prop · GM0397 · 1999-01-01 00:00:00 — Över hälften av de som valde att rösta i de allmänna valen har ett lågt förtroende för politiker. En annan allvarlig utveckling är att arbetslösa och invandrare på många sätt står utanför det organiserade samhällslivet. Åtskilliga kommuner ägnar de demokratiska arbetsformerna stor upp- märksamhet i syfte att stärka den representativa demokratin. I av landets kommuner genomförs stora förändringar som tyder på en omvärdering av de förtroendevaldas roller. I många kommuner finns det en strävan att involvera medborgarna i lokala berednings- och beslutsprocesser. Den internationella kommunen En stor del av det arbete som bedrivits i och andra internationella sammanhang har inte i första hand direkt påverkat kommuner och landsting. De lokala och regionala organens roll blir dock tydligare när t.ex. projekt inom ramen för det Europeiska arbetet skall förverkligas. Vad gäller vänortssamarbetet är det regionala arbetet i Östersjö- och högt prioriterat av den . Här spelar kommuner, landsting, län och regionala organisationer en viktig roll. 2 Kommunsektorns ekonomi 2.1 Kommunsektorn och samhällsekonomin Kommunsektorns andel av samhällsekonomin Kommunsektorn, dvs. kommuner, landsting och kyrkokommuner (församlingar), utgör en betydande del av samhällsekonomin. Enligt det preliminära utfallet från nationalräkenskaperna för motsvarade kommunsektorns utgifter av BNP, varav konsumtion svarade för . I övrigt består utgifterna av transfereringar och investeringar. Kommunsektorns inkomster motsvarade av BNP, varav skatter och statsbidrag utgjorde . Till detta kommer övriga inkomster, som i huvudsak utgörs av transfereringsinkomster av olika slag. Enligt nationalräkenskapernas definition ingår däremot inte försäljningsinkomster, utan dessa redovisas på utgiftssidan vid beräkning av konsumtion och investeringsutgifter som anges netto. Kommunalt ägda bolag och affärsdrivande verk ingår inte i kommunsektorn, utan räknas i detta sammanhang till företagssektorn. Kommunerna svarade för av sektorns utgifter, landstingen för och församlingarna tillsammans med kommunalförbunden för . När relationerna mellan staten och ändras , kommer församlingarna inte längre att räknas till kommunsektorn. Hur kommunsektorns inkomster, skatter och statsbidrag samt utgifter och konsumtion utvecklats mätt som andel av BNP framgår av diagram 2.1. Kommunsektorns inkomster och utgifter åren 1980 1998, Andel av BNP, löpande priser Andelen kommunala utgifter respektive konsumtion av BNP mäts i löpande priser. Att de kommunala utgifterna och konsumtionen ökar eller minskar som andel av BNP kan ha flera orsaker. Priser och löner kan utvecklas i olika takt i kommunsektorn respektive i övriga delar av ekonomin. Även den reala förändringen (dvs. förändringen rensat för pris- och löneförändringar) kan skilja sig åt. Om t.ex. både BNP och konsumtion ökar, men BNP ökar snabbare, så minskar konsumtionens andel av BNP. Diagram 2.1 ger därmed inte någon direkt information om hur t.ex. kommunsektorns resurser utvecklats. Hur resurserna utvecklats redovisas i stället längre fram. Kommunsektorns betydelse för det offentliga finansiella sparandet På grund av kommunsektorns storlek har sektorn stor betydelse för de offentliga finansernas utveckling. har lagt fast ett långsiktigt mål för budgetpolitiken som innebär att de offentliga finanserna skall uppvisa ett överskott på i genomsnitt av BNP sett över en konjunkturcykel. Överskotten skall användas för att amortera av den offentliga nettoskulden. Avsikten var från början att målet skulle uppnås . Mot bakgrund av den tilltagande oron på den finansiella marknaden föreslog regeringen budgetproposition, främst i syfte att ytterligare stärka förtroendet för den svenska ekonomin, att budgetmålet skall höjas till av BNP (prop. 1998/99:1, bet. 1998/99:FiU1, rskr. 1998/99:38). Eftersom även den kommunala sektorn omfattas av målet för de offentliga finanserna är det av stor vikt för staten att följa utvecklingen av de kommunala finanserna. Det mått som det budgetpolitiska målet är relaterat till är den offentliga sektorns finansiella sparande, som utgör skillnaden mellan inkomster och utgifter. Det är således det finansiella sparandet som ska vara positivt och motsvara av BNP. Uppgifter om inkomster, utgifter och finansiellt sparande för den offentliga sektorn hämtas från nationalräkenskaperna. Beträffande kommunsektorn så skiljer sig redovisningen enligt nationalräkenskaperna från den kommunala redovisningen. I den kommunala redovisningen periodiseras inkomster och utgifter, och benämns då intäkter respektive kostnader. Det kommunala balanskrav som träder 2000 är uttryckt i intäkts- och kostnadstermer. Kravet innebär att en kommuns eller ett landstings budget skall upprättas så att intäkterna överstiger kostnaderna, dvs. resultatet skall vara positivt. Skulle bokslutet visa på ett negativt resultat har kommunen eller på sig att ta igen underskottet. Vid bedömningar av den ekonomiska utvecklingen i kommunsektorn är därför resultatutvecklingen av avgörande betydelse, men med hänsyn till målet för de offentliga finanserna måste även det finansiella sparandet beaktas. Resultatutvecklingen beskrivs i avsnitt 2.2. Skillnaderna i redovisningsprinciper innebär att resultatet och det finansiella sparandet kan skilja sig åt beloppsmässigt. Bland de poster som måste beaktas kan nämnas investeringsutgifterna, vilka varierar över tiden och påverkar det finansiella sparandet direkt, vilket däremot inte gäller för resultatet. I stället påverkas resultatet av avskrivningar och kostnaderna för framtida pensionsförpliktelser . Detta innebär att det inte går att ange en generell nivå på det finansiella sparandet som leder till ett resultat som uppfyller balanskravet. För att ge en bild av i vilken utsträckning kommunsektorn har påverkat de offentliga finanserna redovisas i diagram 2.2 kommunsektorns finansiella sparande åren 1980 1998 i kronor och som andel av BNP. Diagram 2.2 Kommunsektorns finansiella sparande åren och andel av BNP Även om det finansiella sparandet i kommunsektorn har varierat, inte minst , har variationerna inte varit lika stora som i statens finansiella sparande. Dessutom har sparandet ofta gått i motsatt riktning. Som exempel kan nämnas att när underskotten i den offentliga sektorns sammanlagda finansiella sparande var som störst (motsvarande av BNP), uppvisade kommunsektorn ett positivt finansiellt sparande motsvarande av BNP. Kommunsektorns finansiella sparande försämrades , för att därefter kraftigt förbättras . Orsaken till denna tillfälliga förbättring var att skatteinkomsterna ökade kraftigt som utgiftsökningarna bromsades upp. Eftersom kommunalskattemedel under dessa år betalades ut från staten med eftersläpning, fick de höga nominella löneökningarna i de närmast föregående åren genomslag på de kommunala skatteinkomsterna med fördröjning. Även lågkonjunkturen påverkade kommunsektorn med viss eftersläpning. Den tvååriga eftersläpningen vid utbetalningen av kommunalskattemedel upphörde 1995. erhåller kommuner och landsting preliminära skattemedel baserade på en prognos, varefter en avräkning görs när utfallet är klart. Utvecklingen av kommunsektorns resurser Nationalräkenskaperna kommer att gå över till en redovisning som baseras på det nya europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS 95). De siffror som redovisas i detta avsnitt är baserade på det fram till nu gällande redovisningssystemet. Uppgifter om kommunsektorns inkomster och utgifter redovisas dels för hela sektorn, dels för tre delsektorer: kommuner, landsting samt en "övrigsektor" bestående av församlingar och kommunalförbund. Ofta används den kommunala konsumtionens utveckling i fasta priser för att beskriva resursutvecklingen i kommunsektorn. Konsumtionen motsvarar emellertid endast den del av resurserna som finansieras med skattemedel. För att erhålla ett mått på den totala resursanvändningen i kommunsektorn måste även den del av resurserna som finansieras med försäljningsinkomster och avgifter beaktas. Det mått som närmast motsvarar den totala resursanvändningen är bruttoproduktionen. Att värdet av bruttoproduktionen jämställs med produktionskostnaderna (resursåtgången) beror på att det är svårt att värdera tjänster som tillhandahålls av den offentliga sektorn med marknadspriser. Hur konsumtion och bruttoproduktion beräknas och utvecklats redovisas i tabell 2.1. Tabell 2.1 bruttoproduktion och konsumtion Nivå 1991 (miljarder kronor) samt procentuell förändring (priser). Nivå 1991, mdkr 1991-1998, proc. Förbrukning 65,9 24,2 Löner m.m. 220,4 -9,2 Kapitalförslitning 13,2 12,2 Bruttoproduktion 299,5 -0,9 Försäljningsinkomster -22,0 30,3 Konsumtion 277,5 -3,4 Källa: Med förbrukning avses köp av materiel och tjänster. Löner m.m. omfattar även arbetsgivaravgifter och indirekta löneskatter. Uppgifter om förbrukning och löner m.m. hämtas från de kommunala räkenskapssammandragen. Fastprisberäkningarna görs av SCB. Kapitalförslitningen motsvarar avskrivningarna och beräknas av SCB. Summan av dessa poster utgör bruttoproduktionen. konsumtion beräknas genom att försäljningsinkomster (inkl. avgifter) dras av från bruttoproduktionen. Det innebär att bruttoproduktion och konsumtion kan utvecklas på olika sätt, vilket framgår av tabell 2.1. Att konsumtionen har minskat mer än bruttoproduktionen beror på att försäljningsinkomster finansierar en större del av resurserna jämfört med . Den kommunala expansion som pågått sedan efterkrigstiden kulminerade (om församlingar och kommunalförbund exkluderas). fram t.o.m. har, om bruttoproduktionens utveckling i fasta priser används som ett mått på resursutvecklingen, resurserna minskat med . Exkluderas församlingar och kommunalförbund uppgår minskningen till . ökade bruttoproduktionen med drygt en procent, varför minskningen åren 1991 1998 blir knappt en procent. I dessa siffror ingår samtliga kommunala verksamheter, även t.ex. arbetsmarknadspolitiska åtgärder och vuxenutbildning. Utvecklingen av bruttoproduktionen respektive konsumtionen åren 1991- 1998 framgår av diagram 2.3. Diagram 2.3 bruttoproduktion och konsumtion åren 1991 1998. Index (1991=100), priser. Sysselsättningen i kommuner och landsting har dock minskat betydligt mer än bruttoproduktionen. Förklaringen till skillnaden mellan den totala resursutvecklingen och sysselsättningsutvecklingen framgår av tabell 2.1. Lönesumman har i fasta priser minskat med , vilket närmast motsvarar förändringen av antalet arbetade timmar. har köp av materiel och tjänster ökat med i fasta priser. En bidragande orsak är att verksamhet som tidigare bedrivits i egen regi har lagts ut på entreprenad. Dessutom har personalneddragningarna till stor del gjorts inom personalkategorier med en lön lägre än den genomsnittliga, vilket ger större utslag i reala termer (jfr. avsnitt 2.5 personal). Att enbart se till sysselsättningsutvecklingen ger därför inte alltid en korrekt bild av den totala resursutvecklingen. Bl.a. bör förskjutningar i lönestrukturen om möjligt beaktas, annars blir sysselsättningsutvecklingen missvisande om den används som ett mått på resursutvecklingen. En arbetad timme värderas i så fall lika, oavsett den kompetens som den som utför arbetet har. Med andra ord beaktas inte den höjning av den genomsnittliga kompetensen som skett i kommunsektorn , inte minst inom sjukvården. Även produktivitetsmätningar kan av samma skäl bli något missvisande. Sammanfattningsvis har resursminskningen inom kommunsektorn som helhet varit tämligen begränsad , även om kompetenshöjningen inte beaktas. Sysselsättningen har minskat och därmed även personalutgifterna, men detta uppvägs till stor del av att utgifterna för materiel och tjänster har ökat. Men utvecklingen har också inneburit att den genomsnittliga kompetensen har höjts bland de anställda. har emellertid den demografiska utvecklingen medfört att behoven av kommunala tjänster sammantaget har ökat, vilket också måste beaktas vid en samlad bedömning av resurser kontra behov. Även effektiviseringspotentialen i kommuner och landsting måste beaktas. Det bör också framhållas att enskilda kommuner och landsting uppvisar stora skillnader när det gäller gäller utvecklingen under 1990- talet. 2.2 Ekonomiskt resultat och ställning Detta avsnitt behandlar kommunernas, landstingens samt kyrkokommunernas och kommunalförbundens ekonomiska resultat och ställning, vilka kan utläsas ur resultat- och balansräkningar. Ungefär två tredjedelar av sektorns verksamhet bedrivs i kommunerna och en tredjedel i landstingen. Kommunerna Tabell 2.2 Kommunernas resultaträkning åren 1994 1995 1996 1997 Verksamhetens intäkter 81,8 81,7 80,1 75,6 74,9 Verksamhetens kostnader -264,0 -269,5 -275,5 -290,8 -297,6 Verksamhetens nettokostnader -182,3 -187,8 -195,4 -215,2 -222,7 Skatteintäkter 160,6 168,8 179,9 192,0 197,2 Generella statsbidrag 35,9 31,3 31,3 32,7 37,4 Finansnetto -3,4 -1,8 -1,0 -0,1 0,3 Resultat efter skatteintäkter och finansnetto 10,9 10,5 14,7 9,3 12,2 Avskrivningar -8,8 -9,3 -10,0 -10,2 -10,7 Förändring av pensionsskuld 1 -6,7 -4,5 -5,3 -5,6 -6,1 Extraordinära poster -0,9 4,4 3,5 9,0 7,7 Årets resultat (förändring av eget kapital) -5,5 1,1 2,9 2,5 3,1 exkl. extraordinära poster -4,6 -3,3 -0,6 -6,5 -4,6 1 Pensionsskuldens förändring exklusive lärare m.fl. Årets resultat har förbättrats för kommunerna sammantaget . Extraordinära poster påverkade årets resultat negativt . För de övriga åren har dessa poster sammantaget bidragit till att förbättra resultatet, som annars hade varit negativt. Extraordinära kostnader och intäkter utgör storleksmässigt väsentliga poster i ett mindre antal kommuner, exempelvis reavinster vid försäljning av kommunala företag. Resultatet efter skatteintäkter och finansnetto förbättrades jämfört med . Finansnettot består exempelvis av räntekostnader/intäkter och valutakursförändringar. Verksamhetens nettokostnader ökade medan skatteintäkter och generella statsbidrag ökade mellan dessa år. Nettokostnaderna i förhållande till skatteintäkter och generella statsbidrag har dock ökat från år . Nyckeltalet visar att det utrymme som finns kvar för att exempelvis finansiera räntor på lån och reinvesteringar har minskat . För att kravet på god ekonomisk hushållning skall uppfyllas bör resultatet i normalfallet ligga på en nivå som realt sett åtminstone konsoliderar ekonomin. I ett längre perspektiv innebär ett önskvärt resultatkrav att reinvesteringar kan göras utan finansiering med nya lån. var det 23 kommuner där nettokostnadernas andel av skatteintäkter och generella statsbidrag översteg . Sammanlagt 215 av landets 288 kommuner redovisade ett negativt årets resultat , vilket är något fler än . Däremot redovisade 19 kommuner ett negativt resultat efter skatteintäkter och finansnetto , vilket är färre än för (jfr. Antalet kommuner som inte klarar att täcka löpande kostnader (exklusive avskrivningar) med löpande intäkter har således minskat i antal trots att antalet kommuner med negativt årets resultat ökat något. Det ekonomiska resultatet för enskilda kommuner varierar dock kraftigt. varierade årets resultatet efter skatteintäkter och finansnetto mellan -/inv. och +5.308 kr/inv. Spridningen ökar ytterligare om hänsyn också tas till extraordinära poster. Följande tabell visar spridningen mellan kommunerna i resultatet efter skatteintäkter och finansnetto och årets resultat för , omräknat i procent av kommunernas sammanlagda avgiftsintäkter, skatteintäkter och generella statsbidrag. Motsvarande uppgifter för redovisas inom parentes. Tabell 2.3 Spridning i resultat 1997 () Resultat mätt i förhållande till summan av avgiftsintäkter, skatteintäkter och generella statsbidrag. Antal kommuner i respektive intervall. Resultat efter skatteintäkter Årets resultat upp till -0 (0) 15 (16) --0 (5) 59 (55) -19 (27) 141 (132) 132 (140) 58 (58) 129 (94) 3 (9) eller mer 8 (22) 12 (18) Totalt antal 288 (288) 288 (288) Vägt genomsnitt, % 4,3 (3,4) 0,8 (0,5) Källor: och . En analys av spridningen av resultatet visar inga tydliga statistiska samband med faktorer som skattesats och invånarantal. Variationerna i det ekonomiska resultatet i kommunerna uppvisar inget tydligt geografiskt mönster. Kommungrupperna större städer och medelstora städer redovisar sammantaget positiva årets resultat till skillnad från övriga kommungrupper. Som tidigare framgått har andelen som redovisar ett negativt årets resultat ökat något . Ökningen är dock mindre än för de två föregående åren. Knappt hälften redovisade negativa resultat jämfört med då andelen var uppe i närmare tre fjärdedelar av kommunerna. Av de kommuner som redovisar ett negativt resultat för hade ett negativt årets resultat även . Från och med skall kommuner och landsting redovisa enligt lagen (1997:614) om redovisning. Detta innebär bland annat att resultaträkningen skall ställas upp på ett delvis annat sätt. En annan förändring är att pensionsförpliktelserna skall redovisas enligt den s.k. blandade modellen vilket inledningsvis ger lägre kostnader och även innebär att pensionskostnaderna delas upp i flera poster i resultaträkningen. Från redovisas pensionskostnaderna bland verksamhetens nettokostnader och ränta på pensionsförpliktelser intjänade fr.o.m redovisas bland finansiella kostnader. Detta försvårar i viss mån jämförelser . Tabell 2.4 Kommunernas resultaträkning Prognos, miljarder kronor År -303,3 Avskrivningar -10,7 Verksamhetens nettokostnader -240,3 Skatteintäkter 193,4 Generella statsbidrag och utjämning 0,2 Resultat före extraordinära poster -3,0 Extraordinära poster 2,7 Årets resultat (förändring av eget kapital) -0,3 Källa: prognos utifrån preliminära uppgifter från SCB:s räkenskapssammandrag för . Prognosen för pekar sammantaget på en svagt negativ förändring av eget kapital för landets kommuner. Årets resultat beräknas till -0,. Resultatet påverkas dock av extraordinära intäkter, utan vilka resultatet skulle ha försämrats ytterligare. är det av kommunerna som redovisar ett negativt resultat, vilket är en minskning jämfört med . har beslutat att införa ett krav på ekonomisk balans i kommuner och landsting . Balanskravet innebär bl.a. att budgeten skall upprättas så att intäkterna överstiger kostnaderna. Enligt en enkätundersökning som genomförts av () på uppdrag av anger av 225 svarande kommuner att resultatet för beräknas bli positivt. Uppgifterna grundar sig på de ekonomiska planer som tagits fram i samband med att budgeten för fastställdes. Svaren indikerar att en relativt stor andel av dessa kommuner utifrån fattade beslut skulle klara kravet på en balanserad budget. En analys av enkätsvaren visar att över hälften av kommunerna sannolikt måste minska verksamhetens nettokostnader för att klara ett nollresultat . Då har inte hänsyn tagits till andra möjligheter att förbättra resultatet. En femtedel kan behöva spara av verksamhetens nettokostnader i fasta priser för att klara ett nollresultat . Av dessa har drygt hälften uppgett att de kommer att klara balanskravet och knappt hälften att de inte kommer att klara det. Bland de kommuner som skulle behöva spara mest återfinns många av de kommuner som sökt bidrag för särskilda insatser. Enkätsvaren visar en viss tendens till att mindre kommuner oftare räknar med ett negativt resultat . Det syns däremot inga skillnader i geografisk spridning när svaren jämförs länsvis. Kommunernas ekonomiska ställning kan utläsas i balansräkningen. Ett mått hämtat därifrån är soliditeten, som visar hur stor del av kommunernas tillgångar som finansierats med egna medel. Soliditeten har minskat . var soliditeten, exklusive pensionsskulden , vilket är en marginell minskning . Tre kommuner redovisar en negativ soliditet beroende på att skulderna (exkl. pensionsskulden) överstiger tillgångarna. Enligt preliminära siffror för har soliditeten (exkl. pensionsavsättningar) minskat till . Landstingen Tabell 2.5 Landstingens resultaträkning åren 1994 1995 1996 1997 Verksamhetens intäkter 23,6 23,3 24,0 23,2 22,3 Verksamhetens kostnader -111,8 -117,2 -115,8 -111,5 -113,0 Verksamhetens nettokostnader -88,3 -93,9 -91,8 -88,3 -90,6 Skatteintäkter 90,1 87,5 87,2 85,7 86,3 Generella statsbidrag 9,3 9,0 8,5 5,8 6,8 Finansnetto 0,1 0,8 1,1 1,2 0,9 Resultat efter skatteintäkter och finansnetto 11,2 3,4 4,9 4,5 3,4 Avskrivningar -4,6 -4,3 -4,4 -4,4 -4,3 Förändring av pensionsskuld -4,8 -4,8 -3,2 -3,6 -3,0 Extraordinära poster -0,5 0,3 0,0 -0,2 -0,1 Årets resultat (förändring av eget kapital) 1,3 -5,3 -2,7 -3,7 -4,0 exkl. extraordinära poster 1,8 -5,6 -2,7 -3,5 -3,9 Källor: och . Årets resultat för landstingen sammantaget har försämrats 1997. Extraordinära poster påverkar resultatet marginellt. Resultatet efter skatteintäkter och finansnetto försämrades jämfört med . Verksamhetens nettokostnader ökade medan skatteintäkter och generella statsbidrag ökade mellan dessa år. Nettokostnaderna i förhållande till skatteintäkter och generella statsbidrag har ökat från till . I över hälften av landstingen har nettokostnadernas andel av skatteintäkter och generella statsbidrag successivt ökat . I ytterligare några landsting har ökningen skett fram varefter andelen minskat något. I två av landstingen överstiger andelen . Resultatutvecklingen varierar mellan olika landsting och spridningen ökade . Variationen är dock inte lika stor som för kommunerna. redovisade endast ett landsting ett positivt resultat. Följande tabell visar spridningen mellan landstingen i resultatet efter skatteintäkter och finansnetto och årets resultat för , räknat som andel av sammanlagda avgiftsintäkter, skatteintäkter och generella statsbidrag. Motsvarande uppgifter för redovisas inom parentes. Tabell 2.6 Spridning i resultat 1997 () Resultat mätt i förhållande till summan av avgiftsintäkter, skatteintäkter och generella statsbidrag. Antal landsting i respektive intervall. Resultat efter skatteintäkter och finansnetto . upp till -0 (0) 2 (2) --2 (0) 7 (9) -16 (3) 13 (7) 4 (9) 1 (5) 1 (11) 0 (0) eller mer 0 (0) 0 (0) Totalt antal 23 (23) 23 (23) Vägt genomsnitt, % 3,6 (4,4) -4,3 (-3,6) Källor: och . Enligt den tidigare nämnda enkätundersökningen som genomförts av SCB på uppdrag av kommer 12 av samtliga 20 landsting att enligt nuvarande planer ha ett positivt resultat . Dessa skulle därmed komma att klara balanskravet. De planer som gjorts i anslutning till budgeten för får dock i flera fall ses som framskrivningar baserade på fattade beslut. gäller, som framgått ovan, en annan uppställning av resultaträkningen och andra principer för redovisning av pensionsförpliktelser, vilket påverkar jämförelser . Tabell 2.7 Landstingens resultaträkning år År -106,0 - Varav avskrivningar -4,6 Skatteintäkter 91,2 Generella statsbidrag och utjämning 0,6 Resultat före extraordinära poster -5,1 Extraordinära poster -1,0 Årets resultat (förändring av eget kapital) -6,2 Källor: och . Landstingen redovisar för en förändring av det egna kapitalet om -6,, varav nettot av extraordinära poster utgjorde -. Endast ett landsting redovisar ett positivt resultat. Landstingens soliditet var exklusive pensionsskulden . Detta är en minskning med innan. har soliditeten, med undantag för , ökat . Spridningen i soliditet landstingen emellan är inte lika kraftig som för kommunerna. Inget landsting har en soliditet (exkl. pensionsskulden) . Enligt preliminära siffror för har den genomsnittliga soliditeten, exklusive avsättning till pensioner, sjunkit till . Kyrkokommuner och kommunalförbund kommunsektorn hör också kyrkokommuner och kommunalförbund. Kyrkokommunernas och kommunalförbundens ekonomiska omfattning är dock marginell i jämförelse med kommuner och landsting. Årets resultat uppgick till -0,(-0,). Soliditeten, exklusive pensionsskulden, var , vilket är en minskning . Soliditeten har minskat .