prop · GM031D5 · 1999-01-01 00:00:00 — 5 Näringslivets produktion Konjunkturläget i näringslivet förväntas stärkas ytterligare . Den totala produktionen beräknas växa med jämfört . Den i huvudsak exportledda uppgången har breddats till fler sektorer i näringslivet. Ett omslag i byggkonjunkturen skedde och återhämtningen förutses förstärkas . En fortsatt låg räntenivå och en förbättring av hushållens ekonomiska situation väntas leda till en uppgång i bostadsproduktionen som expansionen inom näringslivet leder till ett ökat byggande av kommersiella lokaler. Industrikonjunkturen mattas däremot av något . En lägre global marknadstillväxt medför att exportföretagen går in i en lugnare expansionsfas. Skillnaden i tillväxttakt mellan olika branscher är dock mycket stor. Basindustrin förväntas drabbas mest av den lägre tillväxttakten i världsekonomin medan teleproduktindustrin får en fortsatt stark tillväxt. Den privata tjänstesektorn förväntas växa något snabbare än . En allt större del av den förutsedda produktionstillväxten i tjänstesektorn kommer från de delar som vänder sig till hushållen och till sektorer som är beroende av investeringsutvecklingen. Det gäller bland annat varuhandel, hotell och restaurang, samt uppdragsverksamhet. Tabell 5.1 Näringslivets produktion Procentuell volymförändring 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Jordbruk, fiske och skogsbruk -3,0 Industri 2,1 5,4 4,6 4,5 4,0 2,9 El, gas, värme och vattenverk -1,0 Byggnadsindustri 0,8 -5,4 4,9 6,1 Näringslivets tjänster 2,6 2,9 3,5 3,6 Summa näringsliv 2,1 3,0 3,7 3,8 3,6 2,8 Källor: och . I ett medelfristigt perspektiv, dvs och 2001, förutses en större del av produktionstillväxten i näringslivet bli hemmamarknadsorienterad. Det innebär en fortsatt expansion av byggsektorn medan industri-produktionens ökningstakt blir lägre än när nettoexportens bidrag till tillväxten avtar. 5.1 Industrin Industrikonjunkturen var stark under större delen av med en markant produk- tionsuppgång . En starkt bidragande orsak till den gynnsamma utvecklingen var de fortsatta framgångarna inom elektro- och teleproduktindustrin som stod för närmare hälften av industrins totala produktionstillväxt. har det skett en avmattning i industrins konjunkturläge som främst beror på utvecklingen i . Till följd av recessionen i beräknas också marknadstillväxten för svenska exportvaror bli väsentligt lägre såväl som än , vilket dämpar produktionen av export- varor. Svensk exportindustri är något mer exponerande i än vad industrin inom EU som helhet är men fortfarande utgör de drabbade länderna i en förhållandevis liten avsättningsmarknad. Den viktigaste marknaden för svensk exportindustri utgörs av länderna i och en motverkande faktor till den svaga utvecklingen i är den starka investeringsaktiviteten inom EU. Utbyggnaden av kapitalstocken i gynnar svensk industri som i hög grad är specialiserad på produktion av investeringsvaror. En påfallande risk är dock att investeringsuppgången inom EU kan komma av sig om Asienkrisen får större spridningseffekter än vad som antagits i prognosen. Den starka konsumtions- och investeringstillväxten i förutses också innebära att produktionen inom hemmamarknadsindustrin stiger snabbare än . Sammantaget beräknas industriproduktionen växa med såväl som 1999. Ökningstakten mätt som årsgenomsnitt är således lägre än 1997. Produktionsutvecklingen under loppet av åren är dock betydligt lugnare än vilket speglar den något svagare industrikonjunkturen. Produktionsökningen fram förutses bli störst inom investeringsvaruindustrin men även tillväxten inom branscher riktade mot hemmamarknaden tilltar. Däremot beräknas produktionsökningarna inom insatsvaruindustrin (bl.a skogsindustrin) bli betydligt lägre än . Asienkrisen har påtagligt minskat efterfrågan på insatsvaror och priserna har fallit. Enligt den senaste konjunkturbarometern för industrin har en betydande lageruppbyggnad skett inom skogsindustrin. Detta väntas leda till produktionsbegränsningar . Tabell 5.2 Nyckeltal för industrin Procentuell förändring 1996 1997 1998 1999 Industriproduktion 2,1 5,4 4,6 4,5 Lönekostnad 7,6 4,7 3,4 2,9 Produktivitet 2,4 6,5 4,0 3,5 Enhetsarbetskostnad (ULC) 5,1 -1,7 -0,6 -0,6 14 ULC 1,0 -0,6 0,9 1,1 14 ULC, 8,2 3,5 0,8 -0,3 Relativ ULC, -5,3 -1,7 -0,4 Vinstmarginal, förändring -2,2 0.1 1,3 0,1 Bruttoöverskottsandel1 34,2 35,0 37,8 38,3 1Bruttoöverskottsandel avser bruttovinsten som andel av förädlingsvärdet till faktorpris. Källor: , och . Industrins kapacitetsutnyttjande steg till höga men förutses sjunka något fram till slutet av 1999. Den höga investeringsnivån inom industrin medför att kapitalstocken växer med mellan slutet av 1997 och slutet av 1999. förutses produktionen inom industrin öka med . Det fallande resursutnyttjandet i kombination med en måttlig sysselsättningsökning torde innebära att risken för inflationsdrivande flaskhalsar inom industrin är ringa eller obefintlig . Diagram 5.1 Industrins arbetskostnad per producerad enhet i relativt 14 Index 1980=100 närmast efter deprecieringen ökade lönerna i snabbare än i omvärlden. Trots det bestod det gynnsamma konkurrensläget i stor utsträckning genom att produktiviteten kunde höjas kraftigt. Lågkonjunkturen innebar sannolikt att rationaliseringspotentialen ökade vilket ledde till den höga produktivitetstillväxten (se kapitel 6). Den svenska industrins konkurrensläge förbättras något från ett redan gynnsamt utgångsläge. Lönerna förutses stiga i takt med omvärlden som produktivitetstillväxten är obetydligt högre i svensk industri. Industrins relativa enhetsarbetskostnad, räknat i gemensam valuta, beräknas därmed minska något . I och med de avtal som slöts , förefaller lönerna fram utvecklas i takt med de viktigaste konkurrentländerna. Detta bidrar till att den tidigare mycket höga produktivitetstillväxten avtar. De internationella prisökningarna har blivit lägre än vad som förväntades i vårpropositionen. Den omedelbara effekten av Asienkrisen har varit fallande råvarupriser som inneburit låga eller till och med fallande insatsvarupriser såväl i som i omvärlden. Utöver detta väntas Asienkrisen innebära att priskonkurrensen på bearbetade varor successivt skärps i takt med att industriföretagen i försöker ta marknadsandelar. Därtill utvecklas både löner och produktivitet, ur ett kostnadsperspektiv, gynnsamt i OECD- länderna . Därigenom begränsas den totala prisutvecklingen på industrivaror både och . Sammantaget ökar priserna på världsmarknaden med vilket dämpar priserna också på svenska industrivaror. Diagram 5.2 Industrins bruttoöverskottsandel Procent I beräknas låga importpriser, begränsade löneökningar och en fortsatt fördelaktig produktivitetsutveckling, leda till att de rörliga kostnaderna per producerad enhet i stort blir oförändrade . Den relativt svaga kronkursen förväntas ge utrymme för exportföretagen att i begränsad omfattning höja sina vinstmarginaler. I prognosen har antagits att de mer pressade hemmamarknadsföretagen förbättrar sin lönsamhet något när den inhemska efterfrågan beräknas ta fart. För industrin som helhet beräknas produkt-priserna sammanvägt stiga med . Därmed beräknas lönsamheten, mätt som bruttoöverskottet som andel av förädlingsvärdet, öka till , vilket är en hög nivå i jämförelse med andra . De låga förväntade prisökningarna inom industrin bidrar till att konsumentpriserna ökar mycket långsamt framöver. 5.2 Byggnadsverksamhet Byggkonjunkturen har successivt förstärkts under innevarande år efter en svag utveckling . Vändningen är huvudsakligen resultatet av stigande bygginvesteringar inom näringslivet samt ett ökat anläggningsbyggande (exempelvis ). förväntas bostadsinvesteringarna ta över som drivkraft i byggandet. Sammantaget beräknas byggproduktionen öka och . Tabell 5.3 Byggnadsverksamhet Miljarder kronor 1997 1996 1997 1998 1999 Byggnadsinvesteringar 101,7 1,9 -13,1 8,3 10,4 Näringslivet 56,5 0,9 -5,2 9,3 8,3 Myndigheter 21,3 -7,8 -16,2 7,9 1,3 Bostäder 23,8 13,1 -25,7 6,2 23,5 Reparation och underhåll 0,0 Totalt 186,9 1,6 -6,6 5,0 6,1 Källor: och . har den allmänna ekonomiska utvecklingen inneburit att förutsättningarna för byggande snabbt förbättrats. Den totala BNP-tillväxten i ekonomin förväntas vara god fram som räntorna ligger kvar på dagens låga nivåer. Byggnadsindustrin kan därför förväntas expandera kraftigt och växa i takt med eller snabbare än den totala ekonomin. Bostadsbyggandet har sedan början av 1990- talet varit mycket lågt. Bostadsstocken har därmed anpassats till nya jämviktsnivåer när bostadssubventionerna reducerats och realräntorna varit mycket höga. Anpassningsprocessen torde nu i stort vara över som hushållens goda inkomstutveckling samt förbättringen av arbetsmarknadsläget leder till en gradvis högre efterfrågan på bostäder. De flesta indikatorer tyder också på en omsvängning av bostadsbyggandet. Prisrelationen mellan nyproducerade bostäder och bostäder på andrahandsmarknaden är inom tillväxtregionerna sådan att det är lönsamt att bygga. Orderläget för byggkonsulter och arkitekter har också förbättrats och den senaste byggbarometern indikerar ett ökat bostadsbyggande framöver. Till följd av långa ledtider i byggprocessen förutses en mer markant uppgång i bostadsbyggandet ske först . Den betydande produktionsökningen inom näringslivet beräknas medföra en utbyggnad av kapaciteten . Byggandet av nya kommersiella lokaler har varit mycket lågt . De investeringar som genomförts är framför allt ombyggnader av existerande fastigheter. Den relativt kraftiga konsumtions- och sysselsättningsutvecklingen bör dock innebära att nyproduktionen av affärs- men också kontorslokaler gradvis stiger. Vakansgraden, dvs. andelen lediga lokaler i förhållande till beståndet, har sjunkit till nivåer som motiverar nyproduktion i expansiva områden som lönsamheten kraftigt förbättrats. Även ett antal statliga investeringsprogram bidrar till produktions- ökningen inom byggsektorn . Bland annat finns det avsatt ca till ett omställningsprogram för energisektorn. För finns det också avsatt sammanlagt för ett program för ekologisk hållbarhet. ökar anläggningsbyggandet ytterligare genom byggnationen av storstadslederna och . 6 Arbetsmarknad Mot slutet av vände sysselsättningen uppåt. har antalet sysselsatta ökat med ca 60 000 personer, rensat för säsongvariationer, och ligger nu på ungefär samma nivå som . Arbetskraftsutbudet, som föll kraftigt , har också stigit , dock inte lika snabbt som sysselsättningen. Sammantaget innebär sysselsättningsuppgången och utvecklingen av arbetskraftsutbudet att den öppna arbetslösheten faller från 1997 till . förutses en god konjunkturutveckling, både i och i övriga , vilket leder till att sysselsättningen fortsätter att stiga. Arbetskrafts-utbudet hålls tillbaka av att antalet utbildningsplatser ökar ytterligare. Det får till följd att den öppna arbetslösheten faller till . Förutsättningarna för en god tillväxt och stark sysselsättningsutveckling är en fortsatt god internationell konjunktur samt att arbetsmarknaden och lönebildningen fungerar väl. För att nå ner till i öppen arbetslöshet krävs också att utbildningssatsningen även framöver riktas till personer som annars skulle ha varit öppet arbetslösa, samt att det är möjligt att få till stånd alla utbildningsplatser. Tabell 6.1 Arbetsmarknad Årlig procentuell förändring 1997 1998 1999 2000 2001 BNP, producentpris 2,0 3,1 3,1 3,0 2,4 Produktivitet 2,9 2,0 1,9 1,4 1,4 Arbetade timmar -1,1 1,1 1,2 1,5 1,0 Medelarbetstid -0,1 -0,2 -0,3 -0,2 -0,1 Antal sysselsatta -1,0 1,3 1,5 1,8 1,1 Arbetskraft -1,1 -0,2 0,5 0,4 0,6 Öppen arbetslöshet1 8,0 6,6 5,7 4,4 4,0 Åtgärder2 4,3 3,9 3,9 3,8 3,5 1 I procent av arbetskraften. 2 Antalet konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder i procent av arbetskraften. Källor: , och . Sysselsättning antas sysselsättningen fortsätta att stiga i relativt snabb takt till följd av en stark produktionsuppgång. beräknas antalet sysselsatta öka med 52 000 personer och med 59 000 personer, mätt som årsgenomsnitt. En faktor som styrker antagandet om en sysselsättningsuppgång är att antalet lediga platser successivt har stigit . Historiskt sett har detta varit en bra indikator på sysselsättningsutvecklingen. Av diagram 6.1 framgår att sysselsättningsutvecklingen har följt utvecklingen av antalet lediga platser med viss eftersläpning. Diagram 6.1 Antal nyanmälda lediga platser och antal sysselsatta Årlig procentuell förändring () senaste intervjuundersökning av 9 000 arbetsställen visar också att optimismen för har ökat betydligt inom både näringslivet och den offentliga sektorn. är samtliga län positiva i sin bedömning av den framtida sysselsättningsutvecklingen, enligt AMS. Sysselsättningen i näringslivet har ökat med ca 35 000 personer, säsongrensat. Det är främst privat tjänstesektor som har stått för uppgången. Även inom industrin och byggnadssektorn har dock en viss uppgång noterats. Sysselsättningen inom jord- och skogsbruk fortsätter däremot att falla. Efterfrågan på privata tjänster antas bli fortsatt stark till följd av att privat konsumtion ökar och investeringsaktiviteten stiger. Även antas därför den största sysselsättningsuppgången ske inom denna sektor. Industriproduktionen beräknas växa i ungefär samma takt som innevarande år. För att klara produktionsuppgången bedöms sysselsättningen inom industrin behöva öka med 17 000 personer . Aktiviteten inom byggnadssektorn har stigit svagt . förväntas en mer markant uppgång i bostadsbyggandet, vilket leder till en sysselsättningsökning på 8 000 personer, mätt som årsgenomsnitt. Sammantaget beräknas antalet sysselsatta i näringslivet öka med ca 86 000 personer . Tabell 6.2 Sysselsättning, branschfördelat Tusental 1997 1998 1999 2000 2001 Privat sektor 2695 2732 2781 2842 2874 Jord- och skogsbruk 109 102 98 Industri 800 806 817 Byggnadsverksamhet 218 220 228 Privat tjänstesektor 1569 1604 1638 Offentliga myndigheter 1223 1238 1247 1258 1270 Staten 189 188 188 Kommunerna 1034 1050 1060 Totalt 3922 3973 4032 4104 4148 Arbetskraft, totalt 4264 4255 4276 4294 4321 Källor: () och . Sysselsättningen inom kommunala myndigheter har ökat med ca 25 000 personer, säsongrensat, . Sysselsättningsuppgången är sannolikt en effekt av att statsbidragen till kommunerna har höjts samt att rekryteringsbehovet av lärare har ökat i samband med utökningen av antalet utbildningsplatser. Även väntas sysselsättningen inom kommuner och landsting öka något. Utrymmet för sysselsättningsökningar är dock begränsat eftersom både kommuner och landsting är bundna av att uppnå balans i budgeten (se kapitel 11). Inom statliga myndigheter antas sysselsättningen minska svagt. Sammantaget antas sysselsättningen inom offentliga myndigheter stiga med 24 000 personer . Diagram 6.2 Sysselsatta och arbetskraftsutbud Tusental personer Givet en fortsatt god internationell konjunkturutveckling beräknas BNP stiga med , dvs. ungefär samma ökningstakt som . Förutsättningen för den relativt starka BNP-ökningen är att arbetsmarknaden och speciellt lönebildningen fungerar väl så att de lediga resurser som finns tillgängliga på arbetsmarknaden kan mobiliseras utan att det uppstår inflationsdrivande löneökningar. Mot bakgrund av den goda tillväxten i ekonomin bedöms sysselsättningen kunna öka med ytterligare ca 116 000 personer . Liksom sker den största sysselsättningsuppgången inom privat sektor. Medelarbetstid Antalet arbetade timmar antas utvecklas något svagare än antalet sysselsatta . Det beror på att medelarbetstiden bedöms sjunka något, bl.a. till följd av att sjukfrånvaron, som har minskat kraftigt , kan tänkas stiga något igen i samband med att arbetsmarknadsläget successivt förstärks. har en viss uppgång i sjukfrånvaron noterats. En annan faktor som kan bidra till en sänkning av medelarbetstiden är att flertalet löneavtal som har slutits inkluderar en arbetstidsförkortning. I vissa avtal ökas även möjligheterna till en mer flexibel förläggning av arbetstiden, vilket kan leda till mindre övertid. Produktivitet antas produktiviteten öka långsammare än vad historiska samband indikerar vid en BNP-tillväxt på . Produktivitetsökningen förväntas också vara lägre än genomsnittet . Den snabba produktivitetsökningen under lågkonjunkturen var troligtvis tillfällig och orsakades sannolikt av en mängd samverkande faktorer. En delförklaring kan vara att det mycket svaga konjunkturläget skapade ett rationaliseringstryck, som innebar att företag med relativt låg produktivitetspotential inte klarade av konkurrensen och slogs ut från marknaden samt att det främst var personer med relativt hög kompetens och arbetsförmåga som lyckades erhålla och bibehålla arbeten. Snabba framsteg inom informationsteknologin samt avregleringen inom vissa näringar har sannolikt också bidragit till en hög produktivitetstillväxt. Om den snabba ökningen indikerar en trendmässigt högre produktivitetstillväxt är svårt att avgöra, men bedömningen är att rationaliseringspotentialen är lägre än . Industriföretagens vinstnivåer är dessutom höga, sett både ur ett historiskt och internationellt perspektiv, vilket minskar rationaliseringstrycket. Begränsas löneökningarna till bidrar det till ett lägre rationaliseringstryck. Drivkraften i produktionsuppgången antas också växla från export till inhemsk efterfrågan, vilket tenderar att dämpa produktivitetsökningen. Åtgärder inom arbetsmarknads- och utbildningspolitiken har det införts flera olika typer av nya åtgärder. Antalet utbildningsplatser inom både vuxenutbildningen och högskolan har utökats. Inom arbetsmarknadspolitiken har det bl.a. införts tillfällig avgångsersättning, resursarbete, IT-satsning samt ökat kommunalt ansvar för att aktivera ungdomar. Tillfällig avgångsersättning innebar att arbetslösa gavs möjlighet att erhålla a-kassa utan att stå till arbets- marknadens förfogande de återstående åren fram till pensioneringen. Enligt AMS fick ca 18 500 personer denna typ av åtgärd. Resursarbete innebär att arbetsgivare inom offentlig sektor ges möjlighet att ta emot en långtidsarbetslös som, med ersättning motsvarande a-kassa, utför kvalitetshöjande arbete . Som mest deltog drygt 5 000 personer i denna åtgärd . IT- satsningen är en överenskommelse mellan regeringen, och företrädare för IT-företagen, att införa en utbildning inom ramen för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Utbildningen beräknas omfatta 10 000 personer från t.o.m. utgången av och syftar till att motverka bristen på kompetent och yrkseutbildad personal inom IT- området. Trots införandet av flera nya åtgärder minskar det genomsnittliga antalet personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder med ca 20 000 . Den främsta orsaken är att antalet platser inom arbetslivsutveckling och arbetsplatsintroduktion minskar jämfört med . Den beräknade volymen åtgärder har nedreviderats jämfört med vårpropositionen från 179 000 till 165 000. Denna volym antas ligga kvar för att därefter minska till 150 2001. Tabell 6.3 Konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder Tusental personer 1996 1997 1998 1999 2000 2001 I arbetskraften 41 32 38 40 36 33 Beredskapsarbete 8 7 Ej i arbetskraften 155 152 127 125 129 117 Arbetsmarknads- utbildning Kommunalt pro- gram för ungdomar Totalt 196 185 165 165 165 150 Anm.: ingår även utvecklingsgaranti för ungdomar i begreppet konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder. tillkommer dessutom resursarbete och den s.k. IT-satsningen. Rekryteringsstöd, utbildningsvikariat och beredskapsarbete slås ihop till individuellt anställningsstöd. Källor: och . Arbetskraften Arbetskraftsutbudet föll kraftigt , främst till följd av att antalet platser vid vuxenutbildningen och högskolan utökades samt att den tillfälliga avgångsersättningen infördes. har fler personer sökt sig in på arbetsmarknaden i samband med att sysselsättningen har ökat. Denna utveckling antas fortsätta . Uppgången hålls dock tillbaka av att antalet utbildningsplatser ökar ytterligare. De tillfälliga avgångsersättningar som beviljades bidrar däremot till ett högre nettotillskott till arbetskraftsutbudet än om inte denna åtgärd hade införts. Orsaken är att antalet personer som kommer att pensioneras blir färre, dvs. utträdet från arbetsmarknaden på grund av pensionering blir lägre, än det annars skulle ha blivit. påverkas arbetskraftsutbudet också av att antalet personer i åtgärder som inte räknas in i arbetskraften minskar jämfört med . Sammantaget antas arbetskraftsutbudet stiga med ca 40 000 personer under loppet av 1998. Mätt som årsgenomsnitt minskar det dock med drygt 10 000 personer till följd av det kraftiga fallet . ökar utbudet med ytterligare ca 65 000 personer, som det beräknas tillkomma knappt 50 000 personer till den arbetsföra befolkningen. Det innebär att arbetskraftstalet, dvs. arbetskraften som andel av befolkningen, stiger från 1997 till . Det är fortfarande lägre än , då arbetskraftstalet låg på en rekordhög nivå. Lägger man till den ökning som har skett av antalet studieplatser och av antalet arbetsmarknadspolitiska åtgärder utanför arbetskraften får man ett bredare mått på arbetsutbudet. Detta utökade mått föll från av den arbetsföra befolkningen till som lägst , varefter det beräknas stiga till . Diagram 6.3 Befolkningen i arbetsför ålder uppdelad på grupper Procent av befolkningen Öppen arbetslöshet har den öppna arbetslösheten fallit med till , säsongrensat. antas den snabba sysselsättningsuppgången, i kombination med en förhållandevis dämpad utveckling av arbetskraftsutbudet, leda till att den öppna arbetslösheten faller till . De konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärderna omfattar då av arbetskraften. Diagram 6.4 Öppet arbetslösa och personer i konjunktur- beroende arbetsmarknadspolitiska åtgärder Procent av arbetskraften Risker i prognosen En förutsättning för att arbetslösheten skall kunna minskas till är att utbildningssatsningarna även framöver riktas till personer som annars skulle vara öppet arbetslösa samt att antalet utbildningsplatser ökar som planerat. var det inga större svårigheter att fylla upp de nya platserna. Framöver kan det dock bli svårare, till följd av t.ex. lärarbrist eller problem med att rekrytera personer med rätt utbildningsbehov. Förutsättningen för att antalet utbildningsplatser skall fyllas fram ökade dock i och med att rätten att få utbildningsbidrag för vuxenstudier förlängdes från 1 till för de som påbörjade utbildningen . Även om förutsättningarna är goda för en hög tillväxt och snabb sysselsättningsökning finns det risk för att sysselsättningen utvecklas sämre än vad som antas i prognosen. Den internationella konjunkturen kan bli svagare om krisen i och blir mer omfattande och utsträckt än vad som antas i prognosen. Konsekvenserna för svensk tillväxt och sysselsättning av en sådan utveckling undersöks närmare i kapitel 12. En annan risk är att löneökningarna kan öka med (se kapitel 7). Detta problem kan uppkomma om företagen, trots hög arbetslöshet, inte kan rekrytera tillräckligt kompetent arbetskraft eller om det uppstår andra matchningsproblem på arbetsmarknaden till följd av bristande geografisk, yrkesmässig eller branschmässig rörlighet. Det kan leda till högre löneglidning och sämre sysselsättningsutveckling än vad som antas i prognosen. finns det tecken på att det är brist på vissa typer av arbetskraft. Enligt påpekar länsarbetsnämnderna att bristerna ökar för ett flertal yrkesgrupper. Även barometer för såväl industrin som för tjänstesektorn indikerar att det är brist på främst tekniska tjänstemän och branschspecifik kompetens inom vissa sektorer, framför allt databranschen och uppdrags- verksamhet. Antalet nyanmälda lediga platser tenderar dessutom att bli kvarstående i större utsträckning än tidigare, vilket kan betyda att arbetsgivarna har svårt att hitta rätt personer att anställa. Matchningsproblemen på arbets- marknaden kan illustreras av en s.k. beveridgekurva, som visar summan av öppet arbetslösa och personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder i förhållande till nivån på antalet kvarstående lediga platser (se diagram 6.5).