prop · GM03115 · 1999-01-01 00:00:00 — Där- med finns det risk för att ungdomars känsla av utanförskap i relation till politik och förvaltning bekräftas och förstärks. En sådan utveckling skulle kunna innebära att kommande generationer alltmer tar avstånd från vår demokratiska modell, byggd på parlamentarism och representativ demokrati. En sådan utveckling måste givetvis motverkas. För det andra innebär bristen på unga representanter i myndighetssty- relser och statliga kommittéer, liksom en viss avsaknad av äldre företrä- dare, en alltför dålig åldersspridning. Eftersom homogena grupper, enligt såväl forskning som erfarenheter från t.ex. den privata sektorn, generellt inte besitter samma kollektiva kompetens som heterogena grupper leder detta till kvalitativa problem. Det är därför också av kvalitetsskäl angelä- get att öka åldersspridningen. Ungdomar besitter i flera avseenden kompetens som är unik för deras generation, bl.a. på IT-, kultur- och miljöområdet. Regeringen avser att identifiera ett antal myndighetsstyrelser där avsakna- den av denna kompetens är tydlig och där behovet av ökad ålderssprid- ning är särskilt stor. Vidare avser regeringen att i samband med tillsätt- ningen av nya kommittéer ta ökad hänsyn till behovet av såväl en god åldersspridning som en ökad andel yngre representanter. För att komma åt problemet med ungdomars underrepresentation i offentliga organ är det nödvändigt att detta tydligt åskådliggörs. görs det inom en årsvis sammanställning av ålderssammansättningen i statliga centrala myndighetsstyrelser och kommittéer. Regeringen har därmed kunnat följa utvecklingen . Även om det har förekommit smärre skillnader mellan åren har denna statistik styrkt antagandet att unga är kraftigt underrepresenterade i såväl statliga myndighetsstyrelser som i det statliga kommittéväsendet. De positiva avvikelser som noterats i den generella åldersstatistiken har gällt kommittéerna och har varit en följd av att enskilda kommittéer haft en mycket stark ungdomsrepresentation, t.ex. Ungdomens IT-råd och . Kommittéer med denna typ av ålderskoncentration kan vara till nytta för vissa specifika ändamål, exem- pelvis den ungdomsdelegation som redovisats i avsnitt 5.1.3. Det är dock generellt sett angeläget att även i dessa sammanhang sträva efter en god åldersspridning, och därmed få in fler vuxna och äldre personer i t.ex. kommittéer som arbetar med typiska ungdomsfrågor. Det är naturligtvis likaså angeläget att ungdomars medverkan inte kon- centreras till enbart de områden som är att betrakta som specifik ung- domspolitik. Ungdomars medverkan, kunskaper och synpunkter behövs över ett större fält. lämnar regeringen en skrivelse till om arbetet i kommittéväsendet, den s.k. kommittéberättelsen. I denna redovisas bl.a. könsfördelningen i de statliga kommittéerna. Regeringen har för avsikt att fortsättningsvis även presentera ålderssammansättningen i kommit- téväsendet i denna skrivelse. Regeringen vill slutligen understryka betydelsen av att unga personer även ingår i olika beslutsorgan på nivå. Någon tillfredsstäl- lande statistik över ungas representation i dessa organ finns inte . Regeringen avser därför att ge i uppdrag att kartlägga ålderssammansättningen i olika kommunala beslutsorgan. 5.1.5 Rösträtt kopplat till kalenderår Regeringens bedömning: Frågan om rösträtten skall följa kalenderår i stället för födelsedatum bör behandlas i samband med andra valtek- niska frågor. Ungdomspolitiska kommitténs förslag: Kommittén föreslår att röst- rätten skall följa kalenderår och inte födelsedatum. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig i denna del. Förslaget tillstyrks av , Statens invand- rarverk, i , och . Flertalet av de instanser som yttrat sig avstyrker eller ställer sig tveksamma till förslaget; , , kommun, , , Tjänstemännens central- organisation (TCO), () och . SSU har uttalat sig specifikt om förslaget om rösträtt kopplat till kalenderår. SSU har därvid uppgett att lösningen på ungdomars brist på makt och inflytande inte är förändringar i rösträtten utan i stället attityd- förändringar hos äldre och ett förändrat förhållningssätt i, och till, politi- ken. har anfört att höjningen av genomsnittsålder för förstagångsväljarna på grund av förlängningen av mandatperioden till inte är ett godtagbart argument för att sänka rösträttsåldern. Skälen för regeringens bedömning: Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig har avstyrkt eller ställt sig tveksamma till kommitténs för- slag. Några utvecklade argument mot förslaget har emellertid inte fram- förts. Genom regeringsform sänktes rösträttsåldern till nuvarande . Som skäl framhölls bl.a. (prop. 1973:90 s. 162 f.) att samhällsut- vecklingen fört med sig att ungdomen i allmänhet hade större insikter i sociala, politiska och ekonomiska frågor än tidigare och att en sänkning av rösträttsåldern borde kunna medverka till att rikta ungdomens intresse i samhällsfrågor till den politiska aktivitet som hade den representativa demokratin och dess olika organ som bas. Det ansågs värdefullt att bevara sambandet mellan rösträttsåldern och myndighetsåldern, som sänktes till genom en ändring 1974. Regeringen anser att det är angeläget att ungdomar deltar i och är en- gagerade i det demokratiska systemet. Att ha rösträtt måste sägas vara en grundläggande förutsättning för att fullt ut kunna vara engagerad och ha ett medborgerligt inflytande. Den nuvarande 18-årsgränsen medför att ungdomar som är födda sent inte har möjlighet att delta i de all- männa valen som sina klasskamrater. Förlängningen av man- datperioden från tre till har dessutom fått till följd att genom- snittsåldern för förstagångsväljarna har höjts eftersom de förstagångs- väljare som blir myndiga får vänta längre innan de kan rösta i allmänna val. Frågan om rösträtten skall följa kalenderår och inte födelsedatum är emellertid inte okomplicerad. Rösträtts-, valbarhets- och myndighetsål- dern är densamma och bestämmelserna finns dels i regeringsformen, dels i vallagen och . En eventuell reform förutsätter en nog- grann analys av detta samspel mellan reglerna. Till detta kommer att Rådet för utvärdering av val och kom- mer att redovisa sina respektive arbeten . Eventuella förslag till lagändringar med anledning av de båda utredningarnas betän- kanden kommer att kunna läggas fram tidigast . Enligt regeringens uppfattning bör de valtekniska frågorna behandlas i ett sam- manhang. 5.1.6 Tillgång till information ger makt Ungdomskanalen bedömning: En särskild arena bör inrättas på med riktad samhällsinformation till unga. Ungdomskanalen bör underlätta såväl tillgången till information som möjligheten att kommunicera med olika beslutsfattare. Skälen för regeringens bedömning: Tillgång till information och kunskap är avgörande för en medborgares möjligheter till inflytande både över sin egen livssituation och i samhället som helhet. Detta är särskilt viktigt för att ungdomar skall kunna hävda sin position i samhället. I dagens informationssamhälle är det också viktigt att kunna gallra i in- formationen samt att kunna skapa sig en överblick på lämplig nivå. Mot denna bakgrund avser regeringen att ge stöd genom delfinansie- ring till driften av en särskild arena på Internet med riktad samhälls- information till unga som initierat Ungdoms- kanalen. har fått ekonomiskt stöd av regeringen till uppbyggnaden av denna. Ungdomskanalen är att betrakta som en samhällstjänst och allmän nyt- tighet som ger möjlighet till neutral, kvalitetssäkrad och målgruppsan- passad information. Dess syfte är att samla in, sammanställa och för- medla information på det offentliga området för att ge överblick, slussa rätt och slussa vidare. Härutöver är syftet med denna kanal att stimulera ungdomars IT-användning genom att utveckla pedagogiska metoder för informationssökning. Målet är att Ungdomskanalen skall fungera som en startpunkt och ett naturligt val av informationskälla i olika samhälls- och ungdomsfrågor. Ungdomskanalen skall därför innehålla information som är viktig för ungdomar samt funktioner som stimulerar till användning och till ungdomars aktiva medverkan. Den skall också vara en kunskaps- bank med information om ungdomar och ungdomspolitik. Ungdomskanalens start är planerad till , i samband med att skolorna har börjat sin verksamhet och därmed skall kunna nyttja detta nya verktyg för att söka kunskap. Genom Ungdomskanalen skall alla ungdomar kunna få en egen e-postadress och möjlighet att bygga upp en egen hemsida. Utöver sökning av information är det viktigt att kanalen även ger möj- lighet till samtal och diskussion mellan ungdomar och beslutsfattare av olika slag. Den blir därmed också ett redskap för att öka ungdomars möj- ligheter till insyn och inflytande. 5.2 Rättvisa villkor ingen får lämnas utanför! Ungdomar är generellt en grupp som värnar rättvisa och lika villkor. finns en stark tendens till ökade skillnader mellan ungdomar med olika kön och social bakgrund. Ökade klasskillnader inom ung- domsgenerationen innebär risk för att en ny typ av klassamhälle succes- sivt växer fram. Det nya samhället, med informationstekniken som såväl hjälpmedel som maktmedel, skapar både möjligheter och risker. Rätt spridd och an- vänd kan IT bidra till att överbrygga skillnader och ojämlikhet, men det kräver en aktiv politik på området. Ökad kunskap behövs såväl på detta som en rad andra viktiga områden. Likaså är förebyggande insatser mot olika typer av utslagning av stor betydelse. Utgångspunkten för dessa insatser bör alltid vara att i första hand ta till vara det engagemang som ungdomar själva har, såväl för sig själva som för sina kamrater. Slutligen spelar olika typer av åldersgränser en stor roll i ungdomars liv. De utgör en viktig signal om hur vuxenvärlden uppfattar unga. När åldersgränserna upplevs som orättvisa bidrar de såväl till att öka avstån- det mellan generationerna som att splittra upp ungdomar som annars ges möjlighet att göra saker på lika villkor. 5.2.1 IT som redskap för rättvisa Regeringens bedömning: Regeringens initiativ till ett nationellt program för IT i skolan (ITiS) innebär att alla elever får tillgång till en egen e-postadress. Vidare bör stöd ges till projekt för ungdomsgrupper som inte har tillgång till modern informationsteknik i sin hemmiljö. IT-projekt för flickor, ungdomar med annan etnisk och kulturell bakgrund samt ung- domar med funktionshinder bör prioriteras. Skälen för regeringens bedömning: har en ledande position när det gäller såväl tillgången till som användandet av informationstek- nik. Detta utgör en styrka och en stor potential för tillväxt om tekniken och dess möjligheter kan tas till vara. Utvecklingen av informationssam- hället går mycket snabbt och förändringstakten förväntas öka ytterligare. Många ungdomar deltar aktivt i denna utveckling. Målet för den nationella IT-politiken är att alla skall ha lika möjlighe- ter att använda informationstekniken som ett medel för ökad kunskap, demokrati och rättvisa. Det innebär att informationstekniken måste vara tillgänglig för såväl flickor som pojkar, oberoende av etnisk och kulturell bakgrund samt oberoende av funktionshinder. Informationstekniken kan användas för att stärka integrationen och identiteten bland unga med annan etnisk och kulturell bakgrund, t.ex. som hjälpmedel vid språkupp- byggnad. Informationstekniken kan också användas som ett mycket effektivt redskap för unga med funktionshinder. Flera nyskapande projekt visar på detta. Det är därför viktigt att informationstekniken görs tillgänglig, t.ex. för synskadade. som informationstekniken rymmer många möjligheter finns det också problem som är angelägna att uppmärksamma. De ungdomar som har tillgång till modern informationsteknik i hemmet har en stor för- del gentemot dem som inte har detta. Med informationsteknikens ökade betydelse följer risken att en ny typ av klassamhälle skapas, uppdelat efter kunskapen som maktfaktor. Det är därför viktigt att informationstekniken är tillgängligt för alla, både i form av utrustning som datorer och Internetuppkopplingar och i form av kunskapen för att kunna utnyttja dess möjligheter. Skolan spelar en central roll i detta sammanhang. Regeringen har tagit initiativ till att skapa ett nationellt program för IT i skolan, ITiS. Det treåriga programmet, som omfattar , består av flera delmoment såsom kompetensutveckling av lärare, statsbidrag för att förbättra skolors tillgång till Internet, erbjudande om e- postadresser till alla lärare och elever, stöd till utvecklingen av såväl det svenska som det europeiska skoldatanätet, stöd till utveckling av lärome- del- och medier för elever med funktionshinder samt utdelning av pris för utmärkta pedagogiska insatser med hjälp av IT. Erbjudanden om att delta i satsningen riktas till samtliga kommuner. IT i skolan medger att nya undervisningsformer kan utvecklas. Tekni- ken ger också möjlighet att studera på distans, vilket är till fördel bl.a. för ungdomar som bor på landsbygden och för funktionshindrade. Också i andra miljöer har tillgången till modern informationsteknik ökat, exempelvis på fritidsgårdar och bibliotek. Ett problem är dock att pojkarna ofta tränger undan flickorna när det gäller möjligheten att få lära sig och att få använda den nya tekniken. På flera håll i landet har därför särskilda IT-projekt för flickor skapats för att ge också flickorna rätt att chatta, maila och surfa . Utöver satsningarna i skolan behövs också andra insatser för de ung- domar som inte har tillgång till modern informationsteknik i sin hem- miljö. Regeringen avser att fördela stöd till olika ungdomsprojekt som uppfyller detta syfte. IT-projekt för flickor, ungdomar med annan etnisk och kulturell bakgrund samt ungdomar med olika typer av funktions- hinder bör prioriteras. 5.2.2 Åldersgränser kopplade till kalenderår Regeringens bedömning: Frågor om vissa författningsreglerade åldersgränser bör beredas vidare. Möjligheten att fastställa ålders- gränsbestämmelser till kalenderår i de fall bestämmelserna tar sikte på s.k. kollektivt handlande bör undersökas. bedömning: Utredningen anser att som huvudprincip bör gälla att åldersgränsbestämmelser skall fixeras till kalenderåret i de fall bestämmelserna tar sikte på kollektivt handlande. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som har kommenterat ut- redningens förslag är en majoritet positiva. Dock påpekar några av remissinstanserna att begreppet kollektivt handlande inte är ett entydigt begrepp och att om det skall användas måste det först noga definieras. Skälen för regeringens bedömning: De författningsreglerade ålders- gränser som finns bestäms i huvudsak till den faktiska födelseda- gen. Dock finns det vissa undantag från detta, såsom de åldersgränsbe- stämmelser som reglerar när skolplikten och värnplikten inträder. Dessa åldersgränsbestämmelser bestäms till det kalenderår en viss födelsedag inträffar i stället för till själva födelsedatum. genomförde inom ramen för uppdraget bland annat ett uppsatsprojekt. I detta projekt var det många unga som pekade på de problem som de unga födda sent hade när det gällde att kunna följa med på olika åldersbundna aktiviteter. Dessa skribenter uttryckte ett önskemål om att kalenderåret borde gälla när det är fråga om handlingar som man regelmässigt gör tillsammans. Regeringen anser att utredningens bedömning är av intresse. Frågan bör dock närmare undersökas i syfte att ta reda på författningsreglerade åldersgränsbestämmelser som tar sikte på s.k. kollektivt handlande inom främst fritids- och nöjeslivet. 5.2.3 Könsneutrala åldersgränser vid tillträde till restauranger och andra kommersiella nöjeslokaler Regeringens bedömning: Initiativ bör tas till överläggningar med restaurangbranschen i syfte att de differentierade åldersgränserna för män och kvinnor avskaffas. Skälen för regeringens bedömning: genomförde en kartläggning av de författningsreglerade åldersgränser som berör unga människor upp till samt av vissa andra ålders- gränser som finns i samhället. Bland annat undersöktes de åldersgränser som gäller för tillträde till restauranger och andra nöjeslokaler. I detta sammanhang framkom att det i en hel del fall tillämpas skilda åldersgränser för män och kvinnor (t.ex. hon /han ). Såsom tidigare nämnts genomfördes inom ramen för utredningsarbetet en hearing om åldersgränser på alkoholområdet. Vid hearingen medverkade bl.a. representanter från olika branschorganisationer på området. De framförde uppfattningen att det strider mot god branschsed att tillämpa differentierade minimiåldersgränser för män och kvinnor (SOU 1996:111 s. 346). Trots detta är det vanligt förekommande med skilda åldersgränser för män och kvinnor inom restaurang- och nöjesbranschen. Regeringen menar att differentierade åldersgränser kan medföra att unga män stängs ute från ett nöjesliv på framför allt restauranger och diskotek. Detta kan resultera i att unga män känner sig kränkta och frust- rerade vilket i sin tur kan bidra till ökade aggressioner på gator och torg. Således kan differentierade åldersgränser även sägas vara negativt ur ett brottspreventivt perspektiv. Härutöver anser regeringen att det ur ett jämställdhetsperspektiv är olyckligt att samhället ger unga människor sådan signaler som differentierade åldersgränser ger. Regeringen avser därför att ta initiativ till överläggningar med branschen i syfte att diskutera möjligheterna att avskaffa de differentierade åldersgränserna för män och kvinnor vad beträffar tillträde till restauranger och nöjeslokaler. 5.2.4 Ökad kunskap om utanförskapet Regeringens bedömning: Det är allvarligt att vissa ungdomar och grupper av ungdomar riskerar att hamna i en långvarigt utsatt position i samhället. För att kunna ge dem bättre stöd krävs, utöver konkreta åtgärder, också ett bättre kunskapsunderlag om s.k. marginaliserade ungdomars villkor. Denna fråga bör behandlas i samband med den forskningspolitiska propositionen . Skälen för regeringens bedömning: ökade ungdomars behov av socialbidrag kraftigt. Detta var främst en effekt av att många ungdomar hade svårt att komma in på arbetsmarknaden. Arbetslöshet i kombination med bl.a. tidig familje- bildning bidrog till att mer än hälften av de hushåll som tog emot socialbidrag var s.k. ungdomshushåll. Försörjningsproblemen drabbade särskilt ungdomar som också i andra sammanhang haft svårt att hävda sig. Denna grupp ungdomar, ofta beskrivna som kraftigt marginaliserade unga, har visat tecken på att växa också senare del. Trots att arbetsmarknadssituationen nu blivit betydligt bättre för ungdomsgruppen totalt har situationen inte förbättrats för denna grupp. Tvärtom finns tecken på att deras utsatthet snarare ökat. En kraftig marginalisering är allvarlig ur flera aspekter. Utöver att den skapar problem för var och en av ungdomarna innebär den också en bety- dande förlust för samhället i dess helhet. Den demografiska utvecklingen tyder på att det kommer att bli brist på arbetskraft inom . Därmed kommer alla unga att behövas på den framtida arbetsmarknaden. Mot denna bakgrund gav regeringen i regleringsbrevet för i uppdrag att, i samarbete med övriga berörda myn- digheter, identifiera och redovisa vilka grupper av ungdomar som är i behov av särskilda insatser för att få bra levnadsvillkor. Utredningsarbe- tet genomfördes i samarbete med främst vid och redovisades genom rap- porten Vid sidan av om ungas inträde på arbetsmarknaden. I rapporten redovisar vilka ungdomsgrupper som har haft ihållande eller återkommande svårigheter att försörja sig . Ett huvudresultat från utredningen är att det är tra- ditionella mönster för social differentiering som i hög grad varit verk- samma under dessa år. Resultaten i utredningen talar dock för att man bör vara försiktig med att se ungdomar på väg att etablera sig på arbets- marknaden som en homogen grupp. Det finns stora variationer inom gruppen både med hänsyn till social bakgrund och till ålder, utbildning, kön och nationellt ursprung. understryker att den stu- derade perioden inte ger möjligheter att dra några långtgående slutsatser och efterlyser därför mer djupgående studier inom området. Regeringens slutsats är att det bl.a. behövs ett mer omfattande kunskapsunderlag för att utforma en bättre ungdomspolitik till stöd för ungdomar som är i behov av särskilda insatser. Det torde vara angeläget att bl.a. dessa frågor ägnas ökad uppmärksamhet inom ungdoms- forskningen. Regeringen avser därför att återkomma till detta i samband med den forskningspolitiska propositionen . 5.2.5 Den kommunala utvecklingsgarantin Regeringens bedömning: bör stödja kommunerna i deras strävan att utveckla framgångsrika former för den kommunala utvecklingsgarantin och liknande åtgärder. Regeringen har tillsatt en interdepartemental arbetsgrupp med uppgift att utreda och föreslå åtgärder för personer som är socialbidragsberoende på grund av svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Skälen för regeringens bedömning: finns den kommunala utvecklingsgarantin. Den innebär att kommunerna har möjlighet att erbjuda långtidsarbetslösa ungdomar som är och som står till arbetsmarknadens förfogande en aktiverande och kompetensutvecklande verksamhet. Systemet innebär att ansvarar för den enskilde arbetslöse varpå kommunen övertar ansvaret enligt avtal mellan staten och kommunerna. En ersättning utgår till den enskilde som motsvarar den försörjning individen hade före utvecklingsgarantin, i många fall ersättning i form av socialbidrag. Syftet med åtgärden är dock att bryta identiteten som socialbidragstagare och i stället fokusera på utveckling genom aktivering så att den enskilde kan bli anställningsbar. Det är av väsentlig betydelse att ersättningen inte utgörs av socialbidrag och att åtgärden genomförs i annan regi än socialförvaltningens. Olika föreningar inom exempelvis idrottsrörelsen kan i många fall spela en viktig roll inom den kommunala utvecklingsgarantin. En utvärdering genomförd av Statskontoret Utvecklingsgarantin för ungdomar pekar på att ungdomars chanser att få ett arbete eller påbörja en reguljär utbildning ökar genom den kommunala utvecklingsgarantin. De som har deltagit i verksamheten kan hitta ett arbete på av den tid som övriga ungdomar behöver. Del- tagare i utvecklingsgarantin som går vidare till reguljär utbildning får en utbildningsplats på bara halva tiden som ungdomar som inte deltagit i garantin. Vid sidan om har varit den myndighet som centralt arbetat med att stödja kommunerna i deras arbete med den lokala utvecklingsgarantin. uppgifter har omfattat information och mobilisering, insatser för att utveckla nya verk- samheter samt utvärdering ur ett ungdomsperspektiv. En slutrapport har lämnats in till Näringsdeparte- mentet. Av rapporten framgår bl.a. att utvecklingsgarantin är en reform som ger konkreta och positiva effekter för de ungdomar som har störst behov av stöd för att etablera sig på arbetsmarknaden. framför i rapporten tre konkreta förslag till förändringar av utvecklings- garantin. Dessa är en höjd ersättningsnivå, att såväl anslagna verksam- hetsmedel som utvecklingsersättning skall följa med individen samt att någon form av intyg skall utarbetas efter avslutad åtgärd. Ungdomssty- relsen pekar i rapporten även på den viktiga roll olika föreningar och ungdomsprojekt spelar för många ungdomars möjligheter att ta sig vidare till arbete eller studier. Regeringen har tillsatt en interdepartemental arbetsgrupp med uppgift att utreda och föreslå åtgärder för personer som är socialbidragsberoende på grund av svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Gruppen skall särskilt analysera hur den aktiva arbets- marknadspolitiken fungerar för dessa grupper och vid behov lämna förslag till hur åtgärdssystemen i regi kan förbättras för de grupper som har svårt att etablera sig på arbetsmark- naden. Analysen skall utgå från de utvärderingar av den kommunala utvecklingsgarantin för ungdomar som redan genomförts. Uppdraget skall redovisas till regeringen .