prop · GM0339 · 1999-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1998/99:39 redogörelse för tillämpningen av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för tillämpningen av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll - . I skrivelsen konstateras att lagen har tillämpats en gång under den nu aktuella perioden. 1 Inledning I samband med införandet av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll ansågs att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar terroristbestämmelserna och reglerna om tvångs- åtgärder - - bör ske genom att regeringen lämnar en skrivelse till (prop. 1990/91:118 s.72, bet. 1990/91:JuU29 s. 32, rskr. 1990/91:298). Den senaste redogörelsen lämnades i regeringens skrivelse 1997/98:53 (bet. 1997/98:JuU16, rskr 1997/98:17). Regeringen lämnar nu en motsvarande redogörelse för tiden - . har som underlag för redogörelsen i en skrivelse till regeringen redogjort för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll . 2 Lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll Särskilda bestämmelser med syfte att bekämpa terrorism infördes i svensk lagstiftning genom lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund. Reglerna syftade till att göra det möjligt att hindra presumtiva terrorister från att komma in i eller stanna kvar i vårt land och att skapa utrymme för kontroll i de fall då de av asylrättsliga skäl ändå måste beredas en i landet. Bestämmelserna har ändrats . återfinns de i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Vid den nya lagens tillkomst konstaterades att särskilda bestämmelser alltjämt behövs som ger utrymme för att ur landet avlägsna sådana utlänningar som bedöms som farliga med hänsyn till risken för terrorhandlingar (prop. 1990/91:118 s. 30). Enligt lagen skall en utlänning kunna utvisas om det av hänsyn till rikets säkerhet eller vad som är känt om hans tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att han kommer att begå eller medverka till en brottslig gärning som innefattar våld, hot eller tvång för politiska syften. Bestämmelserna i utlänningslagen (1989:529) om avvisning och utvisning skall dock tillämpas i första hand. Det krävs inte att personen i fråga tillhör en viss organisation för att lagen skall kunna tillämpas. Utvisning kan tillämpas även vid brottslig gärning i en främmande stat. Detta gäller dock inte en gärning som har övervägande karaktär av politiskt brott. Den tidigare möjligheten att föreskriva om s.k. kommunarrest samt om byte av bostad och arbete har avskaffats. Om ett utvisningsbeslut inte kan verkställas på grund av att utlänningen t.ex. riskerar dödsstraff eller tortyr i det land till vilket han skall utvisas, skall regeringen förordna om inhibition av verkställigheten. Regeringen kan i sådant fall meddela bestämmelser om skyldighet för utlänningen att på vissa tider anmäla sig hos en polismyndighet, s.k. anmälningsplikt. Regeringen får även förordna att vissa särskilda bestämmelser rörande tvångsåtgärder i spaningssyfte, t.ex. husrannsakan och hemlig teleavlyssning, får tillämpas. Ett beslut om anmälningsplikt eller ett förordnande om befogenhet att tillämpa tvångsmedels- bestämmelserna är giltigt i högst . Efter giltighetstidens utgång skall frågan prövas av allmän domstol. 3 Den parlamentariska kontrollen Terroristbestämmelserna och reglerna om särskilda tvångsåtgärder fick vid sin tillkomst en begränsad giltighetstid vilket innebar en kontrollmöjlighet över regeringens och myndigheternas handlande. När terroristbestämmelserna permanentades uttalades att regeringen skulle lämna en skrivelse till med redovisning av terroristbestämmelsernas tillämpning (prop. 1975/76;18 s. 161). En motsvarande redovisning sker såvitt avser bestämmelserna i rätte- gångsbalken om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning. I samband med införandet av lagen om särskild utlänningskontroll ansågs, som nämnts ovan, att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar terroristbestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder även i fortsätt- ningen bör ske genom att regeringen lämnar en skrivelse till . Som framgår av betänkandet 1996/97:JuU13 har regeringen fattat beslut om direktiv för en parlamentarisk kommitté med uppgift att utreda frågan om en ny instans- och processordning vid tillämpning av utlännings- och medborgarskapslagstiftningen (dir. 1997:20). I kommitténs uppdrag ingår att utreda om det mot bakgrund av internationella förpliktelser finns behov av att ändra den gällande ordningen med regeringen som första och sista instans i ärenden enligt lagen om särskild utlänningskontroll. Kommittén är oförhindrad att föreslå att någon annan instans än regeringen skall fatta beslut eller att en ordning införs som innebär att regeringens beslut kan bli föremål för prövning i någon form. Kommittén skall särskilt beakta att de ofta känsliga säkerhets- och utrikespolitiska överväganden som kan bli aktuella i dessa ärenden tillgodoses i beslutsfattandet. Kommitténs arbete i denna del skall vara slutfört . 4 Redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll Lagen har tillämpats . I det ärendet upphävde regeringen ett tidigare meddelat beslut om utvisning med stöd av lagen. Som en jämförelse redovisas antalet fall där lagen har tillämpats. - 1991/1992 - lagen tillämpades - 1992/1993 - lagen tillämpades - 1993/1994 - lagen tillämpades inte - 1994/1995 - lagen tillämpades vid fem tillfällen - 1995/1996 - lagen tillämpades vid fyra tillfällen - 1996/1997 - lagen tillämpades inte Det kan därmed konstateras att lagen totalt har tillämpats ett femtontal gånger den varit i kraft. I redovisningen ingår också de ärenden där omprövning begärts av tidigare beslut. 5 Den internationella terrorismens utveckling Två svenska turister bortfördes tillsammans med en nyzeeländsk medborgare av rebeller i gränsområdet mellan , och . Kidnapparna tillhör enligt uppgift organisationen , bestående av hutuofficerare från den tidigare rwandiska armén med mål att störta tutsiregimen i . Kidnappningen är ovanlig såtillvida att förövarna inte framfört några krav. har inte lyckats att komma i kontakt med gärningsmännen trots stora ansträngningar. samarbetar och koordinerar det löpande arbetet med och står också i nära kontakt med andra regeringar, som har speciell kunskap om regionen. Ärendet har fortsatt hög prioritet. har annars varit förskonat från terroristdåd. Underåriga av kurdiskt ursprung, som mot vårdnadshavares vilja avvikit från ett sommarläger till träning utomlands i PKK:s regi, har varit föremål för polisens uppmärksamhet. I världen i övrigt har terrorismen fortsatt på ett sätt som visar att den alltmer är ett globalt fenomen. Den kan drabba när som helst och var som helst, något som visats genom terrordåden mot de amerikanska ambassaderna i och , långt från de konflikter vi vant oss vid att förknippa med terrorism. I ter sig bilden nu lite ljusare. På ser IRA:s vapenvila ut att hålla liksom den historiska långfredagsöverens- kommelsen . Det politiska ledarskapet på ömse sidor håller fast vid förhandlingsvägen, men till de ännu olösta frågorna hör överlämnadet av vapen och frisläppandet av fångar. Inställningen hos utbrytargrupper är en annan osäkerhetsfaktor illustrerad av terrordådet i . I förklarade baskiska ETA, efter många års våldskampanj, en ensidig vapenvila . Denna möttes med en del misstro med hänsyn till att tidigare motsvarande deklaration inte visat sig hålla, men har likväl lett till en försiktig förhoppning om att konflikten kan vara på väg in i en mindre militant fas. I har kampen mot PKK intensifierats på flera plan bl.a. militärt i de sydöstra delarna av landet. De i verksamma konkurrerande kurdiska rörelserna KDP (Barzani) och PUK (Talebani) har i en överenskommelse i gått med på att ingripa mot PKK i av dem behärskade områden och turkiska regeringen har under starkt tryck förmått att upphöra med att ge PKK-ledare en i landet. Gripandet av i har sedermera komplicerat förbindelserna mellan och sedan ansett att det finns hinder att utlämna honom. Icke-europeiska terroristgrupper har i huvudsakligen ägnat sig åt propagandaverksamhet och insamling av pengar. Nätverk av det algeriska har skadats genom ingripanden av polis och säker- hetstjänst i och . I ökar risken för nya terroristattacker från extrema grupper varje gång fredsprocessen gör framsteg. I har terror- dåden fortsatt, men på en något lägre nivå. I har den nya administrationen förklarat sig eftersträva förhandlingar med landets två gerillaorganisationer FARC och ELN liksom med andra stridande parter. Ett särskilt problem har varit de terrordåd som anses utgå från den numera i verksamme f.d. saudiarabiske medborgaren . Denne utfärdade via media i en egen s.k. fatwa av global inriktning mot och dess allierade. Terrordåden i , och kan vara förknippade med det nätverk av olika muslimska militanta extremiströrelser som bin Laden, i kraft också av sina finansiella resurser, kunnat etablera. Det internationella samarbetet mot terrorismen ledde till att en konvention mot terrorbombningar antogs i FN. Den undertecknades av . har för- handlingar förts om en konvention mot nukleär terrorism som i princip är klar förutom ett omtvistat förslag till undantag för reguljära militära förband. Det internationella normativa förhandlingsarbetet riktas nu alltmer in på ett franskt förslag till konvention ägnat att söka komma åt terrorismen genom att strypa finansieringen. Detta har diskuterats främst inom EU och G 7/8, men kommer även att börja behandlas inom FN. medverkar även i övrigt aktivt i det arbete som bedrivs inom främst EU för att bekämpa terrorismen, såväl inom ramen för samarbetet inom utrikes- och säkerhetspolitiken som inom samarbetet på de rättsliga och polisiära områdena. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse 1998/99:39 redogörelse för tillämpningen av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll