prop · GM03105 · 1999-01-01 00:00:00 — Begreppet grav hörselskada kritik från 21 av de 33 instanser som kommenterat förslaget till personkrets. Grav hörselskada anses vara en alltför teknisk bedömningsgrund som för tankarna till den topiska, medi- cinska diagnosen och audiogrammet. vid menar att hörselskadans pragmatiska betydelse i samspelet bör vara vägledande eftersom hörselskadade sällan har svårig- heter att kunna följa med ett samtal mellan två personer, medan svårig- heterna i ett gruppsamtal är stora. Flera remissinstanser, däribland Öre- bro läns landsting, , , Birgittaskolan, Kristinaskolan, Manillaskolan, Vänerskolan och för Döva och hörselskadade (YSDH) förespråkar en helhetssyn där hänsyn tas till elevens sammantagna situation. Birgittaskolan, , , hörselskadade och språkstörda barn (DHB) m.fl. anser att påståendet om att den tekniska utvecklingen skulle ha förbättrats saknar grund. framhåller att de hörselskadades möjlighet att välja RGH inte bör inskränkas. Denna ståndpunkt delas bl.a. av läns landsting, , och kom- mun. ser, med sin kännedom om antalet hörselskadade elever ute i landet, inga möjligheter att bilda regio- nala gymnasieskolor och får härvid medhåll av Kristinaskolan som be- dömer det som praktiskt omöjligt att i upprätta hörselklasser inom gymnasieskolan. Däremot anser att en samordning av resurserna i en region skulle kunna ge elever som söker till RGH ökade möjligheter att upprätta kamratrelationer etc. Rh-anpassad gymnasieutbildning I betänkandet föreslås att personkretsen i 5 kap 27 § skollagen preciseras till ... från hela landet härrörande ungdomar som utöver svårt rörelsehinder har behov av så omfattande habiliteringsinsatser under skoltid att de inte kan genomföra studierna i gymnasieskola i hemkommunen eller inom dess samverkansområde . Med habilitering avses här insatser av olika karaktär, t.ex. av sjukgymnast, arbetsterapeut, logoped, kurator, psykolog m.fl. För att behov att omfattande habilitering skall kunna anses föreligga bör dock krävas att eleven har behov av insatser av sjukgymnast och arbetsterapeut. Remissinstanserna Flera remissinstanser, bl.a. , ställer sig bakom strävan efter klarare avgränsning av personkretsen. () understryker vikten av att skälet till att en elev går på den Rh- anpassade gymnasieutbildningen måste vara rörelsehindret. Kommitténs förslag till precisering möter emellertid kritik från sexton av de samman- lagt trettio remissinstanser som tagit ställning till förslaget, däribland SoS, Sisus, , , , , läns landsting, m.fl. som anser att en bedömning av per- sonkretsen inte kan göras på grundval av habiliteringsbehovet. Elevernas behov är såpass mångfacetterade och komplicerade att det måste vara de sammansatta behoven som avgör. i anser att även sociala skäl måste tas med vid prövningen av personkretstillhörig- het. anser inte att förslaget uppfyller kravet på tydlighet och att det är svårt att bedöma om det framlagda för- slaget är lämpligt avvägt innan utredningen slutfört sitt uppdrag och en helhet föreligger. Elevhemsboende I betänkandet föreslås att erbjudandet om boende och omvårdnad i bo- endet preciseras till att gälla om avståndet till elevens hem omöjliggör dagliga hemresor. För elever som av annat skäl än resavstånd inte kan bo hemma gäller kommunens ansvar enligt socialtjänstlagen eller LSS. Remissinstanserna , , och kommuner tillstyrker förslaget. Däremot anser , , Si- sus, m. fl. att det måste finnas en möjlighet för elever att bo i elevhem också på hemorten. Bedömningen av hur individens funktionsnedsättning påverkar möjligheterna att klara dagliga resor, inte avståndet, bör härvid vara avgörande. och stad framhåller att många elever av rent sociala skäl kan behöva flytta hemifrån och att elevhemsboende är en träning inför vuxenlivet. menar att det som är karaktäristiskt för riksgymnasieverksamheten är att den är tredelad, dvs. den innehåller särskilda pedagogiska insatser, habiliteringsinsatser och boende för dem som har behov av sådant. rörelsehindrade (FUR) framhåller att boendet är viktigt för helheten. Rättighetslagstiftningen Kommittén menar att det rättighetsinslag som finns i lagstiftningen för de Rh-anpassade gymnasieskolorna borde kunna tas bort så att verk- samheten vid de Rh-anpassade gymnasieskolorna och RGD/RGH kom- mer att baseras på likartade bestämmelser. Remissinstanserna Av samtliga remissinstanser är det endast , Sisus, , , i , barn och ungdomar (RBU) och () som kommenterat frågan. De delar inte kommitténs uppfattning utan fö- respråkar ett bibehållande av rättighetslagstiftningen. Sisus och pekar på att rättighetslagstiftningen inte varit i kraft för att man skall kunna dra de slutsatser som kommittén gör. Utbildningsprogram föreslås att de Rh-anpassade gymnasieskolorna skall få anordna såväl nationella, specialutformade som individuella program. Detta bör dock, enligt kommittén, inte innebära att utbildningen vid de Rh-anpassade gymnasieskolorna förlängs jämfört med . Utrednig- nen motiverar sitt förslag med att det är viktigt att skolsystemet är tydligt och att elever med svåra rörelsehinder så långt möjligt bör genomföra sina gymnasiestudier med samma valmöjligheter som andra elever. En- ligt kommitténs uppfattning finns det inga skäl att utvidga målgruppen för den Rh-anpassade utbildningen till att också omfatta elever från särskola. För att detta skall framgå tydligt föreslås att det i skollagen tydliggörs att 5 kap. 13 § skollagen inte gäller för den Rh-anpassade ut- bildningen. Remissinstanserna I princip samtliga remissinstanser stöder kommitténs bedömning vad gäller vikten av ett tydligt skolsystem och att samma valmöjligheter så långt möjligt skall gälla för Rh-elever. Remissinstanserna ser dessutom mycket positivt på förslaget att riksgymnasierna skall få anordna såväl nationella som specialutformade och individuella program. Unga rörel- sehindrade vill dock betona att det inte får bli så att Rh-gymnasierna en- dast erbjuder individuella program eller att de individuella programmen blir dominerande. Förbundet menar att de individuella programmen, lik- som i annan gymnasieutbildning, skall vara förberedande för de natio- nella programmen. tillstyrker förslaget under förutsätt- ning att de individuella programmen har en klar utbildningsprofil och påpekar att det är ytterst viktigt att avgränsningen gentemot särskolans elevgrupp blir mycket tydlig. , ungdomar och vuxna (FUB) framhåller dock att skillnaden mellan en elev inskriven i särskolan och en elev med ojämn begåvningsprofil i i enskilda fall är hårfin. (), Sisus och anser att utvecklings- störda elever skall ha rätt att gå på ett Rh-gymnasium. anser det föga ändamålsenligt att göra sökande från särskolan obehöriga för individuella program vid den Rh-anpassade gymnasieutbildningen eftersom vårdnadshavare till barn i särskolan, med stöd av försöksverksamheten, kan få sina barn placerade i innan årskurs nio avslutas. Specialinriktad kursplan I betänkandet föreslås att möjligheten att specialinrikta kursplanerna vid de Rh-anpassade utbildningarna tas bort. Förslaget motiveras med att eleverna i enlighet med utredningens förslag skall kunna välja speci- alutformat eller individuellt program. Framförallt inom ramen för det individuella programmet kan omfattande anpassningar göras. Remissinstanserna Tolv av de sjutton remissinstanser som kommenterat frågan, däribland , , för Rh-anpassad utbildning och Stiftelsen avvisar förslaget och menar att det är vik- tigt att möjligheten att specialinrikta kursplaner finns kvar för att indivi- duellt kunna anpassa de nationella programmen med hänsyn till elevens funktionshinder. Sisus, i och pekar på betydelsen av gemenskapen i en stor undervisnings- grupp. varnar för att förslaget, med en strikt tillämpning av betygsreglerna, kan komma att innebära att många elever riskerar att inte få godkända betyg. påpekar att elevernas begåvningsmässiga profil i många fall varierar stort och att det ibland är nödvändigt att utesluta moment i enskilda kurser. kom- mun och barn och ungdomar (RBU) menar att elever med ojämn begåvningsprofil skulle hänvisas till det in- dividuella programmet och därmed sakna behörighet till högskolestudier. (), i och kommun anser dock att behovet av specialinriktade kursplaner fallit bort i och med förslaget att den Rh-anpassade gymnasieutbildningen skall erbjuda specialutformade och individuella program i kombination med de stora möjligheter till individuell anpassning som finns vad gäller gymnasieskolan. Dispens från grundläggande behörighetsvillkor I betänkandet förordas att regeringen ger högskolan möjlighet att beakta funktionshinder vid beslut om dispens från de grundläggande behörig- hetsvillkoren. Förslaget motiveras med att det är viktigt att det finns möjligheter för elever med funktionshinder att studera vidare. För elever med s.k. ojämn begåvningsprofil kommer annars kravet på lägst betyget Godkänd på kurser som omfattar av de gymnasiepoäng som krävs för ett fullständigt nationellt eller specialutformat program ett hin- der. Remissinstanserna I stort sett samtliga remissinstanser ställer sig positiva till förslaget. är emellertid tveksam till en generell dispens och menar att det är av stor vikt för den enskilde studenten att vara väl förbe- redd för högskolestudier och att funktionshindrade studenter har samma krav på studieprestationer som icke funktionshindrade studenter. I Hög- skoleverkets föreskrifter rörande användning av urvalsgrunden anges att funktionshinder kan utgöra särskilda skäl för antagning. anser sig inte kunna bifalla förslaget och menar att det inte bara får handla om att ge förutsättningar för att komma in vid högskolan. Lika viktigt är att studenten har rimliga möjligheter att studera och ta en exa- men i systemet. Intagning ändras till antagning I betänkandet föreslås att begreppet intagning i skollagstiftningen gene- rellt byts mot antagning eftersom intagning har en negativ klang. Remissinstanserna I stort sett samtliga remissinstanser stöder förslaget. Skolväsendets över- klagandenämnd menar emellertid att distinktionen mellan begreppen mottagning och intagning av flera skäl är viktig i regleringen av gymna- sieskolan. Ett skäl är att mottagandebeslut kan överklagas, medan detta inte gäller för beslut om intagning. Att införa ett nytt begrepp, antagning, som dessutom är oklart till sin innebörd skulle skapa förvirring. stad påpekar att det i skollagstiftningen generellt måste användas samma terminologi. I betänkandet föreslås att ombildas och ges i uppgift att svara för antagningen till såväl RGD/RGH som till de Rh-anpassade gymnasieskolorna. Nämnden bör utses av regeringen och till antalet inte överstiga elva personer inklusive ordföranden. Kom- mittén har valt att avvakta med att lämna förslag till vilken myndighet den föreslagna nämndens kansliresurs skall knytas. Förslaget motiveras med att den nuvarande ordningen där kommun svarar för antag- ningen av elever, fattar beslut som, med nuvarande finansieringsansvar, leder till utgifter för staten. Remissinstanserna Häften av de 34 remissinstanser som tagit ställning till förslaget, däri- bland läns landsting, (), , hörselskadade och språkstörda barn (DHB), Vänerskolan, Östervångsskolan, och Forum för kommunikationshandikapp, betonar vär- det av närhet mellan antagningsorganisationen och skolorganisationen och betvivlar att en central antagningsnämnd skulle vara till gagn för ele- verna. Birgittaskolan anser att förslaget bl.a. innebär att hörselskadade ungdomar och deras föräldrar inte betraktas som kompetenta att avgöra om de har behov av RGH eller ej. framhåller att dagens intagningsarbete föregås av ett nära samarbete mellan special- skolorna och RGD/RGH. () och DHR ser att det finns risker med att likrikta antagningsprinciperna för olika handikapp- grupper som söker till de olika riksrekryterande gymnasieformerna. Öre- bro kommun menar att om en central antagningsnämnd inrättas bör intag- ningen göras i två steg. Den centrala nämnden gör en prövning av per- sonkretsen och en lokal intagning arbetar som tidigare med elevens skol- och programval. stöder dock förslaget och menar att fördelen med en gemensam antagningsnämnd bl.a. är enhetliga regler kring antagning som prövning sker av oberoende instans. Denna ståndpunkt delas även av (), , och . Sisus anser att nämnden bör ha en sammansättning med representanter från såväl be- rörda myndigheter som berörda handikapporganisationer och de olika utbildningsorterna, dvs. i stort sett samma bemanning som nuvarande . anser utifrån sin erfarenhet av arbetet i en statlig nämnd att man bör sträva efter ett förhållandevis litet antal ledamöter och i olika fall knyta till sig sakkunniga. Sisus, och och Ungdomar (RBU) avstyrker att nämndens kansliresurs skulle flyttas från Sisus som de anser har en värdefull kompetens på området och som för övrigt har ansvar för särskilt utbildningsstöd till studerande på såväl riksgymnasierna, folkhögskolorna och universiteten/högskolorna. Tidigarelagd antagning I betänkandet föreslås att ansökningsförfarandet till den Rh-anpassade gymnasieutbildningen skall ske , året innan studierna skall in- ledas, i stället för som . Förslaget motiveras med behovet av en för alla parter bättre framförhållning. Remissinstanserna Flertalet remissinstanser, däribland , i , i , , och Stiftelsen stöder förslaget. anser det vara positivt utifrån planeringssynpunkt om ansökningarna kan ske men påpekar att det är ett stort beslut att be- stämma sig för att söka till ett riksgymnasium och kanske också flytta hemifrån. i , och Storu- mans kommun är tveksamma till ett tidigarelagt ansökningsförfarande, bl.a. mot bakgrund av att elever i åttonde klass i allmänhet har svårt att välja studiegång och risken för felval ökar. Furuboda folkhögskola in- stämmer i kritiken och tror att ett alternativ skulle kunna vara att eleven, i stället för en ansökan, lämnar in en intresseanmälan . Social- styrelsen, Sisus, och avvisar förslaget bl.a. då funktionshindrade ungdomar har samma behov av betänketid som andra ungdomar. framhåller att frågan om vilka utbildningar hemkommunen erbjuder ofta inte är klart förrän i bör- jan av det år under vilket utbildningarna kommer att starta. Om förslaget om en mycket tidig ansökningstid skulle gälla kan många rörelsehindrade ungdomar väntas söka till Rh-anpassad gymnasieutbildning för säkerhets skull i avvaktan på att hemkommunens erbjudande blir klart. Erfarenhe- terna visar dessutom att det inte är ovanligt att samverkansavtal träffas mycket sent i förhållande till när ansökningen för utbildningen går ut. Antagning I betänkandet föreslås att ett beslut om antagning till RGD/RGH respek- tive den Rh-anpassade utbildningen, utöver en bedömning av om indivi- den tillhör personkretsen, också skall baseras på en bedömning av kom- munens tidigare och planerade insatser. Vidare föreslås att till ansökan skall bifogas betyg, dokumentation av kommunens vidtagna åtgärder, åtgärdsprogram samt för elever med svåra rörelsehinder en redovisning av habiliteringsbehov. Remissinstanserna Remissinstanserna, däribland, , ning, , Skolledarna, , De Han- () och () är i huvudsak positiva till förslaget. , ungdomar och vuxna (FUB) och barn och ungdomar (RBU) välkomnar att vikten av åtgärdsprogram lyfts fram och att möjligheten att se över kommunens åtaganden ökar. Sisus, i , kommun och Hörselskadades Riksför- bund (HRF) understryker vikten av elevens rätt att själv få avgöra vad som är ett fullgott alternativ och, påpekar att en elev som bedömts till- höra personkretsen även i fortsättningen bör få avgöra om han eller hon vill följa den sökta utbildningen även om antagningsnämnden finner att hemkommunen kan erbjuda ett bra alternativ. kommun anser att det, med tanke på planering av intagningen är viktigt att ansökan åtföljs av dokumentation över vidtagna åtgärder, men menar att detta inte får ligga till grund för bedömande av behörighet. Birgittaskolan, Manil- laskolan och Åsbackaskolan riktar kritik mot förslaget att den tänkta nämnden, vid sidan av personkretstillhörigheten, skall bedöma kommu- nens genomförda och planerade insatser. Bl.a. påpekas att den tänkta nämnden får en mycket svår och onödig bedömningssituation framförallt när det gäller planerade insatser, eftersom kommunens ambitioner inte alltid med nödvändighet kommer att genomföras. Skolväsendets överkla- gandenämnd anser det vara olämpligt att lägga en utredningsskyldighet på sökanden i form av att sökanden själv till sin ansökan skall foga viss utredning som syftar till att visa hur skolgången skulle komma att ordnas i den vanliga gymnasieskolan. Ett viktigt skäl för nämndens uppfattning är att det inte bör krävas att sökanden skall förebringa utredning som talar emot hans ansökan. Om sådan utredning behövs bör den därför göras av hemkommunen och bifogas när ansökan sänds över för prövning av mottagande. Uppföljning och utvärdering Kommittén menar att en myndighet bör pekas ut som tillsammans med skolorna får till uppgift att formulera mål för hur det statliga verksam- hetsbidraget till utbildningen vid RGD/RGH respektive de Rh-anpassade gymnasieskolorna skall användas samt utveckla instrument för att följa upp och utvärdera detta. Enligt kommitténs uppfattning bör detta vara ett ansvar för som administrerar utbetalningen av bidraget. Remissinstanserna I stort sett samtliga remissinstanser är positiva till förslaget. Hörselska- dades () och , hörselskadade och språkstörda barn (DHB) anser att detta är något man efterfrågat länge från förbundens sida. anser att det även bör läggas ut ett ansvar för uppföljning och utvärdering av habilitering och boende och att detta ansvar bör läggas hos någon myndighet med erforderlig kompetens. anser att förslaget är otydligt formulerat och att frågan är avhängig hur förslaget i slutbetänkandet, om den grundläg- gande strukturen för statens insatser, kommer att se ut. bro framhåller universitets position vad gäller att fördela medel och göra utvärderingar. Finansiering I betänkandet föreslås att regeringen ser över förordningen för vissa han- dikappade elever (1992:44) och justerar nivån i den extra er- sättningen för elever vid RGD/RGH. De Rh-anpassade gymnasieskolorna bör ges möjlighet att debitera elevens hemkommun den faktiska kostna- den för assistent i skolan. Kommittén menar vidare att finansieringen av boendet i elevhem bör ses över och att kommunernas skyldighet att ge- nom inackorderingsbidraget ta del i finansieringen av elevernas boende vid RGD/RGH bör kvarstå i avvaktan på kommitténs slutliga förslag av- seende finansiering av utbildningen. Remissinstanserna Remissinstanserna ställer sig i huvudsak positiva till förslagen. De Han- () menar att ett viktigt argument för att låta kommunen betala den faktiska kostnaden för en assistent i skolan är att om kommunen endast debiteras en genomsnittlig kostnad finns det eko- nomiska incitament för att rekommendera elever med stort assistansbe- hov att söka sig till riksgymnasium. motsätter sig dock en reglering av finansieringsfrågorna som innebär merkostnader för anord- nande kommun. läns landsting är tveksamt till om nivån för den extra ersättningen bör justeras i enlighet med förslaget. Att överföra en del av det ekonomiska ansvaret till kommunen befaras medföra att vissa kommuner belastas orimligt tungt. kommun anser att det är en brist att inte huvudmannaskapsfrågan och finansieringsfrågorna belyses i detta sammanhang och någon genomgripande förändring av gällande regler bör därmed inte genomföras innan slutbetänkandet kan behandlas. Sammanfattning av slutbetänkandet FUNKIS funk- tionshindrade elever i skolan (SOU 1998:66) Utredningen om funktionshindrade elever i skolan (dir. 1995:134) har haft till huvuduppgift att utreda hur ansvaret för utbildning och omvård- nad för funktionshindrade elever skall fördelas mellan stat, kommun och landsting samt vem som skall finansiera verksamheten. Från urvalsskola till en skola för alla Kommitténs utgångspunkt är visionen om en skola där alla barn och ung- domar ges likvärdiga förutsättningar att utveckla kunskaper, färdigheter och förhållningssätt som stärker deras förmåga att anpassa sig till det moderna samhället och att delta i förändringen av detta samhälle. Grundinställningen är, i enlighet med , att flertalet barn och ungdomar med funktionshinder skall få sin utbildning i den vanliga kommunala , gymnasieskolan och särskolan. De skall där ges det stöd som krävs för att uppnå en fullgod skolsituation. En skola för alla innebär att skolan skall anordnas så att den är lika än- damålsenlig för alla elever, oavsett möjligheter, förutsättningar och be- hov. Utmärkande är flexibilitet, med den enskilde elevens förutsättningar, behov och intressen i centrum. Det är skolans uppgift att erbjuda varje individ en relevant undervisning och optimala utvecklingsmöjligheter. Detta kan bäst ske i en miljö där självkänslan och den positiva självuppfattningen är stark, dvs. i en miljö där man upplever verklig delaktighet och gemenskap. Med dessa utgångspunkter bör de specialpedagogiska insatserna utgå från principerna att handikapp kan och skall minimeras genom föränd- ringar och anpassningar av miljö och bemötande, att den enskildes behov och situation skall bedömas i ett helhetsperspektiv samt att insatserna skall vara icke segregerande. En professionell skola skall kunna erbjuda möjligheter och förutsättningar för ett varierat arbetssätt och ett individu- ellt bemötande. Alla elever skall ges förutsättningar att nå skolans mål och ingen elev skall behöva stå utanför gemenskap och delaktighet. Det kräver goda kunskaper om olika elevers olika behov och förutsättningar. I enlighet med detta synsätt föreslår kommittén att formuleringen 1 kap. 2 §, andra stycket, skollagen I utbildningen skall hänsyn tas till ele- ver med särskilda behov ersätts med I utbildningen skall hänsyn tas till elever i behov av särskilt stöd. Den nuvarande formuleringen antyder ett stadigvarande tillstånd hos eleven och ger intryck av att åtgärder bör sät- tas in hos eleven, när det snarare kan vara i omgivningen som åtgärderna skall vidtas. Ansvaret för skola och stöd Kommunerna har ett helt och odelat ansvar för all skolverksamhet uti- från de nationella mål som anges i skollag, läroplaner och kursplaner. Kommunerna har också genom socialtjänstlagen och lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) ett särskilt ansvar för barn och ungdomar med funktionshinder. Landstingen har ansvar för hälso- och sjukvård. Enligt hälso- och sjukvårdslagen innebär detta att de skall erbjuda habilitering samt att de svarar för hjälpmedel till vissa funktionshindrade. Staten svarar för lagstiftning, tillsyn, uppföljning, utvärdering och vissa utvecklingsinsatser i förhållande till både skola och hälso- och sjukvård samt har ansvar för lärarutbildning och viss kompetensut- veckling. För vissa elever med funktionshinder har staten tagit ett utökat ansvar. Detta t ex genom att staten är huvudman för specialskolorna, bidrar ekonomiskt till viss riksrekryterande gymnasieutbildning för ele- ver med funktionshinder, svarar för visst stöd till kommunerna i specialpedagogiska frågor, svarar för produktion av läromedel för elever med vissa funktionshin- der. Totalt bidrar staten med specialdestinerat till gruppen elever med funktionshinder, inkl. sjukhusundervisning. I öv- rigt bidrar staten till skolan i första hand via det generella statsbidraget till kommunerna. Det är kommitténs uppfattning att de särskilda statliga medlen i högre grad än bör riktas till att erbjuda kommunerna stöd i specialpedago- giska frågor, bl.a. i form av övergripande rådgivning, utvecklingsinsatser och kompetensutveckling. Staten föreslås dock ges ett fortsatt åtagande även inom de övriga verksamhetsområdena (se vidare nedan). Den kommunala skolan Varje lärare, oberoende av skolform, bör ha en god generell kunskap om funktionshinder och de konsekvenser de kan få i skolsituationen, en s.k. förförståelse.