prop · GM03124 · 1999-01-01 00:00:00 — Kyrkofondsfastigheterna skall också ägas av trossamfundet och användas för kyrkliga ändamål. Som framgår av lagen om skall prästlönetillgångarna förvaltas av som självständiga förmögenheter. De så kallade kronoanslagen skall ägas av trossamfundet , olika organisatoriska delar av trossamfundet eller särskilda rättssubjekt som förvaltas av beroende på vilken typ av egendom det är fråga om. Ersättningsfrågor Om någon som före relationsändringen var ägare till eller hade särskild rätt till kyrklig egendom lider förlust genom att egendomen överförs till , en församling eller en kyrklig samfällighet, så skall staten utge ersättning för skadan. 3 Begravningsverksamheten, kulturminnena, personalen, avgiftsbetalningen, m.m. Propositionen Staten och trossamfunden begravningsverksamheten, kulturminnena, personalen, avgiftsbetalningen, m.m. (prop. 1998/99:38) beslutades och är den tredje i stat kyrkareformen. har i allt väsentligt beslutat i enlighet med regeringens förslag (bet. 1998/99:KU18 och rskr. 1998/99:00). Reformen är i huvudsak avsedd att träda i kraft . I korthet är förslagen följande. Begravningsverksamheten församlingar skall fortsätta att vara huvudmän för den helt övervägande delen av begravningsverksamheten. De skall också fortsättningsvis tillhandahålla särskilda gravplatser för dem som inte tillhör något kristet trossamfund. Verksamheten skall finansieras genom en inkomstrelaterad begravningsavgift som betalas av alla som är folkbokförda i landet. När en församling är huvudman för begravningsverksamheten skall Kammarkollegiet fastställa begravnings- avgiften för dem som inte tillhör . Begravningsavgiften skall täcka ett antal tjänster som kostnadsfritt skall tillhandahållas ett dödsbo. Länsstyrelserna skall ha fortsatt tillsyn över begravnings- verksamheten och utse särskilda ombud för dem som inte tillhör . De kyrkliga kulturminnena skall få viss ersättning av staten för vård och underhåll av de kyrkliga kulturminnena, s.k. kyrkoantikvarisk ersättning. Denna ersättning avser kostnader som uppkommer på grund av kulturhistoriska hänsynstaganden. Den statliga ersättningen utgår med och stiger sedan successivt i olika steg till . Efter tioårsperiodens utgång skall ersättningens storlek övervägas efter särskilda överläggningar mellan staten och . Fördelningen av den kyrkoantikvariska ersättningen skall ske genom . Besluten om fördelning skall föregås av samråd med myndigheterna inom kulturmiljöområdet. Inför reformens ikraftträdande skall det träffas en överenskommelse mellan staten och i frågor som rör de kulturhistoriska värdena inom . Offentlighet och insyn samt de kyrkliga arkiven Den offentligrättsligt reglerade handlingsoffentligheten inom skall avse handlingar som rör begravningsverksamheten samt fördelningen och användningen av den kyrkoantikvariska ersättningen. Allmänna handlingar, som före relationsändringen har kommit in till eller upprättats hos antingen myndigheter med uppgifter som hänför sig till verksamhet eller kyrkans beslutande församlingar, skall efter beslut av regeringen kunna förvaras hos efter reformens ikraftträdande utan att därigenom upphöra att vara allmänna. personal Anställningsavtalen för alla offentliganställda inom går vid relationsändringen automatiskt över till det registrerade trossamfundet eller dess organisatoriska delar. Personalen tar med sig sina rättigheter och skyldigheter till den nya arbetsgivaren. Den arbetstagare som inte vill att anställningsavtalet går över skall anmäla det till sin gamla arbetsgivare och anställningen anses då upphöra vid ikraftträdandet av reformen. Övergången av rättigheter och skyldigheter omfattar också pensionsåtagandena. Det stift, den församling eller den kyrkliga samfällighet som anställningsavtalet övergår till svarar för de pensionsåtaganden som gäller för de anställda för relationsändringen. Pensionsåtagandena skall fonderas . Kapital för att trygga pensionsåtagandena för präster och biskopar avskiljs ur kyrkofonden. Ur kyrkofonden avskiljs dessutom för att underlätta ett samlat tryggande av pensionsfordringarna för övrig personal. Till dess fondering skett skall åtagandena kreditförsäkras. svarar solidariskt med sina organisatoriska delar för de pensionsåtaganden som inte är möjliga att kreditförsäkra. Beskattning av trossamfunden , däribland och dess organisatoriska delar, likställs i skattehänseende med allmännyttiga ideella föreningar vilket innebär att de blir begränsat skattskyldiga. De s.k. prästlönetillgångarna skall vara befriade från inkomstskatt , 2000 2009. De normala skattereglerna skall efter övergångsperioden gälla även för . För tiden därefter skall beskattningen ses över med utgångspunkt i principbeslutet om stat kyrkareformen. Den lagtekniska utformningen innebär i sig inte något ställningstagande till vilka regler som skall gälla . En förlängning av undantaget förutsätter dock ett nytt riksdagsbeslut om förlängning eller modifiering av övergångsregeln. Den egendoms- överföring som har direkt samband med relationsändringen eller med registrering som trossamfund bör vara befriad från stämpelskatt. Statlig medverkan vid avgiftsbetalning m.m. Avgift till trossamfund som tas ut med statlig hjälp beräknas på den kommunalt beskattningsbara förvärvsinkomsten och behandlas i hanteringshänseende som en skatt. Förskott på avgiftsmedlen betalas ut till trossamfundet under inkomståret och slutavräkning görs när det slutliga avgiftsunderlaget är känt. Rättsinstituten stadgad åborätt och landgille avvecklas. Ekonomiska effekter Reformen får positiva ekonomiska effekter för främst genom att nuvarande ekonomiska regleringar mellan staten och kyrko- kommunerna faller bort (inklusive utgående skatteadministrations- ersättning) och genom att staten börjar betala kyrkoantikvarisk ersättning. Regeringen anser att kyrkan bör utnyttja det utrymme som reformen skapar till en sänkning av kyrkoavgiften. Efter den tioåriga övergångsperioden förutsätts de med finansieringen av reformen sammanhängande frågorna på nytt övervägas efter särskilda överläggningar med . Sammanfattning av departementspromemorian Statens stöd till andra trossamfund än (Ds 1999:12) Arbetsgruppen har haft till uppgift att bereda frågorna om det framtida statliga stödet till trossamfunden och lägga fram förslag om inriktning, kriterier, administration och organisation av detta stöd. Nuvarande stöd Direkt statligt stöd till trossamfund infördes i syfte att öka förutsättningarna för ekonomiskt svaga församlingar att hålla lokaler samt erbjuda religiös service i form av gudstjänst, själavård och liknande. Stödet lämnas enligt förordningen (1989:271) om statsbidrag till andra trossamfund än för religiös verksamhet, lokaler till religiös verksamhet och för teologiska seminarier m.m. Bidrag kan endast lämnas till de samfund som finns angivna i förordningen. Det är regeringen som beslutar vilka trossamfund som skall komma i fråga för statligt stöd. Bidraget fördelas av en statlig myndighet, till trossamfund (SST), som är administrativt knuten till Frikyrkosamråd. Det aktuella anslaget på statsbudgeten K 1 Stöd till trossamfund inom utgiftsområde 17, Kultur, medier, trossamfund och fritid uppgick till sammanlagt . Det framtida stödet till trossamfunden Motiv för stöd Arbetsgruppen finner flera motiv till att staten skall stödja trossamfund. Trossamfunden är generellt sett samhällsnyttiga organisationer som medverkar i den ständigt pågående normbildningsprocess som är nödvändig för att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som vårt samhälle vilar på. Av principbeslutet om ändrade relationer mellan staten och framgår att staten bör erbjuda kostnadsfri avgiftshjälp och att staten av likställighetsskäl bör stödja de andra trossamfunden. Enligt regeringsformen är det en uppgift för det allmänna att främja bl.a. religiösa minoriteters möjligheter att behålla och utveckla ett eget samfundsliv. Övergripande mål för stödet Målet för stödet skall enligt förslagen från arbetsgruppen vara att öka förutsättningarna för trossamfunden att bedriva en aktiv och långsiktigt inriktad religiös verksamhet i form av gudstjänst, själavård, undervisning och omsorg. Även andra verksamheter och projekt som trossamfunden bedriver och som svarar mot angelägna samhällsbehov får ges stöd. Förutsättningar för stöd Arbetsgruppen föreslår att en särskild lag stiftas med föreskrifter om stöd till trossamfund. I lagen anges de grundläggande principer enligt vilka stödfrågor skall prövas. Stöd får endast lämnas till trossamfund som 1. bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på, och 2. är stabilt och har egen livskraft. Beslut om stöd Arbetsgruppens förslag är att regeringen liksom bestämmer vilka trossamfund som kan få statsbidrag. Vidare föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om fördelning av statsbidrag. Utformning av stödet Stödet till trossamfunden skall enligt arbetsgruppen vara utformat så att trossamfunden kan bedriva sin verksamhet med kontinuitet och långsiktighet. Större delen av stödet ges i form av organisationsbidrag. För sådana verksamheter som trossamfunden bedriver och som staten har ett särskilt intresse att stödja, t.ex. den ekumeniska Sjukhuskyrkan, skall stödet utformas som verksamhetsbidrag. Projektbidrag ges främst i form av etableringsbidrag och lokalbidrag. Stödets fördelning Arbetsgruppen föreslår att till trossamfund (SST) fortsätter att fördela det statliga stödet till trossamfunden , men ombildas till en reguljär statlig nämndmyndighet. Nämnden görs mindre än och får statliga regler för ekonomi- och personaladministration. Verksamheten revideras av (). ges i uppdrag att omförhandla kanslipersonalens kollektivavtal. Till nämnden knyts ett råd för dryftande av gemensamma frågor i vilket alla bidragsberättigade trossamfund är representerade. Ett särskilt forum knutet till inrättas med uppgift att vara kontaktorgan för diskussion av övergripande gemensamma frågor av intresse för både staten och trossamfunden. Stödets storlek Av statsfinansiella skäl lägger arbetsgruppen inte fram några förslag om en ökning av anslaget på statsbudgeten K 1 Stöd till trossamfund inom utgiftsområdet 17, Kultur, medier, trossamfund och fritid. I stället föreslår arbetsgruppen att trossamfunden ges en prioriterad ställning i fråga om stödformerna individuellt anställningsstöd och arbetsplatsintroduktion under anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder inom utgiftsområdet 14, Arbetsmarknad och arbetsliv. Vidare föreslås ett nära samarbete mellan AMS och SST för att informera om förutsättningarna för att församlingarna skall få del av stödet och att väcka församlingarnas intresse för att vidta åtgärder som berättigar till stöd. De nordiska lutherska kyrkorna får statligt stöd på samma sätt som andra trossamfund, om förutsättningarna härför föreligger. Redovisning och kontroll Enligt arbetsgruppens förslag skall de trossamfund och församlingar som tar emot bidrag lämna SST de redovisningshandlingar, verksamhetsberättelser samt andra uppgifter som SST bestämmer. SST får besluta att beviljat bidrag inte skall betalas ut, om det kan antas att bidraget har beviljats på grund av felaktiga uppgifter. SST får besluta att bidrag skall betalas tillbaka, om det har beviljats på grund av felaktiga uppgifter, om bidraget inte används för det ändamål det beviljats för eller om trossamfundet eller församlingen inte lämnar sådana redovisningshandlingar, verksamhetsberättelser samt andra uppgifter som SST bestämmer. Statliga myndigheter som beslutar om speciella bidrag till ett trossamfund eller en församling bör underrätta SST om beslutet. Statlig hjälp med att ta in avgift till trossamfund Kostnaderna för avgiftshjälpen Arbetsgruppen bedömer att statens årliga kostnader för att ta in avgifter till trossamfund kan beräknas till per person som omfattas av den statliga hjälpen. För varje samfund som ansluts tillkommer det dessutom en förberedelsekostnad för staten som kan beräknas till per samfund. Avräkning mot organisationsbidrag Arbetsgruppen föreslår att vid fördelning av statsbidrag skall beaktas om trossamfundet får statlig hjälp med att bestämma, debitera, redovisa och ta in avgifter. Kostnaderna för avgiftshjälpen bör räknas av från trossamfundets organisationsbidrag i förhållande till det antal betjänade som omfattas av hjälpen. Vilka omfattas av avgiftshjälpen? Arbetsgruppen gör bedömningen att avgiftshjälpen omfattar såväl medlemmar som betjänade. Förutsättningar för avgiftshjälp I lagen (1998:1593) om trossamfund införs enligt arbetsgruppens förslag bestämmelser om vem som beslutar om avgiftshjälp och om förutsättningarna för hjälpen. Regeringen beslutar om ett annat registrerat trossamfund än skall få avgiftshjälp och om hjälpen skall upphöra. Motsvarande bestämmelser i den föreslagna lagen om avgift till registrerat trossamfund föreslås upphävd. Avgiftshjälp får endast lämnas till trossamfund som 1. bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på, och 2. är stabilt och har en egen livskraft. Ekonomiska konsekvenser av förslagen Arbetsgruppen bedömer att förslagen inte medför någon ökad belastning på statsbudgeten. Inte heller bör de organisatoriska förslag som läggs fram innebära någon höjning av kostnadsnivån för hanteringen av det statliga stödet till trossamfunden jämfört med dagsläget. Ikraftträdande Samtliga förslag avses träda i kraft . För bidrag som beviljats före denna dag föreslås att äldre regler skall tillämpas. Remissinstanser Statens stöd till andra trossamfund än (Ds 1999:12) 1. Hovrätten för 3. Kammarrätten i 4. till trossamfund 15. akademikers centralorganisation 19. Anglikanska kyrkan 24. Bibeltrogna vänner 25. Estniska evangelisk-lutherska kyrkan 26. Lettiska evangelisk-lutherska kyrkan 27. Förenade islamiska församlingar i 30. Islamiska kulturcenterunionen i 31. muslimska förbund 32. Judiska församlingarna i 33. Nybygget - samverkan 35. Armenisk-apostoliska kyrkan 36. Bulgarisk-ortodoxa kyrkan 37. Estnisk-ortodoxa kyrkan 38. Etiopisk-ortodoxa kyrkan 39. Finska ortodoxa församlingen i 40. Grekisk-ortodoxa metropolitdömet 41. Koptisk-ortodoxa kyrkan 42. Makedonisk-ortodoxa kyrkan 43. Rumänsk-ortodoxa kyrkan 44. ortodoxa kyrka (Ryska kyrkan) 45. Serbisk-ortodoxa kyrkan 46. Svenska ortodoxa prosteriet 47. Syrisk-ortodoxa ärkestiftet i och övriga 48. Syrisk-ortodoxa patriarkaliska ställföreträdarskapet i 49. Österns apostoliska katolska assyriska kyrka 50. katolska stift 53. Ungerska protestanters kyrkosamfund i 57. Norska i 59. Danska kyrkan i 60. Sammanfattning av departementspromemorian Trossamfunden och totalförsvaret (Ds 1999:4) Utgångspunkter församlingar och kyrkliga samfälligheter, de kyrkliga kommunerna, omfattas av åtskilliga författningar på försvarsområdet. Detsamma gäller de kyrkliga myndigheterna. Bland annat föreligger en skyldighet att vidta de beredskapsförberedelser som behövs för att verksamheten skall fungera under de svåra förhållanden som kan råda under krig. Någon motsvarande skyldighet finns inte i fråga om andra trossamfund än . , som är en statlig myndighet under kyrkomötet, har ansvar för att leda och samordna den kyrkliga beredskapen i enlighet med vad som avtalas med kyrkliga kommuner och andra trossamfund. För den närmare hanteringen av trossamfundens beredskapsfrågor har centralstyrelsen inrättat ett samverkans- och beredningsorgan, Trossamfundens beredskapsråd. kommer relationerna mellan staten och att ändras. Relationsändringen innebär bl.a. att församlingarnas och de kyrkliga samfälligheternas kommunstatus upphör och att även i övrigt lämnar det allmänna. Ett syfte med stat kyrkareformen är att uppnå ökad likställighet mellan olika trossamfund. Reformen skall också leda till att i största möjliga utsträckning själv skall få reglera sina egna angelägenheter. De ändrade relationerna mellan staten och får till följd att de formella förutsättningarna ändras när det gäller trossamfundens medverkan inom totalförsvaret . Det finns dock inte skäl att anta att relationsändringen i sig kommer att medföra någon förändring i fråga om den verksamhet som trossamfunden bedriver. De förslag som arbetsgruppen lämnar är avsedda att träda i kraft , dvs. som relationerna mellan staten och ändras. Förslag i fråga om trossamfundens medverkan inom totalförsvaret Totalförsvarets behov av trossamfundens medverkan och övriga trossamfund utgör genom sina kunskaper och sin kompetens en värdefull resurs för landet. De engagerar sammantaget en stor del av befolkningen och har en bred förankring i samhället. Deras verksamhet kan utgöra ett komplement och i vissa fall ett alternativ till den verksamhet som bedrivs av andra organ staten, kommuner och landsting samt organisationer och företag. Det är angeläget att trossamfundens kunnande och insatser uppmärksammas och tas till vara inom totalförsvaret även . Särskilt betydelsefulla områden är begravningsverksamheten och den andliga vården (själavård och krishantering). Trossamfunden gör dock även på andra områden betydande insatser som i olika avseenden är värdefulla för samhället i fredstid likaväl som vid kris och under krig. Offentligrättslig reglering av trossamfundens beredskaps- förberedelser skyldighet att vidta beredskapsförberedelser i fråga om begravningsverksamheten och förvaltningen av de kyrkliga kultur- minnena skall vara offentligrättsligt reglerad efter relationsändringen. När det gäller trossamfundens verksamhet i övrigt skall frågor om beredskapsplanering inte regleras offentligrättsligt. Det är en ange- lägenhet för de enskilda trossamfunden att avgöra i vilken utsträckning som de skall vidta förberedelser för att kunna fullgöra sina uppgifter även under höjd beredskap. Ledning och samordning av trossamfundens medverkan inom totalförsvaret Civilt försvar, i vilket trossamfundens verksamhet ingår, omfattar hela samhället och utförs av ett stort antal aktörer med olika inriktning och verksamhet. En förutsättning för att det skall vara möjligt att agera samlat och effektivt i en kris- eller krigssituation är att de beredskapsförberedelser och åtgärder som vidtas av olika organ, inklusive trossamfunden, samordnas och så långt som är möjligt får en enhetlig inriktning. Det är nödvändigt att det, såväl vid fredstida förberedelser som vid kriser och under krig, finns ett väl fungerande och flexibelt system för ledning och samordning på samtliga nivåer inom totalförsvarsorganisationen. Det är framför allt på den lokala nivån som det krävs faktiska insatser under höjd beredskap. Enligt gällande bestämmelser har kommunen att verka för att beredskapsförberedelserna för den civila verksamhet som bedrivs inom kommunen av olika aktörer får en enhetlig inriktning och att samordning sker. Ett motsvarande ansvar föreligger i fråga om den civila verksamheten under höjd beredskap. Relationsändringen skall inte medföra några förändringar vad gäller kommunens sammanhållande roll i fråga om verksamheten på lokal nivå. På den regionala nivån har och civilbefälhavaren ett sammanhållande ansvar när det gäller den civila verksamhet som bedrivs inom länet respektive civilområdet. De ändrade relationerna mellan staten och skall inte innebära någon förändring i fråga om detta ansvar. När det gäller den centrala nivån skall ansvaret för att leda och samordna trossamfundens medverkan inom det civila försvaret efter relationsändringen ligga på (). ÖCB skall leda och samordna trossamfundens medverkan i enlighet med vad ÖCB överenskommer med och andra trossamfund. Ett särskilt råd för trossamfundens beredskapsfrågor skall knytas till ÖCB. Rådet skall bestå av ÖCB:s generaldirektör som ordförande samt sex andra ledamöter. För varje ledamot skall det finnas en ersättare. Ledamöterna och ersättarna utses av ÖCB för en bestämd tid. Rådet skall vara ett rådgivande samverkans- och beredningsorgan i frågor som rör trossamfundens medverkan inom totalförsvaret. Det skall vara ett forum för kontinuerliga kontakter i övergripande frågor och för utbyte av kunskap och erfarenheter. Rådet skall vidare bistå ÖCB med upplysningar och synpunkter som är av betydelse för beredningen och planeringen av verksamheten på området. Övriga förslag De ändrade relationerna mellan staten och leder till att det behöver göras ändringar i ett antal lagar inom totalförsvarsområdet. Detta är en följd av bl.a. att församlingarnas och de kyrkliga sam- fälligheternas kommunstatus upphör och att även i övrigt lämnar det allmänna. Arbetsgruppen lämnar förslag till ändringar i bl.a. lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltnings- myndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m., lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap, lagen (1994:1720) om civilt försvar, lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m., säkerhetsskyddslage Remissinstanser Trossamfunden och totalförsvaret, Ds 1999:4 1. ombudsmän () 2. Hovrätten över och 3. Kammarrätten i 4. Civilbefälhavaren i Mellersta civilområdet 11. till trossamfund 17. Stiftssamfälligheten i stift 20. Stiftssamfälligheten i 21. Stiftssamfälligheten i 22. kyrkliga samfällighet 23. kyrkliga samfällighet 24. och Hylletofta församlingars kyrkliga samfällighet 25. Svenska röda korset 35. kristna råd 36. Ortodoxa och österländska kyrkors ekumeniska råd (OÖKER) 38. Judiska församlingarnas centralråd 40. katolska stift (i ) 41. Remissinstanser promemorian Följdändringar i anledning av stat kyrkareformen 1. Hovrätten för Nedre 4. Kammarrätten i 5. till trossamfund 13. akademikers centralorganisation 17. Remissinstanser som beretts tillfälle att yttra sig över SOU 1997:41 1. Hovrätten för 6. Kammarrätten i 7. Kammarrätten i 8. Statens löne- och pensionsverk 16. och statens historiska museer 19. Nämnden för mission 34. Nämnden för i utlandet 35. Ärkebiskopen efter hörande av övriga biskopar 37. till trossamfund 52. akademikers centralorganisation 58. kristna råd 63. Anglikanska kyrkan 65. Bibeltrogna vänner 66. Estniska evangelisk-lutherska kyrkan 67. Förenade islamiska församlingar i 70. Islamiska kulturcenterunionen i 71. muslimska förbund 72. Judiska församlingarna i 73. Nybygget - samverkan 75. Armenisk-apostoliska kyrkan 76. Bulgarisk-ortodoxa kyrkan 77. Estnisk-ortodoxa kyrkan 78. Etiopisk-ortodoxa kyrkan 79. Finska ortodoxa församlingen i 80. Grekisk-ortodoxa metropolitdömet 81. Koptisk-ortodoxa kyrkan 82. Makedonsk-ortodoxa kyrkan 83. Rumänsk-ortodoxa kyrkan 84. ortodoxa kyrka (Ryska kyrkan) 85. Serbisk-ortodoxa kyrkan 86. Svenska ortodoxa prosteriet 87. Syrisk-ortodoxa ärkestiftet i och övriga 88. Syrisk-ortodoxa ställföreträdarskapet i 89. Österns apostoliska katolska assyriska kyrka 90. katolska stift 93. Ungerska protestantiska församlingen i 97. pastoralinstitut i 98. pastoralinstitut i 99. Kvinnor i 104. kyrkogårdschefers förening 106. kyrkokamerala förening 108. Vidare har samtliga kyrkokommuner beretts tillfälle att yttra sig. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden, , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1998/99:124 Staten och trossamfunden stöd, medverkan inom totalförsvaret, m.m. Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG- regler Lag om stöd till trossamfund 4 § Lag om ändring i lagen (1999:000) om avgift till registrerat trossamfund 5 § Omslag: : Glasfönster för sakristian i i 1996. Konstnär: , . Motiv: Rytmer i de vertikala och diagonala linjerna markerar den uppåtriktade rörelsen i allt levandes strävan mot ljus, kraft och insikt. Utfört av i . 1 Senaste lydelse av 60 § 1991:484. 2 Senaste lydelse 1984:1054. 3 Senaste lydelse 1993:1515. 1 Lagen omtryckt 1973:437. Senaste lydelse av lagens rubrik 1977:191. 2 Senaste lydelse 1999:000. 3 Senaste lydelse 1999:000. 1 Senaste lydelse 1994:436.