prop · GM03107 · 1999-01-01 00:00:00 — Skälen för regeringens bedömning: Det kommunala kontantstödet till idrottsrörelsen uppgick till . Till detta skall läggas värdet av det kommunala anläggningsstödet som för idrotts- rörelsens del kan uppskattas till . Den lokala idrottsverksamhet som bedrivs i alla kommuner är värdeskapande för det lokala samhället i flera avseenden. Verksamheten ger ett rikt utbud av fritidssysselsättning för barn, ungdomar och vuxna. Idrotten ger möjligheter till socialt umgänge och delaktighetet i samhället. Detta har särskild stor betydelse för unga med annan etnisk och kulturell bakgrund och för personer med funktionshinder. Idrottsverksamheten kan också innebära att kommunens invånare gemensamt känner glädje och identifikation med de enskilda idrotts- utövare och de föreningar som är framgångsrika. Idrotten kan vara ett sätt att ge hela kommunen en tydlig profil. En viktig faktor för att idrotten skall ges möjligheter att fullt ut kunna bidra till kommunens välfärd är att det finns en god tillgång till funktionella anläggningar och lokaler som dessutom även beaktar funktionshindrades behov. Det är även viktigt att dessa lokaler, samt resurserna för drift, används rättvist ur ett jämställdhetsperspektiv. Även skolornas gymnastiksalar bör stå till förfogande. har gjort bedömningen att gymnastiklokalerna i skolorna numera kan disponeras i önskad omfattning av det lokala föreningslivet. Regeringen vill understryka den stora betydelse detta har för de lokala idrottsföreningarna. Det är angeläget att lämpliga former skapas för driften av anläggningar genom samverkan mellan kommunen och de lokala föreningarna. Många föreningar har fått överta ansvaret för driften av anläggningar. Regeringen ser positivt på denna utveckling och vill understryka att drivkraften bör vara ambitionen att öka brukarinflytandet, inte att minska kostnaderna. bör det understrykas att den tillgängliga tiden måste fördelas rättvist mellan den egna verksamheten, andra organisationers verksamhet och allmänhetens behov. Det kommunala stödet har således en stor betydelse för idrottsföreningarna. Det lokala föreningslivets behov av stöd ser dock olika ut i olika delar av vårt land och varierar även mellan olika föreningar. Regeringen anser att statens lokala aktivitetsstöd i många fall har varit alltför normerande för de kontanta bidrag som kommunerna betalar ut och vill därför understryka betydelsen av att det kommunala bidraget utformas utifrån lokala behov och möjligheter. Behovet är stort av statistik rörande människors idrotts- och fritidsvanor. Det är därför värdefullt att i samverkan med RF kartlägger tillgången till och nyttjandet av olika idrottsanläggningar. Det saknas tillförlitlig statistik avseende utvecklingen av kommunernas taxor och avgifter för kommunala idrottsanläggningar. har dock gjort bedömningen att nolltaxa tillämpas av av kommunerna. Det är angeläget att öka kunskaperna om hur dessa taxor och avgifter utvecklas. Regeringen har under beredningen av detta ärende inhämtat att planerar att genomföra en regional seminarieverksamhet med samtliga kommuner om framtida policy för stöd till lokal idrotts- och ungdomsverksamhet. Regeringen välkomnar detta initiativ. 7.2.7 Främja jämställdhet och integration Regeringens bedömning: Kunskapen om hur samhällets resurser utnyttjas ur ett jämställdhetsperspektiv bör kartläggas och spridas. Likaså bör kunskapen om hur resurserna kommer personer med olika etnisk och kulturell bakgrund till del kartläggas och spridas. Även funktionshindrades behov bör uppmärksammas i detta sammanhang. Regeringen överväger att tillsammans med främst och gemensamt råd som skall verka för en rättvis fördelning av fritidsresurser. Regeringen avser att återkomma i denna fråga i budget- propositionen för . Skälen för regeringens bedömning: uppmärk- sammade att majoriteten av de anläggningar som kommunerna subven- tionerar inte kan utnyttjas av alla på lika villkor. Jämställd och jämlik tillgång till idrott Regeringen vill understryka vikten av att jämställdhets- och jämlikhetssträvanden genomsyrar all idrottsverksamhet. På motsvarande sätt skall personer med funktionshinder ges goda möjligheter att delta i all idrottsverksamhet. Särskilt mot bakgrund av att idrotten inte får bli en klassfråga, är det viktigt att understryka att idrottspolitiken inte enbart syftar till jämställdhet utan också till jämlikhet. En mycket angelägen uppgift för idrottsrörelsen är att uppmuntra kvinnor att ta ledaruppgifter och förtroendeposter efter avslutad idrottskarriär. Regeringen vill särskilt peka på idrottsrörelsens eget projekt som syftar till att stärka unga flickor i deras roll inom idrotten. Projektet riktar sig till flickor i åldern 13 . Det är emellertid inte tillräckligt att bedöma jämställdhetsarbetet utifrån hur många kvinnor som ingår i styrelser och har ledande befattningar. Arbetet för jämställdhet måste dessutom riktas mot att ge flickor och kvinnor inom alla idrotter lika förutsättningar som pojkar och män. Det handlar då bl.a. om att ge kvinnor och män lika tillgång till lokaler, utrustning och ekonomiskt stöd för att utöva sin idrott. Regeringen vill även betona idrottsrörelsens unika möjligheter att nå ut till människor med annan etnisk bakgrund och få dem delaktiga i en social samvaro. Idrotten kan här tjäna som plattform och mötesplats för människor med olika bakgrund. Behovet av kartläggning och kunskapsspridning Regeringen anser att det finns behov av att ytterligare kartlägga hur resurser utnyttjas ur ett jämställdhetsperspektiv samt sprida kunskap om metoder och modeller som har bidragit till ökad jämställdhet . Likaså bör kunskapen om hur samhällets fritidsresurser kommer personer med olika etnisk och kulturell bakgrund till del, kartläggas och spridas. Det finns även behov av att kartlägga i vilken utsträckning personer med funktionshinder kan utnyttja resurserna, samt att sprida erfarenheter kring detta. Regeringen överväger därför att tillsammans med främst och RF bilda ett gemensamt råd som skall verka för en rättvis fördelning av fritidsresurser. Regeringen avser att återkomma i denna fråga i budgetpropositionen för . 8 Den kommersiella underhållningsidrotten Regeringens bedömning: Underhållningsidrotten har ett värde genom sin förmåga att skapa förströelse och glädje för ett stort antal idrottsintresserade människor. Den har en stark tillväxtpotential och kommer sannolikt att ge allt fler människor möjligheter till arbete och försörjning. Underhållningsidrotten bör fungera på marknadsmässiga villkor. Detta innebär bl.a. att den inte bör subventioneras med offentliga bidrag eller andra subventioner. Statens uppgift är att övervaka att den verksamhet som bedrivs av kommersiella intressenter bedrivs på ett konkurrensneutralt sätt. Skälen för regeringens bedömning Den kommersiella artistidrotten en del av den s.k. underhållningsindustrin Regeringen anser att idrottsrörelsen har en given plats inom den ideella sektorn. Statens traditionella syn på idrottsrörelsen har präglats av dess förmåga att samla såväl bredd- som elitverksamhet inom en och samma organisation. har idrottsrörelsen fått ett starkare inslag av kommersiell verksamhet och vilket har lett till en utveckling mot en mer renodlad näringsverksamhet vid sidan av den ideella. För idrottsutövarna var beslutet vid att frångå amatörregeln en viktig milstolpe. Härmed inleddes idrottens professiona- lisering, dvs. en ökad andel av idrottens utövare och funktionärer erhåller lön och andra ersättningar för sitt idrottande. bedrivs således en växande del av elitklubbarnas verksamhet under extremt professionella och kommersiella villkor även om det bara är fråga om några föreningar inom en handfull idrotter. Denna del av idrottsrörelsens verksamhet skiljer sig markant från den folkrörelseburna idrottens tävlingskultur. Den s.k. artistidrotten kan snarare betraktas som en del av underhållningsindustrin . Underhållningsidrotten har ett värde genom sin förmåga att skapa förströelse och glädje för en stort antal idrottsintresserade människor. Denna del av idrotten har en stark tillväxtpotential och kommer sannolikt att ge allt fler människor möjligheter till arbete och försörjning. Formen för den kommersiella underhållningsidrotten En framtidsfråga för idrottsrörelsen är om man har möjligheter och önskar härbärgera underhållningsidrotten inom ramen för sin ideella, medlemsburna organisation eller om man väljer att avskilja denna verksamhetsgren från sin övriga verksamhet. har på eget initiativ utrett och kommer enligt uppgift att redovisa förutsättningar för och konsekvenser av att idrottsverksamhet som bedrivs inom ideella föreningar överförs till aktiebolag på . Offentliga bidrag och andra subventioner En betydande del av idrottsverksamheten kan således komma att bedrivas inom den kommersiella sektorn. Statens uppgift blir då att övervaka att denna bedrivs konkurrensneutralt. Den måste bära sina egna kostnader och kan inte subventioneras med offentliga bidrag eller andra subventioner. Ett aktiebolag som bedriver idrottsverksamhet kan vidare likt andra kommersiella aktörer förväntas få betala marknads- mässiga hyror för offentliga lokaler och anläggningar. Skattefrågor I skattehänseenden kommer ett aktiebolag som bedriver idrottsverksamhet att behandlas på samma sätt som andra bolag. Ett aktiebolag som bedriver idrottsverksamhet kommer att vara skattskyldigt till statlig inkomstskatt för de intäkter som verksamheten ger upphov till. Bolagen kommer också att bli skyldiga att redovisa mervärdesskatt enligt allmänna regler. Regeringen vill understryka att det är valet att bedriva verksamheten i aktiebolagsform som avgör dessa frågor. Någon särbehandling av aktiebolag som bedriver idrottsverksamhet, enbart för att de bedriver idrott, kan inte bli aktuell. Polisens bevakningskostnader svarar samhället för polisens bevakningskostnader vid idrotts- evenemang. Enligt 2 kap 3 § ordningslagen (1993:1617) utgör tävlingar och uppvisningar i sport och idrott offentliga tillställningar. När en offentlig tillställning anordnas i vinstsyfte skall polisens kostnader för ordningshållning vid tillställningen, enligt 2 kap. 26 § ordningslagen, ersättas av den som anordnar tillställningen. Ersättningsskyldigheten gäller dock inte allmännyttiga ideella föreningar som är begränsat skattskyldiga enligt 7 § 5 mom. fjärde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. Detta innebär att ett vinstdrivande aktiebolag som bedriver idrottsverksamhet enligt gällande lagstiftning skall betala för polisens ordningshållning vid offentliga tillställningar. Beslut om ersättningsskyldighet fattas av polismyndigheten. Det går inte att med säkerhet bedöma vilka merkostnader för bevakning som kommer att åläggas ett aktiebolag som bedriver idrottsverksamhet jämfört med en ideell idrottsförening. 9 Statsbidraget till idrottsrörelsen 9.1 Syftet med statsbidraget Regeringens förslag: Idrottsrörelsen bör själv lägga fast målen för sin verksamhet. Staten skall endast ange de syften som staten har med sin bidragsgivning. Följande övergripande syften med statsbidraget bör gälla. Statsbidraget skall stödja verksamhet som - bidrar till att utveckla barns och ungdomars intresse och benägenhet för motion och idrott samt deras möjligheter att utöva inflytande över och ta ansvar för sitt idrottande, - gör det möjligt för alla människor att utöva idrott och motion, - syftar till att ge kvinnor och män lika förutsättningar att delta i idrottsverksamhet, - främjar integration och god etik, - bidrar till att väcka ett livslångt intresse för motion och därmed främja en god hälsa hos alla människor. förslag: föreslår ett övergripande mål för statens stöd till idrotten och fem verksamhetsmål som anger vad statsbidraget får användas till utan att för den skull i detalj styra hur. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som kommenterat utredningens förslag till övergripande mål och verksamhetsmål är en majoritet positiva. anser dock att förslaget till övergripande mål gör att positionerna låses fast vid den befintliga strukturen. ställer sig bakom förslaget till övergripande mål men föreslår ett förtydligande av verksamhetsmålen. framhåller att den styrningsmodell som utvecklats och allmänt tillämpas vid styrning av statliga myndigheters verksamhet inte är tillämpbar vid styrning av bidragsanvändning inom enskilda organisationer. Statskontoret anser att det övergripande målet och verksamhetsmålen behöver bli mer effektorienterade. Folkbildnings- rådet tillstyrker utredningens förslag till övergripande mål och en konkretisering av målet i ett antal verksamhetsmål. anser att det övergripande målet är mycket allmänt hållet och snarare kan betraktas som portalparagraf. ställer sig positivt till de föreslagna verksamhetsmålen men påpekar att det är ett omfattande arbete att omsätta målen i konkreta, mätbara mål och resultatmått. anser att det övergripande målet är alltför detaljerat samt att begreppet verksamhetsmål strider mot det faktum att idrottsrörelsen självständigt sätter målen för sin verksamhet och att målen är onödigt detaljerade och därmed styrande. Skälen för regeringens förslag: Idrottsrörelsen bör själv, inom de ramar som staten sätter upp, ta ansvar för fördelningen av statsbidraget. I detta ligger även att ta ansvar för administration, organisation samt uppföljning av hur bidraget används. Regeringen anser till skillnad mot att staten som bidragsgivare inte till någon del skall ställa upp mål för idrottsrörelsens egen verksamhet. Detta skall göras av idrottsrörelsen själv. Staten skall däremot ställa upp mål och riktlinjer för sin bidragsgivning. Denna grundläggande princip för ansvarsfördelningen mellan staten och idrottsrörelsen är ändamålsenlig. Genom att ange syftet med bidragsgivningen anger staten en viljeinriktning för vad staten förväntar sig att bidraget främst skall leda till. Däremot föreskrivs inte hur detta skall gå till. Idrottsrörelsen skall vara fri och självständig. Däremot är det statens ansvar att, gentemot såväl idrottsrörelsen som samhället i övrigt, vara tydlig i fråga om vad staten vill uppnå med statsbidraget. Statens utgifter styrs av politiska mål och den förvaltningspolitiska processen kräver offentlig insyn och kontroll. Dessa mål och offentlighetskrav måste balanseras mot idrottsrörelsens självklara rätt att var fri och oberoende. Statens bidrag måste därför utformas på ett sådant sätt så att det stödjer och stimulerar sådan verksamhet som ideella organisationer i demokratisk ordning fattat beslut om. De resurser som samhället ställer till förfogande för idrottsrörelsens verksamhet bör användas för att nå ut och aktivera människor som vill delta i organiserad idrottsverksamhet eller väljer att motionerna för eget välbefinnande. Barns och ungdomars intresse för idrott och motion bör stimuleras och de bör ges möjligheter att utöva inflytande över och ta ansvar för sitt idrottande. Likaså gäller detta äldre människor och personer med funktionshinder. Flickor och pojkar, kvinnor och män med olika social bakgrund bör vidare ges lika förutsättningar att efter eget intresse delta i idrottsverksamhet. Integration och god etik bör vara ledstjärnor för stödets användning. Statsbidraget bör däremot inte få användas till verksamheter med kommersiellt syfte. Vidare bör statsbidraget leda till att stärka och utveckla demokratin inom föreningslivet. Idrottens betydelse för medborgerlig bildning, personlig utveckling och engagemang i samhällsfrågor utgör en av grunderna för en levande demokrati där alla är delaktiga. Regeringen är övertygad om att den folkrörelsebaserade idrottsrörelsen har en central uppgift att försvara, vitalisera och utveckla demokratin. Regeringen bedömer att det inom ramen för anslaget Stöd till idrotten behöver skapas utrymme för en årlig reservation för svensk medverkan i och Paralympics. Vidare finns det behov av förstärkta insatser mot dopning inom idrotten och för idrottsforskning, särskilda insatser för att främja integration och jämställdhet samt idrottsrörelsens särskilda insatser för ungdomar i åldern . Utrymme för dessa insatser bör skapas inom ramen för anslaget Stöd till idrotten genom att minska den del av statsbidraget som disponeras för lokalt aktivitetsstöd. En sådan minskning av statsbidraget till idrottens lokala aktivitetsstöd bedöms rimlig dels mot bakgrund av idrottens framställan om att det lokala aktivitetsstödet inte längre skall omfatta ungdomar , dels mot bakgrund av den ökade utdelningen från AB som härrör från överskottet på värdeautomatspel. Den samlade effekten av detta blir att den lokala idrottsverksamheten för barn och ungdomar totalt sett tillförs väsentligt ökade resurser. 9.2 fördelar statsbidraget Regeringens förslag: prövar frågor om fördelning av statsbidrag till idrottsverksamhet i enlighet med vad regeringen bestämmer. Offentlighetsprincipen görs, genom ett tillägg i bilagan till sekretesslagen, tillämplig på den verksamhet hos som består av fördelning av statsbidrag. förslag stämmer i huvudsak överens med regeringens. Remissinstanserna: Den övervägande delen av remissinstanserna ställer sig bakom förslagen. har inga invändningar mot förslagen. () betonar sin ställning som en självständig parallell organisation till RF. SOK anser att regeringen direkt till SOK ska fördela anslagen för olympiskt deltagande, för statens andel i det särskilda talangprogrammet och för SOK:s administration. Skälen för regeringens förslag: Merparten av statens stöd till idrotten fördelas av . För anslagets användning gäller i huvudsak de av riksdag beslutade riktlinjerna för organisationsstöd till idrotten (prop. 1970:79, bet. 1970:SU122, rskr. 1970:291, prop. 1992/93:100 bil. 8, bet. 1992/93:KrU14, rskr. 1992/93:254). Från anslaget lämnas vidare bidrag bl.a. till lokal ungdomsverksamhet på idrottens område. trädde lagen (1995:361) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till i kraft. Genom lagen infördes en ny ordning för s.k. riksidrottsgymnasier fr.o.m. /97, vilken bl.a. innebär att idrottsgymnasier med riksintagning bara får anordnas i en mer begränsad omfattning när det gäller vissa specialidrotter. En särskild medelsram avsätts för bidrag till specialidrott. disponerar denna ram och fördelar medel till de kommuner som anordnar riksidrottsgymnasier. Fördelningen utgör myndighetsutövning. För Riksidrottsförbundets fördelning av statsbidrag till riksidrotts- gymnasierna gäller offentlighetsprincipen och sekretesslagen. Enligt 1 kap. 8 § sekretesslagen (1980:100) skall tryckfrihetsförordningens bestämmelser om rätt att ta del av handlingar hos myndighet gälla i tillämpliga delar också handlingar hos de organ som anges i bilagan till lagen i den mån handlingarna hör till den verksamhet som anges i bilagan. Vid tillämpningen av sekretesslagen skall dessa organ jämställas med myndigheter. är angivet i bilagan såvitt avser verksamhet som består i att till kommuner fördela statsbidrag för kostnader för specialidrott inom gymnasieskolan. För denna verksamhet hos gäller således principen om handlings- offentlighet. gör bedömningen att verk- samhet med att fördela statsbidrag till den organiserade idrottsrörelsen utgör myndighetsutövning. Enligt utredningen förändras inte detta förhållande av att bidraget fördelas bland de egna medlems- organisationerna. Av 11 kap. 6 § tredje stycket regeringsformen framgår att förvaltningsuppgifter får överlämnas till bolag, förening, samfällighet, stiftelse eller enskild individ. Innefattar uppgiften myndighetsutövning krävs stöd i lag. Med hänsyn härtill föreslår att det skapas lagstöd för den fördelning av statsbidrag som utför. Regeringen delar bedömning att Riksidrotts- förbundets fördelning av statsbidrag till idrottsrörelsen utgör myndighetsutövning. Det krävs således stöd i lag för fördelningen. Ett sådant lagstöd kan åstadkommas genom en ändring av lagen om överlämnande av förvaltningsuppgifter till . Det innebär att det ges lagstöd för all fördelning av statsbidrag som sker genom . Den fördelning av statsbidrag som sker genom bör ske i enlighet med vad regeringen närmare bestämmer. Regeringen bör bl.a. bestämma vilka principer som skall gälla för statsbidragets fördelning. Av lagen bör det framgå att prövar frågor om fördelning av statsbidrag till idrottsverksamhet i enlighet med vad regeringen bestämmer. De organ som fördelar statsbidrag till bör i princip vara desamma som . Härigenom kommer att ansvara för fördelning av statsbidrag till de idrottsföreningar och specialförbund som är anslutna till respektive medlemmar i förbundet, till samt till kommuner med riksrekryterande idrottsgymnasier. bör också ansvara för eventuella bidrag till bl.a. riks- anläggningar för den samlade idrottsrörelsens behov och mindre föreningsanläggningar för idrott samt lokal barn- och ungdoms- verksamhet på idrottens område. Av 4 § lagen (1994:749) om framgår att den som enligt 11 kap. 6 § regeringsformen anförtrotts förvaltnings- uppgift som rör personer med funktionshinder eller som fått bidrag av staten, landsting eller kommun med skyldighet att främja funktions- hindrades intressen är skyldig att på uppmaning lämna uppgifter till ombudsmannen om sin verksamhet. De är också skyldiga att på ombudsmannens uppmaning komma till överläggningar med denne. Dessa bestämmelser blir således tillämpliga på bidragsfördelning. fördelning av statsbidrag till idrottsverksamhet utgör som nämnts myndighetsutövning. Principen om handlings- offentlighet bör gälla för denna verksamhet. Av bilagan till sekretesslagen kan utläsas att principen endast gäller fördelningen av medel till riksidrottsgymnasierna. Lagen bör därför ändras så att det framgår att offentlighetsprincipen och sekretesslagen gäller all verksamhet hos som består av fördelning av statsbidrag. Det bör betonas att handlingsoffentligheten bara kommer att omfatta den verksamhet hos som avser fördelning av statsbidrag. När det gäller allmänhetens möjligheter att ta del av andra handlingar hos , är det en fråga som idrottsrörelsen själv måste besluta om. Genom den föreslagna regleringen i sekretesslagen kommer arkivlagens (1990:782) bestämmelser att bli tillämpliga på de handlingar som omfattas av principen om handlingsoffentlighet. 9.3 Utvärdering av statsbidragets effekter Regeringens bedömning: Stödet till idrotten bör följas upp och utvärderas regelbundet. Uppföljningen bör göras dels löpande, dels periodiskt. Statens stöd till idrotten bör utvärderas på sådant sätt att dess effekter för främst folkhälsan, jämställdheten och integrationen kan bedömas. förslag stämmer huvudsakligen överens med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslagen utan erinran. anser att det skall finnas krav på ett socioekonomiskt perspektiv i återrapporteringen. () anser att förslaget till resultatstyrningsmodell är såväl överambitiös som orealistisk och därmed icke kostnadseffektiv. Det är, enligt RRV, svårt att värdera det lokala aktivitetsstödets effekter på föreningsnivå och än större problem uppstår vid uppföljning och utvärdering av organisationsstödet. instämmer i förslaget att utnyttja den officiella statistiken för att utvärdera idrotten i förhållande till målen. Statskontoret anser att ytterligare ansträngningar bör göras för att konstruera ett bättre uppföljningssystem än vad utredningen föreslagit. anser att förslaget om utvärdering av hur stödet fördelas mellan flickor och pojkar är av största vikt. anser att förslagen till utvärderings- modell och redovisningskrav för idrottsstödet är alltför detaljerade. RF tillstyrker att SCB ges ett specifikt uppdrag att följa utvecklingen för idrott och motion. RF tillstyrker att statens stöd till idrotten utvärderas . Skälen för regeringens bedömning: Uppföljning och utvärdering av idrottsrörelsens egen verksamhet är en uppgift för idrottsrörelsen själv och bör ingå som ett naturligt inslag i den löpande verksamheten.