prop · GM031D8 · 1999-01-01 00:00:00 — Delar av förstärkningen lämnas dock med reservation för godkännande av förslaget om förändrade rörelseregler för försäkringsbolag och förslaget om kontoföring av finansiella instrument som regeringen bereder. Om inte godkänner förslagen kommer den del av anslagshöjningen som motiveras av dessa förslag inte att stå till förfogande. Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering gjorts av anslaget. Justeringen har genomförts med anledning av att en korrigering har gjorts av den justering som genomfördes av anslagen för med anledning av att sättet att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga området förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4). Tabell 5.3 Anslagsutveckling Tusental kronor 4 300 1999 Förslag 6 313 2000 Beräknat 7 441 1 2001 Beräknat 6 226 2 1 Motsvarar 7 313 tkr prisnivå. 2 Motsvarar 6 013 tkr prisnivå. administrerar det statliga insättningsgarantisystemet som skyddar allmänhetens insättningar i kreditinstitut om institutet skulle gå i konkurs. De övergripande målen för verksamhet är att på ett kostnadseffektivt sätt administrera insättningsgarantisystemet och att skapa beredskap så att utbetalningar vid ersättningsfall kan göras korrekt och inom uppställda tidsramar. anvisas ett ramanslag för verksamhetens förvaltningskostnader. Motsvarande belopp avräknas från de årliga avgifter som tas ut av de institut som omfattas av insättningsgarantin och redovisas mot inkomsttitel i statsbudgeten. Den årliga avgiften för systemet som helhet skall uppgå till av de garanterade insättningarna till dess att behållningen i garantisystemet uppgår till av dessa insättningar. Nämnden beräknar att behållningen i garantisystemet når den storleken . Därefter sänks den årliga avgiften för systemet som helhet till av de garanterade insättningarna. Avgiften för varje individuellt institut är relaterad till institutets kapitaltäckningsgrad och får variera mellan och av institutets garanterade insättningar. hade under ett anslagssparande på . beslutade i budgetpropositionen att dessa resurser skulle täcka nämndens aviserade extra utgifter under innevarande budgetår. Regeringens överväganden Resultatbedömning fick ansvaret för att administrera den statliga garantin för insättningar hos banker och vissa värdepappersbolag enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. När bankstödet avvecklades ombildades till som tog över ansvaret för insättningsgarantifrågorna. består i tider av finansiell stabilitet av sju ledamöter och ett kansli med en kanslichef. Det är emellertid nämndens uppgift att upprätthålla beredskap för att snabbt kunna förstärkas med ytterligare tjänstemän och garantera utbetalningar inom lagens tidsramar vid eventuella ersättningsfall. Därför har nämnden avtal med , och om snabb förstärkning. består den så kallade beredskapsstyrkan av nio tjänstemän som kan kallas in med kort varsel. För att förbereda beredskapsstyrkan för ett eventuellt ersättningsfall har nämnden genomfört ett antal seminarier och genomfördes ett så kallat scenariospel. Dessutom har nämnden lämnat en rapport till regeringen om hur det praktiska arbetet skall bedrivas vid ersättningsfall. Utöver att upprätthålla beredskap har till uppgift att förvalta avgifterna för de garanterade insättningarna så att bästa möjliga avkastning uppnås i kombination med god riskspridning och betalningsberedskap. Enligt lagen om insättningsgaranti skall nämndens avgifter placeras på räntebärande konto i Riksgälden. För detta ändamål har nämnden utarbetat en placeringspolicy. I enlighet med policyn träffade nämnden avtal med fyra externa kapitalförvaltningsföretag om förvaltning av nämndens avgiftsmedel hos Riksgälden. Den extra kostnaden för den externa förvaltningen förväntas enligt nämnden uppvägas av ökad avkastning. Nämnden har därför upprättat en riktvärdesportfölj, dvs. en alternativ placeringsstrategi som de externa förvaltarnas resultat mäts emot. Målet för förvaltningen är att den genomsnittliga avkastningen av kapitalförvaltningsföretagens placeringar av nämndens medel skall överstiga riktvärdesportföljens avkastning med en procent . Det är inte möjligt att utvärdera förvaltningen efter så men regeringen noterar att avkastningen för de externt förvaltade medlen varit högre än nämndens riktvärdesportfölj extern förvaltning skett. Nämnden har vidare till uppgift att träffa avtal om samarbete med företrädare för utländska garantisystem. /96 har nämnden påbörjat förhandlingar med ett flertal utländska företrädare men något avtal har ännu inte träffats. Avtalsprocessen med företrädare för utländska garantisystem borde enligt regeringens bedömning ha kommit längre. Nämnden har emellertid gjort stora ansträngningar och regeringen räknar med att två till fyra av de fem mest angelägna avtalen kommer att kunna slutas under . är en relativt ny myndighet och på grund av verksamhetens beredskapskaraktär är det svårt att bedöma dess effektivitet utan ersättningsfall, och några sådana inträffade inte under . Sammantaget bedömer regeringen ändå att nämnden löst sina uppgifter på ett bra och effektivt sätt. har under de gångna två åren etablerats väl och byggt upp en beredskap för att snabbt kunna förstärkas vid eventuella ersättningsfall. Utbildning och träning för beredskapsstyrkan sker löpande. Vidare finns medel att tillgå vid eventuella ersättningsfall och en fortsatt uppbyggnad pågår. Den externa kapitalförvaltningen syftar till att optimera avkastningen på nämndens tillgängliga medel och på så sätt stärka garantin. Regeringen anser därmed att ett förbättrat konsumentskydd, i enlighet med beslut, har skapats för allmänhetens insättningar i kreditinstitut, även om det, som tidigare nämnts, är svårt att bedöma beredskapens effektivitet i ett skarpt läge. För beräknar regeringen resursbehovet till . Det är utöver nämndens budgetunderlag eftersom regeringen, i en proposition som avses lämnas till , föreslår att nämnden även skall ansvara för investerarskyddet från och med . Investerarskyddet bygger på ett EG-direktiv och garanterar investerare en minimiersättning på sina tillgångar i banker och värdepappersbolag om dessa skulle gå i konkurs. Regeringen föreslår därför att nämndens anslag för förstärks med för förvaltning av avgiftsmedlen och drift av kansliet samt för administrationen av investerarskyddet. Förstärkningen har finansierats genom omprioriteringar mellan anslag inom utgiftsområdet. Beräkning av anslaget Tusental kronor Anslag 1998 985 Förstärkning 1999 4 300 Pris- och löneomräkning 19 Justering av 9 Investerarskyddet 1 000 Förslag 1999 6 313 Anslaget på för att administrera investerarskyddet kommer emellertid inte att stå till nämndens förfogande om inte godkänner regeringens proposition i detta ärende. Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering gjorts av anslaget. Justeringen har genomförts med anledning av att en korrigering har gjorts av den justering som genomfördes av anslagen för med anledning av att sättet att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga området förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4). : anslagen B3 och B4 verksamhet är delvis hänförlig till verksamhetsområde A Effektivisering och utveckling av statlig förvaltning, delvis till verksamhetsområde B Det finansiella systemet. Resultatet för upplåningen och statsskuldsförvaltningen redovisas i detta avsnitt. Inom verk-samhetsområde A redovisas resultatet för garantiverksamhet, kassahållningsverksamhet och in- och utlåningsverksamhet (avsnitt 4.5 och 4.6). Upplåning och statsskuldsförvaltning uppgift inom detta verksamhetsområde är att ta upp lån i och i utlandet för att finansiera underskott i statsbudgeten och att förvalta statsskulden. Det övergripande målet för var att långsiktigt minimera kostnaden för statsskulden inom ramen för penningpolitikens krav. Regeringen konstaterar att i allt väsentligt har uppnått detta mål. Nedan följer en redovisning av resultat på de enskilda lånemarknaderna samt en resultatbedömning av interna riskkontroll. Därefter ges en kortfattad beskrivning av den nya modellen för statsskuldsförvaltningen som beslutade om innevarande år Eftersom kostnader som uppkommer i samband med upplåningen och statsskuldsförvaltningen belastar såväl anslaget B3 som B4 redovisas resultatet för de bägge anslagen gemensamt. Kostnaderna för räntorna på statsskulden redovisas under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor. Resultatbedömning har statens lånebehov successivt minskat. Från en nivå på 1993 sjönk lånebehovet till . Vid utgången av uppgick statsskulden till , vilket motsvarar av bruttonational- produkten. upplåning sker i princip på fyra marknader - den inhemska nominella värdepappersmarknaden, - den internationella kapitalmarknaden, - den inhemska hushållsmarknaden samt - marknaden för realränteobligationer i kronor. Den inhemska marknaden för nominella värdepapper utgör den traditionellt viktigaste finansieringskällan. Upplåning på denna marknad sker genom statsobligationer (lån med löptid ) och statsskuldväxlar (lån med löptid ). De nominella värdepapperens andel av statsskulden ökade från till . 1997 var sedan avskaffandet av valutalånenormen som upplåningen i utländsk valuta inte bidrog till finansieringen. De senaste årens minskning av upplåningen på hushållsmarknaden både i absoluta tal och som andel av statsskulden fortsatte även , främst till följd av stora uttag ur allemanssparandet. Andelen realränteobligationer ökade från till av statsskulden. Detta innebar att ökningstakten var väsentligt lägre än under det föregående budgetåret. Tabell 5.4 Statsskuldens sammansättning vid slutet av budgetåren 1992/respektive procent. 1992/93 1993/94 1994/95 1995/96 1997 Andel av statsskulden vid slutet av 1997 Statsobligationer 415 510 594 639 684 Statsskuldväxlar 234 150 213 180 144 Kontokredit / dagslån -169 8 1 5 25 Inhemska nominella marknaden 479 668 808 823 853 Realränteobligationer i kronor - 3 12 74 91 Premieobligationer 52 58 63 60 61 Allemansspar 67 63 50 44 32 Sparobligationer 5 - - - - - Riksgäldskonto 8 10 12 12 7 Riksgäldsspar - - - - 3 Inhemska hushållsmarknaden 133 132 125 116 103 Inlåning 8 - - - - Summa skuld i kronor 621 803 944 1 013 1 047 Skuld i utländsk valuta 340 376 426 398 386 1) Statsskulden 961 1 179 1 370 1 411 1 432 Statsskulden som andel av BNP 1) Avser endast lån i utländsk valuta. Inkluderas skuldbytesavtal (valutaswapar) mellan kronor och utländsk valuta uppgår exponeringen i utländsk valuta till . Diagram 5.1 Statsskuldens fördelning på olika marknader vid slutet av budgetåren 1992/93 1997. Utvärderingen av upplåning och skuldförvaltning sker med hjälp av två, av fastställda, s.k. riktmärkesportföljer. En riktmärkesportfölj avser skulden i svenska kronor, en annan skulden i utländsk valuta. Riktmärkesportföljerna avspeglar en hypotetisk, standardiserad upplåningsstrategi. För att utvärdera resultat studeras skillnaden mellan den verkliga skuldens kostnader och de beräknade hypotetiska kostnaderna för riktmärkesportföljerna. Såväl hushållsupplåning som kontorets in- och utlåningsverksamhet till statliga myndigheter ingår i riktmärkesportföljen i svenska kronor. Hushållsupplåningen utvärderas även separat, genom att kostnaden för denna upplåning jämförs med alternativa upplåningskostnad på den nominella värdepappersmarknaden, dvs. upplåningen genom statsobligationer och statsskuldväxlar. Upplåningen genom realränteobligationer utvärderas på annat sätt och ingår inte i riktmärkesportföljen. Eftersom målet för upplåningen och statsskuldsförvaltningen är långsiktigt bör utvärderingen ske över perioder som är tillräckligt långa för att utjämna tillfälliga variationer i resultatet. Regeringens utvärdering sker därför över rullande femårsperioder. Diagram 5.2 Sammanlagt resultat av upplåning och skuldförvaltning budgetåren 1992/93 1997 exklusive realränteobligationer. Regeringens mål för upplåning och statsskuldsförvaltningen är att kostnaden för den faktiska skulden skall vara lägre än kostnaden för riktmärkesportföljerna. har uppnått dessa mål. Kostnaderna för statsskulden har (som omfattar 5½ kalenderår) understigit riktmärkesportföljernas kostnader med . var den verkliga skuldens kostnader lägre än riktmärkesportföljernas. Då upplåningen genom realränteobligationer inte utvärderas gentemot riktmärkesportföljerna ingår dessa inte i det beräknade resultatet. I det följande kommenteras resultaten för de fyra marknaderna. Det bör noteras för de följande resultatbedömningarna, tabellerna och diagramen att /96 omfattade 18 månader. Den inhemska nominella marknaden har den sammanlagda kostnaden för den nominella statsskulden i kronor, inklusive lån på hushållsmarknaden, understigit riktmärkesportföljens kostnad med . var den faktiska skuldens kostnader lägre än riktmärkesportföljens kostnader. Diagram 5.3 Resultat av upplåning och skuldförvaltning på den nominella marknaden i kronor budgetåren 1992/93 1997. Resultatet för förklaras till största delen av orealiserade kursvinster för premieobligationer. Dessa uppgick till till följd av att börskurserna på premieobligationer var lägre än . Resterande vinst uppkom genom att den faktiska skuldens marknadsvärde inte ökade lika mycket som riktmärkesportföljens. Skuldens marknadsvärde påverkas av räntan. Sjunker räntan mellan två beräkningstillfällen så ökar skuldens marknadsvärde. Eftersom skuldens värde ökar uppstår en orealiserad förlust, dvs. en (orealiserad) kostnad. Stiger räntan sker det motsatta, dvs. marknadsvärdet sjunker och en orealiserad vinst uppstår. Dessutom gäller att ju längre genomsnittlig löptid skulden har, desto större utslag ger ränteförändringar i marknadsvärdet. hade riktmärkesportföljen en längre genomsnittlig löptid än den faktiska skulden. Riktmärkesportföljens marknadsvärde ökade därför mer än den faktiska skuldens i samband med att räntorna föll. Detta medförde att riktmärkesportföljens kostnad blev högre än den faktiska skuldens. Enligt regeringen kan resultatbedömningen av den inhemska upplåningen inte enbart baseras på en jämförelse med riktmärkesportföljen. Hänsyn skall även tas till de marknadsvårdande insatser genomför i syfte att främja effektiviteten på den inhemska marknaden. En ökad effektivitet bidrar till en allmänt lägre inhemsk räntenivå. Både den faktiska skuldens kostnader och riktmärkesportföljens kostnader minskar då lika mycket, vilket innebär att åtgärderna inte ger utslag i resultatberäkningen mot riktmärkesportföljen. Genom att verka för en effektiv och väl fungerande statspappersmarknad bidrar emellertid till lägre upplåningskostnader för staten. Under budgetåret har genomfört ett antal insatser i detta syfte. Exempelvis har antalet statsobligationslån utökats i syfte att skapa låneförfall . Detta bidrar dels till att förbättra prisbildningen, dels till att sprida antalet tillfällen då lånen skall omsättas, dvs. minska den s.k. refinansieringsrisken. Dessutom är ett större antal statsobligationslån en förutsättning för det börshandlade futureskontrakt som introducerades . Sammantaget innebär dessa åtgärder en internationell anpassning av det sätt som handeln bedrivs på den svenska marknaden, vilket kan antas vara gynnsamt för marknadens funktionssätt och därmed bidra till lägre upplåningskostnader. Regeringen konstaterar att uppnått målet för förvaltningen av den nominella inhemska statsskulden. Regeringen ser även med tillfredsställelse på de marknadsvårdande åtgärder genomfört på den inhemska marknaden i syfte att förbättra marknadens effektivitet. Den inhemska hushållsmarknaden Den inhemska hushållsmarknaden ingår i utvärderingen av upplåning på den nominella marknaden i kronor, vilken redogjorts för ovan. Hushållsupplåningen utvärderas emellertid även separat. Detta sker genom att kostnaden för denna upplåning jämförs med alternativa upplåningskostnad på den nominella värdepappersmarknaden, dvs. kostnaden för upplåningen genom statsobligationer och statsskuldväxlar. Denna jämförelse visar att upplåningen på hushållsmarknaden inneburit lägre kostnader med . uppgick de minskade kostnaderna till . Diagram 5.4 Besparingar genom upplåning från hushållen jämfört med alternativa upplåningsformer budgetåren 1992/ Tabell 5.5 Resultat av hushållsupplåningen budgetåren 1992/93 1997 fördelat på respektive sparform. 1992/93 1993/94 1994/95 1995/96 1997 Totalt Allemansspar 2 300 352 242 253 102 3 249 Premieobligationer 22 56 43 126 245 492 Riksgäldskonto 17 10 85 -11 -2 99 Riksgäldsspar -20 -20 Totalt 2 339 418 370 368 325 3 820 Upplåningen från hushållen utgör ett komplement till övriga upplåning. har hushållsupplåning minskat både i absoluta tal och som andel av den totala statsskulden. Minskningen beror främst på uttag ur allemanssparandet till följd av avskaffade skatteförmåner och en ökad konkurrens på sparmarknaden. Sedan skatteförmånen för allemansspar avskaffats /97 ansåg regeringen att det inte förelåg behov av en särskild lagreglering av allemansspar. Regeringen överlämnade därför en proposition (prop. 1997/98:50) med förslag om att avskaffa lagen om allemansspar. beslutade (bet. 1997/98:FiU17, rskr. 1997/98:199) att lagen skulle upphöra vid utgången av . Till följd av fallande lönsamhet i allemansspar, främst p.g.a. av allt högre provisionskostnader till de förmedlande bankerna, beslöt att avskaffa sparformen i samband med att lagen upphörde. För att erbjuda ett alternativ till allemansspar och bemöta den ökade konkurrensen på sparmarknaden introducerades en ny sparform, Riksgäldsspar. Genom Riksgäldsspar tar emot inlåning i egen regi, vilket innebär att bankernas försäljningskanaler inte behöver anlitas vilket i sin tur medför lägre kostnader. Riksgäldsspar har dock inte lyckats kompensera för uttagen ur allemansspar. Låga räntenivåer och stigande aktiekurser medförde ett svagt intresse för placeringar i ränterelaterade sparformer. Totalt flyttades till Riksgäldsspar. Detta motsvarar av de medel som aktivt flyttades från allemansspar till andra sparformer, exempelvis fondsparande i banker. uppvisade Riksgäldsspar ett negativt resultat. Det skall dock noteras att sparformen introducerades under slutet av året och fortfarande befinner sig i introduktionsstadiet. I samband med introduktionen av Riksgäldsspar upphörde även upplåningen genom Riksgäldskonto. Riksgäldskonto har uppvisat ett negativt resultat. Diagram 5.5 Hushållsupplåningen fördelad på olika låneinstrument/sparformer och hushållsupplåningens andel av statsskulden vid slutet av budgetåren 1992/93 1997 har upplåningen på hushållsmarknaden uppvisat ett positivt resultat, dvs. kostnaden har varit lägre än motsvarande upplåning på den nominella värdepappersmarknaden. har därmed uppnått det av regeringen uppsatta målet för verksamheten. Lönsamheten har dock stagnerat , främst p.g.a. fallande lånevolymer. Enligt regeringens mening skall bedriva upplåning från hushållen endast i den mån denna upplåning inklusive kontorets administrationskostnader är billigare än alternativa upplåningsformer. Detta gäller såväl för marknaden som helhet som för de enskilda instrumenten på denna marknad. Regeringen finner det därför angeläget att fullföljer den påbörjade satsningen på att återvinna marknadsandelar på hushållsmarknaden och öka lönsamheten i syfte att uppnå fortsatt låga upplåningskostnader för staten. Den internationella kapitalmarknaden medförde förvaltningen av den utländska skulden att den faktiska skuldens kostnader var lägre än kostnaderna för riktmärksportföljen i utländsk valuta. var den faktiska skuldens kostnader högre än riktmärkesportföljens kostnader. Diagram 5.6 Resultat av upplåning- och skuldförvaltning på den internationella kapitalmarknaden budgetåren 1992/93 1997. gav positioner i utländska valutor ett positivt resultat. Den faktiska skulden hade en högre andel skuld i japanska yen än riktmärkesportföljen. Därmed uppstod större valutakursvinster i den faktiska skulden än i riktmärkesportföljen. Även bedömningar av utvecklingen av USA-dollarn medförde vinster jämfört med riktmärkesportföljen. Den faktiska skulden hade en lägre andel skuld i USA-dollar än riktmärkesportföljen. Den faktiska skuldens valutaförlust blev därmed mindre än riktmärkesportföljens. Däremot medförde bedömningar av den internationella ränteutvecklingen en förlust på . I likhet med flertalet aktörer räknade med att den förhållandevis kraftiga nedgången i ränteläget skulle följas av uppgång. I enlighet med förväntan steg räntorna på korta löptider . Däremot fortsatta de längre räntorna att falla, vilket gav upphov till högre kostnader jämfört med riktmärket då valt en högre ränterisk än riktmärkesportföljen på dessa löptider. Resultat av kan, utöver jämförelsen med riktmärket, jämföras med resultatet för de tre externa förvaltare som kontoret anlitar. Dessa förvaltar en mindre del av den utländska skulden till samma villkor som . Som framgår av den följande tabellen har under budgetåren 1992/93 1997 uppnått ett bättre resultat än de externa förvaltarna som risktagandet varit lägre. Tabell 5.6 Genomsnittligt månadsresultat och informationskvot för och externa förvaltare budgetåren 1992/93 1997. Riksgälds- kontoret Genomsnitt externa förvaltare Genomsnittligt månadsresultat i baspunkter (hundradels procent) 5,4 1,3 Informationskvot 1) 0,8 0,3 1) Informationskvoten är ett mått på riskjusterad avkastning. Ju högre värde desto bättre. Nyupplåningen kan utvärderas separat från den ovan nämnda förvaltningen av den utestående skulden. Skillnaden mellan ränta på lån och räntan på lån emitterade av låntagare med bättre kreditbetyg minskade . förbättrade statsfinanser innebar ett ökat intresset för svenska statsobligationer emitterade i utländsk valuta. Detta medförde tillsammans med ett litet utbud av nya lån, till följd av att ingen nettoupplåning i utländsk valuta genomfördes , att allt bättre lånevillkor kunde uppnås. Regeringen konstaterar att det uppsatta målet för skuldförvaltningen och upplåningen på den internationella kapitalmarknaden uppnåtts. Verksamheten har enligt regeringens mening bedrivits effektivt och ändamålsenligt, vilket bidragit till väsentligt minskade kostnader för staten. Marknaden för realränteobligationer Realränteobligationer utgör ett viktigt komplement till den nominella upplåningen. Produkten ger investerare möjlighet att säkra sig mot inflationsrisken. nettoupplånades genom emissioner av realränteobligationer. Detta innebar en kraftig minskning i upplåningstakten jämfört med , då stocken realobligationer ökade med . Realränteobligationer representerade dock en betydande andel () av de totala emissionerna av obligationer . /98 var den utestående volymen , vilket motsvarar av statsskulden. Detta gör den svenska marknaden för realränteobligationer till den näst största i världen i relation till statsskulden. Regeringen noterar med tillfredsställelse att upplåningen genom realränteobligationer indikativt inneburit minskade kostnader med jämfört med nominell upplåning . har regeringen inte formulerat något specifikt mål för upplåningen genom realränteobligationer. Den nya beslutsmodellen för statsskuldsförvaltningen, vilken beskrivs nedan, innebär att regeringen skall ange riktlinjer avseende hela statsskuldsportföljen. Regeringens beslut om riktlinjer för av statsskulden kommer därmed direkt eller indirekt att inbegripa mål för upplåningen i realränteobligationer. Beslutet skall fattas . Intern riskkontroll Målet för interna riskkontroll är att standarden på hanteringen av finansiella och administrativa risker skall motsvara vad som kan anses vara god marknadspraxis. har vidtagit ett antal åtgärder för att höja kvaliteten och säkerheten inom riskkontrollen. påbörjades implementeringen av ett nytt finansadministrativt datasystem inom riskkontroll, analysverksamhet och betalningsförmedling. uppstod dock problem i införandet av systemet och projektet avbröts. Arbetet återupptogs med en delvis annan inriktning. En ny modern modell för mätning och hantering av kreditrisker togs i bruk under budgetåret. påvisade i revisionsrapporten för /95 brister i interna riskhantering.