prop · GM0344 · 1999-01-01 00:00:00 — Frågor om tillfälligt närings- förbud som prövas utan samband med brott handläggs enligt 8 a d §§. I övriga fall tillämpas vad som sägs i 8 §. Bifalls ett yrkande om näringsförbud, får rätten i domen eller beslutet självmant förordna om tillfälligt förbud. 13 § Om rätten meddelar ett tillfälligt näringsförbud innan talan om näringsförbud har väckts, skall den utsätta inom vilken sådan talan skall väckas. Tiden får inte bestämmas längre än vad som bedöms nödvändigt. Är den utsatta tiden inte tillräcklig, får rätten medge förlängning, om åklagaren före tidens utgång gjort fram- ställning om sådan. Om rätten meddelar ett tillfälligt näringsförbud innan talan om näringsförbud har väckts eller ansökan kommit in till rätten, skall den utsätta inom vilken sådan talan skall väckas eller ansökan lämnas in. Tiden får inte bestämmas längre än vad som bedöms nödvändigt. Om den utsatta tiden inte är tillräcklig, och om åklagaren eller kronofogde- myndigheten före tidens utgång begär att tiden skall förlängas, får rätten medge sådan förlängning. 15 § Har talan om näringsförbud inte väckts inom utsatt tid, och har en framställning om förlängning av tiden inte heller inkommit, skall ett beslut om tillfälligt näringsförbud upphävas. Detsamma gäller om talan återkallas eller lämnas utan bifall eller om det inte längre finns skäl för det tillfälliga näringsförbudet. Om talan bifalls, skall rätten pröva om det tillfälliga näringsförbudet fortfarande skall gälla. Har talan om näringsförbud inte väckts eller en ansökan inte kommit in till rätten inom utsatt tid, och har en framställning om förlängning av tiden inte heller kommit in, skall ett beslut om tillfälligt näringsförbud omedel- bart upphävas. Detsamma gäller om talan eller ansökan återkallas eller lämnas utan bifall eller om det inte längre finns skäl för det tillfälliga näringsförbudet. Om talan eller ansökan bifalls, skall rätten pröva om det tillfälliga näringsförbudet fortfarande skall gälla. 17 § Ett lagakraftvunnet beslut om näringsförbud får upphävas på ansökan av den som förbudet avser, om det senare kommer fram att han inte hade grovt åsidosatt sina åligganden i näringsverksamhet. Beträffande mål om upphävande av förbud gäller i tillämpliga delar vad som föreskrivs i 8 § om talan om förbud. Ett sådant mål tas upp av den tingsrätt som tidigare handlagt målet om näringsförbud. Målet får i stället tas upp av rätten i den ort där sökanden har sitt hemvist, om rätten med hänsyn till utredningen samt kostnader och andra omständigheter finner det lämpligt. Mål om upphävande av förbud får avgöras utan huvudförhandling, om saken ändå kan utredas tillfredsställande. Har rätten beslutat att målet skall avgöras utan huvudförhandling, skall parterna ges tillfälle att slutföra sin talan, om det inte är uppenbart att detta inte behövs. För ärenden om upphävande av förbud gäller i tillämpliga delar vad som föreskrivs i 8 a § samt 8 c § andra och tredje styckena. Ett sådant ärende tas upp av den tingsrätt som tidigare handlagt målet eller ärendet om näringsförbud. Ärendet får även tas upp av rätten i den ort där sökanden har sitt hemvist, om rätten med hänsyn till utredningen samt kostnader och andra omständigheter finner det lämpligt. I ärendet är den som ansökt om näringsförbudet motpart till sökanden. Ett ärende om upphävande av förbud får avgöras utan sammanträde, om saken ändå kan utredas tillfredsställande. Rättens beslut om att upphäva ett näringsförbud skall gälla . 18 § En domstol som meddelar beslut om näringsförbud eller om tillfälligt näringsförbud får fastställa en begränsad tid efter vilken förbudet skall gälla, om tiden behövs för avvecklingen av näringsverksamhet, anställning, uppdrag, delägarskap i handelsbolag eller aktieinnehav som anges i 6 och 7 §§. Rätten får föreskriva vilka åtgärder som får vidtas eller som skall vara förbjudna och vad den som fått näringsförbud i övrigt då har att iaktta. Om det föreligger synnerliga skäl, får tiden för avveckling förlängas på ansökan av den som fått förbudet. Beträffande mål om förlängning av tiden för avveckling gäller vad som sägs om upphävande av förbud i 17 § andra och tredje styckena. För ärenden om förlängning av tiden för avveckling gäller vad som sägs i 17 § andra och tredje styckena. 21 § En fråga om dispens får prövas i samband med dom om närings- förbud eller beslut om tillfälligt näringsförbud eller efter en senare gjord ansökan. En fråga om dispens får prövas i samband med dom eller beslut om näringsförbud eller beslut om till- fälligt näringsförbud eller efter en senare gjord ansökan. När en fråga om dispens prövas särskilt, gäller i tillämpliga delar vad som sägs i 17 § andra och tredje styckena. 22 § Talan om återkallelse av dispens förs av allmän åklagare. När frågan prövas i ett särskilt mål, gäller i tillämpliga delar vad som sägs i 17 § andra stycket. Målet får dock tas upp även av den tingsrätt som tidigare prövat frågan om dispens. Ansökan om återkallelse av dispens får göras av allmän åklagare. Om åklagaren i de fall som avses i 1 a och 2 §§ förklarat sig avstå från att ansöka om återkallelse, får ansökan i stället göras av kronofogdemyndigheten. När frågan prövas i ett särskilt ärende gäller i tillämpliga delar vad som sägs i 17 § andra och tredje styckena. Ett sådant ärende får dock tas upp även av den tingsrätt som tidigare prövat frågan om dispens. 24 § Tillsyn över att näringsförbud och tillfälliga näringsförbud efterlevs utövas av de kronofogde- myndigheter som är tillsyns- myndigheter i konkurs. Tillsynen ankommer på den kronofogde- myndighet som är tillsyns- myndighet för konkurser som handläggs vid tingsrätten i den ort där den som är underkastad förbudet är bosatt. har för tillsyn enligt första stycket rätt att få biträde av polismyndighet. Om det finns skäl att misstänka att ett förbud överträds eller att den som fått dispens enligt 19 § åsidosätter vad som åligger honom i den verksamhet som avses med dispensen, eller vad som rätten föreskrivit i samband med att den beviljade dispens, skall tillsyns- myndigheten göra anmälan om förhållandet till åklagaren. Tillsyn över att näringsförbud och tillfälliga näringsförbud efter- levs utövas av kronofogdemyndig- heten i den ort där den som har meddelats förbudet är bosatt. har för tillsyn enligt första stycket rätt att få biträde av polismyndighet. Om det finns skäl att misstänka att ett förbud överträds eller att den som fått dispens enligt 19 § åsidosätter vad som åligger honom i den verksamhet som avses med dispensen, eller vad som rätten föreskrivit i samband med att den beviljade dispens, skall krono- fogdemyndigheten göra anmälan om förhållandet till åklagaren. 26 § Ett näringsförbud som överträds skall förlängas om det inte finns särskilda skäl att underlåta förlängning. Sker flera förlängningar, får den samman- lagda tiden för förlängning inte vara . Talan om för- längning skall väckas innan för- budstiden har gått ut. När en fråga om förlängning prövas särskilt, gäller i tillämpliga delar vad som föreskrivs i 8 § om mål om näringsförbud. Ett näringsförbud som överträds skall förlängas om det inte finns särskilda skäl att underlåta förlängning. Sker flera förlängningar, får den samman- lagda tiden för förlängning inte vara . Ansökan om förlängning skall göras innan för- budstiden har gått ut. En sådan ansökan görs av åklagaren. Om åklagaren i de fall som avses i 1 a och 2 §§ förklarat sig avstå från att ansöka om förlängning, får ansökan i stället göras av krono- fogdemyndigheten. När en fråga om förlängning prövas särskilt, gäller i tillämpliga delar vad som sägs i 8 a d §§ och 17 § andra stycket. I 20 § finns bestämmelser om återkallelse av dispens när ett förbud överträds. Denna lag träder i kraft . Den nya lydelsen av 4 § skall endast tillämpas i de fall då konkursansökan kommit in till tingsrätten senare än efter ikraftträdandet. Om en talan har väckts före lagens ikraftträdande gäller äldre bestämmelser. Lagrådet Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss (Närings- och ) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1986:436) om näringsförbud. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: 8 och 8 a §§ Det kan förekomma fall när åklagaren till stöd för ett yrkande om näringsförbud vill åberopa inte bara brott utan därutöver också omständigheter som avses i 1 a och 2 §§. Detta bör naturligtvis ske i ett och samma förfarande, nämligen i brottmålet. Utformningen av 8 § näringsförbud i samband med brott utgör inte hinder för det. Däremot synes 8 a § ge vid handen att åklagaren i fråga om näringsförbud på sådan grund skall ansöka om saken, varvid ansökningen handläggs i ett ärende. En antydan om kumulationsfallet synes böra tas in i 8 a §. Detta kan ske exempelvis genom att första meningen ges följande lydelse: Allmän åklagare får ansöka om näringsförbud i de fall som avses i 1 a och 2 §§, om han inte för talan om det enligt 8 §. I 8 a § andra stycket torde ordet överrätt böra bytas mot högre domstol (jfr terminologin i prop. 1998/99:11). 8 c § Enligt andra stycket skall, om sammanträde hålls, tingsrätten bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Enligt 27 § första stycket lagen om domstolsärenden skall domstolens beslut grundas på det som handlingarna innehåller och det som i övrigt förekommit i ärendet. Ett ärende om näringsförbud kan alltså efter det att sammanträde hållits avgöras av en ensamdomare, som inte ens behöver ha deltagit i sammanträdet. Det är emellertid här fråga om ett brottmålsliknande förfarande. Det skulle i denna situation illa svara mot grunderna för artikel 6 i , om näringsidkaren visser- ligen tilläts försvara sig vid ett sammanträde men ärendet sedan avgjordes i helt annan sammansättning. Lagrådet förordar att i andra stycket införs en ny andra mening av följande lydelse: Ärendet skall avgöras av samma domare. 17 § I sista meningen i andra stycket anges att det är den som har ansökt om näringsförbudet som är motpart till den sökande som vill ha förbudet upphävt. Detta kan emellertid leda till att kostnader uppkommer i de fall sökanden har flyttat och fråga uppkommer om handläggning och sammanträde på annan ort. Till detta kommer att det är kronofogde- myndigheten i den ort där den som meddelats näringsförbud är bosatt som har tillsynen över att förbudet efterlevs. Den föreslagna bestämmelsen bör därför kompletteras så att det också blir möjligt att låta åklagare eller kronofogdemyndighet på den ort där sökanden har sitt hemvist få uppträda som motpart. Detta kan ske antingen på så sätt att respektive myndighet på sökandens hemvistort direkt blir motpart eller att ansökningsmyndigheten får rätt att lämna över ärendet till myndigheten på hemvistorten. 24 § Enligt 8 b § första stycket andra meningen tas ett ärende om näringsförbud upp av , om näringsidkaren inte har hemvist i . Någon myndighet som utövar tillsyn över ett meddelat näringsförbud finns däremot inte om näringsidkaren inte är bosatt i . Enligt Lagrådets mening blir ett näringsförbud ett slag i luften om det inte finns någon myndighet som ser till att det efterlevs. Första stycket i paragrafen bör därför avslutas med orden: eller, om denne inte är bosatt i , av kronofogdemyndigheten i . 26 § Enligt andra stycket skall, när en fråga om förlängning prövas särskilt , i tillämpliga delar gälla vad som sägs i 8 a d §§ och 17 § andra stycket. Detta är i och för sig tillräckligt för att antyda att frågan kan prövas också i ett brottmål, antingen om överträdelse av näringsförbud eller om andra brott. Liksom i 8 a § uppstår emellertid tvivelsmål genom att i första stycket talas endast om ansökan. Detta kan botas genom att tredje femte meningarna i första stycket ges följande lydelse: Talan om förlängning skall väckas eller ansökan därom göras innan förbudstiden har gått ut. Talan väcks eller ansökan görs av åklagaren. Om åklagaren i de fall som avses i 1 a och 2 §§ förklarat sig avstå från att yrka förlängning, får ansökan i stället göras av kronofogdemyndigheten. Närings- och Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1998/99:44 Ändringar i lagen (1986:436) om näringsförbud. Senaste lydelse 1996:314. Senaste lydelse 1996:314. Senaste lydelse 1996:314. Senaste lydelse 1996:314. Senaste lydelse 1996:314. Senaste lydelse 1996:314. Senaste lydelse 1996:314. Senaste lydelse 1996:314. 1998/99:44 Bilaga 1 1998/99:44 Bilaga 2 1998/99:44 Bilaga 3 1998/99:44 Bilaga 3 1998/99:44 Bilaga 4