prop · GM03100D1 · 1999-01-01 00:00:00 — En återhämtning av konjunkturen väntas 2000 2001 till följd av en förbättrad exportutveckling och en stärkt inhemsk efterfrågan stimulerad av lättare monetära förhållanden och en milt expansiv finanspolitik. Efter en mycket hög BNP-tillväxt i förväntas en betydande avmattning av konjunkturen. Under det sjönk oljepriset betydligt, vilket medfört produktionsbegränsningar och uppskjutna oljeinvesteringar. Prisfallet bidrog även till en försvagning av den norska kronan och penningpolitiken stramades åt avsevärt i syfte att stärka växelkursen. har dock oljepriset stigit, växelkursen stärkts och styrräntan sänkts något. En restriktiv finanspolitik bidrog till att dämpa den inhemska efterfrågan som mattades mot slutet av . Under innevarande år förutses den sammantaget strama ekonomiska politiken tydligt hämma den privata konsumtionen. Det relativt låga oljepriset medför en fortsatt svag exportutveckling och fallande investeringar. Sammantaget innebär detta att BNP-tillväxten bedöms sjunka till och därefter öka marginellt till . En mindre stram ekonomisk politik och en mer gynnsam utveckling inom oljesektorn bedöms bidra till att konjunkturen återhämtar sig . av stark ekonomisk till- växt i förväntas en avmattning. Exportutvecklingen har försämrats bl.a. till följd av att lönekostnaderna ökat snabbare än i omvärlden. En stramare finanspolitik har bidragit till en kraftigt minskad framtidstro bland hushållen och den privata konsumtionen bedöms mattas av under innevarande år. Sammantaget bedöms BNP-tillväxten sjunka till 1999. En återhämtning förutses till följd av en ökad inhemsk efterfrågan som i sin tur förklaras av en mindre stram finanspolitik och en förbättrad internationell konjunktur. 2.2 Oväntat stark utveckling i I har ekonomin fortsatt att utvecklas starkt. BNP steg , arbetslösheten föll till och inflationstakten uppgick till måttliga . Med stöd av en god realinkomstutveckling, stigande aktiepriser och en gynnsam sysselsättningsutveckling fortsatte den starka tillväxten av privat konsumtion. Kostnadseffekterna av de relativt höga löneökningarna har dämpats av en stark produktivitetstillväxt och de privata investeringarna ökade kraftigt , framför allt vad gäller informationsteknologi. Denna utveckling drevs, förutom av fallande relativpriser på kapital, av en stark inhemsk efterfrågan och låga finansieringskostnader för företagen. På grund av den betydande inhemska aktiviteten, en apprecierande dollar och den svaga utvecklingen i omvärlden reducerade nettoexporten BNP- tillväxten med ca 1½ procentenheter . Med hjälp av en rad styrräntesänkningar dämpades en hotande kreditåtstramning som riskerade att sprida sig till den reala ekonomin. Den gynnsamma ekonomiska utvecklingen och en stram finanspolitik genererade ett budget- överskott på drygt 1½ % av BNP. Parallellt med den starka utvecklingen har ett antal obalanser utvecklats i den amerikanska ekonomin. Arbetslösheten ligger under den nivå som åtminstone tidigare ansetts vara förenlig med en låg inflation. En gradvis stigande arbetslöshet väntas då det förutses att penningpolitiken även fortsättningsvis bidrar till stabila priser. Det bör i detta sammanhang påpekas att tillfälliga faktorer till viss del ligger bakom den senaste tidens låga inflationstakt. Vidare ter sig aktiepriserna enligt de flesta bedömningar övervärderade. I kombination med en gradvis stigande sparkvot, vilken var negativ, väntas dessa faktorer bidra till en avmattning av privat konsumtion. Även vad gäller de privata investeringarna finns tecken som tyder på en avmattning. På grund av den svaga exportefterfrågan och en kraftig prispress har vinsterna i företagen fallit markant . Även förutses en relativt svag vinstutveckling. Underskottet i bytesbalansen steg till av BNP, vilket åtminstone på lång sikt medför ett ökat nationellt sparande och därmed minskad inhemsk efterfrågan. Som en följd av en relativt kraftig dämpning av investeringstakten och en viss avmattning av privat konsumtion bedöms tillväxten mattas . Sammantaget bedöms BNP-tillväxten uppgå till 1999 och till . Därefter väntas en gradvis ökning mot potentiell tillväxt, dvs. omkring 2½ %. Penningpolitiken bedöms vara välbalanserad och ingen förändring av styrräntan på förutses . Att bedöma omfattningen av och tidpunkten för konjunkturavmattningen är emellertid svårt. Å ena sidan kan den inhemska efterfrågan mattas av kraftigare än prognostiserat. Det låga privata sparandet och det stora bytesbalansunderskottet har ökat ekonomins känslighet för såväl inhemska som externa förtroendeförändringar. Mot bakgrund av de höga aktiepriserna utgör detta en risk för en svagare utveckling än väntat vad gäller privat konsumtion och investeringar. En sämre ekonomisk utveckling i än förväntat utgör ytterligare en risk. Å andra sidan har olika indikatorer fortsatt att överraska positivt, vilket pekar på en fortsatt hög aktivitet . Faktorer som kan bidra till en bättre utveckling än väntat är en fortsatt sjunkande sparkvot hos hushållen, understödd av stigande aktiepriser. Ökad produktivitet och en minskad livslängd hos kapitalet kan också medföra en långsammare avmattning av investeringstakten än förväntat. 2.3 Utvecklingen i och Fortsatt recession i Den kraftiga recession som inleddes fortsatte . Den för japanska förhållanden höga arbetslösheten på har resulterat i en minskad framtidstro bland de japanska hushållen. Även den långdragna hanteringen av banksektorns kreditförluster och osäkra fordringar har bidragit till den allmänna osäkerheten. Banksektorns problem innebär också att det blivit svårt för små- och medelstora företag att erhålla krediter. Dessa faktorer har medfört, i kombination med en ogynnsam inkomst- och vinstutveckling, att den inhemska efterfrågan sjunkit markant. Nettoexportens bidrag till BNP blev negativt till följd av minskad avsättning i . I avsikt att dämpa den ekonomiska nedgången lade den japanska regeringen fram två omfattande stimulanspaket och anslog medel för att sanera finanssektorn. sänkte dagslåneräntan och vidtog därtill andra extraordinära åtgärder. Effekterna av omvärldskrisen och den svaga inhemska efterfrågan har lett till deflationstendenser. Vissa tecken på en stabilisering av den privata konsumtionen kunde skönjas . Investeringarna i den japanska ekonomin fort- satte däremot att minska till följd av över kapaciteten i företagssektorn och av att de offentliga investeringarna inte fick väntad omfattning. förutses en begränsad återhämtning. Både penningpolitiken och finanspolitiken förutses fortsatt att inriktas på att stimulera ekonomin. Vad gäller saneringen av finanssektorn har vissa framsteg gjorts, vilket kan ge positiv effekt på förtroendet hos företag och hushåll framöver. Företagen bedöms dock fortsätta att dra ned på produktion och investeringar i syfte att anpassa lager och produktionskapacitet till efterfrågeläget. Arbets- lösheten väntas därmed stiga något ytterligare. Den privata konsumtionen väntas dock öka något till följd av ett uppdämt konsumtionsbehov. De offentliga investeringarna i regeringens stimulanspaket bidrar till en stabilisering av BNP- utvecklingen , varefter effekterna dock klingar av. Näringslivets investeringar väntas minska mot bakgrund av företagens kvarstående anpassningsbehov, men en försiktig återhämtning förväntas ske . Den svagare exportefterfrågan i EU, och även den gångna höstens yenappreciering, gör att nettoexporten inte bedöms driva tillväxten . Yenens appreciering väntas vidare tillsammans med den svaga efterfrågan bidra till en fortsatt stagnation. Sammantaget väntas BNP minska 2000 öka . Bedömningen av den japanska ekonomin om- gärdas av betydande osäkerhet. En högre grad av tillförsikt bland företag och hushåll är avgörande för att en återhämtning skall komma till stånd. Det förutsätter i sin tur politisk handlingskraft och kräver bland annat att saneringen av finanssektorn fullföljs på ett förtroendeingivande sätt. export har dämpats av yenapprecieringen, försvagningen av konjunkturen i EU och den alltjämt svaga exportefterfrågan i . Prognosen för exporten är därför i hög grad beroende av en fortsatt god konjunktur i . Tecken på viss återhämtning i de krisdrabbade asiatiska ekonomierna har tecken på en stabilisering i de krisdrabbade asiatiska ekonomierna blivit allt tydligare i takt med att turbulensen på de finansiella marknaderna avtagit. Länderna i regionen befinner sig emellertid i olika stadier av ekonomisk återhämtning. och , som genomfört konkreta åtgärder för att reformera den finansiella sektorn, visar de tydligaste tecknen på återhämtning. fortsätter förtroendet för och ekonomiska politik vara lågt, vilket medfört en fördröjning av återhämtningen i dessa länder. För flertalet länder i regionen väntas BNP sta- biliseras för att öka . Åter- hämtningen väntas inledningsvis drivas av exporten. BNP i , , , och sammantaget väntas öka och . Prognosen förutsätter att reformansträngningarna inom den finansiella sektorn fortsätter och att de inleds i företagssektorn. Den ekonomiska tillväxten i var fortsatt hög bl.a. tack vare stora offentliga infrastrukturinvesteringar. Det finns dock problem inom den statliga företagssektorn och den finansiella sektorn är svag med skuldtyngda banker. En annan osäkerhetsfaktor är om skulle devalvera sin valuta och då särskilt vilka effekterna skulle bli på den asiatiska regionen. En fortsatt ekonomisk stagnation i skulle också innebära att möjligheterna till en exportdriven återhämtning i de asiatiska ekonomierna minskar. Ökad oro i Den internationella finanskrisen har påverkat de latinamerikanska ekonomierna negativt genom ett minskat inflöde av kapital från utländska investerare, vilket resulterat i försvagade växelkurser, en stramare penningpolitik och högre räntor. Dessutom har prisfall på ett antal råvaror som utgör viktiga exportvaror drabbat flera ekonomier allvarligt. Mot slutet av utsattes den brasilianska valutan för spekulativa attacker och tvingades myndigheterna låta valutan flyta fritt. Efter att först ha förlorat drygt en tredjedel av sitt värde stabiliserades valutan. väntar en stramare ekonomisk politik i överenskommelse med IMF. Utvecklingen i inverkar negativt på regionen i övrigt, bl.a. via handelseffekter. För regionen som helhet förväntas BNP minska för att där efter öka . 2.4 Utvecklingen i och i övriga Den förhållandevis gynnsamma utvecklingen i fram till mitten av 1998 avbröts i samband med den finansiella krisen. Valutan har försvagats och inflationen tagit fart vilket i sin tur har medfört kraftigt sjunkande realinkomster. Ett bytesbalansöverskott har uppstått och är en följd av den pågående anpassningen till sviktande externfinansiering och stora återbetalningar på utlandsskulden. BNP väntas sjunka 1999 och . Till följd av krisen i dämpades kon- junkturen i . Alla de tre baltiska länderna, men i synnerhet , har stora underskott i bytesbalansen. BNP- tillväxten förväntas sjunka från till . uppvisar den starkaste ekonomiska utvecklingen. Även i , som uppvisat den bästa utveck- lingen bland transitionsekonomierna , dämpades konjunkturen under det . Denna utveckling förväntas under innevarande år fortsätta till följd av en minskad efterfrågan i EU och inklusive . Det växande bytesbalansunderskottet utgör en oroskälla. BNP-tillväxten förväntas bli . 2.5 Den svenska världsmarknadstillväxten Förutsättningarna för den svenska exporten bedöms ha försämrats betydligt . Världsmarknadstillväxten, som utgör ett handelsviktat genomsnitt av importtillväxten av bearbetade varor i viktigaste avsättningsmarknader, bedöms minska från till . förväntas dock en viss återhämtning i takt med en starkare internationell konjunktur och världsmarknadstillväxten förutses öka till . Förklaringen till den sämre utvecklingen ligger främst i en förväntad konjunkturavmattning i och i synnerhet i några av de viktigaste exportmarknaderna , , och . Detta kompenseras bara delvis av en fortsatt stark konjunkturutveckling i och en försiktig återhämtning i de krisdrabbade . 3 Kapitalmarknaderna Den svenska räntenivån är unikt låg i ett historiskt perspektiv. Detta är ett resultat av ökad trovärdighet för den ekonomiska politikens inriktning på prisstabilitet, sunda offentliga finanser samt ett lågt internationellt inflationstryck. De svenska inflationsförväntningarna är låga för och har förankrats i linje med prisstabilitetsmålet. har kunnat lägga om penningpolitiken i en mer expansiv riktning. Höstens turbulens på de internationella finansiella marknaderna har lagt sig. Den ökade stabiliteten har lett till minskade ränteskillnader mellan tillgångar med olika risk, bl.a. mellan svenska och tyska obligationer, och en förstärkning av den svenska kronan. På flera av världens aktiebörser har det skett en stark återhämtning efter de stora kursrasen . Till följd av en global ekonomisk avmattning och dämpade inflationsförväntningar lades penningpolitiken i euroområdet och i om i en mer expansiv riktning . Den trendmässiga nedgången i de internationella obligationsräntorna som inleddes har fortsatt . noteras emellertid en viss ränteuppgång. Detta gäller främst i , vars ekonomi fortsatt att utvecklas oväntat starkt. Eurons försvagning mot dollarn beror främst på att konjunkturutvecklingen är svagare i euroområdet än i . 3.1 Utvecklingen i omvärlden Höstens turbulens på de internationella finan- siella marknaderna, som eskalerade när beslöt att överge sin fasta valutakurs, har klingat av. Detta beror till stor del på den internationella beredskapen i form av bl.a. stödpaket från IMF till krisdrabbade regioner, penningpolitiska lättnader i en del länder och nationella reformer. Händelserna i fördjupade de redan tidigare uppkomna problemen i världsekonomin, vilka hade sitt ursprung i och . Effekterna kunde utläsas i form av bl.a. kraftigt stigande ränteskillnader mellan tillgångar med olika risk och en försämring av likviditeten i marknaden. De finansiella problemen spred sig till Brasi- lien, som tvingades överge den fasta växelkursen för realen. För att hindra ett fritt fall för realen och för att motverka en alltför hög inflation stramades penningpolitiken åt. Vid utgången av hade realen stabiliserats och inflationen hade utvecklats gynnsammare än väntat. har därför kunnat sänka sin styrränta något. Diagram 3.1 10-åriga statsobligationsräntor i , och Procent Efterfrågebortfallet från de drabbade ekonomierna har lett till en global ekonomisk avmattning. Tillsammans med ett lågt internationellt inflationstryck är långräntenivån i nu historiskt låg. sänkte i , i tre steg, styrräntan med 0,75 procent- enheter för att motverka riskerna för kraftig kreditåtstramning och recession. fanns fortfarande förväntningar om att skulle sänka räntan ytterligare. De senaste tecknen på styrkan i ekonomi t.ex. stark BNP tillväxt och en snabb återhämtning av aktiekurserna har bidragit till att förväntningsbilden nu har ändrats. En del bedömare tror t.o.m. att en räntehöjning kan bli aktuell. Den starka konjunkturen och de ändrade förväntningarna har lett till att obligationsräntorna har stigit . Ränteuppgången har i viss mån påverkat räntorna i . fortsätter att tyngas av ekonomiska problem. har ansträngningarna varit inriktade på att stimulera ekonomin, att minska risken för deflation och att komma till rätta med bankkrisen. problem med att finansiera växande underskott i de offentliga finanserna har lett till oro för att utbudet av obligationer skall öka i för snabb takt. Denna oro bidrog till en uppgång i de långa räntorna. Den alltmer expansiva penningpolitiken och ökningen av likviditet i ekonomin har drivit ned de kortaste räntorna till . Även de långa räntorna har gått ned och yenen har försvagats något mot dollarn. Den japanska valutans instabila utveckling illustreras av att den rört sig i ett så brett intervall som per dollar. Riskerna för nya internationella kriser med omfattande spridningseffekter via de finansiella systemen ter sig som mindre akuta än vad de var . Den s.k. flykten till kvalitet, där internationella placerare ändrade sammansättningen av sina portföljer till förmån för vad som uppfattades som säkrare tillgångar, har avtagit. Diagram 3.2 Börsutvecklingen i , och Index 1998-01-03=100 Återhämtningen på aktiebörserna efter det stora prisfallet har varit anmärkningsvärd. Inte minst gäller det . Före höstens kursfall på aktiebörserna höjdes flera varningar för att aktiepriserna, särskilt i , var för höga i förhållande till den reala ekonomiska utvecklingen och företagens förväntade vinster. Efter sänkningar av styrräntan har aktiepriserna i nu stigit över de nivåer som gällde före höstens prisfall. Frågetecknen om hållbarheten i den höga värderingen av aktiekurserna i har därmed åter aktualiserats. En kraftig nedgång i aktiepriserna skulle ytterligare kunna förstärka den globala avmattningen. Den starka produktivitetsutvecklingen i gör det emellertid svårt att värdera riskerna för en sådan utveckling. Diagram 3.3 Dollarkursen mot euro och 12 månaders räntedifferens mellan och USD/EUR inleddes den tredje etappen av EMU. I samband med denna historiska händelse introducerades den nya valuta, euron. Euron kommer tillsammans med dollarn och den japanska yenen att vara en viktig reserv- och transaktionsvaluta på de internationella kapitalmarknaderna. Stora aktörer, inklusive centralbanker, förväntas successivt öka andelen euro i sina portföljer respektive valutareserver på bekostnad av t.ex. dollar. Sedan starten av valutaunionen har euron försvagats mot dollarn som har blivit allmänt starkare. De viktigaste förklaringarna till dollarns appreciering mot euron består i skillnader i konjunkturutveckling mellan euroområdet och och en därmed sammanhörande förändring av förväntad penningpolitik. 3.2 Utvecklingen i En ökad trovärdighet för den ekonomiska politikens inriktning på prisstabilitet, saneringen av de offentliga finanserna, låga inflationsförväntningar och ett lågt internationellt inflationstryck har lett till att den nedgång i svenska obligationsräntor som inleddes har fortsatt . Räntan på en 10-årig statsobligation var lägre än . De korta räntorna har fallit ännu mer. Ränteskillnaden mellan en svensk och en tysk 10-årsobligation ligger på . var denna differens mer än dubbelt så stor. Även ränteskillnaden mellan bostads- och statsobligationer har reducerats betydligt . Diagram 3.4 Ränteutvecklingen i Procent Två viktiga institutionella reformer har genomförts på det ekonomisk politiska området , vilket bidragit till att ytterligare förankra inflationsförväntningarna till låga nivåer. Det gäller dels den ökade självständigheten för tillsammans med ett lagfäst prisstabilitetsmål, dels den nya budgetprocessen. Ett fallande inflationstryck och dämpade inflationsförväntningar har gjort att har kunnat lägga om penningpolitiken i en mer expansiv riktning. har reporäntan sänkts till , vilket är lägre än och under ECB:s styrränta. Diagram 3.5 Kronans utveckling, TCW index Höstens internationella finansiella turbulens ledde till en ökad volatilitet i och en försvagning av kronan i samband med att stora placerare valde att ändra sammansättningen av sina portföljer till förmån för vad man ansåg vara säkrare tillgångar, bl.a. tyska mark och dollar. Kronans volatilitet har emellertid inte varit större än för andra jämförbara valutor med rörlig växelkurs. I termer av det konkurrensvägda TCW-indexet och mot euron har kronan stärkts betydligt . Kronapprecieringen beror bl.a. på att de finansiella marknaderna har stabiliserats och på att ekonomiska fundamenta är goda i . har en rörlig växelkurs där penning- politiken är inriktad på ett explicit inflationsmål på med ett toleransintervall på ± 1 procent- enhet. Eftersom det inte finns något mål för växelkursen är det naturligt med temporära svängningar i kronans växelkurs. Den stabila ekonomiska utvecklingen i med relativt god tillväxt, låg inflation och bytesbalansöverskott skapar förutsättningar för en långsiktigt stabil valuta. Diagram 3.6 Aktiekursutvecklingen på , OMX index Aktiekurserna på i termer av OMX-index föll . Kombinationen av global avmattning, försämrade vinstutsikter för företagen och ett förhöjt ränteläge bidrog till detta. Den gynnsamma utvecklingen under den första delen av 1998 innebar dock att aktiekurserna föll från höga nivåer. Efter höstens nedgång i aktiepriserna har det skett en mycket stark återhämtning på , som inneburit att aktiekurserna i genomsnitt var ungefär i paritet med de nivåer som rådde . Tabell 3.1 Betalningsbalansens finansiella poster Flöden, i miljarder kronor 1997 1998 Bytesbalans 50,7 37,8 Kapitaltransfereringar 0,3 5,6 Finansiell balans 31,7 32,5 Direkta investeringar1 13,1 18,5 Portföljinvesteringar1 139,7 123,3 Räntebärande värdepapper1 33,5 61,4 I Svenska kronor1 6,0 19,1 I utländsk valuta 27,5 80,5 Aktier 106,2 61,8 Svenska 13,0 2,8 Utländska 93,2 59,0 Finansiella derivat 15,9 10,0 Övrigt kapital1 52,1 210,5 Valutareservens förändring 53,0 26,2 Restpost 18,6 75,9 1Begränsad jämförbarhet över tiden då definitionen ändrats Källa: riksbank Bytesbalansen visade betydande överskott såväl 1997 som 1998. Dessa överskott motsvaras per definition av olika icke handelsrelaterade kapitalflöden så att betalningbalansen summerar till noll se tabell 3.1. registreras fortfarande en relativt stor restpost, vilket gör att siffrorna får tolkas med stor försiktighet. Portföljinvesteringarna gentemot utlandet gav 1998 ett fortsatt stort valutautflöde. översteg svenska placerares nettoköp av utländska aktier utländska placerares nettoköp av svenska aktier med ca . Detta utflöde hade minskat till ca . Detta kan tolkas som att svenska placerares diversifiering av sina portföljer, i riktning mot ett större inslag av utländska innehav, har fortsatt . , till skillnad innan, ökade utlänningars innehav av svenska statspapper. Svenska placerare har även fortsatt att sprida sina ränterisker genom att öka inslaget av utländska obligationer i sina portföljer . Det sammantagna valutaflödet från bytes- balans, kapitaltransfereringar, direkta investeringar och aktietransaktioner kan tolkas som en indikation på flöden av mer fundamental karaktär såsom varuproduktion, långsiktiga investeringar eller diversifieringstrender. Detta flöde var , vilket är en minskning från året innan. 3.3 Ränte- och valutakursantaganden Ränte- och valutaantagandena är baserade på den förväntade ekonomiska utvecklingen i och i omvärlden. Den svenska bilden kännetecknas av låg inflation, inflationsförväntningar som ligger i linje med prisstabilitetsmålet, bytesbalansöverskott och överskott i de offentliga finanserna. Tabell 3.2 Ränte- och valutakursantaganden Värde vid respektive års slut 1998 1999 2000 2001 2002 Reporänta 3,4 2,9 3,2 3,5 4,0 6-månaders ränta 3,5 3,2 3,5 3,8 4,2 5-årsränta 3,8 3,8 4,1 4,5 4,7 10-årsränta 4,2 4,4 4,5 4,7 5,0 10-årsdiff. Sv Ty 0,4 0,3 0,2 0,2 0,2 6-mån. DEM EURIBOR 3,3 3,1 3,5 3,8 4,0 TCW-index 130 121 119 118 118 Dollar i kronor 8,05 7,80 7,50 7,10 i kronor 9,50 8,80 8,70 8,70 8,70 Källor: och riksbank I ett medelfristigt perspektiv förväntas de korta och långa räntorna vara högre . Den successiva uppgången antas ske parallellt med att den svenska och internationella konjunkturen stärks. Ränteuppgången bedöms dock bli förhållandevis måttlig. Skälet till detta är bl.a. att inflationstakten framgent, både i och internationellt, förväntas bli relativt låg då penningpolitiken utformas för att uppnå prisstabilitet. antas den svenska tioårsräntan vara , medan den tyska antas vara . Detta innebär att ränteskillnaden mellan länderna då bedöms vara . Den svenska reporäntan sänktes till . I föreliggande kalkyl antas att inga ytterligare sänkningar av reporäntan sker. ECB antas sänka styrräntan till , främst på grund av den ekonomiska avmattningen och det låga inflationstrycket i euroområdet. De implicita terminsräntorna har sedan starten av valutaunionen konsekvent indikerat en förväntad lättnad i penningpolitiken i euroområdet.