prop · GM0338 · 1999-01-01 00:00:00 — Om det senare kan konstateras att det sker en verksamhetsövergång för denna personalgrupp kan en uppgörelse mellan staten och om gjorda pensionsåtaganden bli aktuell. 9 Beskattning av trossamfunden Regeringens överväganden i detta avsnitt omfattar de frågor som behandlats i avsnittet om beskattning i betänkandet Staten och trossamfunden, Stöd, skatter och finansiering, SOU 1997:45, om inte annat anges. 9.1 Framtida ägarförhållanden Genom lagen (1998:1593) om trossamfund införs det en ny associationsform, registrerat trossamfund. blir vid relationsändringen ett registrerat trossamfund medan dess församlingar och kyrkliga samfälligheter, vilka är kyrkokommuner, blir registrerade organisatoriska delar av trossamfundet. Även andra trossamfund och deras organisatoriska delar kan genom registrering välja att bedriva sin verksamhet i den nya associationsformen. De kan också välja att stanna kvar i sin nuvarande associationsform. Den kyrkliga egendomen kommer att stå till förfogande även efter relationsändringen, se 9 och 10 §§ lagen (1998:1592) om införande av lagen (1998:1591) om . Den specialreglerade egendomen består huvudsakligen av egendom av äldre ursprung med stiftelsekaraktär vars förvaltning och ändamål är särskilt reglerade i lag. Äganderätten till denna egendom tillkommer efter relationsändringen , dess församlingar eller kyrkliga samfälligheter. Det gäller dock inte prästlönetillgångarna och med fastigheter och fastighetsfond. De kommer i stället att bibehållas som självständiga förmögenheter och förvaltas av . För den kyrkokommunala egendomen gäller att de nuvarande församlingarnas och kyrkliga samfälligheternas rättigheter och skyldigheter, inklusive rätten till egendomen, kommer att övergå oförändrade på motsvarande församlingar, kyrkliga samfälligheter eller stift i den nya relationen, se 3 § lagen om införande av lagen om . Med kyrkokommunal egendom avses sådan egendom som anskaffats för kyrkokommunala medel sedan församlingen blivit en självständig juridisk person (på landet och i stad), exempelvis kyrkor, begravningsplatser, församlingshem, kanslibyggnader och tjänstebostäder. Äganderätten till den fria stiftelse- och föreningsegendomen påverkas inte av relationsändringen. Denna kategori avser egendom som ägs av en stiftelse eller en förening med särskild anknytning till . 9.2 Principer för beskattning Regeringens förslag: , däribland och dess organisatoriska delar, skall i likhet med ideella föreningar under vissa förutsättningar vara begränsat skattskyldiga till inkomst- och mervärdesskatt. Prästlönetillgångarna skall vara befriade från inkomst- och förmögenhetsskatt . En förlängning av undantaget förutsätter ett nytt riksdagsbeslut om förlängning eller modifiering av övergångsregeln. Fastighetsskatt skall inte betalas för byggnad och tomtmark som ägs av ett registrerat trossamfund eller någon av dess registrerade organisatoriska delar och som till övervägande del används i verksamheten. Inte heller för prästlönetillgångarna skall fastighetsskatt betalas. Undantag från skyldigheten att betala stämpelskatt görs för förvärv av mark för allmän begravningsplats och byggnader med anknytning till begravningsverksamheten. Regeringens bedömning: Förslaget att stiftelser med ändamål att främja religiös verksamhet skall bli begränsat skattskyldiga bör inte genomföras. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår dessutom att stiftelser med ändamål att främja religiös verksamhet skall bli begränsat skattskyldiga. Remissinstanserna: Remiss II innehöll fyra frågor i avsnittet Stöd, skatter och finansiering om beskattning av och andra trossamfund. Fråga 10 gällde förslaget att och dess organisatoriska delar i skattehänseende likställs med ideella föreningar och andra trossamfund. Fråga 11 avsåg begränsad skattskyldighet för stiftelser med ändamål att främja religiös verksamhet. I fråga 12 behandlades begränsad skattskyldighet för prästlönefastigheter och i fråga 13 en övergångsfrist i fråga om förändrad beskattning av den kyrkliga jorden. En majoritet av de instanser som besvarade enkäten var positiva till förslagen. Andelen positiva var dock betydligt lägre än beträffande flertalet övriga frågor i Remiss 2. Positiva Negativa Tar inte ställning Fråga 10 Fråga 11 Fråga 12 Fråga 13 Utredningens förslag att såväl som andra trossamfund skall beskattas på samma sätt som allmännyttiga ideella föreningar tillstyrks av bland andra , , i , och Förenade islamiska församlingar i . Av svaren från de tre förstnämnda framgår att de tillstyrker att även prästlönetillgångarna beskattas efter en övergångstid. anser inte att det finns skäl att de ändrade stat kyrkarelationerna skall medföra skattemässiga förändringar för . Centralstyrelsen kan dock acceptera att och organisatoriska delar inom kyrkan i inkomstskattehänseende jämställs med allmännyttiga ideella föreningar. Centralstyrelsen är däremot negativ till att även prästlönetillgångarna skall vara begränsat skattebefriade. Att prästlönetillgångarna (prästlönefastigheter och prästlönefonder) även i fortsättningen bör vara helt befriade från inkomstskatt har framförts av ett betydande antal remissinstanser, bland andra , flertalet domkapitel och stiftssamfälligheter, , Egendomsnämndernas samarbetsorgan, , stifts samt ett stort antal församlingar, pastorat och samfälligheter inom . anser det vara tveksamt att, som utredningen har föreslagit, trossamfund som väljer att fortsätta i stiftelseform automatiskt skall få samma beskattningsnorm som de registrerade trossamfunden. kyrkomöte: Det bör nu tas slutlig ställning till frågan om skattefrihet för prästlönetillgångarna. Principen om skattefrihet i sin helhet bör slås fast. Det är naturligt att relatera skattefriheten till det i lag uppställda kravet på en rikstäckande kyrklig verksamhet. Vidare är det angeläget att det skapas sådana ekonomiska betingelser att prästgårdarna kan bevaras. bör omfattas av samma undantag från fastighetsskatt som prästlönetillgångarna. Skälen för regeringens förslag Likställighet med allmännyttiga ideella föreningar Vid relationsändringen upphör kommunstatusen för församlingar och kyrkliga samfälligheter. De omfattas då inte längre av de beskattningsregler som gäller för kommuner. blir vid relationsändringen ett registrerat trossamfund medan dess församlingar och kyrkliga samfälligheter blir registrerade organisatoriska delar av detta trossamfund. är en ny associationsform som är avpassad efter trossamfundens behov. En utgångspunkt bör vara att alla trossamfund som använder sig av den nya associationsformen behandlas lika i beskattningshänseende. Andra trossamfund än är i regel organiserade som ideella föreningar och kommer sannolikt att antingen övergå till den nya associationsformen eller kvarstå i sin nuvarande form. Mot denna bakgrund och då ökad likställighet mellan olika trossamfund enligt principbeslutet bör eftersträvas (prop. 1995/96:80 s. 15), är det naturligt att utgå från att i princip samma beskattningsregler bör gälla för och andra registrerade trossamfund som för ideella föreningar. Ideella föreningar som har till huvudsakligt syfte att främja allmännyttiga ändamål är enligt 7 § 5 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt (SIL) frikallade från skattskyldighet för inkomst av näringsverksamhet som inte hänför sig till innehav av fastighet eller rörelse. Religiösa ändamål nämns i lagen som exempel på allmännyttigt ändamål. Det finns även undantag från skattskyldigheten för inkomster från fastighet och rörelse för sådana föreningar. Om samma principer tillämpas för registrerade trossamfund som för ideella föreningar kommer och andra trossamfund att, i detta sammanhang, i fråga om statlig inkomstskatt och mervärdesskatt i princip beskattas i samma utsträckning som ideella föreningar. Det kan i sammanhanget framhållas att regeringen i prop. 1997/98:116 starkt har betonat att den verksamhet som bedrivs av ett registrerat trossamfund inte genom registreringen har sanktionerats av staten och att registreringen i sig inte innebär någon kvalitetsstämpel på verksamheten (se s. 26). Enbart den omständigheten att trossamfundet är registrerat innebär således inte att det i beskattningshänseende kan anses främja ett religiöst ändamål. Prästlönetillgångarna Prästlönetillgångarna prästlönefastigheter och prästlönefonder är självständiga rättssubjekt av stiftelsekaraktär vars ändamål är att bidra till de ekonomiska förutsättningarna för förkunnelse, se 41 kap. 9 § kyrkolagen (1992:300). Enligt en kartläggning i Kammarkollegiets betänkande Staten och trossamfunden, Den kyrkliga egendomen (SOU 1997:47) har huvuddelen av tillgångarna medeltida ursprung och har tillkommit genom gåvor och donationer från enskilda eller genom andra tillskott från församlingsbor. Prästlöne- tillgångarna förvaltas av de kyrkokommunala egendomsnämnderna. Genom sin anknytning till de nuvarande kyrkokommunerna är tillgångarna, i likhet med dessa kommuner, frikallade från skattskyldighet för all inkomst enligt 7 § 3 mom. Prästlönetillgångarna kommer även efter relationsändringen att utgöra särskilda rättssubjekt som förvaltas som självständiga förmögenheter av . De omfattas därmed inte längre av skattebefrielsen i 7 § 3 mom. Ett antal remissinstanser inom har förordat fortsatt fullständig befrielse från inkomstskatt för prästlönetillgångarna med hänvisning till bland annat egendomens unika ursprung och karaktär samt dess oförändrade identitet och ändamål efter relationsändringen. De framhåller i detta sammanhang att relationsändringen inte haft till syfte att åstadkomma några skattemässiga förändringar. De hänvisar vidare till statens krav att skall upprätthålla en rikstäckande verksamhet, något som kan uppfyllas bland annat med hjälp av det utjämningssystem som tillgångarna bidrar till att finansiera. Som utredningen har framhållit finns det skäl som talar för att dessa tillgångar bör inkomstbeskattas. Ett vägande skäl är enligt regeringens uppfattning reformens inriktning på ökad likställighet mellan och andra trossamfund. Utredningen har vidare pekat på att en total skattebefrielse skulle kunna innebära risk för konkurrenssnedvridning och hänvisat till artikel 92 i som förbjuder statliga stödåtgärder som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, i den utsträckning åtgärderna påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Mot utredningens resonemang kan invändas att en fortsatt total inkomstskattebefrielse för prästlönetillgångarna inte skulle innebära någon förändring jämfört med dagens ordning. Vidare kan nämnas att kyrkans skogsinnehav enbart motsvarar av den totala skogsarealen i landet vilket, som flera remissinstanser framhållit, inte torde medge något övertag på marknaden. I betänkandet Ekonomi och egendom (utredningar 1998:5) föreslås dessutom att den fasta egendomens andel nedbringas till av tillgångarnas totala värde. var andelen jord och fastigheter , skog och prästlönefond . En debatt om förslaget pågår inom . Även om det inte är uppenbart att en fortsatt skattebefrielse skulle strida mot förbudet i artikel 92 i finns det enligt regeringens uppfattning ändå anledning att väga in konkurrensaspekten vid en samlad bedömning av hur den egendom som disponerar skall beskattas. Flera remissinstanser har betonat att om inkomstbeskattning av prästlönetillgångarna blir aktuell bör detta ske efter en väl tilltagen övergångsfrist, bland annat mot bakgrund av att egendomen varit befriad från skatt. En övergång till beskattning av tillgångarna innebär vidare en betydande omställning för både när det gäller den fortsatta inriktningen av innehavet och den förändrade finaniseringssituationen för utjämningssystemet. Avvägningen mellan de olika argumenten föranleder regeringen att göra följande bedömning när det gäller beskattningen av prästlönetillgångarna. De normala skattereglerna skall efter en övergångsperiod gälla även för . 2009 inkomstbeskattas inte avkastningen på prästlönetillgångarna och inte heller förmögenhetsbeskattas prästlönetillgångarna. För tiden därefter skall beskattningen ses över med utgångspunkt i principbeslutet om stat kyrkareformen. Den lagtekniska utformningen innebär i sig inte något ställningstagande till vilka regler som skall gälla . En förlängning av undantaget förutsätter dock ett nytt riksdagsbeslut om förlängning eller modifiering av övergångsregeln. Kyrkomötets synpunkter i frågan om beskattningen av prästlöne- tillgångarna föranleder ingen ändring av regeringens bedömning. med fastigheter och fastighetsfond med fastigheter och fastighetsfond kommer även efter relationsändringen att behålla sin stiftelseliknande karaktär och förvaltas som en självständig förmögenhet. Den kommer att utgöra ett särskilt rättssubjekt som får förvärva rättigheter och ta på sig skyldigheter samt föra talan vid domstol och andra myndigheter. Efter relationsändringen kommer med fastigheter och fastighetsfond att förvaltas av . Enligt gällande rätt är befriad från skyldigheten att betala inkomstskatt i den omfattning som anges i 7 § 6 mom. lagen (1976:576) om statlig inkomstskatt. är inte skattepliktig enligt 3 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen. Detta innebär enligt 1 § lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt att ingen fastighetsskatt utgår. Relationsändringen påverkar inte beskattningssituationen för . Några särskilda lagstiftningsåtgärder är därför inte nödvändiga. Fastighetsskatt för förvaltningsbyggnader och prästgårdar Pastorsexpeditioner, andra förvaltningsbyggnader och prästgårdar hänförs enligt bestämmelserna i 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen till byggnadstypen specialbyggnad (ecklesiastikbyggnad eller allmän byggnad). Specialbyggnad med tillhörande tomtmark är enligt 3 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen undantagen från skatteplikt vilket innebär att sådan egendom inte skall åsättas något taxeringsvärde. Enligt 1 § lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt gäller att för fastighet som året före taxeringsåret inte var skattepliktig enligt fastighetstaxeringslagen inte heller skall erläggas fastighetsskatt. Efter relationsändringen kommer pastorsexpeditioner, andra förvaltningsbyggnader och prästgårdar inte längre att enligt fastighetstaxeringslagen kunna hänföras till byggnadstypen special- byggnad. Egendom av detta slag torde i stället genomgående vara att hänföra till byggnadstyperna hyreshus eller småhus enligt bestämmelserna i 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen. För fastigheter av detta slag utgår fastighetsskatt. Utredningen har konstaterat att relationsändringen för bl.a. prästgårdarnas del innebär att sådana fastigheter inte längre omfattas av undantagsbestämmelser när det gäller fastighetstaxering och fastighets- skatt. Regeringen delar denna bedömning. bör i detta hänseende behandlas på samma sätt som andra trossamfund. I 3 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen anges bl.a. att fastigheter som ägs av kyrkor, barmhärtighetsinrättningar, stiftelser och ideella föreningar som avses i 7 § 5 och 6 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt undantas från skatteplikt om fastigheten till övervägande del används i deras verksamhet som sådana. För en fastighet som enligt denna bestämmelse betecknas som skattefri gäller enligt 1 § fastighets- skattelagen att fastighetsskatt inte heller skall erläggas. Bestämmelsen i 3 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen bör ändras så att den även omfattar fastigheter som ägs av registrerade trossamfund. Även prästlönetillgångarna bör omfattas. En sådan ändring innebär bl.a. att om en viss prästgård till övervägande del används i den kyrkliga verksamheten och alltså bostadsdelen utgör en mindre del kommer fastigheten i fråga att vara befriad från fastighetsskatt. Även om förutsättningarna för bevarandet av prästgårdarna inte är en beskattningsfråga kan det noteras att undantagsbestämmelsen stärker ett sådant bevarande. Här kan också nämnas att kulturhistoriskt värdefulla prästgårdar kan få ekonomiskt stöd enligt förordningen (1993:379) om bidrag till kulturmiljövård. Stämpelskatt I 6 § 6 lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter görs undantag från skyldighet att betala stämpelskatt för kommuners och andra menigheters förvärv av mark för allmän plats, begravningsplatser eller ändamål som medför att byggnad skall anses som specialbyggnader enligt 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen. och regionala enheter omfattas fram till relationsändringen av undantaget i sin egenskap av kyrkliga kommuner. Andra trossamfund omfattas inte av detta undantag. Församlingar och kyrkliga samfälligheter inom kommer, enligt regeringens förslag i avsnitt 4, att vara huvudmän för den framtida begravningsverksamheten. I denna egenskap bör de, med tanke på att begravningsverksamheten är en samhällelig uppgift, även i fortsättningen omfattas av undantaget från skyldigheten att betala stämpelskatt när det gäller förvärv av mark som är hänförlig till denna verksamhet. Undantaget bör omfatta förvärv av mark för allmän begravningsplats samt för bårhus, krematorier och byggnader som används för skötsel av allmän begravningsplats. Det finns enligt regeringens uppfattning inte skäl att generellt utvidga den krets som undantas från skyldigheten att betala stämpelskatt. Utöver undantaget för förvärv med anknytning till begravnings- verksamheten föreslår regeringen därför inga ytterligare undantag när det gäller eller andra registrerade trossamfund. Regeringen återkommer i avsnitt 9.3 till frågan om stämpelskatt för egendomsöverföringar som har direkt samband med relationsändringen. Stiftelser med ändamål att främja religiös verksamhet Utredningen har föreslagit att trossamfund som efter relationsändringen väljer eller har skäl att använda stiftelseformen för sin verksamhet skall ha en likvärdig skattesituation som övriga trossamfund, dvs. begränsad skattskyldighet till inkomstskatt. som har till ändamål att främja religiös verksamhet är i princip fullt skattskyldig. Religiös verksamhet är inte ett sådant ändamål som gör att stiftelsen skall anses vara kvalificerat allmännyttig och därmed begränsat skattskyldig enligt 7 § 6 mom. Med utredningens förslag skulle alltså kretsen av begränsat skattskyldiga stiftelser vidgas. Beskattningen av stiftelser och ideella föreningar är föremål för översyn. Stiftelse- och föreningsskattekommittén lade fram sitt slutbetänkande Översyn av skattereglerna för stiftelser och ideella föreningar, SOU 1995:63. I direktiven till denna kommitté (dir. 1988:6) står bland annat att grunderna för skattebefrielse inte får utformas mindre restriktivt än . Frågan bereds inom . Enligt regeringens uppfattning är det olämpligt att under pågående översyn av skattelagstiftningen föreslå ändringar som strider mot en av de utgångspunkter som gäller för översynen. Det har vidare inte varit ett syfte med stat kyrkareformen att förändra beskattningssituationen för samfunden utöver vad som med nödvändighet följer av själva principbeslutet om relationsändringen. Mot bakgrund av detta bör utredningens förslag inte genomföras i denna del. 9.3 Särskilt om egendomsöverföring vid relationsändringen Regeringens bedömning: Den egendomsöverföring som har direkt samband med relationsändringen eller med registrering som trossamfund bör vara befriad från stämpelskatt. Utredningens förslag: Överensstämmer i princip med regeringens. Utredningen föreslår också stämpelskattefrihet för trossamfund som övergår från stiftelse till registrerat trossamfund. Remissinstanserna: Fråga 14 i avsnittet Stöd, skatter och finansiering i Remiss II gällde förslaget att den egendomsöverföring som relationsändringen eller registreringen som trossamfund innebär, inte skall föra med sig någon stämpelskatteplikt. En stor majoritet av remissinstanserna var positiv till detta. Positiva Negativa Tar inte ställning Fråga 14 , och i tillstyrker utredningens förslag. kyrkomöte tillstyrker regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag: Regeringen har tidigare framhållit att relationsändringen som sådan inte är avsedd att föra med sig några beskattningskonsekvenser. Den egendomsöverföring som sker i direkt samband med relationsändringen bör därför vara befriad från stämpelskatt. Detta bör stå klart oavsett hur frågan om skatteplikt kan komma att bedömas av de tillämpande myndigheterna. Enligt 4 § lagen om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter är förvärv av fast egendom skattepliktiga om de sker genom köp eller byte, tillskott till bolag eller förening, utdelning eller skifte från bolag eller förening, fusion enligt 14 kap. 1 § aktiebolagslagen (1975:1385), expropriation eller annan inlösen på grund av stadgande om rätt eller skyldighet att lösa fast egendom. Kammarkollegiet ifrågasatte i betänkandet Staten och trossamfunden, Den kyrkliga egendomen (SOU 1997: 47) om den äganderättsövergång som sker i direkt samband med relationsändringen för med sig skyldighet att betala stämpelskatt (s. 193). Kammarkollegiet ansåg sig dock inte kunna utesluta att stämpelskatteplikt i princip skulle komma att anses föreligga och föreslog därför att det skulle lagstiftas om att "engångsöverföringen" av den kyrkliga egendomen skall vara befriad från stämpelskatt. Som anförts bör enligt regeringens uppfattning den egendomsöverföring som sker i direkt samband med relationsändringen vara befriad från stämpelskatt. Detta bör även gälla för egendomsöverföring som sker i samband med att annat trossamfund än övergår från ideell förening till registrerat trossamfund. Om tillämpande myndigheter skulle finna att stämpelskatteplikt föreligger bör befrielse enligt 42 § stämpelskattelagen medges. Eftersom aktiebolag, ekonomiska föreningar och stiftelser enligt 7 § lagen om trossamfund inte får registreras, blir det med regeringens förslag inte aktuellt med övergång från någon av dessa associationsformer till registrerat trossamfund. 10 Statlig medverkan vid betalning av kyrkoavgift/avgift till trossamfund 10.1 Förutsättningar för statlig medverkan Enligt principbeslutet om ändrade relationer mellan staten och (prop. 1995/96:80, bet. 1995/96:KU12, rskr. 1995/96:84) bör staten erbjuda kostnadsfri uppbördshjälp. Detta statliga stöd får ses mot bakgrund av bl.a. statens krav att skall upprätthålla en demokratiskt uppbyggd rikstäckande verksamhet. Genom principbeslutet har det slagits fast att kyrkoavgiften kostnadsfritt för skall tas ut tillsammans med och på samma sätt som inkomstskatten under förutsättning att hjälpen kan inordnas i gällande uppbördssystem (a. prop. s. 29). Av jämställdhetsskäl bör, enligt beslutet, motsvarande erbjudande kunna riktas även till andra trossamfund. När det gäller andra trossamfund än skall staten, enligt beslutet, i varje enskilt fall ta ställning till frågan om statlig hjälp med att ta in avgifter skall ges. Även för dessa trossamfund gäller förutsättningen att hjälpen kan inordnas i gällande uppbördssystem. Rätten till statlig hjälp med att ta in avgifter framgår av 16 § lagen (1998:1593) om trossamfund. Att den som tillhör skall betala lokal och regional kyrkoavgift framgår av 7 § lagen (1998:1591) om . () har i sitt betänkande Staten och trossamfunden, Statlig medverkan vid avgiftsbetalning (SOU 1997:46) lagt fram förslag till utformning av den statliga hjälpen med att ta in kyrkoavgift/avgift till trossamfund. Detta avsnitt omfattar de frågor som behandlats i RSV:s betänkande. Regeringens förslag avser enbart utformningen av hjälpen med att ta in avgifter men inte villkoren för att få denna hjälp eller andra former av statligt stöd. Regeringen beslutade att tillsätta en arbetsgrupp med uppdrag att se över det statliga stödet till trossamfunden och lägga fram förslag till bland annat kriterier för stöd . avser regeringen att föreslå vilka förutsättningar som skall gälla för att trossamfunden skall få statligt stöd.