativ har de nordiska och baltiska utrikesministrarna haft gemensamma överläggningar med företrädare för . hölls i det andra toppmötet mellan regeringscheferna i Östersjöstaternas råd. Samarbetet på en rad områden, bl.a. handel, energi, miljövård, utbildning och bekämpande av kriminalitet, behandlades. hölls i ett handelsministermöte med särskild inriktning på små och medelstora företag. I och med möte i avslutades ordförandeskap. Framsteg har skett på de samarbetsområden som varit och kommer att fortsätta att vara centrala i rådets arbete, främst ekonomi, miljö och kärnsäkerhet, energi, transporter samt mellanfolkligt och kulturellt utbyte. 2.3.3 Prioriteringar Regeringen har i en skrivelse till (skr. 1997/98:89) utvecklat hur de mänskliga rättigheterna skall bli en integrerad del av utrikespolitiken. Vårt lands djupa engagemang i arbetet på att stärka efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna kommer att fullföljas med kraft både i FN och i andra sammanhang. Ett viktigt mål i vår utrikespolitik är att få dödsstraffet helt avskaffat. Av särskild betydelse är att på olika sätt förbättra efterlevnaden av konventioner och normer för mänskliga rättigheter. kommer här att ägna ökad uppmärksamhet åt konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. De mänskliga rättigheterna måste beaktas bättre i multilateralt och bilateralt utvecklingssamarbete. Regeringen har i en skrivelse till (skr. 1997/98:76) redogjort för hur inom utvecklingssamarbetet avser att arbeta för att stärka mänskliga rättigheter och demokrati. Det är nödvändigt att förbättra FN:s förmåga att förhindra och tidigt ingripa i väpnade konflikter. Nya typer av fredsfrämjande FN- operationer måste utvecklas, där politiska, militära, humanitära, ekonomiska och sociala insatser samverkar. Vidare finns behov av större öppenhet i säkerhetsrådets arbete och mera utvecklat samarbete mellan rådet och regionala och andra organisationer. Dessa frågor kommer att engagera svensk politik i FN, även efter det att vår mandatperiod i säkerhetsrådet utlöpt /99. Närmare efter det slut befinner sig ännu tusentals kärnvapen i högsta beredskap. verkar för att de skall tas ur beredskapsläge som ett steg på vägen mot kärnvapennedrustning. I sitt uttalande angav och sju andra utrikesministrar en rad konkreta och ömsesidigt förstärkande åtgärder för att uppnå ett fullständigt avskaffande av kärnvapnen. Uttalandet skall ligga till grund för fortsatta gemensamma ansträngningar i framför allt , nedrustningskonferensen i och arbetet inom ramen för icke- spridningsfördraget (NPT), vars nästa granskningskonferens hålls . agerar vidare pådrivande i förhandlingarna om ett kontrollsystem för konventionen om förbud mot biologiska vapen. Målet är att de skall slutföras . Genomförandet av konventionen mot kemiska vapen, som trädde i kraft , pågår. Samarbetet inom EU, unionens utvidgning och inre utveckling som en prioriterad uppgift ställer en rad krav på svensk utrikespolitik. stöd till , , och kommer även i fortsättningen att inriktas på att underlätta deras förberedelser för medlemskap i . kommer vidare att verka för att realförhandlingar påbörjas med så många kandidatländer som möjligt. Utgångspunkten i förhandlingarna med alla kandidatländer måste vara att nya medlemmar utan undantag övertar . Därigenom stärks också reformarbetet i kandidatländerna under anslutningsprocessen. När det gäller institutionella och andra reformer i EU, fordras ett aktivt svenskt engagemang, syftande till snara uppgörelser. Av särskild betydelse för är att EU snabbt genomför förhandlingar med och om dessa länders anslutning till och att de slutförs på ett för tillfredsställande sätt. Svensk Europapolitik skall som utformas i nära samråd med och samt med hänsynstagande till att och knyts till den inre marknaden genom . ordförandeskap i EU ställer skärpta krav på utrikesförvaltningen . Förberedelserna måste intensifieras vad gäller personalplanering, kompetensutveckling och analys av sakfrågor. Vidare inleds arbetet med mötesplanering och förberedande informationsinsatser. På det politiska planet utgör EU:s "nordliga dimension" ett viktigt element, som kommer att fortsätta under det svenska ordförandeskapet. I arbetet på att bidra till framväxten av en all- europeisk säkerhets- och samarbetsordning är det nya treårsprogrammet för utvecklingssamarbete med av särskild betydelse liksom relationerna med och den säkerhetspolitiska dialogen med . kommer att lägga fortsatt stor vikt vid vårt deltagande i PFF och i EAPR, som har en central roll i europeisk krishantering och för samarbetet inom PFF mellan NATO och övriga samarbetsländer. Även efter det att lämnat ordförandeskapet i det nordiska ministerrådet, kommer utvecklingen av det nordiska samarbetet att ha hög prioritet i svensk utrikespolitik om än med något minskade krav på utrikesförvaltningens resurser. Arbetet med att sammanföra de nordiska frågorna och Östersjöfrågorna i olika avseenden kommer att fortsätta. På uppdrag av de danska och svenska statsministrarna inleddes ett gemensamt regeringsarbete för att tillvarata framtida regionala utvecklingsmöjligheter, då står färdig. kommer ett gemensamt underlag att föreläggas de båda regeringarna, syftande till att så långt möjligt undanröja hinder för rörlighet och regional integration. Ett viktigt led i den politik som avspeglar regeringens höga prioritering av en fortsatt utveckling av samarbetet inom kommer att vara att medverka till att slutsatserna från toppmötet mellan länderna i Östersjöstaternas råd och handelsministermötet omsätts i effektiva praktiska åtgärder. Det nya sekretariatet för Östersjöstaternas råd, som förlagts till , inleder sin verksamhet . På det bilaterala området kommer särskilda ansträngningar att inriktas på att utveckla förbindelserna med . Regeringen presenterade 1998 en förnyad Afrikapolitik i en skrivelse till (skr. 1997/98:122). Syftet är att inom ramen för ett närmare och mera jämbördigt samarbete ge stöd till afrikanskt ledda förändringsprocesser i riktning mot fördjupad demokrati och ekologiskt hållbar ekonomisk tillväxt med särskild inriktning på fattiga människors situation samt att stärka det långsiktiga utbytet mellan och . Genomförandet av den förnyade Afrikapolitiken kommer att resa krav på utrikesförvaltningen. En bred satsning kommer att göras 1999 med syfte att utveckla förbindelserna med södra . Inom fullföljs även ett omfattande arbete på att utforma en strategi för förbindelser med länderna i . En slutrapport kommer att framläggas och följas av en skrivelse till . Utfall 1997 Anslag 1998 Utgifts- prognos 1998 Förslag anslag 1999 Beräknat anslag 2000 Beräknat anslag 2001 m.m. 1 658 1 763 1 776 1 747 1 788 1 824 Internationella organisationer 649 906 782 954 936 936 Information om i utlandet 65 61 60 67 67 65 Nedrustnings- och säkerhetspolitiska frågor m.m. 55 57 57 58 59 60 Övriga utrikespolitiska frågor 22 24 21 45 45 45 Totalt för utgiftsområdet 2 449 2 811 2 696 2 871 2 895 2 931 Kommentarer till utgiftsutvecklingen Utgifterna för beräknas bli lägre än budgeten i första hand beroende på att de uttaxerade bidragen till FN:s reguljära budget och FN:s fredsbevarande operationer blir lägre än förväntat. Uttaxeringarna av bidrag till de fredsbevarande operationerna beräknas dock bli högre , då antalet operationer nu ökar. Ett relativt stort anslagssparande beräknas också finnas på anslaget Fredsfrämjande verksamhet beroende på svårigheten att förutsäga antalet nya insatser under ett visst budgetår. Ökningen på Övriga utrikespolitiska frågor beror på att anslaget överförts till utgiftsområde 5 från utgiftsområde 17 3.1 Omfattning Verksamhetsområdet omfattar anslagen utrikesförvaltningen, dvs. såväl som utrikesrepresentationen, nordiskt samarbete, som här avser i första hand resekostnader för deltagande i det nordiska samarbetet, samt ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet. 3.2 Utgiftsutvecklingen Utgiftsutvecklingen Miljoner kronor (löpande priser) Utfall 1997 Anslag 1998 Utgifts- prognos 1998 Förslag anslag 1999 Beräknat anslag 2000 Beräknat anslag 2001 1 658,2 1 763,5 1 775,9 1 747,1 1 788,1 1 824,1 Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall Den omorganisation av utrikesförvaltningen som genomförts har gjort det möjligt att anpassa verksamheten till omvärldsförändringar. Det är framför allt medlemskap i och medlemskapet i som har satt sin starka prägel på arbetet. Den verksamhetsplanering som har bedrivits sedan omorganisationen 1996 har funnit sin form och visat sig vara ett effektivt styrinstrument. Det ekonomiska utfallet för visar att utgifterna i stort sett motsvarar anslagna medel. Ett minskande anslagssparande finns . Förändringar slutfördes omorganisationen av genom att den administrativa verksamheten reformerades i syfte att tydliggöra olika administrativa funktioner samt rationalisera denna verksamhet, vilket innebär att resurser överförs till den operativa verksamheten inom utrikesförvaltningen. Prioriteringar Inom ramen för en numera effektiv verksamhetsplanering kommer det interna arbetet med rationaliseringar och effektiviseringar att drivas vidare. Förberedelserna för det svenska ordförandeskapet i EU fortsätter och förstärks . Förberedelserna, inte minst på IT-området, för ett svenskt medlemskap i kommer att intensifieras. 3.3 Resultatbedömning integration i Europeiska unionen, tillsammans med den allmänna globaliseringsprocessen, har givit det internationella samarbetet en ny karaktär och större bredd. Politiska såväl som ekonomiska och kulturella kontakter med omvärlden knyts på alla nivåer i samhället. Utvecklingen innebär nya och förstärkta krav på hela och då inte minst på . Internationellt samarbete, liksom hänsyn till utvecklingen i andra länder, blir allt viktigare för regeringens möjligheter att uppnå övergripande politiska mål. Arbetet har visat att den omorganisation, som påbörjades med integrering av de gamla avdelningarna för politik, handel, internationellt utvecklingssamarbete samt rättsfrågor och avslutades med en reformering av den administrativa verksamheten 1997, har stärkt roll och ökat effektiviteten. Regeringen har fortsatt höga ambitioner på det utrikespolitiska området. Detta ställer i sin tur krav på noggrannna prioriteringar och avväganden. Den verksamhetsplanering som bedrivs inom har visat sig vara ett effektivt instrument för dess ledning när det gällt att fatta beslut i dessa avseenden. Inom de övergripande profilområden som regeringen lyfte fram i den senaste vårpropositionen spelar utrikesförvaltningen en central roll när det gäller Europeiskt samarbete, och dess verksamhet har också betydelse inom områdena Fler jobb, Trygghet och solidaritet och Hållbara - ett föregångsland. Som ett led i regeringens ambitioner att minska den öppna arbetslösheten har en ökad satsning gjorts på främjande, export och turism. Detta har skett genom att två nya utlandsmyndigheter i och inrättats liksom ett antal funktioner vid såväl de geografiska enheterna i departementet som vid vissa utlandsmyndigheter. () fortsätter sin verksamhet av samma skäl. En ny organisation för hantering av utlänningsärenden infördes inom och kommer att införas vid de av dessa ärenden tyngst belastade utlandsmyndigheterna från . Med anledning av Riksdagsrevisorernas rapport om utrikesförvaltningen (1997/98: RR4) fann inte anledning bifalla att revisorernas förslag om "en oberoende översyn av utrikesförvaltningen". uppmanades dock att ge sitt hittillsvarande förändringsarbete fortsatt hög prioritet samt hålla väl informerad om de överväganden som ligger till grund för regeringens agerande på detta område. Regeringen anser också detta angeläget och avser att som här sker under detta utgiftsområde samt på andra sätt direkt tilll lämna sådan information. 3.4 Anslag A1 Tabell 3.2 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 1 767 629 1999 Förslag 1 740 101 2000 Beräknat 1 781 035 2 2001 Beräknat 1 816 956 3 1 Till följd av förslag på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska vårpropositionen 1998 minskades anslaget med 100 tkr 2 Motsvarar 1 750 058 tkr prisnivå 3 Motsvarar 1 755 558 tkr pridnivå Det är utrikesförvaltningens uppgift att med god framförhållning och på ett koordinerat sätt förse regeringen med information, råd och beslutsunderlag i frågor inom dess ansvarsområde och att tillvarata svenska intressen i vår omvärld. skall bevaka och främja svenska intressen, politiska såväl som handels- och biståndsrelaterade. Detta görs genom politisk, ekonomisk och handelspolitisk bevakning, genom export-, investerings- och turistfrämjande verksamhet, insatser inom kultur och information samt handläggning av migrations- och rättsfrågor. Anslaget används för de samlade förvaltningskostnaderna för departementet och de 102 utlandsmyndigheterna samt de drygt 400 honorärkonsulaten. Totalt omfattar utrikesförvaltningen ca 2500 anställda, varav omkring 1000 utgörs av lokalanställda. Till de tyngre förvaltningskostnaderna hör förutom löner och utlandstillägg till de anställda, även fastighetskostnader, resekostnader för deltagande i ett stort antal internationella möten och förhandlingar, driftskostnader för en, på grund av verksamhetens art, omfattande IT- och telekommunikationsverksamhet. I anslaget ingår också kostnader för utredningar och officiella besök. En reservation på för utredningar fanns på ett särskilt äldreanslag vid ingången av 1997. Reservationen beräknas minska med 11 miljoner . Kostnader som kan uppstå med anledning av garantier för banklån till personal respektive uppsagda anställda inom utrikesförvaltningen belastar detta anslag. Utestående lån uppgår till .