prop · GM031D16b · 1999-01-01 00:00:00 — Arbetsgruppen föreslår att när väl förslag till omfattning, finansiering och tidpunkt för ikraftträdande föreligger kan den föreslagna trepartsöverenskommelsen mellan arbetsmarknadens parter och regeringen undertecknas (se utg. omr. 14 Arbetsmarknad och arbetsliv, kapitel 5). 5.4.3 Högskolestudenter med utländsk bakgrund Det är viktigt att ta tillvara den kompetens som personer med utländsk bakgrund tillför landet. De representerar olika kulturer och språk som är värdefulla resurser i det svenska samhället. Högskolan skall utnyttja de många kulturer som finns i det svenska samhället och bidra till att motverka rasism och främlingsfientlighet. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att underlätta för studenter med utländsk bakgrund att framgångsrikt bedriva högskolestudier. Universitet och högskolor skall ta hänsyn till att studenter som har invandrat kan behöva särskilt stöd, t.ex. i det svenska språket. och har givits en mångkulturell profil. Vid i startades ett nationellt centrum för svenska som andraspråk och svenskundervisning för invandrare (sfi) (1997:381). Särskilda satsningar har gjorts på ett nytt tema vid , Tema Etnicitet och vid på forskning om svenska som andraspråk och utveckling av undervisning i sfi. För att underlätta inträdet till arbetsmarknaden ges särskilda praktiska och teoretiska utbildningar, s.k. aspirantutbildning, vid universitet och högskolor. Särskilda insatser har också gjorts för att öka rekryteringen av invandrare till lärarutbildningarna. Migration 1994 hade en stor invandring av personer med högskoleutbildning och forskarutbildning. innebar ett trendbrott så till vida att relativt stora grupper som tidigare invandrat nu flyttade ut ur landet igen. minskade invandringen av utlandsfödda personer med högskoleutbildning och utlandsfödda forskare. har in- och utvandringen troligen vägt ganska lika bland högskolestuderande. Sett på , 1986 1996, har fått ett sammanlagt nettotillskott motsvarande drygt 20 000 personer med minst treårig högskoleutbildning och ungefär 2 000 forskarutbildade. Det är av största vikt att dessa personer ges stöd och möjlighet att etableras på arbetsmarknaden. Aspirantutbildning Ett sätt att öka möjligheterna för utländska akademiker att etablera sig på arbetsmarknaden är aspirantutbildningen. anvisade på förslag av regeringen medel för vissa särskilda åtgärder inom universitet och högskolor /96 med anledning av arbetsmarknadsläget. Dessa avsåg bl.a. en särskild teoretisk och praktisk utbildning för arbetslösa personer med utländsk akademisk utbildning, s.k. aspirantutbildning (prop. 1996/97:1 utg.omr. 16, s. 85, 1996/97:UbU1, rskr. 1996/97:100). fick nio lärosäten i uppdrag att anordna aspirantutbildning /96. Läsåret därpå fanns aspirantutbildningen kvar som ett särskilt åtagande, då för 13 lärosäten. har haft regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera aspirantutbildningen. har i rapporterna Särskilda utbildningssatsningar vad blev det av dem? (rapportserie 1998:4 R) och Bara jag får chansen att få visa vad jag kan (rapportserie 1998:6 R) redovisat uppdraget. Fr.o.m. /98 är aspirantutbildningen ett generellt uppdrag till högskolorna, dock utifrån lokala förutsättningar. Ungefär hälften av lärosätena har beslutat att inte fortsätta med denna utbildning. Anledningar till detta är enligt bl.a. att rek- ryteringsunderlaget tycks vara litet och att genomförandet av utbildningen, framför allt praktikanskaffningen, har varit svår och arbetskrävande för lärosätena. Enligt har utbildningen emellertid givit många studenter stärkt självförtroende, bättre språkkunskaper och ett utökat kontaktnät, vilka är avgörande faktorer för deras möjligheter att hitta ett kvalificerat arbete. Regeringen anser att fortsatt aspirantutbildning är av vikt. Utbildningen behöver dock vara mer yrkesanpassad. Särskilt angeläget är att behovet av stödundervisning i svenska för studenter med utländsk bakgrund uppmärksammas. Akademiskt startår Det är ett faktum att många personer med utländsk bakgrund har vissa svårigheter att påbörja högskolestudier, vilket ofta beror på bristfälliga kunskaper i det svenska språket och en allmän ovisshet om vad högskolestudier innebär. Vid ett antal högskolor, bl.a. vid och högskolor, erbjuds ett mer allmänt högskoleförberedande år. Utbildningen innehåller bl.a. svenska i tal och skrift, engelska, studieteknik, universitetskunskap och vetenskapsteori. Syftet med utbildningen är att bl.a. motverka den sociala snedrekryteringen till högskolan och att uppmuntra studiebegåvade ungdomar med bakgrund i icke studiemotiverade miljöer samt personer med bristfälliga kunskaper i svenska språket att söka sig till högskolestudier. Utbildningen har varit eftersökt, särskilt av studenter med utländsk bakgrund. Erfarenheterna av denna typ av utbildning har varit i stort sett positiva. Som redovisats i den storstadspolitiska propositionen Jämlikhet och utveckling i storstäderna (prop. 1997/98:165) bedömer regeringen att det bör vara möjligt för fler universitet och högskolor, särskilt i storstadsregionerna, att erbjuda någon form av högskoleförberedande utbildning, ett s.k. akademiskt startår för att i ökad utsträckning rekrytera personer från studieovana miljöer samt personer med behov av stöd i det svenska språket. Lärarutbildning Regeringen beslutade om särskilda medel till i för rekryteringsstöd och insatser för lärarstudenter med invandrarbakgrund. i har lämnat en rapport från denna första förberedande utbildning för lärare med annat modersmål än svenska (se även avsnitt 5.3.4 Lärarutbildningar). Syftet med utbildningen är att tillföra skolan fler lärare med en dubbel språklig och kulturell kompetens. 20 personer har slutfört utbildningen /98. Regeringen ser positivt på högskolornas aktivitet inom detta område. 5.4.4 Studenter med funktionshinder i högskolan Regeringens förslag: Ett tillskott av resurser om anvisas för stöd till studenter med funktionshinder. Skälen för regeringens förslag: Antalet studenter med funktionshinder har ökat vid universitet och högskolor från närmare 500 studerande 1993/94 till drygt 1 100 studerande . Den grupp som ökat mest är studenter med dyslexi (från 55 /94 till 243 ). Ungefär två tredjedelar av studenterna med funktionshinder erhöll medel för särskilda stödåtgärder såsom assistent, lektör, teckenspråkstolk, anteckningshjälp eller extra undervisning medan en tredjedel av dem inte behövt sådant stöd. Universitetens och högskolornas kostnader för studenter med funktionshinder uppgick totalt till under . Detta är en ökning med jämfört med /96. I första hand täcks dessa kostnader för stöd till studenter med funktionshinder genom att universitet och högskolor enligt bestämmelser i regleringsbrevet avsätter av anslagen för grundläggande högskoleutbildning samt av ersättning från landsting för vårdutbildning. Kostnader som överstiger detta belopp kan efter ansökan delvis täckas av de medel som disponeras av som särskilt åtagande. De av fördelade medlen täckte av de överstigande kostnaderna som högskolorna redovisat för . Motsvarande andel /96 var . För att kunna vidmakthålla en tillfredsställande nivå för dessa stödåtgärder bör ersättningen höjas. Regeringen föreslår att medlen för ändamålet under anslaget B7 : Grundutbildning höjs med till . Antalet studenter med funktionshinder kan förväntas att öka i samband med den kraftiga utbyggnaden av högskolan. Med anledning härav avser regeringen att tillsätta en utredning för att bl.a. se över systemet med stöd till studenter med funktionshinder. i skolan () har i samråd med vid () redovisat uppdrag rörande lärare i teckenspråk m.m. Teckenspråk har införts som valbart ämne i såväl grund- som gymnasieskola. konstaterar att teckenspråket därmed har övergått från att vara en fråga enbart som döva, dövblinda och hörselskadades tillgång till kommunikation och om rätt till undervisning på det egna språket till att bli en generell samhällsfråga. noterar att trots att teckenspråk införts som ämne har frågan om utbildning av lärare i teckenspråk och lärarnas kompetens inte lösts. anser att utbildningar till lärare i teckenspråk bör jämställas med utbildning för övriga språklärare. föreslår bl.a. att ges i uppdrag att fortsätta utreda frågan. Det redovisade uppdraget bereds i . 5.4.5 Utbildning i mänskliga rättigheter Utbildningsministern har givit en särskild utredare i uppdrag att utvärdera de kurser i mänskliga rättigheter och demokrati som gavs vid samt att inventera högskolornas aktuella utbildningsutbud när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter. Vidare hade utredaren i uppdrag att belysa sätt att integrera utbildning i mänskliga rättigheter i befintliga utbildningar samt överväga behovet av en mer systematisk och sammanhållen utbildning inom området demokrati och mänskliga rättigheter än den som bedrivs vid högskolorna. Utredningen redovisades i rapporten mångas skyldigheter (Ds 1998:46). Utredarens bedömning är att utbildningen i mänskliga rättigheter vid befinner sig i ett utvecklingsskede och inte kan ses som en lösning på behovet av en mer systematisk och sammanhållen utbildning i området. Utredaren föreslår ändå att det även i fortsättningen anordnas utbildning inom området mänskliga rättigheter vid . De inventeringar utredaren har gjort pekar på att högskolornas utbildningsutbud i mänskliga rättigheter har en begränsad volym om avsikten är att kunskaperna på området ska få genomslag i såväl yrkesutövning som politisk verksamhet och allmänna attityder. Utredaren föreslår en rad insatser. Rapporten är föremål för remissbehandling . 5.4.6 Studenters personskadeskydd Högskolestudenter har ett svagt skydd vad gäller personskador i förhållande till andra grupper i samhället. Regeringen tillkallade en särskild utredare med uppgift att se över arbetsskadeförsäkringen. I uppdraget ingick även att se över arbetsskadeskyddet för studenter. överlämnade utredaren betänkandet Den framtida arbetsskadeförsäkringen (SOU 1998:37). Betänkandet har remissbehandlats och regeringen avser att återkomma till i frågan. Regeringens bedömning: bör tilldelas uppgiften att bidra till att stimulera lärosätenas internationalisering av utbildning och forskning mot världen utanför och samt att medverka i uppföljningen av denna internationalisering. Regeringen avser att göra detta tillägg i Förordning med instruktion för . (SFS 1995:945). Skälen för regeringens bedömning: Den svenska högskolan har ett omfattande internationellt samarbete på olika nivåer inom såväl forskning som grundutbildning. Utbyte och samarbete med forskare och lärare från olika delar av världen är naturliga inslag i dagens svenska högre utbildning och forskning. Genom informationsteknologins utveckling har det internationella samarbetet delvis förändrat karaktär, men fortfarande finns det behov av utbyte av lärare, forskare och studenter mellan lärosäten i olika länder. Svenska lärare och forskare samarbetar med kollegor runt hela världen. Samarbetet sker dels i formaliserade former genom samarbetsavtal och dels genom informella kontakter som bygger på gemensamma intressen. Det är därför inte möjligt att få en total överblick över det internationella samarbetet och utbytet som svenska lärosäten deltar i. Detta omfattande samarbete är emellertid i huvudsak koncentrerat till industriländer inom samt i viss omfattning till . Utbildning, forskning och internationellt samarbete med inriktning mot , och förekommer även, men sker i mer begränsad omfattning. Regeringen uppdrog till att i samarbete med Sida inventera den svenska högskolans undervisning och forskning om länder utanför och samt samarbete med högskolor i dessa länder. Vidare skulle efter samråd med Sida lämna förslag hur högskolans utbildning och forskning kan förstärkas inom dessa områden samt hur studentutbyte och forskningssamarbete kan utvecklas mellan och länder utanför och . har i rapporten och forskning för strategisk internationalisering (rapportserie 1998:16 R) redovisat uppdraget. Verket föreslår bl.a. att vissa områdesstudier inom grundutbildningen om världen utanför OECD-området bör förstärkas och en särskild Afrika-fond för att förstärka utbildningen om inrättas. Utbildning och forskning av olika språk bör förstärkas särskilt när det gäller afrikanska och asiatiska språk. Utredningen föreslår ett ökat studentutbyte mellan svenska lärosäten och lärosäten i länder utanför och . Detta bör bl.a. ske genom inrättandet av ett nytt stipendieprogram Lineeausprogrammet. Verket betonar vidare det angelägna i att ta i anspråk utbildade invandrares kunskaper och erfarenheter inom högskolan. Utredningen har remissbehandlats. Sammanfattningsvis kan redan nu sägas att remissinstanserna inom område anslutit sig till utredningens uppfattning att det finns ett stort behov att förstärka utbildning och forskning om länderna utanför och . Det är framför allt det enskilda lärosätet som har det yttersta ansvaret för internationaliseringen av utbildning och forskning men remissinstanserna framhåller det värdefulla i att särskilda stöd kan ges bl.a. i form av resurser till ett ökat studentutbyte i form av det föreslagna Linneausprogrammet. Det framhålls vidare som angeläget att Sida utvidgar MFS-programmet (). Regeringen anser att det finns ett stort behov av att förstärka högre utbildning och forskning om länder utanför och liksom även studentutbytet med dessa länder. Regeringen avser nu att närmare bereda rapportens förslag och remissinstansernas synpunkter för att senare återkomma till i denna fråga. Regeringen vill dock redan nu anmäla sin avsikt att tilldela uppgiften att bidra till att stimulera lärosätenas internationalisering av utbildning och forskning mot världen utanför och samt att medverka i uppföljningen av denna internationalisering. De ekonomiska förutsättningarna för ett internationellt samarbete och utbyte för svenska högskolor får betecknas som goda. Högskolorna skall själva avsätta medel för internationalisering. Inom Nordiska ministerrådets budget finns medel avsatta för utbyte av studenter och lärare inom ramen för det s.k. Nordplusprogrammet. Motsvarande medel för forskarutbyte disponeras av Nordiska Forskarutbildningsakademien (NorFA). De medel som EU ställer till förfogande för studentutbyte och utbyte av lärare inom Erasmusprogrammet är av betydelse för grundutbildningen. Inom det fjärde ramprogrammet för forskning och utveckling finns medel avsatta inom särprogrammet Training and Mobility for Researchers för att göra det möjligt för unga forskare att vistas utomlands. Ett liknade särprogram kommer att införas i det femte ramprogrammet. Svenska Institutets stipendier för samarbete inom forskning och utbildning, Stints insatser samt medel från andra privata stiftelser och fonder är väsentliga bidrag till internationaliseringen av den svenska högskolan. Nordiskt samarbete Styrningsgruppen för nordiskt samarbete inom högre utbildning (Högut) har på uppdrag av utarbetat ett förslag till handlingsprogram för den kommande treårsperioden Rullerende dagsorden 2001 . Handlingsplanen skall föreläggas ministerrådet . Prioriterade områden är följande: - åtgärder för att underlätta och stimulera rörlighet student- och lärarutbyte. Det framgångsrika utbytesprogrammet Nordplus föreslås få utökade resurser. har ca 2 000 studenter och 800 lärare omfattats av programmet. Intresset är mycket stort och av ansökningarna kunde beviljas, - insatser för att stärka sambandet mellan grundutbildning och forskning, - olika insatser till stöd för regionalt samarbete inom samt mellan och närområdena särskilt och nordvästra , - stimulera till politisk debatt inom det högre utbildningsområdet samt aktivt följa upp avtal och bidra till att undanröja hinder för det nordiska samarbetet. Samarbetet kring med länder inom är av central betydelse för hela regionens utveckling. och högskolor har ett omfattande samarbete med grannländerna kring . Detta samarbete sker dels inom ramen för Tempusprogrammet och dels med stöd av de medel som regeringen avsatt för Östersjösamarbetet. Totalt har regeringen avsatt för utbildnings- och forskningssamarbete inom , som omfattar , , , samt nordvästra . Av dessa har avsatts ur den s.k. Östersjömiljarden för att främja kunskapsutbytet inom . Medlen avser samarbete mellan svenska lärosäten och lärosäten inom vad gäller högre utbildning och forskning, närings- och kulturliv samt informationssektorn. Resterande har avsatts för att utveckla och stärka de mellanfolkliga förbindelserna kring , bl.a. genom att bereda möjligheter för svenska studenter vid högskolan att studera i andra samt att ge studenter från dessa länder möjligheter att studera i . har regeringens uppdrag att fördela medlen. har beviljat till projekt, nätverk och individuella stipendier. Det största samarbetet vad avser projekt och nätverk sker med , nordvästra och . Individuella stipendier har tilldelats framför allt personer från nordvästra , och . Få svenskar har sökt och beviljats stipendier för kontakter i samarbetsländerna. I syfte att utveckla och förändra utbildningen inom framför allt samhällsvetenskap och ekonomi i de baltiska länderna bedrivs projektet gemensamt av de baltiska länderna, , de nordiska länderna samt . Projektet har bidragit till kursutveckling och lärarfortbildning i de baltiska länderna. Kurser i samhällsvetenskap och ekonomi har givits i samarbete med universiteten i dessa länder. bidrag till projektet är , (SSE- ), som syftar till att ge högre utbildning i ekonomi. bidrag till är under . Regeringen har vidare beslutat att stödja , som skall vara en internationell juristutbildning i . har erhållit regeringens uppdrag att bereda projektet. Samarbetet inom EU EU-samarbetet när det gäller högre utbildning sker huvudsakligen inom den del av Sokrates- programmet som kallas . Även inom EU:s program för yrkesutbildning och kompetensutveckling, , bedrivs dock aktiviteter som gäller högre utbildning. Båda programmen täcker perioden 1999. har utvidgats till att omfatta även , , , , och . Inom finansieras framför allt studentutbyte men även aktiviteter som på annat sätt främjar den europeiska dimensionen inom utbildningen vid de deltagande ländernas lärosäten. Antalet svenska studenter som med hjälp av Erasmusstipendier studerar vid universitet och högskolor i andra EU-länder har ökat kontinuerligt och uppgick /97 till knappt 3 000. Antalet utländska Erasmusstipendiater vid svenska lärosäten var drygt 2 500. Budgeten för hela Sokratesprogrammet, som för femårsperioden uppgår till ca , fick genom ett beslut en välbehövlig förstärkning om nästan . Kommissionen lade fram förslag till program som skall avlösa och . Förslagen präglas av strävan efter kontinuitet och innehåller inga drastiska förändringar jämfört med de nuvarande programmen. Förslagen kommer att slutbehandlas av ministerrådet . EU:s utbildningssamarbete med länder i Öst- och samt med republikerna i det forna bedrivs till stor del inom Tempusprogrammet, som ingår i EU:s särskilda biståndsprogram för dessa stater. prioriterar framför allt Tempus-projekt som har anknytning till länderna i , men svenska högskolor deltar även i projekt utanför detta område. Tempus har visat sig vara ett verksamt medel som bidrar till omvandlingen och utvecklingen av den högre utbildningen i dessa länder. Svenska högskolor har deltagit i drygt 50 olika projekt. Det svenska deltagandet domineras av projekt inom områdena naturvetenskap och teknik samt administrativ utveckling. Den andra fasen av Tempus förlängdes 1996 t.o.m. . Kommissionen har lagt fram förslag om en tredje fas av Tempus för de länder som saknar associationsavtal med EU. Tempus III föreslås löpa fr.o.m. t.o.m. utgången av . Programmet föreslås inriktas på regional och administrativ utveckling. De associerade länderna förutsätts kunna bidra med erfarenheter av sina tidigare Tempusprojekt och från deltagandet i Sokrates- och Leonardoprogrammen. 5.6 Forskning och forskarutbildning 5.6.1 Den fortsatta utbyggnaden av forskningen har med anledning av regeringens budgetproposition för (prop. 1997/98:1, utg. omr. 16, bet.1997/98:UbU1, rskr. 1997/98:108) beslutat om ökade resurser till forskning och forskarutbildning. Beslutet har bl.a. inneburit att de mindre och medelstora högskolorna har tilldelats ökade och permanenta forskningsresurser, att studiefinansieringen inom forskarutbildningen har förstärkts samt att ökade resurser ställts till förfogande för lärarnas kompetensutveckling. Den grundläggande högskoleutbildningen expanderar kraftigt 2000. Totalt tillförs högskolan 68 000 nya permanenta platser. Utbyggnaden av forskningsresurserna måste därför fortsätta för att stärka kvaliteten i grundutbildningen. Av central betydelse för att främja och säkra kvaliteten i utbildningen är att den vilar på vetenskaplig grund. Även för rekryteringen av kvalificerade högskolelärare är denna nära koppling viktig. Det råder en betydande obalans i forskningsresurser mellan universiteten och högskolorna. Trots de senaste årens ökning av forskningsresurserna vid de mindre och medelstora högskolorna disponerar dessa endast av det belopp som anvisar till forskning vid universitet och högskolor inom område. Utöver de anslag som regeringen föreslår i denna proposition kommer forskningen vid vissa högskolor att förstärkas med insatser från och kompetensutveckling med samt från med (se avsnitt 5.4.1 budgetproposition 1998). I syfte att belysa frågor om profilering, planering och effektivt resursutnyttjande vid en samordnad utveckling av högre utbildning och forskning har utbildningsministern tillsatt en arbetsgrupp (U98:B), som har till uppgift att ge utbildningsministern ett underlag för hur universitetens och högskolornas samlade resurser skall kunna samordnas och utnyttjas effektivt. Arbetsgruppen skall enligt direktiven samverka med kommittén Forskning 2000 och redovisa sina resultat till utbildningsministern . Kommittén Forskning 2000 (dir. 1997:67) har till uppgift att lämna förslag om övergripande och långsiktig inriktning av de statliga forskningsinsatserna samt lämna förslag om forskningsorganisation och ansvarsfördelning mellan berörda organ samt hur samverkan och kunskapsöverföring skall ske mellan universitet och högskolor och samhället i övrigt. Regeringen har i tilläggsdirektiv (dir. 1998:47) uppdragit åt kommittén att följa upp hur de mindre och medelstora högskolorna utnyttjar tilldelade forskningsmedel och givit kommittén i uppdrag att föreslå kriterier för den framtida fördelningen av forskningsmedel. Kommittén skall lämna sitt slutbetänkande till regeringen . Förslagen från arbetsgruppen, betänkandet från Forskning samt Humanistisk samhällsvetenskapliga forskningsrådets utredning om s.k. småämnen skall remissbehandlas . 5.6.2 föreslog i budgetpropositionen för kriterier för benämningen universitet. beslutade i enlighet med regeringens förslag (prop. 1996/97:1, utg. omr. 16, bet. 1996/97:UbU1, rskr. 1996/97:100). Högskolorna i , , samt har hos regeringen ansökt om att erhålla ställning som universitet. På regeringens uppdrag har prövat ansökningarna. yttrade sig över ansökningarna. Regeringen beslutade att högskolorna i , och skall ges benämningen universitet . Ett beslut att en högskola skall benämnas universitet innebär inte på något sätt att utbyggnaden av lärosätet är färdig. Det är snarare en viljeyttring från statsmakternas sida om en fortsatt utveckling av det aktuella lärosätet, både vad gäller ny grundutbildning samt forskning och forskarutbildning. Detta var även fallet när och grundades. Dessa lärosäten har genom statsmakternas beslut successivt byggts upp till universitet med forskning och forskarutbildning inom flera vetenskapsområden. Det är enligt regeringens uppfattning inte önskvärt att alla universitet utvecklas mot lärosäten som bedriver forskning och forskarutbildning inom samtliga vetenskapsområden.