prop · GM03114 · 1999-01-01 00:00:00 — Om ett statligt byggnadsminne har övergått till att bli byggnads- minne enligt detta kapitel, skall utfärda förklaring om detta. skall för anteck- ning i fastighetsboken ofördröjligen underrätta inskrivningsmyndigheten 1. då fråga väckts eller tagits upp om att en byggnad skall förklaras för byggnadsminne eller förklaring utfärdats enligt 7 §, 2. då förordnande enligt 6 § första stycket meddelats eller upp- hävts, Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3. då beslut om byggnadsmin- nesförklaring vunnit laga kraft eller hävts, eller 4. då ansökan om byggnads- minnesförklaring avslagits. f.d. 9 § 7 § , länssty- relsen eller den som arbetar på läns- styrelsens uppdrag har rätt att få till- träde till byggnader med tillhörande markområde samt att där vidta de åtgärder och undersökningar som behövs för lagens tillämpning. , eller den som arbetar på uppdrag har rätt att få tillträde till byggnader, anläggningar och områden som berörs av byggnadsminnes- eller kulturreservatsförklaring samt att där vidta de åtgärder och undersökningar som behövs för la- gens tillämpning. Bestämmelser om ersättning och inlösen Ersättning och inlösen f.d. 10 § 8 § Ägare och innehavare av särskild rätt till fastighet har rätt till ersättning av staten om skyddsföreskrifter 1. utgör hinder för rivning av en byggnad och skadan därav är bety- dande i förhållande till värdet av be- rörd del av fastigheten, eller 2. på annat sätt innebär att pågå- ende markanvändning avsevärt för- svåras inom berörd del av fastighe- ten. Ägare och innehavare av särskild rätt till fastighet har rätt till ersättning av staten om skyddbestämmelser 1. utgör hinder för rivning av en byggnad och skadan därav är bety- dande i förhållande till värdet av be- rörd del av fastigheten, eller 2. på annat sätt innebär att pågå- ende markanvändning avsevärt för- svåras inom berörd del av fastighe- ten. Ersättning enligt första stycket får, om det är lämpligt, utgå med årliga belopp med rätt för sakägaren eller staten att erhålla omprövning vid ändrade förhållanden. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Medför skyddsföreskrifter att synnerligt men uppkommer vid an- vändningen av fastigheten, är staten skyldig att lösa fastigheten om äga- ren begär det. Medför skyddsbestämmelser att synnerligt men uppkommer vid an- vändningen av fastigheten, är staten skyldig att lösa fastigheten om äga- ren begär det. Bestämmelserna enligt första stycket tillämpas också då meddelat förbud enligt 5 §. Ersättning som därvid utgår skall, om det finns skäl, avräknas mot ersättning som sedermera kan komma att utgå med stöd av denna paragraf. Vid tillämpningen av första och tredje styckena skall, utan hinder av föreskrifterna om förlust av talan eller rätt till ersättning eller inlösen i 11 och 20 §§ eller 15 kap. 4 § (1987:10), även beaktas andra beslut om skyddsföreskrifter samt beslut som avses i 14 kap. 8 § första stycket 2 och 3 , under förutsättning att besluten meddelats före det senaste beslutet om skyddsföreskrifter. Vid tillämpningen av första och tredje styckena skall även beaktas andra beslut om skyddsbestämmelser samt beslut som avses i 14 kap. 8 § första stycket 2 och 3 (1987:10), 5, 8, 9, 11 och 19 §§ naturvårdslagen (1964:822), förbud enligt 20 § andra stycket och 21 § andra stycket samma lag och beslut enligt 18 § skogsvårdslagen (1979:429) och 19 kap. 2 § vattenlagen (1983:291), under förutsättning att besluten meddelats före det senaste beslutet om skyddsbestämmelser. Dessutom skall beaktas sådan inverkan av hänsynstaganden enligt 30 § skogsvårdslagen som i särskilda fall har inträtt . Har talan eller rätt till ersättning eller inlösen med anledning av angivna beslut förlorats på grund av bestämmelserna i 9 § eller motsvarande bestämmelser i , naturvårdslagen, skogsvårdslagen eller vattenlagen, utgör detta förhållande inte något hinder mot att beslutet beaktas. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse f.d. 11 § 9 § Har fråga väckts om att en bygg- nad skall förklaras för byggnads- minne, får förelägga den som vill göra anspråk på ersätt- ning eller inlösen att , från det han fått del av föreläggandet, anmäla detta till . Ett sådant föreläg- gande skall åtföljas av uppgift om de skyddsföreskrifter som avses bli utfärdade. Den som inte anmäler sina anspråk inom den utsatta tiden har förlorat sin rätt till ersättning eller inlösen. Innan beslut fattas om bygg- nadsminnes- eller kulturreservats- förklaring, får före- lägga den som vill göra anspråk på ersättning eller inlösen att , från det han fått del av föreläggandet, anmäla detta till . Ett sådant föreläggande skall åtföljas av uppgift om de skyddsbestämmelser som avses bli utfärdade. Den som inte anmäler sina anspråk inom den utsatta tiden har förlorat sin rätt till ersättning eller inlösen. beslutar om ersättning och inlösen. Avtal mellan staten och en sakägare eller vad de uppenbarligen har förut- satt skall gälla mellan dem i fråga om ersättning eller inlösen skall även gälla för den som senare förvärvar sakägarens rätt. Ändring och hävande Ändring och hävande f.d. 14 § 12 § Om det finns särskilda skäl, får lämna tillstånd till att ett byggnadsminne ändras i strid mot skyddsföreskrifterna. Om det finns särskilda skäl, får lämna tillstånd till att ett byggnadsminne eller kulturreservat ändras i strid mot skyddsbestämmelserna. får ställa de villkor för tillståndet som är skäliga med hänsyn till de förhållanden som för- anleder ändringen. Villkoren får avse hur ändringen skall utföras samt den dokumentation som be- hövs. får ställa de villkor för tillståndet som är skäliga med hänsyn till de förhållanden som för- anleder ändringen. Villkoren får avse hur ändringen skall utföras samt den dokumentation som behövs. Utseende och beskaffenhet före ändringen skall alltid dokumenteras, om det inte är uppenbart onödigt. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse f.d. 15 § 13 § Om bibehållandet av ett bygg- nadsminne medför hinder, olägenhet eller kostnad som inte står i rimligt förhållande till dess betydelse, får jämka skyddsföreskrifterna eller häva byggnadsminnesförklaringen. får också häva en byggnadsminnesförklaring som framstår såsom ändamålslös. Om ett byggnadsminne eller kul- turreservat medför hinder, olägenhet eller kostnad som inte står i rimligt förhållande till dess betydelse, får jämka skyddsbestämmelserna eller häva förklaringen. får också häva en förklaring som framstår såsom ändamålslös. Regeringen får häva en bygg- nadsminnesförklaring eller jämka skyddsföreskrifter, om regeringen ger tillstånd till expropriation som rör byggnaden eller kringliggande område och byggnadsminnesförkla- ringen eller skyddsföreskrifterna inte kan bestå utan olägenhet för ex- propriationsändamålet. Regeringen får häva en förklaring eller jämka skyddsbestämmelser, om regeringen ger tillstånd till expropriation som rör ett byggnadsminne eller kulturreservat och skyddsbe- stämmelserna inte kan bestå utan olägenhet för expropriationsändamålet. Vid beslut om att häva en bygg- nadsminnesförklaring eller att jämka skyddsföreskrifter får eller regeringen förordna att den som begär hävandet eller jämkningen skall bekosta särskild dokumentation av byggnaden, om det är skäligt. Vid beslut om att häva en förkla- ring eller att jämka skyddsbestäm- melser får eller rege- ringen förordna att den som begär hävandet eller jämkningen skall be- kosta särskild dokumentation, om det är skäligt. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Ansvarsbestämmelser m.m. Anmälningsplikt för byggnader, anläggningar och områden f.d. 16 § 14 § Om ägaren till ett byggnadsminne försummar det som åligger honom enligt skyddsföreskrifterna, får förelägga honom att inom viss skälig tid vidta nödvän- diga åtgärder. Föreläggandet får inte omfatta åtgärder som med hänsyn till byggnadens användning och omständigheter i övrigt är oskäligt betungande. Om föreläggandet inte följs, får utföra åtgärderna på ägarens bekostnad. Utan att fråga uppkommit om byggnadsminnes- eller kulturreser- vatsförklaring får be- sluta om anmälningsplikt enligt 4 § första stycket för byggnader, an- läggningar, områden och landskapsavsnitt av kulturhistoriskt värde, om staten betalar bidrag till bevarande av kulturhistoriska värden eller på annat sätt har medverkat till att säkerställa kulturhistoriska värden. f.d. 17 § 15 § Om ett byggnadsminne har än- drats i strid mot meddelade skydds- föreskrifter, får före- lägga ägaren att återställa ändringen om det är möjligt. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. får i fråga om byggnadsminne eller kulturreservat hos kronofogdemyndigheten begära särskild handräckning enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläg- gande och handräckning för att 1. avbryta pågående förstörelse, 2. säkerställa vård- eller under- hållsskyldighet enligt skyddsbe- stämmelserna, 3. återställa ändringar som skett i strid med skyddsbestämmelserna, eller 4. i övrigt säkerställa efterlevna- den av bestämmelser enligt detta kapitel. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse får meddela särskild handräckning för att avbryta pågående förstörelse av ett byggnadsminne eller för att åter- ställa det. Även i annat fall får handräckning beslutas, om det behövs för att bestämmelse i detta kapitel skall efterlevas. I fall som avses i första stycket får i stället för att be- gära särskild handräckning förelägga den som är ansvarig att vidta rättelse eller avbryta pågående åtgärder. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. Har ett beslut om föreläggande meddelats någon i egenskap av ägare till viss fastighet och övergår fastigheten till ny ägare gäller föreläggandet i stället mot denne. Har i föreläggandet utsatts löpande vite enligt lagen (1985:206) om viten, och har fastigheten övergått genom köp, byte eller gåva, gäller vitet mot den nye ägaren räknat från tidpunkten för äganderättsövergången under förutsättning att anteckning om vitesföreläggandet enligt fjärde stycket gjorts . Löpande vite som avser får tas ut endast av den som var ägare vid periodens början. Annat vite gäller inte mot den nye ägaren, men får sättas ut mot denne. Beslut om föreläggande eller om återkallat föreläggande skall genast tillställas inskrivningsmyndigheten för anteckning i inskrivningsregis- tret. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse f.d. 18 § 16 § Till böter döms den som 1. i strid mot meddelade skydds- föreskrifter river eller på annat sätt förstör ett byggnadsminne eller än- drar det utan tillstånd enligt 14 § eller utan iakttagande av villkor för sådant tillstånd eller 2. bryter mot förbud som med- delats enligt 5 § eller förordnande enligt 6 § första stycket eller vidtar ågärder i strid mot bestämmelserna i 6 § andra stycket. Till böter döms den som 1. i fråga om ett byggnadsminne eller kulturreservat i strid mot skyddsbestämmelserna helt eller delvis river, på annat sätt förstör eller utan tillstånd ändrar vad som omfattas av bestämmelserna eller inte iakttar villkor som meddelats i ett tillstånd till ändring enligt 12 §, 2. vidtar åtgärder i strid med förbud enligt 4 § eller 5 §. Den som inte efterkommer ett vitesföreläggande eller ett vitesför- bud döms inte till straff för det som omfattas av föreläggandet eller för- budet. Den som inte efterkommer ett vitesförläggande enligt 15 § döms inte till straff för det som omfattas av föreläggandet. f.d. 19 §6 17 § Beslut av överkla- gas hos allmän förvaltningsdomstol när det gäller 1. byggnadsminnesförklaring enligt 1 §, 2. skyddsföreskrifter enligt 2 §, Beslut av i ärenden om byggnadsminnes- eller kulturre- servatsförklaring enligt 2 § och om skyddsbestämmelser som meddelas i samband med förklaringen överkla- gas hos regeringen. 3. förbud mot åtgärder enligt 5 §, 4. anmälningsplikt enligt 6 §, 5. deposition enligt 12 § första stycket, 6. tillstånd eller villkor för till- stånd enligt 14 §, 7. jämkning av skyddsföreskrifter eller hävande av byggnadsmin- nesförklaring enligt 15 § första stycket, Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8. dokumentation enligt 15 § tredje stycket, 9. föreläggande enligt 16 § eller 10. föreläggande enligt 17 § första stycket. beslut att inte förklara en byggnad för byggnads- minne får överklagas endast av . beslut att inte ut- färda en byggnadsminnes- eller kul- turreservatsförklaring får överklagas endast av . Beslut i övrigt enligt detta kapitel överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, utom i fall som anges i 18 §. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. f.d. 20 § 18 § beslut om ersättning och inlösen får inte överklagas. Den som är missnöjd med ett sådant beslut får väcka talan mot staten vid fastig- hetsdomstolen från det han fått del av beslut. Väcks inte talan , är rätten till ersättning eller inlösen förlorad. Staten får, när fråga väckts eller tagits upp om att förklara en byggnad för byggnadsminne, väcka talan vid fastighetsdomstolen mot sakägare om fastställande av de villkor som skall gälla för ersättning. Om beslut om byggnads- minnesförklaring inte kommer till stånd från det att målet avgjorts genom lagakraftägande dom, skall domen inte längre vara bindande för parterna. Staten får väcka talan vid fastig- hetsdomstolen mot sakägare om fastställande av de villkor som skall gälla för ersättning eller inlösen. Om beslut om byggnadsminnes- eller kulturreservatsförklaring inte kommer till stånd från det att målet avgjorts genom lagakraftägande dom, skall domen inte längre vara bindande för parterna. Talan om ersättning enligt 12 § andra stycket skall väckas vid fas- tighetsdomstolen. Talan om ersättning enligt 10 § andra stycket skall väckas vid fastighetsdomstolen. f.d. 21 § 19 § Beslut enligt 1, 5 eller 6 § skall tillämpas utan hinder av att talan förs mot beslutet. Skyddsbestämmelser enligt 2 §, beslut enligt 4 och 5 §§ samt före- skrifter enligt 6 § skall tillämpas utan hinder av överklagande. Delar av författningsförslag i betänkandet Kulturegendomar och kulturföremål (SOU 1995:128) Transumt -------------------------------------------------------------- Förslag till lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m.; Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. dels att 5 kap. 17 § skall upphöra att gälla, dels att rubrikerna närmast före 8, 10, 16 och 17 §§ skall utgå, dels att 3 kap. 2, 3 och 18 §§ samt 5 kap. 1, 4, 5, 7-16 §§ samt rubri- kerna närmast före 3 och 15 §§ skall ha följande lydelse, dels att i lagen skall införas nya rubriker närmast före 5 kap. 2, 7, 12, 13 och 14 §§ av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. Byggnadsminnen 2 § När en byggnad förklaras för byggnadsminne, skall genom skyddsföreskrifter ange på vilket sätt byggnaden skall vårdas och underhållas samt i vilka avseenden den inte får ändras. Lösöre som väsentligen bidrar till ett byggnadsminnes kulturhis- toriska värde får också skyddas genom att förtecknas i skyddsföre- skrifterna. Det skall därvid anges var sådant lösöre skall förvaras, hur det skall underhållas och i vilka avseenden det inte får änd- ras. Om det behövs får föreskrifterna också innehålla bestämmelser om ett område kring byggnaden skall hållas i sådant skick att byggnadsminnets utseende och karaktär inte förvanskas. skall så långt möjligt utformas i samförstånd med byggnadens ägare och ägare till kringliggande markområden. Ägaren får inte åläggas mer omfattande skyldigheter än vad som är oundgängligen nödvändigt för att bibehålla byggnadsminnets kulturhistoriska värde. Hänsyn skall tas till byggnadens användning och ägarens skäliga önske- mål. Om skyddsföreskrifterna skall omfatta sådant lösöre som avses i 2 § andra stycket fordras samtycke av ägaren. Till böter döms den som 1. i strid mot meddelade skydds- föreskrifter river eller på annat sätt förstör ett byggnadsminne eller ändrar det utan tillstånd enligt 14 § eller utan iakttagande av villkor för sådant tillstånd eller 2. bryter mot förbud som med- delats enligt 5 § eller förordnande enligt 6 § första stycket eller vidtar åtgärder i strid mot bestämmel- serna i 6 § andra stycket. Till böter döms den som 1. i strid mot meddelade skydds- föreskrifter river eller på annat sätt förstör ett byggnadsminne med förekommande lösöre eller ändrar det utan tillstånd enligt 14 § eller utan iakttagande av villkor för så- dant tillstånd eller 2. bryter mot förbud som med- delats enligt 5 § eller förordnande enligt 6 § första stycket eller vidtar åtgärder i strid mot bestämmel- serna i 6 § andra stycket. Den som inte efterkommer ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud döms inte till straff för det som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål Äldre svenska och utländska kulturföremål som anges i detta kapitel och som är av stor bety- delse för det nationella kulturarvet, får inte föras ut ur landet utan sär- skilt tillstånd. Äldre svenska och utländska kulturföremål som har stor bety- delse för det nationella kulturarvet får inte föras ut ur landet annat än under de vilkor som anges i detta kapitel. Med svenska kulturföremål avses föremål som är eller kan antas vara framställda i eller i ett annat land av en svensk. Med utländska kulturföremål avses föremål som är framställda i ett annat land av annan än en svensk. De gränser som hade är avgörande vid be- stämmandet enligt lagen om ett föremål skall anses vara ett svenskt kul- turföremål. Tillstånd till utförsel Tillståndsplikt Den som vill föra ut ett kulturföremål ur landet skall ha tillstånd till ut- förseln, om föremålet är av det slag som anges i 4 och 5 §§. Svenska kulturföremål: 1. Föremål, som har framställts , oavsett värde: a) tryckta skrifter, kartor och bilder samt b) handskrifter på pergament eller papper. Mer än föremål oavsett värde: a) dryckeskärl, seldon och tex- tilredskap, om de är av trä och har målad eller skuren dekor, b) folkdräkter och broderad el- ler mönstervävd folklig textil, c) bonadsmåleri, d) möbler, speglar och skrin, e) golvur, väggur och bordsur, f)signerade fajanser, g) musikinstrument samt h) skjutvapen, blankvapen och skyddsvapen. Mer än föremål med ett värde , i den mån föremålet inte kan hän- föras under punkt 2: a) målningar, teckningar och skulpturer, b) föremål av keramik, glas och porfyr, c) föremål av guld, silver och brons med undantag av mynt och medaljer samt d) ljuskronor och vävda tapeter. Mer än föremål med ett värde , i den mån föremålet inte kan hänfö- Svenska och utländska kulturfö- remål inom de kategorier som an- ges i bilagan till rådets förordning (EEG) nr 3911/92 om export av kulturföremål, dock i enlighet med de ålders- och värdegränser samt andra bestämningar som anges i det följande. Utländska kulturföremål som avses i denna paragraf är till- ståndspliktiga om de kan antas ha kommit till . Arkeologiska föremål inom kategori A 1: svenska arkeologiska föremål av trä, ben, keramik, metall som här- rör från tiden och inte ägs av staten eller omfattas av hembudsplikt enligt 2 kap. 4 §, oavsett värde. Målningar m.m. inom kate- gori A 3: a) svenska målningar som är ras under punkt 1 eller 2 äldre än och värda mer än a) samiska föremål, b) icke tryckta protokoll, brev, dagböcker, manuskript, noter och räkenskaper, c) handritade kartor och rit- ningar samt d) tekniska modeller och proto- typer samt vetenskapliga instru- ment. , b) svenska porträtt som är äldre än och värda mer än , c) utländska målningar som är värda mer än . Teckningar inom kategori A 4: a) svenska teckningar akvarel- ler, goaucher och pasteller som är äldre än och värda mer än , b) svenska porträtt i form av teckningar, akvareller, goaucher eller pasteller som är äldre än och värda mer än 20 000 kro- nor, c) utländska teckningar, akva- reller, gouacher eller pasteller som är värda mer än . Originalgrafik m.m. inom kategori A 5: svensk originalgrafik och gra- fiska blad med matriser som är framställda och oav- sett värde, 5. Originalskulpturer m.m. inom kategori A 6: a)svenska originalskulpturer eller originalstatyer och kopior, framställda enligt samma process som originalet, och som är äldre än och värda mer än . b)utländska originalskulpturer eller originalstatyer och kopior, framtällda enligt samma process som originalet, och som är värda mer än . Inkunabler eller manuskript m.m. inom kategori A 8: a) svenska inkunabler och hand- skrifter på pergament eller papper framställda , oavsett värde, b) svenska icke tryckta protokoll, brev, dagböcker, manuskript, noter, räkenskaper samt handri- tade kartor och ritningar som är och har ett värde , c) samlingar av inkunabler och icke tryckt material enligt ovan som är och har ett värde . Böcker inom kategori A 9: a) svenska böcker som är äldre än och har ett värde , b) utländska böcker med ett värde , c) samlingar av böcker enligt ovan som funnits i landet och har ett värde . Tryckta kartor inom kategori A 10: a) svenska tryckta kartor som är äldre än och har ett värde , b) utländska tryckta kartor som har ett värde . Arkiv m.m. inom kategori A 11: svenska icke tryckta protokoll, brev, dagböcker, manuskript, no- ter, räkenskaper, handritade kar- tor och ritningar som är och har ett värde . Transportmedel inom kate- gori A 13: a) svenska transportmedel som är äldre än och har ett värde , b) utländska transportmedel med ett värde . Andra antikviteter inom ka- tegori A 14, i den mån de inte ingår i kategorierna A 1-13: a) svenska föremål av trä, ben, keramik, metall eller textil som är framställda , oavsett värde, b) svenska möbler, speglar och skrin som är framställda , oavsett värde. c) svenska dryckeskärl, seldon och textilredskap som är av trä och har målad eller skuren dekor, golvur, väggur och bordsur, signe- rade fajanser samt musikinstru- ment som är äldre än , oav- sett värde, d) svenska föremål av keramik, glas, porfyr, guld, silver eller brons med undantag för mynt och medaljer, ljuskronor samt tapeter, vävda och av läder, som är äldre än och har ett värde , e) utländska möbler, speglar och skrin, golvur, väggur och bordsur, musikinstrument, föremål av keramik, glas, elfenben, guld, silver och brons med undantag för mynt och medaljer, ljuskronor samt tapeter, vävda och av läder, med ett värde . Utländska kulturföremål, som kan antas ha kommit till , och som har ett värde : a) möbler, speglar och skrin b) golvur, väggur och bordsur, c) musikinstrument, d) skjutvapen, blankvapen och skyddsvapen, e) målningar, teckningar och skulpturer, f) föremål av keramik, glas och Svenska samiska kulturföremål som är mer än med ett värde . elfenben g) föremål av guld, silver och brons med undantag av mynt och medeljer samt h) ljuskronor och vävda tapeter. Tillstånd krävs även för utförsel av en del av ett föremål som anges i 4 eller 5 §. Prövningen av ansökningar om tillstånd till utförsel Ett kulturföremål får föras ut ur landet utan tillstånd, om 1. föremålets ägare flyttar från för att bosätta sig i ett annat land, 2. föremålet genom arv, testamente eller bodelning har förvärvats av en enskild person som är bosatt i annat land, 3. föremålet förs ut av en offentlig institution här i landet eller en institution som får bidrag av stat, kommun eller landstingskommun och det skall föras tillbaka till . 4. föremålet förs ut av en enskild person för att användas i samband med offentlig kulturverksamhet och det skall föras tillbaka till eller 5. föremålet är tillfälligt inlånat från utlandet. Frågor om tillstånd till utförsel skall prövas av Kungl. , , , Statens konstmuseer eller Stiftelsen (tillståndsmyndigheter) enligt den fördelning som regeringen bestämmer. Ansökningarna ges in till . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om ansökningsförfarandet. Förvaltningslagen (1986:223) skll tillämpas i fråga om tillståndsärenden som handläggs av Stiftelsen . Beslut i ett sådant ärende fattas av stiftelsens styresman eller någon annan anställd som styresmannen utser. Prövningen av ansökningar om tillstånd till utförsel Tillstånd till utförsel av kultur- föremål skall ges, om föremålet inte är av stor betydelse för det nationella kulturarvet.