prop · GM03137 · 1999-01-01 00:00:00 — Mot denna bakgrund redovisas i skrivelsen utredningens syn på införandet av schablonavräkning och på hur det fortsatta utrednings- arbetet bör bedrivas. De rekommendationer som lämnas sammanfattas nedan. Utredningens syn på timmätning och schablonavräkning Det är angeläget att elmarknaden kan fungera som en effektiv marknad för alla elkonsumenter. Om den mekanism som effektivast sätter press på priserna, dvs. en fri och öppen konkurrens, verkligen skall ges möjlighet att verka, så krävs därför att kravet på timmätning vid leverantörsbyte tas bort. Att, som beslutat, införa schablonavräkning är den snabbaste och mest kostnadseffektiva metoden för att öppna elmarknaden för alla kunder. Visserligen har uttalat att gränsen för schablonavräk- ning i ett första steg bör ligga på 25 A, för att senare läggas vid 63 A. Men utredningsarbetet har visat att det finns goda skäl som talar för att gränsen bör läggas högre än vid 63 A. En tänkbar gräns som diskuterats och vunnit allmänt gehör i gruppen av sakkunniga och experter är en säk- ringsstorlek på 200 A, vilket motsvarar en ungefärlig årsförbrukning på 300 000 kWh. Att jag förordar en högre gräns hänger samman med att kostnaderna för att installera och driva system för timvis mätning är större än behovet och värdet av den timvisa informationen om elför- brukningen för den helt övervägande delen av kundkollektivet. Detta framgår entydigt av utredningsarbetet. Varken eller på finns därför behov av statliga stimulansåtgärder för att åstadkomma en allmän installation av timmätare. I den mån en sådan utveckling är önskvärd bör den ske när marknaden finner att installation av timmätare är lönsamt. Vid val av huvudmodell för schablonavräkning ligger det närmast till hands att studera de lösningar som valts i och . Den norska modellen har praktiserats . I infördes schablonav- räkning . Den norska modellen kan beskrivas som en områdesmodell i den meningen att endast en schablonkurva används för varje nätområde. Den finska modellen kan på motsvarande sätt karakteriseras som en kategorimodell, eftersom den bygger på olika schablonkurvor för olika förbrukarkategorier. Det grundläggande motivet för att införa schablonavräkning är att kon- kurrensen skall öka och att alla elkonsumenter skall ges tillträde till den fria elmarknaden. I valet mellan de två modellerna måste därför konkur- rensaspekten väga tyngst enligt min mening. Mot denna bakgrund be- dömer jag att områdesmodellen är att föredra, eftersom den skapar kon- kurrensneutralitet mellan marknadens olika aktörer och ger bäst förut- sättningar för att en normal marknad skall etableras. är också områdesmodellen mest kostnadseffektiv om man, som jag förordar, väl- jer en hög gräns för undantag från kravet på timmätare. Enligt min me- ning bör därför områdesmodellen i första hand bilda utgångspunkt för det schablonavräkningssystem som skall införas i . har dock inte i det hittillsvarande arbetet funnits möjlighet att mer i detalj analysera vilka praktiska konsekvenser de olika möjliga schablonavräkningsmodellerna skulle få för bl.a. balansavräkningen. I samband med de praktiska förberedelser som måste ta vid bör därför dessa aspekter ingående analyseras. Skulle det därvid visa sig att områ- desmodellen inte är lämpligast bör det finnas utrymme för anpassning. För att marknaden skall fungera effektivt är det väsentligt att uppsäg- ningstiden vid byte av leverantör hålls kort. Högst en månad, som riks- dagen förordat, är rimligt enligt min mening. Vid leverantörsbyte uppstår en administrativ kostnad. Denna skall enligt beslut inte be- lasta den kund som byter leverantör. Det bör därför utredas vem som skall stå för kostnaden. Det bör vara möjligt att införa schablonavräkning till . En helt avgörande förutsättning är dock att de praktiska förbere- delserna inleds och redan från början bedrivs med full kraft. En reservation bör också ges för att arbetet eventuellt kan påverkas ne- gativt av de IT relaterade problem som antas kunna uppkomma inom elförsörjningen i samband med . Införandet av schablonavräkning kräver ändringar såväl i ellagen som i vissa förordningar och föreskrifter. Konsekvenser av att schablonavräkning införs Leveranskoncessionssystemet ger mindre kunder och små elproducenter ett särskilt skydd. Eftersom systemet i nuvarande form enligt min be- dömning kommer att upphöra man inför schablonavräkning, så måste dessa skydd hanteras på något annat sätt, om man alltjämt anser att de behövs. Beträffande skyddet för mindre kunder anser jag att dagens prisprövning av försåld el bör tas bort. Inte heller dagens leveransplikt behövs. Däremot krävs att någon aktör utpekas som temporärt ekono- miskt ansvarig i en situation där en kund befinner sig i avtalslöst till- stånd. Detta ansvar bör ligga på den lokala nätägaren. För detta måste nätägaren ha rätt att på något sätt kompensera sig ekonomiskt. Enligt min mening bör det handla om att nätägaren skall kräva betalning av kunden. När schablonavräkning införs och leveranskoncessionssystemet i nuva- rande form upphör blir elmarknaden fri för alla konsumenter och leve- rantörer. För att marknaden skall fungera effektivt bör dock vissa för- tydliganden göras i dagens regelverk. Bl.a. bör en elåterförsäljare vara skyldig att se till att det finns en balansansvarig för en uttagspunkt i vil- ken han säljer el. Detta bör åtminstone gälla för schablonavräknade/ icke timmätta kunder. Vidare finns behov av att se över vissa andra praktiska aspekter på an- svarsfördelning och informationsflöden mellan olika aktörer på elmark- naden. Således bör analyseras hur elåterförsäljarnas rapporteringsskyl- digheter gentemot nätägarna praktiskt bör hanteras. Vidare bör analyse- ras om det fordras en särskild kontrollfunktion för att tillse att elåterför- säljarna lever upp till sina rapporteringsskyldigheter, samt om elåterför- säljarna bör åläggas en särskild anmälningsplikt, auktorisation e.d. Det kan även finnas skäl att analysera om det kommer att finnas behov av ett särskilt ärendehanteringssystem för att administrera leverantörsbyten. Att marknaden öppnas kommer sannolikt att leda till en starkt accelererande omstrukturering av försäljningsverksamheten på elmark- naden. Förslag till uppläggning av det fortsatta utredningsarbetet beslut att schablonavräkning skall införas senast den 1 no- vember 1999 innebär en pressad tidplan för förberedelserna. Regeringen bör därför omgående uppdra åt att i samarbete med och branschen utarbeta ett system för schablonav- räkning som skall kunna träda i kraft . I arbetet bör samråda med LEKO utredningen. De delar av uppdra- get som regering och riksdag har att ta ställning till bör redovisas senast i . Därefter kan LEKO utredningen göra en samlad bedömning och redovisa denna för regeringen. Även om jag anser att områdesmodellen är att föredra framför katego- rimodellen, så krävs ytterligare analyser av de praktiska konsekvenserna av val av modell och ställningstaganden vad gäller olika konkreta lös- ningar. Detta bör vara en huvuduppgift i uppdraget till . Vidare bör i uppdraget ingå att belysa vilka konsekvenser schablonav- räkning får beträffande balansansvaret och balansavräkningen samt att lämna förslag till hur balansavräkningen skall organiseras. I uppdraget bör också ingå att analysera vissa praktiska aspekter på ansvarsfördelning och informationsflöden mellan olika aktörer på elmarknaden. bör också belysa vilka lag och andra regeländringar som behövs för införandet av schablonavräkning. I övrigt bör uppdraget baseras på de ställningstaganden beträffande gräns för schablonavräkning, skydd för mindre elkunder, m.m., som görs i skrivelsen. LEKO utredningens arbete har i mycket fokuserats på frågan om schablonavräkning. Frågan om de små elproducenternas förutsätt- ningar har därför ännu inte behandlats särskilt ingående. Att analysera behovet av skydd till de små elproducenterna bör bli en av de centrala frågorna i utredningens fortsatta arbete. Detta bör inriktas på följande frågor: Vem bör stå för de administrationskostnader som uppstår i samband med leverantörsbyten? Har leveranskoncessionärerna rätt till skadestånd p.g.a. att konces- sionsvillkoren förändrats under löpande koncessionstid? Har kunder vars huvudsäkring ligger under gränsen för undantaget, men som redan har installerat timmätare, rätt till kompensation? Vad skall hända med det undantag som finns för leveranskonces- sionärens elleveranser inom fjärrvärmeområden m.m.? Bör gatubelysning kunna undantas från kravet på timmätning? Hur bör ett eventuellt skydd för små elproducenter hanteras när scha- blonavräkning införs? Bör elräkningar endast få baseras på verklig elförbrukning? Hur bör man i sådana fall gå tillväga för att uppnå detta? Genom de förändrade förutsättningarna är det inte längre meningsfullt att LEKO utredningen avlämnar ett delbetänkande . Merparten av de ovannämnda frågorna bör istället redovisas senast i må- nadsskiftet mars/april. I synnerhet frågorna om skyddet för de små el- producenterna samt om elräkningar endast bör få baseras på verklig el- förbrukning bör emellertid i huvudsak redovisas i LEKO utredningens slutbetänkande. Detta bör avlämnas . Utredningens nya inriktning bör preciseras genom tilläggsdirektiv. Sammanfattning av och Statens energimyndighets rapport till modell för schablonavräkning och redovisar i denna rapport ett förslag till modell för schablonavräkning i samt förslag till nödvändiga förändringar i lagstiftningen. Den schablonavräkningsmodell vi förordar är en områdesmodell. Om- rådesmodellen baseras på förbrukningsprofilen inom ett nätområde. En sådan modell tillämpas i . Den modell som vi redovisar har utfor- mats för att passa de förhållanden som gäller på den svenska elmark- naden. Modellen innebär att balansavräkningen med den nuvarande rapporte- ringen av timmätvärden och ospecificerad förbrukning (förbrukning som inte mäts timvis och nätförluster) används för att preliminärt avräkna de balansansvarigas schablonleveranser i nätområdet. Modellen är konkurrensneutral och bedöms kunna genomföras till . Modellen ger möjlighet till framtida utveckling. Införande av schablonavräkning medför ett antal nya arbetsuppgifter för nätägarna, elleverantörer, balansansvariga och . Nätägarna ska ansvara för att ta fram underlag för förbruknings- profilen i området samt ta fram andelstal som motsvarar de olika balansansvarigas och elleverantörernas leveranser i området. Elleverantören ska se till att det finns en balansansvarig för elleveransen och underrätta nätägaren om balansansvaret. Balansansvariga ansvarar för avräkning av andra elleverantörer som de har balansansvar för. ansvarar för avräkning av de balansansvarigas schablonleveranser i resp. nätområde. I enlighet med regeringens direktiv har LEKO utredningens över- väganden och slutsatser tagits som utgångspunkt i denna utredning. Detta innebär bl.a. att den modell som föreslås är väl förenlig med LEKO utredningens förslag till övre gräns för schablonavräkning (200 A). Det är emellertid också möjligt att tillämpa modellen vid en lägre gräns. Frågan om vilken gräns som ska gälla för när timmätning erfor- dras kan således avgöras på andra grunder än med hänsyn till avräknings- modellen som sådan. Vi föreslår att det första bytestillfället med schabloner blir för sådana elanvändare som sagt upp sina avtal senast . Nästa bytestillfälle blir för sådana elanvändare där elleverantören underrättat om leverantörsbytet enligt de nya reglerna, och gjort detta före . Därefter kan byte ske varje månadsskifte. Vi föreslår dock att övergångsbestäm melserna utformas så att byten inte sker och . Skälet är att dessa datum är s.k. millenniekritiska datum. Av drift- säkerhetsskäl bör regelförändringar och förändringar i handelsmönster minimeras. Sammanställning av remissyttranden över Leverans- koncessionsutredningens skrivelse och och Statens energimyndighets rapport till modell för schablonavräkning 1. Remissinstanserna Efter gemensam remiss av skrivelse Övergripande bedömningar beträffande schablonavräkning och det fort- satta utredningsarbetet avseende leveranskoncessionssystemet och och Statens energimyndighets rapport till modell för schablonavräkning har yttrande avgetts av Kammarrätten i , , , , , , och Tjänsteföretagen, (), , , Lands- organisationen i (LO), , Villa- ägarnas (Villaägarna), , Elleverantörer (SVEL), och . Justitiekanslern, , , och har avstått från att yttra sig över rapporten. Syn på införandet av schablonberäkning Samtliga remissinstanser är positiva till förslaget att de mindre elkunderna skall ges möjlighet att välja elleverantör utan krav på timvis mätning och ett flertal remissinstanser betonar vikten av att även de små elkonsumenterna kan dra nytta av elmarknadens avreglering genom sänkta elpriser. Ett flertal remissinstanser, däribland Kammarrätten i , och , påpekar dock att tidplanen för genom- förandet är mycket knapp, vilket innebär en betydande risk för praktiska problem vid genomförandet och behov av framtida justeringar av regelverket. Detta kan enligt Kammarrätten i medföra att stora resurser i efterhand måste läggas ned på justeringar. och betonar millenniumproblematiken och svårigheten för berörda företag inom elförsörjningen att hinna ta fram bl.a. de IT baserade stödsystem som kommer att krävas och att dessa frågor inte närmare belysts av utredningen och de båda myndigheterna. Även uttrycker oro för de problem som kan uppstå i samband med millenniumskiftet och förordar ett införande . LO och framhåller att det är mycket angeläget att elmarknaden i praktiken öppnas för mindre kunder och betonar vikten av att den föreslagna tidplanen kan hållas. LO framför också att det kan bli nödvändigt med någon form av sanktionsåtgärder för de företag som inte är beredda att åstadkomma nödvändiga förberedelser. LO betonar också att ansvar för att noggrant följa utvecklingen på elmarknaden kommer att öka när den nya reformen träder i kraft och att tillräckliga resurser för detta ändamål måste avsättas. Modell och gräns för schablonberäkning Remissinstanserna har inget att erinra vad gäller valet av modell för schablonberäkning. framhåller områdesmodellens fördelar ur konkurrenssynpunkt genom att den inte förutsätter en dominerande elsäljare. De flesta remissinstanser har heller inget att erinra mot utredningens förslag att gränsen för schablonberäkning bör sättas till 200 A.. Kammarrätten i , Statskontoret, och Villa- ägarna pekar på konstaterandet i myndigheternas rapport att områdes- modellen i kombination med en hög gräns för schablonberäkning kan innebära att småförbrukare får en ogynnsam profil om det finns många elanvändare med höga effektnivåer inom nätområdet och ansluter sig till myndigheternas slutsats att denna fråga bör belysas ytterligare. Villa- ägarna liksom förordar bl.a. av detta skäl en lägre gräns, 63 A resp. 25 A.. å andra sidan påpekar att det inte finns belägg för att profilen i genomsnitt skulle behöva bli sämre vid en hög gräns. De stora kundernas uttag, vilka påverkar de små kundernas uttagsprofil, kan ha synnerligen olika karaktär och att det därför inte går att dra någon generell slutsats om små kunder gynnas eller missgynnas. Enligt bör frågan därför inte tillmätas någon avgörande betydelse. SVEL och betonar att områdesmodellen ställer höga kvalitetskrav på mätserierna för den förbrukning som inte schablon- mäts och att en hög gräns ökar möjligheterna för en fungerande balans- avräkning, vilket är väsentligt för reformens trovärdighet. Uppsägningstid och kostnader vid leverantörsbyte De flesta remissinstanserna har inget att erinra mot myndigheterna för- slag med fasta bytesdagar. och Villaägarna påpekar dock att den föreslagna modellen innebär att uppsägningstiden för kunden i realiteten kommer att variera . påpekar att de förutsättningar som skall gälla vid byte bör tydliggöras i lagtexten. Villaägarna föreslår att byte skall tillåtas vid en bestämd dag så att uppsägningstiden kan begränsas till en månad. framför att systemet med en fast bytesdag kan accepteras under ett inledningsskede. och framhåller särskilt behovet av att myndigheternas förslag att inte tillåta leverantörsbyten vid millenniekritiska dagar genomförs. uttrycker oro för den tidspress som kommer att uppstå i synnerhet inför det leve- rantörsbyte som kommer att ske . Att dessa byten enligt förslaget får aviseras ända fram till kommer öka risken ytterligare för svårigheter. De flesta remissinstanserna har inget att erinra mot förslaget att någon avgift inte skall tas ut av den kund som byter leverantör. ifrågasätter att den som byter elleverantör inte också skall belastas av kostnaderna för bytet och ansluter sig till utredningens ställningstagande att frågan bör analyseras ytterligare. efterlyser en samlad bild av hur kostnaderna för de åtgärder som krävs i samband med leverantörsbyte skall fördelas och betonar att de kostnader som faller på nätägaren bör få räknas in i de kostnader som får täckas av nätavgiften. Påverkan på elmarknadens parter De flesta remissinstanserna har inget att invända mot myndigheternas förslag till övergripande organisation vid tillämpning av schablonbe- räkning och bl.a. och Fastighetsägare väl- komnar förslaget att ansvaret för att utse balansansvarig flyttas från den enskilde förbrukaren till elleverantören. LRF betonar behovet av en tydlig avtalsrelation mellan nätägare och balansansvarig som klart reglerar parternas ekonomiska ansvar vid bristande rapportering. och elleverantörer framför att den mest rationella lösningen vad gäller schablonavräkning och balansavräkning är att gör schablonavräkningen per balansansvarig och el- leverantör. Vidare framhålls betydelsen av att tidstariffer kan tillämpas i det system för schablonavräkning som kommer att införas. betonar också att nätägaren bör ges incitament att sträva efter en hög kvalitet i mätvärdesrapporteringen. betonar betydelsen av att rättsläget för fastighetsägare som för hyresgästers räkning köper och levererar el inom fastigheten klarläggs. Framtida timmätarinstallationer och hantering av kostnader Utredningens ställningstagande att det inte finns skäl för staten att vidta statliga stimulansåtgärder för att få till stånd en storskalig installation av timmätare möts utan invändningar av de flesta remissinstanser. Kon- sumentverket och uttalar sitt stöd för utredningens uppfattning i denna fråga och betonar att fakturor bör avspegla faktisk förbrukning. framför att krav på ett minsta antal avläsningar av faktisk förbrukning bör regleras i lag i samband med övergången till schablonavräkning. Föreningen framför också att LEKO utredningen har överskattat kost- naderna för timvis mätning och mätvärdeshantering. De flesta remissinstanserna har inget att erinra mot myndigheterna förslag att kostnader för timmätning över schablongränsen skall ingå i nättariffen. Kammarrätten i ifrågasätter dock en sådan kost- nadsfördelning. och betonar att avräkning utifrån tim- värden för kunder under schablongränsen endast bör få förekomma hos kunder som har avtal som gör fortsatt timvis avräkning nödvändig. Föreningen saknar också bestämmelser om tidsbegränsning av tills- vidareavtal. LRF å andra sidan ställer sig negativ till en avgift för tim- värdeshantering eftersom rörligt pris till slutanvändare bidrar till last- utjämning och därigenom mindre miljöpåverkan. Fastighetsägare anser att maxpriset för timmätare bör be- hållas trots att schablonavräkning införs. Balansansvar och behov av skyddsregler för konsumenter betonar att prisreglering inte är förenligt med en fri mark- nad. Behovet av ett konsumentskydd för kunder som hamnat i ett avtals- löst tillstånd framhålls av och LO. betonar behovet av att även fortsättningsvis följer upp prisutvecklingen på elmarknaden. Sammanfattning av Leveranskoncessions- utredningens delbetänkande Öppen elmarknad (SOU 1999:44) LEKO utredningen tillsattes med uppgift att utvärdera systemet med leveranskoncessioner. En sådan koncession ger ensamrätt att inom ett visst geografiskt område sälja el till kunder vars förbrukning inte mäts timvis. Koncessionen innebär även skyldighet att inom området leverera el för normala förbrukningsändamål till alla elanvändare som så önskar och att köpa el från små produktionsanläggningar. I båda fallen skall priset vara skäligt. beslutade att alla hushåll utan hinder skall kunna byta elleverantör. Beslutet innebär att dagens krav på att installera en särskild timmätare för att kunna byta leverantör avskaffas för flertalet elanvändare. Istället införs s.k. schablonavräkning från . När schablonavräkning införs öppnas hela elmarknaden för konkur- rens. Härmed kan leveranskoncessionssystemet inte längre upprätthållas. Mot denna bakgrund har regeringen i tilläggsdirektiv angivit att utred- ningens uppgift att utvärdera systemet är aktuell. Arbetet har därför givits en ny inriktning. Sålunda skall utredningen till bedöma förutsätt- ningarna för att införa schablonavräkning. Därvid skall utredningen bl.a. överväga behovet av skydd för vissa kunder, samt av övergångsbestäm- melser för att tillförsäkra små elproducenter det skydd som bedöms nödvändigt, när leveranskoncessionssystemet upphör. Utredningens slut- betänkande skall lämnas och bl.a. innehålla en slutlig bedömning av behovet av skydd för små elproducenter. Nedan sammanfattas de överväganden som görs i delbetänkandet. Förutsättningar för att införa schablonavräkning I delbetänkandet görs en samlad bedömning av förutsättningarna för att införa schablonavräkning. Därvid konstateras bl.a. att gränsen för scha- blonavräkning bör läggas högre än den gräns diskuterat (dvs. en säkringsstorlek på 25 A i ett första steg, och senare 63 A). Utred- ningen föreslår en gräns på 200 A, vilket motsvarar en elförbrukning på ca 300 000 kWh . Flera skäl talar för detta. Ett skäl är att timvis mätning av elförbrukningen sannolikt inte är samhällsekonomiskt lönsam vid de nivåer diskuterat. Med en relativt hög gräns minskas därför risken för att timmätarinstallationer framtvingas som i efterhand kan visa sig vara samhällsekonomiskt olön- samma. Ett andra skäl till att LEKO utredningen förordar en gräns på 200 A är att schablonavräkningen enligt utredningens mening bör bygga på en modell, den s.k. områdesmodellen, som förutsätter en relativt hög schablongräns för att bli kostnadseffektiv. Ett tredje skäl är att förslaget om en gräns på 200 A vunnit allmänt gehör bland utredningens sakkunniga och experter. Härmed har det förankrats i ett sammanhang där såväl branschen och konsumentintressen som berörda myndigheter m.fl. finns företrädda. Ett fjärde skäl är att utredningen (i en skrivelse till regeringen ) föreslagit att gränsen 200 A bör väljas, och att såväl elmarknadens aktörer som allmänheten i övrigt bör ges konsekventa signaler om vilken gräns som skall gälla när schablonavräkning införs. Som framgått anser utredningen att schablonavräkningen bör bygga på en områdesmodell. I motsats till den andra huvudmodell som kan över- vägas (den s.k. kategorimodellen) skapar områdesmodellen konkurrens- neutralitet mellan marknadens olika aktörer. Härmed ger den också bäst förutsättningar för att en normal marknad skall etableras. I rapporten till modell för schablonavräkning lämnar och förslag till lagändringar som krävs för schablonavräkning. Tillsammans med de lagförslag LEKO utredningen redovisar i delbetänkandet ger myndigheternas förslag ett heltäckande regelverk som är väl ägnat att möjliggöra införande av schablonav- räkning. Att döma av myndigheternas rapport bör också schablonav- räkning kunna införas till . Konsekvenser för kunden av att schablonavräkning införs Till stor del behandlar delbetänkandet konsekvenser som schablonav- räkningen torde få för kunderna. T.ex. kan sägas att den gräns för scha- blonavräkningen som utredningen föreslår (en säkringsstorlek på 200 A) innebär att av landets elanvändare kommer att omfattas av schablonavräkning, däribland alla hushåll, men även flertalet jordbrukare och andra mindre näringsidkare.