prop · GM0361 · 1999-01-01 00:00:00 — finns dock i över 200.000 registrerade organisationer och ett stort antal illegala . Stat och parti spelar fortfarande en reglerande och kontrollerande roll som gör att knappast några organisationer kan betecknas som helt fristående från staten. De är att beteckna som halvstatliga eller halvfrivilliga. Deras möjligheter att verka opinionsbildande är också begränsade. Sociala organisationer har dock möjlighet att ta emot utländskt bistånd och gör så i växande omfattning. Sammantaget innebär denna utveckling att ett civilt samhälle - trots statens starkt kluvna inställning - successivt växer fram. En liknade bild kan tecknas i . Ambivalensen från partiets och statens sida illustreras av att arbetet på en lag som reglerar enskilda organisationers verksamhet pågått . Viljan att i lag skapa ett större utrymme bryts mot ambitionen att fortsatt kontrollera organisationsutvecklingen. Traditionellt har organisationerna, med de till partiet knutna massorganisationerna i spetsen, inordnats under Faderlandsfronten, en paraplyorganisation under partiets kontroll. har dock organisationer för gatubarn, miljöorganisationer m.fl. vuxit fram i vad som av forskare betecknats som en krypande pluralism. och kan sägas utgöra en tredje kategori. De är exempel på konfucianskt präglade samhällen i vilka folkrörelser och enskilda organisationer traditionellt inte spelat någon nämnvärd roll. En symbiotisk struktur bestående av det styrande partiet (och militären i fall), staten, byråkratin och näringslivet har dominerat samhällsutvecklingen medan det civila samhället förblivit av begränsad betydelse. Andra faktorer har bidragit till den sociala sammanhållning som gjort ländernas dramatiska ekonomiska utveckling möjlig. Fackföreningsrörelsen och studentaktivism har utgjort viktiga exempel på alternativa strukturer. I fall är antikärnvapenrörelsen ytterligare ett exempel. har i båda länderna en utveckling mot större pluralism inletts i vilken framväxten av enskilda organisationer spelar en viktig roll. I har antalet sociala och medborgerliga organisationer ökat dramatiskt. Ett exempel är de initiativ som växte fram från det civila samhällets sida efter jordbävningen 1995 i . Organisationer är under framväxt på en mängd områden. Många organisationer har en inriktning på internationellt utvecklingssamarbete, ett område där enskilda organisationer inte alls spelat den roll som de gjort och gör i . Utvecklingen i är likartad. Landet befinner sig i ett viktigt skede av fördjupning av demokratin. För att så skall ske krävs dels att partiväsendet, som traditionellt varit starkt knutet till personer, fraktioner, regioner och ekonomiska intressen, utvecklas och dels att det civila samhället utvecklas på såväl bredden som på djupet. finns t. ex. miljöorganisationer och MR-organisationer som med hjälp av media driver olika frågor. Närvaron på basplanet är liksom i föga utvecklad. I förlängningen växer det fram nätverk av organisationer inom , mellan länderna i och andra delar av världen och globalt. finns viktiga exempel på nätverk i . Ett sådant är Forum , en regional sammanslutning av ett tjugotal MR-organisationer som med stöd från Sida bl.a. arbetar med MR-utbildning och rättshjälp. Helt nya möjligheter skapas genom denna utveckling för fördjupade relationer mellan de asiatiska samhällena och vårt eget land. Folkrörelser och enskilda organisationer som brobyggare mellan samhällen och kulturer En viktig målsättning i en svensk Asienstrategi är att bygga fördjupade relationer med länderna och samhällena i . Folkrörelser och enskilda organisationer har här en central roll. I utgör de en återspegling av hela vår samhällsstruktur med dess starka internationella orientering, och i är de under stark framväxt. Häri finns en ovärderlig grundval för utbyggda relationer mellan samhällena och kulturerna på vitala områden. Förutsättningen för sådant samarbete måste vara att organisationerna själva har ett genuint intresse av att upprätta kontakter och samarbeta i någon form. Möjligheterna är många med såväl organisationer i utvecklingsländer som organisationer i utvecklade . Fackliga kontakter är av stor betydelse i båda fallen. Utbyggda kontakter mellan organisationer med likartad inriktning har ett värde i sig. De är av direkt betydelse inom ramen för en Asienstrategi som syftar till att bygga ömsesidiga och varaktiga relationer. Svenska folkrörelser och enskilda organisationer kan lämna viktiga bidrag till förverkligandet av centrala målsättningar för internationella agerande. Genom organisationernas aktiva engagemang ökar möjligheterna att verka för fred och säkerhet, demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet, fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling. I och har engagerat sig genom insatser för fred och försoning i konfliktländer. Genom fackligt samarbete, arbete med barns rättigheter och insatser för gatubarn, jämställdhetsinsatser, insatser för lokal mobilisering, stöd till flyktingar och insatser för handikappade gör ett flertal organisationer insatser som främjar demokrati och mänskliga rättigheter. Ett stort antal insatser inom i synnerhet hälsovårds- och utbildningssektorerna samt ett par stora projekt för integrerad landsbygdsutveckling har fattigdomsbekämpning som huvudmål. Prioriteringar: Svenska folkrörelser och enskilda organisationer lämnar viktiga bidrag till förverkligandet av centrala målsättningar för inter- nationella agerande. Genom organisationernas aktiva engagemang ökar möjligheterna att verka för fred och säkerhet, demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet, fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling. Utvecklingen av de civila samhällena i innebär möjligheter till utbyggt samarbete mellan svenska folkrörelser och enskilda organisa- tioner och organisationer i . En stor utmaning i samarbetet mellan svenska och asiatiska organisationer är att utveckla demokratiskt uppbyggda organisationer som kan ingå i ett livskraftigt civilsamhälle. Att stödja organisationerna i detta arbete är en för utvecklingssamarbetet central uppgift. En viktig möjlighet är att stödja regionala enskilda organisationer vilka i sin tur kan stödja och utveckla inhemska organisationer. En sådan två-stegsmodell ökar förutsättningarna för långsiktigt hållbar organisationsutveckling. Områden som framstår som särskilt viktiga att stödja är: % demokrati och mänskliga rättigheter, % facklig utveckling, % barnens rättigheter, % jämställdhet, % handikappades rättigheter, % hållbar utveckling/miljöförbättringar, % insatser som syftar till att bygga kapacitet för fattigdomsbekämpning samt % konfliktförebyggande/konfliktlösning. Stöd genom svenska politiska partier och dem närstående organ förekommer knappast i . Sådant stöd skulle kunna vara av stor betydelse i den kritiska utvecklingsfas som många partier i befinner sig i. Målet är att utveckla ömsesidiga relationer mellan enskilda organisationer som inte förutsätter bistånd. Viktigt är också att utveckla sådana relationer med regionens mera utvecklade länder och territorier, i första hand , , , och , mellan yrkessammanslutningar, miljöorganisationer, skolor, idrottsföreningar, pensionärsföreningar, konstföreningar och Amnestyorganisationer. För att skapa ökade kontaktytor mellan vårt samhälle och länderna i kommer Sida att tillsammans med de svenska folkrörelserna att arrangera en konferens på temat "de enskilda organisationernas roll i samhällen i förändring" under ordförandeskap i EU . 5.8 Kultursamarbete, informationsverksamhet och Sverigefrämjande En fördjupning av relationerna till länderna och samhällena i skulle främjas av ett väsentligt utbyggt kulturutbyte och kultursamarbete i samspel mellan staten och dess institutioner och dem som arbetar med kultur. Den svenska statens medverkan förekommer huvudsakligen i tre former. Huvudkällan för statligt stöd till bl.a. kulturutbyte med andra länder är . 1997 togs dock endast ca av dess samlade anslag på i anspråk för verksamheter i . Högst prioritet hade Öst- och . har ett anslag för informationsverksamhet inklusive kultursatsningar som i huvudsak fördelas på ambassaderna i världen. uppgick detta anslag till , varav avsattes för . Sida är engagerat i kultursamarbete i något mindre än tio länder varav ett i (). Budgeten uppgick till varav för . En långsiktig satsning på kultursamarbete med länderna i skulle förutsätta att en större andel av tillgängliga medel avsätts för insatser i . Kulturutbyte Ovan har vikten av att relationerna breddas och fördjupas genom utbyggt studentutbyte, forskarsamarbete och folkrörelsekontakter betonats. Kärnan i detta är att förstå en annan kultur, att se den inifrån. Ingenting kan vara viktigare för ömsesidig förståelse och respekt än kulturmöten och kultursamarbete. Många kulturer är närvarande i vår egen vardag. Möjligheterna är många för dem i vårt land som vill lära känna en annan kultur. Det globala kulturutbudet domineras av kommersiell amerikansk kultur. har begränsat utrymme i våra media utom i krisögonblick. Obalanserna är stora. Möjligheterna att i lära känna svensk kultur är ännu mycket begränsade. Ett närmande förutsätter omprioriteringar och nya initiativ från såväl stat som näringsliv. Att en central institution som endast använder av sin budget för insatser i beror främst på att andra områden prioriteras men också på att institutets verksamhet är efterfrågestyrd och initiativen från de svenska ambassaderna i med några undantag (främst och ) varit jämförelsevis få. I det kultursamarbete som genom Sida bedrivs inom ramen för utvecklingssamarbetet prioriteras bara ett land i - . I detta sammanhang bör vikten av ett vidare kulturbegrepp framhållas. Detta har redan uppmärksammats av bl.a. FN, och . Kultursamarbete är även en viktig del i demokratiseringsprocessen. Genom att skapa ett särskilt fönster för kulturutbyte med kan projekt - små och stora - inom olika kulturområden ges stöd. Det väsentliga är att finna former för väsentligt mera mångfasetterade och decentraliserade kulturkontakter än de som finns . Svenska kulturinstitutioner och kulturutövare med projekt med inriktning på skulle kunna söka stöd. Stöd skulle kunna utgå till exempelvis en konstnärlig högskola som skulle vilja samarbeta med motsvarande skola i ett land i eller till teatrar som ville samarbeta. Stöd skulle också kunna gå till s.k. "writers in "- program mellan och förbund i ett land i . Det skulle också kunna utgå stöd till enskilda kulturutövare som i samarbete med en institution eller en kulturutövare i utvecklat ett projekt som krävde finansiering. Det är viktigt att få till stånd projekt som engagerar unga människor. Samarbetsprojekt med en part i och en i bör prioriteras. Initiativet till projektet bör kunna komma från såväl som . Projekt med långsiktiga och institutionella effekter bör ges företräde, men också mer avgränsade projekt, som en gemensam utställning på ett intressant tema, bör kunna komma ifråga. Ett nytt fönster skulle öppnas för idéer av vitt skilda slag. Två viktiga effekter skulle sålunda uppnås: ökad decentralisering och ökad ömsesidighet. Målet är att få till stånd ett decentraliserat kultursamarbete med . Resurser och former bör skapas för ett helt nytt skede i kultursamarbetet med . Det är viktigt att kultursektorn i såväl som i länderna i ser att en väsentlig ny möjlighet har skapats. Huvuddelen av medlen skulle komma från biståndsbudgeten. "Fönstret" bör dock inte avse endast utan vara öppet för samtliga länder i Öst-, Sydöst och . Bl.a. av detta skäl bör det tillskapas i samarbete mellan Sida, och . Information och Sverigefrämjande De svenska utlandsmyndigheterna utgör regeringens främsta instrument för att i enskilda länder skapa goodwill och förtroende för som internationell samarbetspartner och därmed främja svenska intressen och bidra till tillväxt och sysselsättning. Kraven och förväntningarna på utlandsmyndigheterna att på olika vägar medverka till att genomföra regeringens tillväxt- och sysselsättningsmål har ökat markant . Detta ställer nya och förändrade krav på resurser och kapacitet hos utlandsmyndigheterna för att ge främjandeinsatserna den inriktning som krävs från land till land för att uppnå effekt med långsiktiga framgångar inom export, turism och investeringar. Vid en internationell jämförelse kan konstateras att främjandefrågorna i bred bemärkelse har fått en väsentligt ökad roll inom många utrikesförvaltningar. Allt fler länder, inte minst de övriga EU-länderna, inser också den betydelse i olika dimensioner som pressverksamhet och informations- och kultursatsningar har för att presentera landet liksom för att nå mer definierade mål. Sådana aktiviteter kan, utöver att fungera som export- och kulturfrämjare, ha en funktion som mötesplats för att skapa nätverk och bidra till opinionsbildning. Regeringens engagemang för Sverigefrämjandet är mycket tydligt. Ett samlat tänkande och planerande har vuxit fram som innebär att politisk, kommersiell och kulturell information kan närma sig varandra och samverka på ett nytt sätt. Press-, informations- och kultur- utbytesverksamhet i kombination med export- och andra Sverige- främjande aktiviteter har som en följd av detta blivit allt viktigare för att presentera och skapa uppmärksamhet för . Det breda Sverige- främjandet i utlandsmyndigheternas regi utgör en mycket värdefull grundval och plattform för den direkt affärsinriktade främjande- verksamheten för export, investeringar och turism som , Invest in (), TuristRådet och utlandsmyndigheterna bedriver. På de svenska utlandsmyndigheterna i finns en hög ambitions- nivå när det gäller främjandefrågorna inklusive press-, informations- och kulturaktiviteter i ett bredare främjandeperspektiv. Den största restriktionen för ett mera offensivt arbetssätt är, som framgått av redovisningen ovan, de mycket begränsade resurser som står till buds. Ett huvudtema i detta förslag till en svensk Asienstrategi är att det är i intresse att väsentligt fördjupa relationerna till länder som kommer att spela viktiga roller i och världen politiskt, ekonomiskt och kulturellt. För att det skall vara möjligt krävs ökade finansiella resurser, i synnerhet som kunskaperna om är begränsade och avstånden stora. Utgångspunkten är att jämställa och med de viktigaste huvudstäderna i , i synnerhet som relationerna till de västeuropeiska samhällena är väl utbyggda och kontaktytorna redan mångfasetterade. Det är klart att Sverigefrämjandet kräver en speciell utformning och inriktning i olika länder beroende på en mängd faktorer: landets och marknadens karaktär och storlek, exportpotentialen, varje lands särskilda kultur, utlandsmyndighetens resurser och den totala svenska främjandeorganisationen i respektive land. Utlandsmyndigheterna har den bästa samlade kunskapen om vad som från svensk intressesynpunkt krävs i ett helhetsperspektiv för att stödja främjandeansträngningarna på plats i fråga om Sverigeinformation och Sverigemanifestationer. Av den anledningen uppdrog Asienstrategin i samråd med press- och informationsenhet och åt två specialister på , kinesisk samhällsdebatt och kinesisk kultur, att göra en särskild studie i syfte att visa hur en mera ambitiös satsning på skulle kunna se ut. Uppdraget handlade om att undersöka möjligheterna för en utbyggd strategiskt inriktad verksamhet. Syftet var att genom en fördjupad studie med fokus på med konkreta förslag visa vad som skulle kunna åstadkommas inom vidgade men alltjämt måttliga ramar. Förslagen spänner över ett vitt fält från seminarier om jämställdhet, rättsligt utbyte och miljö till film, översättning av svensk skönlitteratur, turistinformation och akademiskt utbyte. Ett huvudtema är fokusering på frågor och målgrupper av relevans i dagens, och morgondagens , som vi har anledning bygga fördjupning kring, i flera fall nyckelfrågor i den kinesiska samtidsdebatten av betydelse ur ett demokratiperspektiv. Studier av samma slag - landspecifika planer - skulle vara till stor nytta i de ökade satsningar på nyckelländer i som bör göras . Det skulle skapa möjligheter för ordentligare satsningar i länder som , , och av det slag som utvecklingen av relationerna till länderna förutsätter. kommer att göra en översyn av denna verksamhet i syfte att klarare definiera behov och prioriteringar. Ett närmande till länder i förutsätter att resurser skapas för fördjupning av intresset för , för vårt samhälle och vår kultur, för våra produkter, och för som turistmål. Därigenom kan de frågor som betraktar som viktiga främjas. Prioriteringar: En fördjupning av relationerna med länderna och samhällena i förutsätter en utbyggnad av kultursamarbete och informations- verksamhet. Det är i hög grad i intresse att kultur- och informationsutbytet utvecklas, i synnerhet med länder som är eller kan förväntas bli viktiga marknader för och därmed för tillväxt och jobb i . En större andel av tillängliga resurser skall avsättas för . Målet är att ha ett decentraliserat kultursamarbete med väsentligt fler länder och en påtagligt större och bättre målinriktad informationsverksamhet . Det skall ske genom: % att förutsättningar skapas för ett väsentligt utbyggt kultursamarbete mellan svenska kulturinstitutioner och kulturarbetare och deras motsvarigheter i . Grunden för detta finns i och Sida. Det som behövs är ett tydligt "fönster" genom vilket väl genomtänka samarbetsprojekt, små såväl som stora, kan få stöd. % att ett urval ambassader i ges förbättrade finansiella möjligheter att bedriva informationsverksamhet. Målet måste vara att väsentligt höja informationsbudgetarna för ambassaderna i , och och höja budgeterna för andra prioriterade länder. % att i syfte att uppnå en klarare inriktning av informations- verksamheten i varje enskilt land för några av de större länderna utveckla landspecifika strategier som omfattar såväl den över informationsbudget finansierade verksam- heten som verksamhet inom Svenska institutets ansvarsområde. Sverigefrämjande bör vara ett centralt tema i dessa strategier och sponsring ses som en viktig finansieringsmöjlighet. Vidare föreslås att inom ASEM:s ram tar initiativ till ett projekt som syftar till att utveckla kultursamarbetet mellan och 6 bilaterala relationer med länder och ekonomier i 6.1 En historisk återblick kontakter med länderna i sträcker sig längre tillbaka i tiden och över fler samhällsområden än många föreställer sig. Det svenska intresset för blev markant , då två huvudlinjer kan urskiljas. En hade som centralgestalt, en annan växte fram med handelns expansion. 1731 grundades och 1739 bildades med som en av dess främsta medlemmar. inledde , och ett sam- arbete varigenom skeppsprästen eller någon annan ombord på kompaniets fartyg blev amatörbotanist i eller Vetenskaps- akademins tjänst. Ett tiotal år senare började vetenskapligt utbildade Linné-lärjungar att ge sig ut på långa forskningsresor. De viktigaste bidragen gjorde . I och med hans berömda reseskildring uti , , , förrättad , kom kunskap om att vinna mer allmänt insteg i . Ekonomiska relationer fick stor betydelse inte minst för utveckling. I dåtidens Asienbild intog en central plats och blev på många sätt stilbildande. Även efter att Kompaniet formellt upplösts 1813 fortsatte kontakterna mellan och och ett handelsavtal under- tecknades 1847. bildades en rad handelshus (tidigast var Ekmans), som såg till att svenska varor nådde . minskade ekonomiska betydelse för även om sjöfarten fortfarande var viktig, och vid slut var roll marginell. Den snabba ekonomiska utvecklingen i Öst- och främst har resulterat i ett snabbt ökande handelsutbyte och 1997 var handel med större än den med . förändrades den bilden. Asienkrisen ledde till att andel av samlade export föll medan däremot importen från fortsatte att öka. Politiska relationer De politiska relationerna mellan och länderna i började utvecklas först , i flera fall som en direkt följd av att forna kolonier blev självständiga. har där det varit möjligt sökt spela en aktiv och konstruktiv roll, vilket ibland renderat svenska politiska ställningstaganden betydande internationell uppmärksamhet och respekt. Med inleddes diplomatiska relationer och god personlig kontakt etablerades tidigt mellan ledande svenska och indiska politiker. var det första västland, som etablerade diplomatiska relationer med . Knappast någon annan utrikespolitisk fråga har skapat så mycket internationell uppmärksamhet kring som vår Vietnampolitik . Den och det svenska samhällets protester etablerade som en engagerad partner i den inter- nationella solidaritetens tecken. fick betydande goodwill, inte minst i tredje världen. Utvecklingssamarbete När det svenska bilaterala utvecklingssamarbetet inleddes tillhörde de första mottagarländerna, tätt följt av och . Det svenska biståndet var till en början av liten omfattning. Inrättandet av Sida 1965 ledde till ett mer målinriktat och snabbt ökande bistånd. bedriver bilateralt utvecklingssamarbete i någon form med 18 länder i . Dessutom kanaliseras stöd till via FN, EU, och Asiatiska . Åtta länder dominerar det bilaterala svenska utvecklingssamarbetet med - , , , , , , och . Den bredaste täckningen har de internationella kurserna och biståndet genom enskilda organisationer. Kyrkosamfundet De svenska kyrkornas kontakter med går tillbaka till andra och gällde då i första hand och . I har såväl som frikyrkornas insatser främst varit lokaliserade till (Tamilkyrkan). Med kolonialväldenas upplösning följde en självständighetsrörelse också på missionsfälten, som ledde till att autonoma kyrkor bildades. De omvälvande händelserna i /49 medförde att missionärerna tvingades fly landet eller i en del fall bragtes om livet. De svenska trossamfundens missionsverksamhet och sociala insatser kanaliseras i stor utsträckning genom nya multilaterala organ såsom Kyrkornas världsråd och . För frikyrkans del har tagit över som samordnande biståndsorgan och för den katolska kyrkan . Partikontakter, fackliga kontakter, kooperation Av de politiska partierna har socialdemokraterna det mest utvecklade kontaktnätet i , i många fall genom medlemskapet i Socialist- internationalen. Därutöver har personliga och informella kontakter med politiska ledare i spelat stor roll. Genom Centrum ges stöd i olika länder för att stimulera uppbyggnaden av fria och demokratiska organisationer. Fackföreningsrörelsens kontakter var till största delen begränsade till multilaterala förbindelser via Fackförenings- internationalen () och yrkesinternationalerna. Därefter kom multi- lateralt bistånd till asiatiska fackorganisationer att spela en allt större roll. Det har de bilaterala kontakterna ökat kraftigt. Svenska kooperativa förbundet anordnade 1957 en kongress i på temat där kooperativt engagemang för u- länderna på olika sätt initierades. Detta ledde till en stor insamling vars avkastning huvudsakligen gick till samarbete med kooperationen i . När sedermera SCC (Swedish Cooperative Center) bildades förlades tyngdpunkten i arbetet i till . En annan del av KF:s internationella kontakter sköts av det kommersiella Project Center med viktigaste verksamhet i och . Akademiska kontakter, kulturutbyte Svenska akademikers intresse för gällde tidigare i första hand de asiatiska språken. Kinesiska har traditionellt haft en stark ställning vid de svenska universiteten tack vare flera internationellt framstående svenska sinologer. Studierna bedrevs i stor utsträckning i . har universitetens inriktning breddats till att omfatta även t.ex. samhälls- och naturvetenskap och det har blivit alltmer vanligt att både forskare och studenter förlägger en del av arbetet till . Det officiella svenska kulturutbytet med har varit relativt begränsat. Det främsta undantaget är , där genom svenska ambassadens försorg ett brett utbud av svensk kultur erbjuds. Många svenska författare har översatts till japanska. rör det sig om ett 15-tal boktitlar enbart på barnboksområdet. Trots att en indisk och två japanska författare tilldelats är det svenska intresset för modern asiatisk litteratur relativt ringa.