prop · GM0361 · 1999-01-01 00:00:00 — I andra länder, såsom och , tycks klyftorna snarare ha minskat. Inkomstfördelningen i tillhör dock de ojämnaste i . I de stora sydasiatiska länderna - , och - förefaller inkomstskillnaderna under vissa perioder ha vuxit, under andra minskat. Var i länderna och ländernas ekonomier finns då de fattiga? Skillnaderna mellan städer och landsbygd och mellan etniska grupper och kön är slående. Fattigdomen finns huvudsakligen på landsbygden, i vissa regioner och bland minoriteter, och bland maktlösa människor i starka beroendeförhållanden. Bristen på tillgång till utbildning och hälsovård förstärker skillnaderna. Kvinnornas situation I alla länder i råder en stor brist på jämlikhet mellan män och kvinnor. I - liksom i världen i stort - har männen högre utbildning och inkomster än kvinnor. Diskrimineringen av kvinnor när det gäller tillgång till utbildning och hälsovård är betydligt mindre i Öst- och än i som helhet. Det motsatta förhållandet gäller dock , där kvinnorna tillhör de minst jämställda i världen. Ett extremt uttryck för kvinnoförtrycket i är att dödligheten för flickor är högre än för pojkar (detta gäller även på fosterstadiet). Medan det finns 106 kvinnor per 100 män i övriga världen finns det bara 94 kvinnor per 100 män i . Ända från födseln är kvinnor i missgynnade vad gäller grundläggande rättigheter såsom rätten till föda, hälsovård och utbildning. Även i diskrimineras flickor, främst i form av selektiva aborter av flickebarnsfoster. Enligt uppgifter föddes 116 pojkar på 100 flickor. Motsvarande siffra på en global nivå var 106 pojkar på 100 flickor. Arbetsförhållanden och barnarbete är flertalet människor i bosatta på landsbygden och sysselsatta inom jordbruk eller jordbruksrelaterade näringar. Men ökningen av sysselsättningen inom tillverkningsindustri och tjänstesektorn har varit snabb i flertalet länder. Ett speciellt problem utgör barnarbetet som i flera länder i regionen, i huvudsak i delar av , är både omfattande och extremt. Skuldslaveri, hälsovådligt arbete och prostitution går långt ner i åldrarna. Störst uppmärksamhet har barnarbete inom exporttillverkningen fått (textilindustri, mattknytning, sportredskap). Mest omfattande är emellertid barnarbetet inom den lokala ekonomin (i synnerhet inom jordbruket och den informella sektorn). Migration De stora migrationsvågorna i dagens äger rum inom länderna, från landsbygd till stad, och från små städer till större. De mest gigantiska folkförflyttningarna torde ha ägt rum i , där hundratals miljoner säsongarbetare söker sig från de förhållandevis fattiga provins- erna i inlandet till de ekonomiskt dynamiska kustregionerna och stor- städerna. Även om majoriteten av befolkning fortfarande återfinns på landsbygden pekar alla prognoser på att urbaniseringsgraden kommer att överstiga . Liksom den interna migrationen varit betydande under har också migrationen till andra länder inom regionen och i stor omfattning. Migranternas remitteringar innebär ett viktigt valutatillskott för många . Utbildning I - liksom i - kom en massiv satsning på läs- och skrivkunnighet för alla att föregå industrialisering och snabb ekonomisk tillväxt. , då krigsdrabbade ekonomi ännu låg i spillror, gick av alla barn i primärskola. kan vi se hur utbildning och ekonomisk utveck- ling går hand i hand. Satsning på utbildning ökar tillväxten, och de ökande resurserna möjliggör att det satsas mer och mer per elev. Liksom i många andra sammanhang avviker vad gäller utbildningsnivå från det östasiatiska mönstret. var läskunnigheten hos vuxna i Öst- och . I , däremot, var av de vuxna fortfarande analfabeter, vilket t.ex. kan jämföras vuxna analfabeter i söder om . Andelen vuxna som är analfabeter i har sjunkit, men långsammare än i någon annan region i världen. Lärartätheten i är den i särklass lägsta i världen. I genomsnitt går det 60 elever per lärare i primärskolor. Andelen som slutar skolan utan att ha fullföljt primärskolan är också högst i världen: av eleverna fullföljer aldrig sin skolgång. Även vad gäller högre utbildning sackar efter. Andelen ungdomar i varje årskurs som går vidare till postgymnasial utbildning är en tredje- eller fjärdedel av den i t.ex. . Inte minst slående är diskrimineringen av kvinnor i utbildningssystem. av världens kvinnliga analfabeter bor i . av flickor börjar sekundärskolan, mot för pojkarna. Klyftan ökar ytterligare vid högre utbildning. I är bara var fjärde kvinna läskunnig. Hälsa Den ökning i medellivslängd som har registrerats i är i stor utsträckning en följd av den dramatiska nedgång i spädbarnsdödlighet som har ägt rum i alla regioner. Över- dödligheten i högre åldrar har sjunkit betydligt långsammare. Skillnaderna är dock mycket stora. Den förväntade medellivslängden i varierar mellan under (, , , ) och (och ). I , , , , och understiger spädbarnsdödligheten 15 per 1.000 födda barn (genomsnittet för i-länder är 13), under det att motsvarande siffror i länder som , , och överstiger 90. Den diskriminering av kvinnor som präglar samtliga länder i (och i världen), men som är speciellt markant i , har negativa effekter också för barnens omvårdnad och överlevnad. Som exempel på de positiva bieffekterna av att utbilda kvinnor kan nämnas att dödligheten hos barn till kvinnor med mindre än utbildning är mer än dubbelt så hög som hos mödrar med utbildning. Inom hälso- och jämställdhetsarbetet är reproduktiv hälsa och reproduktiva rättigheter av stor betydelse. Den snabbt försämrade miljösituationen med t.ex. ökande luftföro- reningar och brist på rent vatten är ett växande hälsoproblem i hela regionen. HIV/aids Av de drygt 30 miljoner människor i världen som uppskattas vara HIV/aids-positiva bor nära en fjärdedel i . är det land som beräknas ha det största antalet HIV-infekterade i världen. Landets storlek gör att även om bara en halv procent av befolkningen antas vara smittad kan antalet smittade individer uppgå till omkring fem miljoner. HIV/aids-epidemin nådde senare än , som är den kontinent med den högsta andelen infekterade i världen. En mycket liten andel av befolkningen i har testats för HIV, och osäkerheten är stor om epidemins utbredning. Flera studier pekar dock på att spridningen i vissa regioner och grupper i går mycket snabbt. Som exempel kan nämnas injicerande sprutnarkomaner i , samt prostituerade i bl.a. , , och . Alla prognoser pekar på att HIV/aids kommer att utvecklas till ett mycket omfattande hälsoproblem i många länder i . Det finns också ljuspunkter. I , där medvetenheten om HIV/aids-epidemins spridningsvägar och farlighet tidigt var hög har antalet nya fall sjunkit . Gratisutdelning av kondomer och massiva informationskampanjer riktade till befolkningen i allmänhet, och till speciellt utsatta riskgrupper (prostituerade, värnpliktiga och andra) i synnerhet, har givit mycket positiva resultat och framhålls ofta som ett föredöme i den globala kampen mot smittan. är en av de största bidragsgivarna till , som arbetar mycket med Asienproblematiken. 3.4 Miljö och naturresurser I skuggan av den höga ekonomiska tillväxten har de miljö- och naturresursrelaterade problemen i vuxit snabbt. som inkomsterna stigit och andelen fattiga sjunkit har utvecklats till en av världens mest förorenade regioner även om stora regionala skillnader förekommer. Miljöförstöringen har nått sådan om- fattning att den har fått globala effekter. Det som gör miljöfrågan så angelägen är att försämringen av miljön gått så snabbt och att det inte finns några påtagliga tecken på förbättring. Miljöproblemen är i många länder lågprioriterade trots att de , men än mer , kommer att innebära höga kostnader för samhället i form av produktivitetsförluster, hälsoproblem, förlorad biologisk mångfald och ökad känslighet för naturkatastrofer. Ekonomisk utveckling är inte hållbar om inte miljön också beaktas. Sambandet mellan ekonomiska, sociala och ekologiska hänsyn, dvs. hållbar utveckling, måste lyftas fram i utvecklingsländernas politik. Uppskattningar av Asiatiska visar att kostnaderna varierar från en till av BNP för länderna i . Om inte åtgärder sätts in snabbt kommer kostnaderna att bli mycket höga och skadorna på miljön i många fall irreparabla. Dagsläget Miljöproblemen skiljer sig mellan olika delar av , både vad gäller problemens karaktär och omfattning, beroende på länders geografiska läge, befolkningsmängd, utvecklingsgrad och tillgångar på naturresurser. Generellt kan sex grundläggande faktorer urskiljas som utmärker flertalet länder i och som bidragit till att miljösituationen blivit så allvarlig: snabb ekonomisk tillväxt, hög befolkningstillväxt och befolkningstäthet, bristande lagstiftning, miljöpolitik och institutionell kapacitet, misshushållning av resurser, fattigdom och urbanisering. Allvarligast är situationen i Sydöst- och samt i städerna i östra . Men många av miljöproblemen känner inga nationella gränser. Genom vatten- och luftburna föroreningar sprids problemen inom regionen. påverkas exempelvis av de växande miljöproblemen på fastlandet, trots att landet lyckats minska de egna utsläppen från tidigare mycket höga nivåer. och påverkas genom stora mängder surt regn från kolkonsumtionen i . Enligt en studie av Asiatiska anser regionens beslutsfattare de allvarligaste miljöproblemen vara: vattenföroreningar och minskad tillgång på färskvatten; luftföroreningar och avskogning; hantering av fast avfall; markerosion. Detta stämmer i stora drag med den miljötillståndsbedömning som FN:s miljöprogram gör: mark- förstöring; skogsavverkning; minskad tillgång på färskvatten och vattenföroreningar; försämring av och kustnära områden. Luftföroreningar skapar allvarliga hälsoproblem. I tio av elva megastäder överstiger partikelföroreningar WHO:s gränsvärde. Kol- användningen bidrar i hög grad till luftföroreningarna. Regionen svarar för av världens kolförbrukning. Kolkraftverken är framförallt ett stort problem i och där kol svarar för av energiförbrukningen. Enligt uppskattningar av dör 66.000 personer till följd av luftföroreningar i . Utsläpp av växthusgaser utgör ett allvarligt hot mot såväl det lokala som det globala klimatet. Vattenföroreningar är ett av de mest akuta miljöproblemen. En betydligt mindre andel av befolkning har tillgång till acceptabelt dricksvatten än i andra regioner, med undantag av . Allvarligast är situationen i Sydöst- och . Den vattenkvaliteten och det produktionsunderlaget försämras snabbt. Denna ekosystemsförstörelse innebär att grunden för nyttjande av fisk och andra resurser försvinner. Skogsavverkning är ett allvarligt problem i stora delar av . På grund av laglig och olaglig skogsavverkning, uttag av brännved, damm- och vägbyggande och skogsbränder har skog halverats . Med nuvarande avverkning skulle återstående skogsresurser endast räcka . har den lägsta andelen odlingsbar jord per invånare i världen. Markförstöringen minskar den redan knappa tillgången på odlingsbar jord. I finns av världens djur- och växtarter och 2/3 av världens korallrev. Många har förlorat av sina naturmiljöer till följd av skogsskövling, markförstöring och vattenföroreningar. Många djurarter har försvunnit eller hotas av utrotning. Stora dammbyggen får ofta miljömässiga och sociala konsekvenser. Tillväxten av områden är mycket hög i i jämförelse med andra regioner. beräknas mer än hälften av befolkning leva i områden, jämfört 1995. Tretton av världens femton mest förorenade städer finns i . Miljöskyddsarbetet genom t.ex. lagstiftning, teknikutveckling och informationsarbete har inte hunnit med den snabba ekonomiska utveck- lingstakten. kännetecknas av hög befolkningstäthet med de påfrestningar det innebär. I många länder har strategin varit "tillväxt , miljöskydd senare". Hur bryta den negativa trenden? Medvetandet om miljöproblemen har ökat i många länder i . Vissa insatser har gjorts för att hantera olika miljöproblem (miljöstyrning, lagstiftning och specifika åtgärdsprogram) och för att följa upp rekommendationerna och överenskommelserna från om miljö och utveckling . Miljöministerier har inrättats i flera länder, även om många av dem har en svag ställning. Specifika åtgärdsprogram har utvecklats, bl.a. för att minska luftföroreningarna, öka vattenkvaliteten och vattenförsörjningen, skydda den biologiska mångfalden och minska avskogningen och markförstöringen. Mycket har uträttats på papperet genom lagstiftning och miljöprogram medan det brister i genomförandet, bl.a. eftersom den politiska viljan saknas. Regeringarna är fortfarande långsamma att föra upp miljö på den politiska dagordningen. Det finns inget som tyder på någon märkbar förbättring. Avgörande för utvecklingen av miljösituationen är hur de under- liggande orsakerna angrips. Svaga institutioner utgör ett av huvud- problemen. En förutsättning för att trenden skall vända är att institution- erna stärks. I många fall där en miljölagstiftning införts har den varit ineffektiv och bristfälligt genomförd. Institutionell kapacitet för att genomdriva miljölagstiftningen har saknats. Det är också nödvändigt att komplettera en effektivare miljölagstiftning med att öka användningen av ekonomiska styrmedel som styr mot ren och resurssnål produktion. Genom att prissätta de negativa effekterna på miljön leds konsumtion och produktion bort från teknologier och produkter som skadar miljön. Ägarförhållanden måste också definieras bättre. Bristfälligt definierade ägarförhållanden för naturtillgångar är i många fall en avgörande orsak till kortsiktigt tänkande och misshushållning med resurser. Reformer i form av institutionella förbättringar, ökad insyn och minskad korruption är nödvändiga för att effektivt kunna driva miljö- politik. Mer demokratiska system och öppenhet innebär också ökade möjligheter för lokala opinionen att göra sig hörd. Enskilda organisationer och regionalt samarbete Miljörörelsen i har en växande betydelse för opinionsbildningen. Enskilda organisationer har vuxit fram framförallt sedan mitten av 1970- talet. I många länder finns nu ett brett spektrum av grupper, både sådana som arbetar med regionala miljöfrågor och sådana som är fokuserade på lokala problem. De arbetar med undersökande journalistik, politisk lobbyism, kampanjer och vetenskaplig forskning. De har en viktig uppgift att fylla genom att väcka opinion. Eftersom många av miljöproblemen inte känner några nationella gränser är det regionala samarbetet viktigt. Gemensamma ansträngningar är nödvändiga. har det regionala samarbetet i miljö- frågor ökat. Regionala initiativ, nätverk och program har utvecklats med inriktning på speciella miljöproblem, som bl.a. markförstöring, skog, biologisk mångfald, utbildning, informationsutbyte och klimat- förändringar. ASEAN utfärdade en deklaration som skall utgöra basen för framtida samarbete på miljöområdet inom regionen. Flera gemensamma miljöprogram har genomförts och regelbundna möten hålls mellan miljö- ministrar och på tjänstemannanivå. 3.5 Demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet Demokratiutvecklingen i Demokratin erövrades i i början av århundradet och överlevde nazismen, fascismen och kommunismen. Efter vann de europeiska kolonierna sin självständighet. En intensiv period av politisk utveckling med både demokratiska framsteg och allvarliga bakslag inleddes. En "tredje våg" av demokratisering kan kanske sägas ha inletts med de tre sydeuropeiska fascistdiktaturernas fall. Den accelererade med så gott som hela demokratisering, kulminerade med Sovjetväldets fall och har också påverkat . Även om demokratiutvecklingen i dröjer råder det ingen tvekan om att har sett betydande framsteg för öppenhet, mänskliga rättigheter och demokrati i . Demokratins konsolidering i länder som , och , demokratiseringen av , liksom utvecklingen i efter fall är viktiga uttryck härför. En fundamental fråga är vad som krävs vad gäller utveckling av normer och institutioner för att förstärka och konsolidera den tredje vågen så att risken för en motvåg, som skulle kunna bli mer omfattande än ett enstaka bakslag, kan undvikas. Frågan blir särskilt viktig då man betänker att ett stort antal av det hundratal länder som i någon mening kan betecknas som demokratier är ytterst sköra med föga utvecklad demokratisk kultur och regeringar med svag legitimitet och begränsade förutsättningar att åstadkomma påtagliga förbättringar av människors materiella villkor. Insiktsfulla bedömare har med fog varnat för förväntningarna på snabba resultat i unga demokratier. Demokrati kräver tid för att utveckla värdegemenskap och institutioner. är i grunden alltför omfattande och heterogent för att det skall vara rimligt att generalisera om demokratins tillstånd. Historiskt finns högst olika politiska kulturer och kolonialtiden lämnade efter sig vitt skilda avtryck på den indiska subkontinenten, i , i , på och i . Demokratiutvecklingen i har beskrivits som långsammare än i resten av världen med undantag för . Den "mjukt auktoritära utvecklingsstaten" av typ dominerade bilden. Den bedömningen underskattar dock betydelsen av de förändringar som inträtt . är det felaktigt att reducera demokratiutvecklingen i till vad skett . Av stor historisk betydelse har varit att och förblivit demokratier med konkurrens om den politiska makten i fria val, för- hållandevis fria media och organisationsfrihet trots påfrestningar i form av undantagstillstånd, regionala motsättningar och inbördeskrig. Utveck- lingen i blev en annan, med långa perioder av militärt makt- innehav. är också en rudimentär demokrati, men en demokrati i kris. Under det kommande decenniet kommer den sannolikt att utsättas för mycket stora påfrestningar. , som föddes ur Östpakistan, inledde den demokratiseringsperiod i vilken landet nu befinner sig i och med val. 1996 följdes det av vad som bedöms vara det friaste valet i landets historia. Ett djupt dilemma är att utgör den mest demokratiserade delen av , men den ojämförligt svagaste vad gäller jämställdhet och förverkligandet av sociala och ekonomiska rättigheter. Efter ett halvt sekels självständighet är världens mest illitterata region. I det förhållandet finns en viktig faktor i den onda cirkel som måste brytas för att länderna skall kunna förverkliga sina utvecklingsmöjligheter och fördjupa demokratin. , vars läskunnighet är mycket hög, kunde visat vägen men de etniska motsättningarna och motsättningarna inom den singalesiska eliten har visat sig oöverstigliga. Av stor betydelse för utvecklingen i har varit att ett demokratiskt - om än behärskat av ett enda parti - kunde byggas upp på ruinerna av den militaristiska makt, som under det andra världs- kriget gjorde gemensam sak med den europeiska fascismen. Flertalet av de länder i Öst- och som vann sin självständighet efter - , , , , och - inledde självständigheten med demokratiska experiment. Inget av länderna utvecklades till en väl fungerande demokrati. Först kom återgång till demokrati genom president fall 1986. andra, och framgångsrika demokratiseringsperiod inleddes då ett växande civilt motstånd tvingade militärregeringen att inleda en över- gångsprocess i form av konstitutionella förändringar och direkt val av president. vann en tidigare regimkritiker presidentvalet, och valdes oppositionskandidaten till president i ett val som måste betecknas som en bekräftelse på att demokratin fått fotfäste i . utveckling mot en konsoliderad demokrati inleddes i och med val. Processen avbröts 1991 av en militärkupp, men redan året därpå återkom en demokratiskt vald regering. som landet befann sig i den djupa ekonomiska kris som utlöstes , antog en ny författning vilken var resultatet av en öppen process i vilken det civila samhället spelade en central roll. inledde sin demokratisering av anti-kommunistiskt men auktoritärt styre. och politiska system har utvecklats i en delvis annan riktning. I båda länderna finns de institutionella förutsättningarna för utvecklad demokrati. De facto råder emellertid begränsningar vad gäller möjligheterna till konkurrens om den politiska makten. som genomgår regionens ojämförligt djupaste ekonomiska och sociala kris befinner sig landet i ett dynamiskt skede av organisationsformering och öppen debatt. 1999 skall val hållas och det finns reella möjligheter att , världens fjärde folkrikaste land, går mot demokrati. Osäkerhetsfaktorerna är många. har efter Sovjetväldets fall övergått till ett demokratiskt system om än i behov av institutionell utveckling. tycktes vara på väg mot demokrati. Aung och hennes front for Democracy (NLD) förnekades dock rätten att överta regeringsmakten efter segern i parlamentsvalet . I stället har vi fått bevittna av militärstyre med fortsatt allvarliga kränkningar av grundläggande fri- och rättigheter. Det senaste halvseklet av historia rymmer alltför många unika inslag för att det skall vara möjligt att inordna landet i de mönster som diskuterats ovan. Då landet 1993 gick till val organiserade av UNTAC i FN:s största enskilda operation någonsin hade landet ingen tidigare erfarenhet av demokratiska val. Att valen, som bojkottades och saboterades av röda khmererna, kunde genomföras var i sig en framgång. 1998 ägde ett andra val rum, i landets egen regi. Instabiliteten inför valet var betydande men valet resulterade trots detta i en förnyad koalition. Huvudfrågan är nu om den nya regeringen förmår ta till vara tillfället att bygga demokratiska institutioner. är kanske det land i världen i vilket människors levnadsvillkor förändrats mest radikalt . Ur kulturrevolutionens kollektivistiska kaos har sedan reformprocessen inleddes en nation vuxit fram som med marknadens, den privata sektorns och utländska direktinvesteringars hjälp eftersträvar hög ekonomisk tillväxt. Delvis samma utveckling har ägt rum i och , som såg sig nödsakade att experimentera med nya incitament i ekonomin och lanserade reformer som lett till planekonomins avveckling. Det speciella med dessa tre inbördes mycket olika länder är att de omfattande reformerna har genomförts av kommunistpartier, som är fast beslutna att också i fortsättningen leda landets utveckling. Endast de kan, hävdar partierna, garantera den stabilitet som krävs för landets modernisering. Partierna är medvetna om att vissa politiska reformer är nödvändiga. Reformprocessen har, understryker man, också en politisk dimension. Sker då trots allt en viss demokratisering i dessa tre länder? På ett institutionellt plan utvecklas förvaltning, lagstiftning, bankväsende, media, och organisationsväsende. och samhällena blir öppnare. Ständigt nya spänningar uppstår mellan partiet och samhällsförändringarnas inneboende dynamik. För att bevara kontrollen måste partiet medge större utrymme för de krafter som växer fram, annars stiger det inre politiska trycket. Av det faktum att länderna är beredda att inom vissa områden genomföra liberaliseringar utan att ha demokratisering som mål följer dock att den fortsatta utvecklingen inte kan förväntas få karaktären av en kontinuerlig process. Krav på demokratisering kommer från tid till annan att följas av systembevarande ingrepp. Långsiktigt formulerar förändringsprocessen dock sina egna krav på fortsatta reformer. har förblivit ett slutet totalitärt samhälle. Mänskliga rättigheter Respekten för de mänskliga rättigheterna har förbättrats i . Mycket återstår dock innan alla människor i de har tillgång till ens de mest grundläggande rättigheterna. Situationen varierar mycket mellan olika länder. En rad länder har kommit långt på flera områden, medan situationen i andra länder - i synnerhet och - är mycket allvarlig och utan tecken på förbättringar. Flera visar ett växande intresse för att i en dialog med och övriga EU-länder diskutera frågor om mänskliga rättigheter. Ratificeringsläget i vad gäller FN:s sex större konventioner om mänskliga rättigheter är relativt svagt, med undantag för konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, som i stort sett alla länder som behandlas i denna skrivelse ratificerat och konventionen om barnets rättigheter har ratificerats av samtliga länder.