prop · GM031D14 · 1999-01-01 00:00:00 — Tvångsvården är den enda form av missbrukar- vård som bedrivs med statligt huvudmannaskap. För övrig missbrukarvård är kommuner, lands- ting eller privata vårdgivare huvudman. Under hotet av en aidsepidemi bland injek- tionsmissbrukare skedde en kraftig utbyggnad och förstärkning av den fri- villiga missbrukarvården. Till detta kom också utökade resurser till en specialiserad öppen nar- komanvård, avgiftning, platser inom tvångs- vården m.m. Kulmen nåddes , då antalet vårdplatser vid 438 behandlingshem uppgick till drygt 8 200, varav knappt 7 000 för frivillig vård och resterande för tvångsvård. Därefter har en marginell nedgång skett i antalet vårdplatser i fri- villigvården medan det däremot har gjorts kraf- tiga nedskärningar av antalet vårdplatser för vuxna tvångsvårdade. Bland de tvångsvårdade var kvinnor. Av de som skrevs ut från LVM-vård fortsatte med någon form av frivillig vård efter LVM-vårdens slut. Av dessa fortsatte i någon form av öppenvård. Med undantag av tvångsvården har det således endast skett marginella förändringar av antalet vårdplatser. Däremot har antal personer som vårdas inom tvångsvården och frivilligvården minskat. , då antalet tvångsvårdade var som högst fanns knappt 750 personer intagna för vård enligt LVM. hade antalet mer än hal- verats. Inom den frivilliga vården minskade be- läggningen från knappt 4 300 till nästan 3 000. Andelen akuta om- händertaganden enligt LVM har ökat dramatiskt och uppgår nu till . Vårdtidens längd har minskat avsevärt. var den genomsnittliga vistelse- tiden jämfört året innan. Utvecklingen har ett nära samband med att kommunerna medvetet har styrt över missbrukarvården från dygnet-runt-vård i behandlingshem till öppna vårdformer på hem- maplan. Omläggningen av statsbidraget till miss- brukarvården stödde en sådan utveckling. fann i en kartläggning att det totala antalet platser i strukturerade verksamheter för vård och behandling eller skyddat boende för missbrukare i kommunernas öppenvård uppgick till omkring 8 000 platser. Motsvarande antal platser i behandlingshem och familjevård var cirka 7 000. Av de uppskattningsvis 54 000 vårdinsatser som totalt gjordes i landet bestod mer än hälften i öppenvårdsinsatser. Enligt skedde ingen allmän neddragning av resurser och insatser för vuxna missbrukare (Balans i missbrukarvården 1998:3). Mycket tyder enligt på att många kommuner gjorde minskningar inom detta område . Nedgången i tvångsvården förefaller totalt sett kvantitativt ha kompenserats av andra frivilliga insatser. De problem som funnits med att nå vissa grupper, t.ex. nya miss- brukare, finns fortfarande kvar. anser att det behövs ytterligare studier för att be- svara frågan om avvägningen av resurser för missbrukare är rimlig och adekvat. Socialstyrel- sen påpekar att allra viktigast är dock att få veta mer om effekterna av de insatser som görs. De viktigaste statliga insatserna förfogar länsstyrelserna för utveckling av öppenvårdsinsatser samt olika alkohol- och nar- kotikaförebyggande insatser. har i uppdrag att inom ramen för en beredningsgrupp med representanter från länsstyrelserna, , och planera och styra den allmänna inriktningen av utvecklingsarbetet samt följa upp och utvärdera de verksamheter som kommer till stånd. har uppmärksamheten riktats mot missbrukare som har psykiska störningar. Inom ramen för utvärderingen av psykiatrire- formen har anvisat medel som Social- styrelsen fördelar till olika projekt som arbetar med att utveckla samarbetet mellan psykiatri och socialtjänst. Som ansvarig myndighet för den del av miss- brukarvården som sker utan samtycke har SiS fortsatt att höja kvaliteten på vården bl.a. genom att särskilt uppmärksamma kvinnliga missbruka- res behov. Detta har skett främst genom olika former av kompetenshöjande åtgärder bland per- sonalen. SiS har även satsat på utveckling av dia- gnostik och utredning av psykiska störningar hos tunga missbrukare på SiS institutioner. En ökad differentiering av vården har skett. SiS har också flera pågående forkningsprojekt som rör effekter av tvångsvården. Vidare arbetar SiS med att öka kontakterna mellan myndigheten och kommu- nerna i syfte att åstadkomma en bättre eftervård. Effekter av de statliga insatserna Vården av missbrukare har undergått stora för- ändringar . Uppgifter om vad utvecklingen har inneburit är dock motstridiga och bilden svårfångad. Medan somliga hävdar att det har skett en regelrätt nedrustning av vården påstår andra att det främst är fråga om en om- strukturering av insatserna, från institutionsvård till öppenvård och från tvångsvård till frivillig vård, samt en övergång till nya former för reha- bilitering. Utvecklingen speglas dock inte till- räckligt väl i den offentliga statistiken, som också av naturliga skäl dras med eftersläpningar i rapporteringen. utvecklar därför på regeringens uppdrag ett system som gör det möjligt att kontinuerligt följa och uppmärk- samma förändringar som sker i vården, såväl kvantitativt som kvalitativt. Uppdraget skall av- rapporteras . har haft rege- ringens uppdrag att utveckla narkomanvården inom ramen för vad som kallades Offensiv nar- komanvård. I en redovisning kon- staterade styrelsen att det primära målet med satsningen att nå alla intravenösa missbrukare med insatser för att förhindra spridning av hiv i princip är uppfyllt. Ytterst få missbrukare smittas med hiv genom sitt missbruk. Socialstyrel- sen föreslog därför att statens stöd till narko- manvårdens utveckling i fortsättningen skall in- lemmas i det stöd som förmedlar för utvecklingsinsatser inom . Sty- relsen konstaterar vidare att utvecklingsmedlen har haft en positiv betydelse för metodutveckling och förnyelsearbetet inom området som man noterar att verksamhet som byggs upp med projektmedel har en tendens att upphöra så snart projektmedel inte längre utgår. Vad gäller det fortsatta utvecklingsarbetet inom narkoman- vården betonade särskilt behovet att uppmärksamma sambandet mellan narko- tikamissbruk och arbetslöshet, fattigdom och social marginalisering samt att sambandet mellan alkohol- och narkotikamissbruk har blivit allt tydligare . Olika samverkansmodeller har utvecklats kring svårt psykiskt störda missbrukare och So- cialstyrelsen bedömer att det finns ett fortsatt behov att utveckla samarbetet även med försäk- ringskassan, arbetsmarknadsmyndigheten och primärvården. De medel som avsatts för att utveckla öppen- vård samt olika alkohol- och narkotikaföre- byggande insatser har enligt länsstyrelsernas be- dömning fått avsedd effekt. Länsstyrelserna konstaterar också att utvecklingsmedlen har bi- dragit till att stimulera samverkan med såväl etablerade som nya samverkanspartners. Regeringens slutsatser Regeringen kan konstatera att det har skett en fortsatt förskjutning mot öppenvård, korta vård- tider och skyddat boende med stöd som tvångsvården har fortsatt att minska i om- fång. Vad utvecklingen innebär för den enskilde är dock svårbedömt. har i sina uppföljningar av utvecklingen inom missbrukar- vården inte kunnat konstatera en generell ned- dragning av resurser och insatser för vuxna miss- brukare. Det finns dock vissa tecken som kan tyda på att missbrukare inte erbjuds relevanta in- satser i en tidig fas av missbruket, vilket i sin tur kan innebära att missbruket utvecklas och för- värras. Det är därför angeläget att fortlöpande noga följa och uppmärksamma förändringar i vården. Regeringen instämmer i socialutskottets be- dömning att det finns ett behov av ytterligare kunskaper om effekterna av olika insatser inom missbrukarvården (bet. 1997/98:SoU17 Vård av missbrukare m.m.). Det är därför angeläget att utveckla den kunskapen. Ett långsiktigt utvärde- ringsarbete pågår såväl inom värdering av metoder i socialt arbetet (CUS) vid som vid SiS. En ökad samverkan mellan de båda myndigheterna är av stor vikt. Utskottet förutsatte även att tillsynsmyndig- heterna uppmärksamt följer utvecklingen särskilt när det gäller insatserna för unga narkotikamiss brukare, missbrukare med psykisk störning, kvinnliga missbrukare och invandrare med miss- bruksproblem. I regeringens skrivelse till En nar- kotikapolitisk redogörelse (skr. 1997/98:172) bryts det övergripande målet ner i tre delmål. För missbrukarvården gäller att målet skall vara att fler missbrukare skall förmås att upphöra med sitt missbruk. Vård och behandling samt andra rehabiliteringsinsatser är grunden för att hjälpa missbrukare att komma ifrån ett beroende. Re- habilitering av missbrukare skall baseras på me- toder som har visat sig framgångsrika och effek- tiva. Den enskildes integritet skall respekteras. Rehabilitering skall bidra till att minska miss- brukets konsekvenser för individen, dennes när- stående och samhället. Den som behöver stöd och hjälp för att upphöra med sitt missbruk skall ha tillgång till sådant stöd. Den nytillträdda narkotika kommissionen har fått i uppdrag att analysera utvecklingen av miss- brukarvårdens och kriminalvårdens behandlings- program, värdera dess resultat och effekter i för- hållande till insatta resurser samt föreslå åtgärder för att stärka rehabiliteringen av missbrukare, bl.a. genom förbättrad samverkan mellan olika huvudmän och aktörer. Vidare skall kommissio- nen utvärdera och lägga fram förslag vad gäller omfattning och inriktning av statens stöd till missbrukarvården och brottsförebyggande insat- ser som gäller narkotikarelaterad brottslighet. 5.4 Revisionens iakttagelser () har granskat verk- samheten, räkenskaperna och årsredovisningarna för samtliga myndigheter inom verksamhetsom- rådet avseende . RRV har i sin granskning av myndigheterna inte gjort några iakttagelser av större vikt varför samtliga myn- digheter inom verksamhetsområdet erhållit re- visionsberättelse utan anmärkning. Utfall 1997 Anslag 1998 1 Utgifts- prognos 1998 Förslag anslag 1999 Beräknat anslag 2000 Beräknat anslag 2001 B1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken 270 000 260 000 250 000 B2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet 538 794 275 000 390 392 275 000 275 000 275 000 B3 Statsbidrag till vårdartjänst m.m. 155 843 186 000 172 600 144 617 186 840 191 566 B4 Bidrag till verks. för pers. med funktionshinder 80 394 78 394 78 394 78 394 78 394 78 394 B5 Bidrag till handikapp- och pensionärsorg. 131 694 132 194 132 194 132 194 132 194 132 194 B6 Ersättning för texttelefoner 14 339 16 077 16 862 16 382 16 779 17 155 B7Bilstöd till handikappade 214 014 203 978 213 908 178 078 43 494 95 364 B8 Kostnader för statlig assistansersättning 4 420 578 4 053 000 3 900 000 4 653 000 5 341 000 5 555 000 B9 Bidrag till ungdomsvård o. missbrukarvård m.m. 52 000 52 000 52 000 63 000 63 000 63 000 B10 Bidrag till org. på det sociala området 57 316 64 341 64 341 64 841 64 341 64 341 B11 Alkohol- och narkotikapolitiska åtgärder 2 883 30 000 57 117 30 000 30 000 30 000 B12 utbildningsstöd 8 412 8 561 10 067 8 447 8 599 8 734 B13 8 246 7 746 8 370 7 857 7 860 7 992 B14 8 743 7 550 7 527 7 717 7 856 7 978 för int. adoptionsfrågor 6 071 6 468 6 414 6 745 6 865 6 978 B16 619 108 508 286 503 000 524 848 534 519 542 003 B17 Alkoholinspektionen 12 463 14 548 13 000 11 013 14 265 14 488 149 674 250 687 699 708 B19 Bidrag till äldreboende 250 000 100 000 150 000 B 20 Utvecklingsmedel till åtgärder för hemlösa 10 000 10 000 10 000 Totalt för verksamhetsområde social omsorg 6 331 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för i samband med den ekonomiska vårpropositionen. 5.5 Anslag B1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken Tabell 5.x Tusental kronor 1999 Förslag 270 000 1) 2000 Beräknat 260 000 2001 Beräknat 250 000 1) Nytt anslag Regeringen aviserade i propositionen, Nationell handlingsplan för äldrepolitiken (prop. 1997/97:113) att särskilda medel skulle avsättas för genomförande av prioriterade insatser för att förverkliga målen i handlingsplanen. Från anslaget föreslås bidrag lämnas till följan- de aktiviteter : - Fortbildning av arbetsledare och förtroen- devalda - Stöd till anhöriga - Initiativmedel Regeringens överväganden Regeringen har identifierat fyra områden som bör prioriteras. - Fortbildning av arbetsledare inom äldreom- sorgen och förtroendevalda. Äldreomsorgen har förändrats . Andelen äldre med omfattande och komplexa vård- och omsorgsbehov i den primärkommunala vården och omsorgen har ökat. För att stödja kommunernas ar- bete med fortbildning av arbetsledare och biståndshandläggare inom äldreomsorgen föreslås ett bidrag på , och . En viss del av dessa medel får användas till fortbildning av förtroendevalda, utifrån deras roll som lo- kalt ansvariga för genomförandet av den nationella handlingsplanen. Anslaget bör disponeras av . - Stöd till anhöriga. En väsentlig del av om- sorgerna om och vården av äldre och funk- tionshindrade utförs av familj och andra närstående. Anhörigas behov av stöd och hjälp har på olika sätt uppmärksammats. Många kommuner erbjuder olika former av stöd till de anhöriga, men stödet behöver utvecklas. Mot denna bakgrund anser rege- ringen att det finns behov av ytterligare ut- vecklingsinsatser och föreslår därför att ett särskilt stimulansbidrag om anslås . Bidraget bör avse sådana insatser för anhöriga som kommunerna vill genomföra i samverkan med anhöriga och med frivilliga organisationer. Målsättningen är att stödja och underlätta samt på olika sätt bidra till en ökad livskvalitet för familjer och andra närstående till funktionshindrade eller långvarigt sjuka. Enligt beslut (bet. 1997/98:SoU24, rskr. 1997/98:307) bör medlen fördelas av efter samråd med länsstyrelserna. föreslås få i uppdrag att utvärdera och följa upp insatserna. Av anslaget skall en viss del kunna användas till uppföljnings-, informa- tions- och utbildningsinsatser. - Effektivare tillsyn. För att förstärka tillsynen över vården av äldre och funktionshindrade föreslås ett årligt bidrag om totalt . Medlen fördelas med under anslag D1 So- cialstyrelsen och med under utgiftsområde 18 anslag C1 Läns- styrelserna m.m. - Initiativmedel. Regeringen föreslår att anslås som ett särskilt stimulansbidrag för försöksverk- samheter i kommuner och landsting som syftar till utveckling och nytänkande inom vård-, omsorgs- och serviceverksamheter för äldre. Medlen föreslås disponeras av re- geringen. Initiativmedlen skall kunna utgå till bl.a.: - försöksverksamheter i kommuner och landsting som syftar till utveckling och nytänkande inom vård-, omsorgs- och serviceverksamheter för äldre personer - försöksverksamheter med uppsökande verksamhet i - regionala äldrecentra och försöksom- råden - telefonjourer - IT för äldre. I beslut anges att medlen särskilt bör användas för att utveckla och stimulera de äldres delaktighet inom och inflytande över vård och omsorg liksom äldres möjligheter till aktiviteter och social gemenskap. Denna verksamhet bör kunna bedrivas såväl av pensionärsorganisatio- ner, som av frivillig- och anhörigföreningar. Från anslaget kan bidrag även lämnas till vissa aktivi- teter inom ramen för FN:s äldreår. Slutsatser Mot bakgrund av ovanstående föreslår rege- ringen att anvisas under an- slag B1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äld- repolitiken för . beräknas anslaget till respektive . B2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet Tabell 5.6 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 390 392 1999 Förslag 275 000 2000 Beräknat 275 000 2001 Beräknat 275 000 Från anslaget för lämnas statsbidrag till landstingen för vissa handikappinsatser som av- ser: - statsbidrag till råd och stöd () samt - statsbidrag till tolktjänst (). Bidraget till rådgivning och annat stöd lämnas i enlighet med finansieringsprincipen för de ökade åtaganden landstingen fått genom införandet av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) med anledning av att personkretsen utvidgats. Bidraget fördelas till landstingen efter invånarantal. Statsbidraget till tolktjänst är fullt utbyggt . Medlen fördelas av till landstingen. Regeringens överväganden Resultatinformation Cirka 22 000 personer hade /98 beslut om insatsen råd och stöd enligt LSS. I regeringens proposition Stöd och service till vissa funktionshindrade (prop. 1992/93:159) anges att stödet skall kunna ges av företrädare för yrkeskategorier som t.ex. kurator, psykolog, sjukgymnast, arbetsterapeut, förskolekonsulent, talpedagog, logoped, arbetsterapeut och dietist m.fl. Insatserna skall vara ett komplement till t.ex. habilitering, rehabilitering och socialtjänst. Avgränsningen gentemot hälso- och sjukvårdens ansvar för habilitering och rehabilitering kan vara problematisk. Större delen av statsbidraget hade gått till tjänster inom habilite- ringsorganisationen, men det är oklart i vilken utsträckning insatserna kommit den som om- fattas av LSS till godo. anser, i sin slutrapport om handikappreformen, att in- satsen råd och stöd måste bli mer tillgänglig och att detta skulle kunna ske genom att benäm- ningen ändras till särskilt expertstöd vilket bättre motsvarar insatsens egentliga innehåll. Re- geringsrätten avkunnade fyra domar som rör rådgivning och annat per- sonligt stöd enligt LSS. Domarna innebär att in- nehållet i insatsen råd och stöd har snävats in i förhållande till tidigare praxis. överlämnade sin slutrapport till regeringen angående uppfölj- ningen av tolktjänsten för barndomsdöva, döv- blinda, vuxendöva och hörselskadade. I rappor- ten redovisas hur tolktjänstverksamheten ut- vecklats sedan handikappreformen trädde 1994. Utbyggnaden har inte skett i den takt som avsågs i handikappreformen, vilket till största delen beror på bristen på utbildade tolkar. Det finns dock, enligt , mycket goda förutsättningar för en relativt snabb upp- byggnad av tolktjänstverksamheten . Antalet nyutbildade tolkar kommer att öka på- tagligt från och med /99 då ca 100 tolkar beräknas bli färdiga med sin tolkutbild- ning. Ytterligare 159 tolkar beräknas ha genom- gått en tolkutbildning 2001. har fördelat de s.k. anhörigmedlen till projekt som syftar till att utveckla stödet till anhöriga som vårdar. fick 27 projekt ekonomiskt stöd. Slutsatser Mot bakgrund av ovanstående föreslår rege- ringen att anvisas under an- slaget B2. Vissa statsbidrag inom äldre- och han- dikappomsorgen för . beräknas anslaget till vardera . B3 Statsbidrag till vårdartjänst m.m. Tabell 5.7 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 172 600 1999 Förslag 144 617 2000 Beräknat 186 840 2001 Beräknat 191 566 Syftet med statsbidraget till vårdartjänst m.m. är dels att ge studerande med rörelsehinder sådant stöd att de kan vistas på studieorten och ge- nomföra studier vid folkhögskola, universitet och högskola, dels att göra det möjligt för ung- domar som antagits till riksgymnasium för svårt rörelsehindrade ungdomar, s.k. rh-anpassad gymnasieutbildning, att genomföra studierna. De utgifter som belastar anslaget är kostnader för vårdartjänst åt studerande med rörelsehinder samt för omvårdnadsinsatser, dvs. habilitering och boende med tillgång till personlig omvård- nad, i anslutning till rh-anpassad gymnasieut- bildning. De huvudsakliga faktorer som styr ut- gifterna på riksgymnasieområdet är dels antalet elever med rörelsehinder vid utbildningsställena, dels dessa elevers individuella behov av stödinsat- ser i anslutning till utbildningen. utbildningsstöd (Sisus) administrerar anslaget enligt bestämmel- serna i förordningen (1996:1536) med instruk- tion för utbildnings- stöd. Den förväntade ökningen av folkhögskole- studerande har ännu inte fått den omfattning som beräknats. Anslagssparandet uppgår därför till . Riksgymnasieutbildningen för svårt rörelse- hindrade ungdomar finns på fyra orter i lan- det, , , och . Undervisningen ges inom den ordinarie kommunala gymnasieskolan. Omvård- nadsverksamheten i anslutning till undervis- ningen regleras genom avtal och årliga överens- kommelser mellan staten och de olika huvudmännen i de fyra kommunerna. Sisus be- dömer att elevantalet inom riksgymnasieverk- samheten kommer att öka från 170 till ca 200 elever . De fyra befintliga riksgymnasie- orterna kan till viss del expandera sin verksamhet men Sisus bedömer att en fortsatt utbyggnad av riksgymnasieverksamheten med ytterligare en ny riksgymnasieort kan komma att behövas. I syfte att åstadkomma en assistansinsats uti- från deltagarnas behov av assistans oavsett art av funktionshinder påbörjas en tvåårig försöksverksamhet vid två folkhögskolor. I för- söket ingår att tydliggöra var och på vilken nivå ansvar och utförande bör ligga i bedömning av behov, beräkning och kostnad, ansöknings- och beslutsfattande samt utbetalning och redovis- ning. Regeringens överväganden Resultatinformation Antal kursdeltagare inom folkhögskolan med vårdartjänst var 2 207 elever . Antal studenter inom universitet och högskola med vårdartjänst var 34 personer . Antal avtalade elevplatser inom verksamhetsgrenen stöd inom riksgymnasieverksamheten var för läs- /97 156 platser och för /98 165 platser. Sisus har analyserat hur insatser enligt Lagen (1993:389) om assistansersättning m.m. () påverkar behovet av särskilda stödinsatser som Sisus ansvarar för. Analysen har visat att folk- högskolepersonalens kunskap om vilka insatser som erbjuds via LSS/, SoL och Sisus är ge- nerellt låg. De flesta folkhögskolor föredrar att själva ha ansvaret för assistenterna. De är ange- lägna om att assistenterna skall vara förtrogna med skolkulturen och delaktiga i verksamheten ifrån skolans perspektiv. En intervjuundersök- ning visar att eleverna inom universitet och hög- skola föredrar stöd genom Sisus framför insatser enligt /LSS medan elevernas situation inom riksgymnasieverksamheten har påverkats positivt av /LSS-reformerna. För att kunna bedöma om resurserna används effektivt när det gäller vårdartjänsten inom verk- samhetsgrenarna behövs kompletterande studier inom vissa verksamhetsgrenar, bl.a. analys av or- sakerna till ökningen av timkostnaden för vårdartjänst vid folkhögskola. Vad gäller verk- samhetsmålet att prioritera lösningar som möj- liggör jämförelser mellan olika huvudmän vad gäller verksamheternas omfattning, inriktning och kvalitet i förhållande till använda resurser, har har Sisus dels framställt och vidareutvecklat ett uppföljningsinstrument och terminsvis gjort jämförelser mellan olika huvudmän, dels gjort ett antal brukarstudier. Genderarbetet har inneburit att kön används som indelningsgrund i samtliga projekt . Brukarstudier har genomförts inom ett antal folkhögskolor och inom riksgymnasieverksamheten. Sisus tillhör de myndigheter som engagerats i Socialdeparte- mentets metodgrupp, tillsatt för att utveckla metoder för genderanalyser. Slutsatser Regeringen bedömer mot bakgrund av befintligt anslagssparande att det finns möjlighet att minska anslaget med för och med för att klara finansieringen av andra åt- gärder inom utgiftsområdet. Mot bakgrund av ovanstående förslår rege- ringen att anvisas under an- slaget B3 Statsbidrag till vårdartjänst m.m. för . beräknas anslaget till respektive . B4 Bidrag till viss verksamhet för personer med funktionshinder Tabell 5.8 Anslagsutvecklingen Tusental kronor 78 394 1999 Förslag 78 394 2000 Beräknat 78 394 2001 Beräknat 78 394 Bidraget är avsett att öka organisationernas möj- ligheter att själva driva vissa verksamheter av be- tydelse för personer med funktionshinder. Statsbidrag lämnas till följande organisationer och verksamheter: - () Hantverks depåverksamhet, - SRF:s åtagande vad avser inköp och tilldel- ning av ledarhundar m.m., - SRF för viss övrig verksamhet, bl.a. utgiv- ning av ersättningstidningar för synskadade, individinriktad verksamhet för synskadade med ytterligare funktionsnedsättning, stöd till synskadades sysselsättning, punkt- skriftsprojektet och skrivtjänsten,