prop · GM0330 · 1999-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1998/99:30 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att en lag om investerarskydd införs. Den nya lagen bygger på EG-direktivet 97/9/EG av om system för ersättning till investerare. Genom lagen införs ett skydd för investerares finansiella instrument och likvida medel som handhas av värdepappersinstitut i samband med tjänster som instituten utför. Skyddet kan ses som en motsvarighet till den garanti som gäller för insättningar i bank enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. Investerarskyddet träder in om ett värdepappersinstitut försätts i konkurs, eller om en utländsk myndighet förklarar att finansiella instrument och likvida medel är indisponibla, och investeraren inte kan få tillbaka sina tillgångar. är i regel skyldiga att hålla finansiella instrument och likvida medel som tillhör investerare åtskilda från sina egna tillgångar. Investerarna har därför normalt separationsrätt till sina tillgångar om institutet går i konkurs. Först om tillgångarna sammanblandats med institutets egna, eller om de på grund av brottslig handling inte finns kvar, uppkommer en situation där investerarskyddet kan behöva ersätta investerare. Medel som finns på konto hos ett värdepappersinstitut täcks av insättningsgarantin och kommer även att göra det i fortsättningen. Investerarskyddet skall enligt förslaget administreras av dvs. den myndighet som har hand om administrationen av insättningsgarantin och finansieras genom avgifter av de institut som tillhör skyddet. skall fastställa de närmare grunderna för hur avgifterna skall beräknas. Sammantaget skall dock avgifterna motsvara vad som är nödvändigt för en långsiktig finansiering av skyddet samt för att täcka nämndens administrationskostnader. Nämnden ges stor flexibilitet när det gäller valet av metod för att säkerställa utbetalningar från investerarskyddet. Nämnden kan t.ex. välja mellan att fondera de avgifter som betalas av instituten eller att teckna en kollektiv försäkring. Vidare får nämnden en möjlighet att låna medel hos . Den nya lagen föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 5 2 Lagtext 6 2.1 Förslag till lag om investerarskydd 6 2.2 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617) 13 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse 16 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti 19 3 Ärendet och dess beredning 20 4 Bakgrund 22 4.1 EG-direktivet om skydd för investerare 22 4.2 Genomförandet av EG-direktivet om system för garanti av insättningar 24 4.3 Befintliga säkerhetsarrangemang 25 4.3.1 Allmänt 25 4.3.2 Lagen om värdepappersrörelse 26 4.3.3 Aktiekontolagen 29 5 Ett svenskt investerskydd allmän inriktning 31 6 Administrationen av investerarskyddet 34 7 Investerarskyddets omfattning 39 7.1 Verksamheter som omfattas av investerarskyddet 39 7.2 Tillgångar som omfattas av skyddet 44 7.2.1 Finansiella instrument 44 7.2.2 Medel 47 7.2.3 Individuellt pensionssparande 48 7.3 Vilka investerare omfattas av skyddet? 50 7.4 När aktualiseras skyddet? 53 7.5 Förhållandet till utländska investerarskydd 54 7.5.1 Allmänt om filialer 54 7.5.2 Svenska värdepappersinstituts filialer utomlands 55 7.5.3 Utländska värdepappersinstituts filialer i 57 8 Ersättningens storlek 60 9 handläggning av investerarskyddet 65 9.1 Utredningen av krav 65 9.2 Utbetalning och återbetalning av ersättning 70 9.3 Övertagande av fordran 74 9.4 Sekretess 76 9.5 Överklagande 78 10 Värdepappersinstitutens skyldigheter 79 10.1 Värdepappersinstitutens informationsskyldighet 79 10.2 underlåtenhet att fullgöra sina skyldigheter 80 11 Investerarskyddets finansiering 83 12 Ikraftträdande 91 13 Ekonomiska konsekvenser 92 14 Författningskommentar 93 14.1 Förslaget till lag om investerarskydd 93 14.2 Förslaget till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617) 107 14.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse 107 14.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. Bilaga 1 Direktivet (97/9/EG) om system för ersättning till investerare 109 Bilaga 2 sammanfattning av betänkandet 134 Bilaga 3 lagförslag 137 Bilaga 4 Förteckning över remissinstanserna 152 Bilaga 5 Lagrådsremissens lagförslag 153 Bilaga 6 Lagrådets yttrande 166 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträdet 171 Rättsdatablad 172 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om investerarskydd, 2. lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617), 3. lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse och 4. lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om investerarskydd Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om ersättning för förlust av in- vesterares finansiella instrument och medel hos ett värdepappersinstitut (investerarskydd). Frågor om investerarskyddet handläggs av . 2 § I denna lag betyder 1. värdepappersinstitut: detsamma som anges i 1 kap. 2 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, 2. investerare: den som anlitat ett av en investeringstjänst eller den för vars räkning tjänsten utförs, 3. investeringstjänst: en sådan tjänst som avses i 1 kap. 3 § första stycket och 3 kap. 4 § första stycket 2 och 3 lagen om värdepappersrörelse, 2 kap. 2 § första stycket 9 bankrörelselagen (1987:617) samt 14 § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder, 4. finansiella instrument: detsamma som anges i 1 kap. 1 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument. 3 § Investerarskyddet omfattar 1. finansiella instrument som tillhör en investerare och som ett svenskt värdepappersinstitut eller en filial i till ett utländskt värdepap- persinstitut förfogar över i samband med att en investeringstjänst utförs, och 2. medel som ett svenskt värdepappersinstitut eller en filial i till ett utländskt värdepappersinstitut har tagit emot med redovisningsskyldighet i samband med att en investeringstjänst utförs. Rätt till ersättning enligt denna lag föreligger inte om medlen kan er- sättas enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. 4 § Ett svenskt värdepappersinstitut tillhör investerarskyddet enligt denna lag. Investerarskyddet omfattar även tillgångar enligt 3 § hos ett svenskt värdepappersinstituts filial i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Det svenska investerarskyddets nivå och om- fattning överstiger i sådana fall inte det skydd som gäller i det landet. får på ansökan av ett svenskt värdepap- persinstitut besluta om att skyddet enligt denna lag skall omfatta även tillgångar enligt 3 § som finns hos en filial till institutet i ett land utanför 5 § får på ansökan av ett utländskt värdepap- persinstitut besluta att institutets filial i skall tillhöra investe- rarskyddet, om filialen inte tillhör ett investerarskydd i ett annat land som uppfyller minst de krav som gäller inom EES. När ersättning fastställs enligt denna lag skall i fall som avses i första stycket avdrag göras för den ersättning en investerare som anlitat filialen kan få från ett investerarskydd i institutets hemland. 6 § får på ansökan av ett utländskt värdepap- persinstitut från ett land inom EES besluta att institutets filial i skall tillhöra det svenska investerarskyddet som komplettering till det skydd som gäller för institutet i hemlandet (kompletteringsskydd). Detsamma gäller för ett utländskt värdepappersinstitut från ett land utanför EES, om dess filial i tillhör ett skydd i hemlandet som uppfyller minst de krav som gäller inom EES. När ersättning fastställs enligt denna lag skall i fall som avses i första och andra styckena avdrag göras för den ersättning en investerare som anlitat filialen kan få från skyddet i institutets hemland. 7 § En investerare har rätt till ersättning från investerarskyddet om ett värdepappersinstitut som tillhör skyddet försätts i konkurs och investeraren inte från institutet kan få ut finansiella instrument eller medel som avses i 3 §. Om en filial till ett utländskt värdepappersinstitut tillhör investerarskyddet, har investerare som anlitat filialen även rätt till ersättning om en behörig myndighet i institutets hemland förklarat att finansiella instrument och medel hos institutet inte är tillgängliga. Vad som sägs i denna lag om konkursbeslut skall i sådana fall tillämpas på motsvarande sätt. 8 § Ersättning för finansiella instrument skall lämnas med belopp som motsvarar instrumentens marknadsvärde vid utgången av den dag kon- kursbeslutet meddelas. Om instrumenten är föremål för kurssättning skall, om inte annat framgår, marknadsvärdet anses uppgå till den senast noterade betalkursen eller, om sådan inte finns, senast noterade köpkursen. Om rätt till ränta finns enligt lag eller avtal, skall ersättning för medel även omfatta ränta till och med dagen för konkursbeslutet. Finansiella instrument eller medel som är angivna i ett annat lands va- luta skall räknas om till svenska kronor enligt den senaste köpkurs som gällde dagen för konkursbeslutet. 9 § En investerare har rätt till ersättning enligt denna lag med sammanlagt högst för varje värdepappersinstitut. En investerare har inte rätt till ersättning från investerarskyddet till den den del han erhållit utdelning i institutets konkurs, ersättning genom institutets ansvarsförsäkring eller skadestånd enligt 7 kap. 2 § lagen (1998:000) om kontoföring av finansiella instrument, för en enligt denna lag ersättningsgill förlust. 10 § Om en person har anlitat ett värdepappersinstitut helt eller delvis för någon annans räkning, skall denne ha rätten till ersättning. Rätten till er- sättning skall i sådant fall prövas som om den personen själv har anlitat institutet. 11 § Om de finansiella instrument eller medel som ersättningen avser är pantsatta, skall panthavaren ha panträtt i ersättningen. 12 § Andelsägare i en värdepappersfond enligt lagen (1990:1114) om värdepappersfonder har inte rätt till ersättning för tillgångar som ingår i fonden. Investerarskyddet gäller inte heller för tillgångar som omfattas av lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande. 13 § Ett värdepappersinstitut som tillhör investerarskyddet kan inte få ersättning från detta. 14 § Ett krav avseende tillgångar som enligt en lagakraftvunnen dom har varit föremål för brott enligt 9 kap. 6, 6 a, 7 eller 7 a § , skall inte ge rätt till ersättning från investerarskyddet. Utredning och utbetalning av ersättning 15 § En investerare som vill ha ersättning enligt denna lag skall framställa sitt krav till senast för konkursbeslutet. Har investeraren inte framställt sitt krav är rätten till ersättning förlorad. Om investeraren har varit förhindrad att framställa sitt krav inom den tid som anges i första stycket, börjar tidsfristen i stället att löpa när hindret upphör. 16 § Om förvaltaren i ett värdepappersinstituts konkurs finner att en in- vesterare kan ha rätt till ersättning från investerarskyddet, skall förvaltaren genast informera investeraren om detta. Förvaltaren skall också lämna de uppgifter till som nämnden behöver för att kunna ta ställning till en investerares ersättningskrav. 17 § skall betala ut ersättning till en investerare möjligt och senast efter det att ersättningen slutligt har fastställts. 18 § Om åtal har väckts för brott enligt 9 kap. 6, 6 a, 7 eller 7 a § avseende viss tillgång och ersättning begärs för tillgången, skall besluta att ersättning tills vidare inte skall betalas ut. 19 § Om någon genom oriktiga uppgifter eller på annat sätt har orsakat att ersättning betalats ut felaktigt eller med för högt belopp, skall återbetalning ske av vad som har betalats ut för mycket tillsammans med ränta beräknad enligt 6 § räntelagen (1975:635). Återbetalning skall också ske om någon i annat fall har tagit emot ersättning felaktigt eller med för högt belopp och skäligen borde ha insett detta. Ränta skall i sådana fall beräknas enligt 5 § räntelagen. Beslut enligt första och andra styckena fattas av och får verkställas enligt utsökningsbalken. Om det finns särskilda skäl, får återbetalningsskyldighet enligt första och andra styckena efterges helt eller delvis. 20 § Ett värdepappersinstitut skall informera sina kunder om 1. det skydd som gäller hos som avses i 3 §, 2. den ersättningsnivå som gäller för skyddet, och 3. formerna för utbetalning av ersättning från skyddet. Informationen skall hållas tillgänglig på svenska språket. I fråga om underlåtelse att lämna information som anges i första stycket eller som annars är av särskild betydelse från konsumentsynpunkt finns bestämmelser i marknadsföringslagen (1995:450). 21 § I fråga om ersättningar som har betalats ut från investerarskyddet träder staten in i investerarens rätt mot värdepappersinstitutet med företrädesrätt framför investeraren intill det utgivna beloppet. När ett utländskt skyddssystem har betalat ut ersättning med anledning av att ett svenskt värdepappersinstitut försatts i konkurs, träder det ut- ländska skyddssystemet in i investerarens rätt mot värdepappersinstitutet med företrädesrätt framför investeraren intill det utgivna beloppet. 22 § Om en investerare har rätt till ersättning enligt en ansvarsförsäkring som har tecknats av ett värdepappersinstitut och om ersättning har betalats ut enligt denna lag för de tillgångar som försäkringsersättningen avser, träder staten in i investerarens rätt till ersättning enligt ansvars- försäkringen med företrädesrätt framför investeraren intill det utgivna beloppet. Om en investerare har rätt till skadestånd enligt 7 kap. 2 § lagen (1998:000) om kontoföring av finansiella instrument och ersättning har betalats ut från investerarskyddet för de tillgångar som skadeståndet avser, träder staten in i investerarens rätt till ersättning enligt den lagen med företrädesrätt framför investeraren intill det utgivna beloppet. 23 § skall underrätta , om ett värdepappersinstitut som tillhör investerarskyddet inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag. 24 § Om en filial som avses i 6 § första stycket tillhör investerarskyddet och värdepappersinstitutet inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, skall underrätta tillsynsmyndigheten i institu- tets hemland om detta. Nämnden skall samarbeta med den tillsynsmyn- digheten i fråga om åtgärder som vidtas för att säkerställa att institutet fullgör sina skyldigheter. Om institutet ändå inte fullgör sina skyldigheter får nämnden förelägga institutet att vidta rättelse , dock . erinras om att skyddet inte längre skall gälla för filialen, om institutet inte fullgör sina skyldigheter. inte vidtagit rättelse inom föreskriven tid får nämnden besluta att skyddet inte längre skall gälla för filialen. Ett sådant beslut får meddelas endast om tillsynsmyndigheten i institutets hemland har samtyckt till beslutet. 25 § Om en filial som avses i 6 § andra stycket tillhör investerarskyddet och värdepappersinstitutet inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, får förelägga institutet att vidta rättelse . Har rättelse inte skett inom föreskriven tid får nämnden besluta att skyddet inte längre skall gälla för filialen. Sådant beslut får meddelas först sedan tillsynsmyndigheten i institutets hemland har underrättats. 26 § Om ett svenskt värdepappersinstituts filial i ett land utanför EES tillhör investerarskyddet enligt 4 § tredje stycket och institutet inte fullgör de skyldigheter som enligt denna lag gäller för filialen, får förelägga institutet att vidta rättelse . Har rättelse inte skett inom föreskriven tid får nämnden besluta att skyddet inte längre skall gälla för filialen. beslutat att skyddet inte längre skall gälla, skall nämnden underrätta och tillsynsmyndigheten i det land där filialen finns om beslutet. 27 § har beslutat att investerarskyddet inte längre skall gälla för tillgångar hos ett värdepappersinstitut, skall institutet informera berörda investerare om beslutet. 28 § Ett beslut om att skyddet inte längre skall gälla hos ett värdepap- persinstitut inverkar inte på skyddet av de tillgångar som omfattades av skyddet när beslutet meddelades. Motsvarande gäller när Finansinspek- tionen återkallat en oktroj eller ett tillstånd att driva värdepappersrörelse. Avgifter och säkerställande av utbetalningar 29 § De värdepappersinstitut som tillhör investerarskyddet skall betala avgifter till . Institutens sammanlagda avgifter skall motsvara vad som är nödvändigt för en långsiktig finansiering av skyddet och för att täcka nämndens administrationskostnader. Vid beräkningen av avgiften skall beaktas hur stor andel skyddade tillgångar som finns hos institutet jämfört med samtliga skyddade tillgångar. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, , får meddela föreskrifter om hur avgiften skall beräknas. 30 § Om skyddet för ett värdepappersinstitut börjar eller upphör att gälla under ett löpande kalenderår får ta hänsyn till detta när avgiften för skyddet fastställs. 31 § Avgifter och andra medel som förvaltar skall placeras på räntebärande konto i . Medlen får en- dast användas för utbetalning av ersättning enligt denna lag samt för att täcka kostnader för tillhandahållande av investerarskyddet och nämndens administrationskostnader för skyddet. Om de medel som finns på konto hos inte räcker till för att betala ut ersättningar eller om ersättningar inte kan betalas på annat sätt, får låna medel i . 32 § Ett värdepappersinstitut som omfattas av investerarskyddet skall lämna de uppgifter till som nämnden behöver för att fastställa institutets avgift och i övrigt för sin verksamhet enligt denna lag. 33 § beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Detta gäller dock inte beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Denna lag träder i kraft utom i fråga om 14 och 18 §§, som träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4, 7 och 7 b §§ samt 7 kap. 18 § bank- rörelselagen (1987:617) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 4 § Ett utländskt bankföretag får 1. efter tillstånd av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, driva bankrörelse från filial eller 2. efter anmälan till driva verksamhet, som huvud- sakligen avser representation och förmedling av banktjänster, från kontor eller annat fast driftställe (representationskontor). Tillstånd till filialetablering enligt första stycket 1 skall lämnas om 1. den planerade rörelsen kan antas komma att uppfylla kraven på en sund bankverksamhet, och 2. insättningar hos filialen omfattas av garantin enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti eller av en utländsk garanti som om- fattar insättningar som anges i 2 § lagen om insättningsgaranti och har en högsta ersättningsnivå som inte understiger ett belopp motsvarande 20 000 ecu innan det i förekommande fall har gjorts avdrag för en självrisk med högst av en enskild insättares garanterade insättning. Tillstånd till filialetablering får inte lämnas om insättningar hos filialen omfattas av en utländsk garanti med en ersättningsnivå som överstiger den som gäller en- ligt lagen om insättningsgaranti. Ersättningen får inte heller avse fler slag av insättningar eller be- talas till andra insättare än vad som anges i den lagen. Tillstånd får inte vägras på den grunden att det inte behövs någon ytterligare bank. 7 § Ett bankaktiebolag som avser att inrätta filial i ett annat land inom EES skall underrätta innan verksamheten påbörjas. Underrättelsen skall innehålla den information som anges i 6 § andra stycket. Om det inte finns skäl att ifråga- sätta bankens administrativa struk- tur eller finansiella situation, skall från det att underrättelsen mottogs vidarebefordra den till den behöriga myndigheten i det land där filialen skall inrättas. Till underrättelsen skall inspektionen foga uppgift om storleken av bankens kapitalbas och kapitaltäcknings-grad samt uppgift om den insättningsgaranti som gäller för insättare i banken. Om det inte finns skäl att ifråga- sätta bankens administrativa struk- tur eller finansiella situation, skall från det att underrättelsen mottogs vidarebefordra den till den behöriga myndigheten i det land där filialen skall inrättas. Till underrättelsen skall inspektionen foga uppgift om storleken av bankens kapitalbas och kapitaltäcknings-grad samt uppgift om den insättningsgaranti och det investe-rarskydd som gäller för bankens kunder. När vidarebefordrar underrättelsen enligt andra stycket, skall inspektionen underrätta banken om detta. Om finner att det inte finns förutsättningar för att vidarebefordra den underrättelse som avses i andra stycket, skall inspek- tionen meddela beslut om det från det att underrättel- sen mottogs. 7 b § Om något av de förhållanden som angetts i bankens underrättelse till Fi- nansinspektionen enligt 7 § skall ändras efter det att filialen inrättats, skall banken underrätta inspektionen och den behöriga myndigheten i det andra landet minst en månad innan ändringen genomförs. Om finner att ändringen inte får göras, skall in- spektionen meddela beslut om det inom en månad från det att under- rättelsen kom in till inspektionen. Den behöriga myndigheten i det andra landet skall genast underrättas om beslutet. Om insättningsgarantin som av- ses i 7 § andra stycket ändras, skall underrätta den behöriga myndigheten i det land där filialen finns om ändringen. Om insättningsgarantin eller in- vesterarskyddet som avses i 7 § andra stycket ändras, skall Finans- inspektionen underrätta den behö- riga myndigheten i det land där filialen finns om ändringen 7 kap. 18 § Om ett bankföretag, som är hemmahörande i ett land utanför EES, driver bankrörelse från filial här i landet och därvid överträder en bestämmelse som avses i 15 § eller på annat sätt visar sig olämpligt att utöva bankverk-samhet, får återkalla filialtillståndet eller, om det är tillräckligt, meddela varning. Ett filialtillstånd skall också återkallas om - insättningar hos filialen om- fattas av en utländsk garanti som har en högsta ersättningsnivå som överstiger den som gäller enligt lagen (1995:1571) om insättnings- garanti, eller - ersättningen avser fler slag av insättningar, eller - betalas till andra insättare än vad som anges i den lagen. Om insättningar hos filialen om- fattas av garanti till följd av ett beslut enligt 3 § andra stycket la- gen om insättningsgaranti och till- stånd till filialetablering inte skulle ha meddelats utan ett sådant beslut, får inspektionen, om bankföretaget inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen om insättningsgaranti, förelägga bankföretaget att vidta rättelse med förklaring att filialtillståndet annars skall återkallas. inte vidtagit rättelse från föreläggandet, får inspektionen återkalla tillståndet. Om insättningar hos filialen om- fattas av garanti till följd av ett beslut enligt 3 § andra stycket la- gen (1995:1571) om insättningsgaranti och tillstånd till filialetablering inte skulle ha meddelats utan ett sådant beslut, får inspektionen, om bankföretaget inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen om insättningsgaranti, förelägga bankföretaget att vidta rättelse med förklaring att filialtillståndet annars skall återkallas. inte vidtagit rättelse från föreläggandet, får inspektionen återkalla tillståndet. Om filialtillståndet återkallas gäller 16 § tredje och fjärde styckena i tillämpliga delar. Inspektionen skall underrätta tillsynsmyndigheten i det land där bankföretaget har sitt säte om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna paragraf. Denna lag träder i kraft . 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 och 7 §§ samt 6 kap. 8 d och 9 §§ la- gen (1991:981) om värdepappersrörelse skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse