prop · GM0315 · 1999-01-01 00:00:00 — Enligt regeringens uppfattning kan av 14 och 15 §§ underprislagen motsatsvis utläsas att, när uttags- beskattning sker, beskattning för utdelning skall ske och omkostnads- beloppet skall ökas. Regeringen gör bedömningen att någon särskild lagreglering av den diskuterade innebörden inte är behövlig eller lämplig. 5.9 Mervärdesskatt och gåvoskatt 5.9.1 Mervärdesskatt I 3 kap. 25 § mervärdesskattelagen (1994:200), ML, finns en be- stämmelse som tar sikte på omstruktureringar. Enligt denna bestämmelse undantas från skatteplikt såvitt nu är aktuellt omsättning av en tillgång i en verksamhet när tillgången överlåts i samband med att verk- samheten överlåts. En förutsättning är att förvärvaren skulle vara be- rättigad till avdrag för skatten eller återbetalning av skatten enligt vissa bestämmelser. Bestämmelsen bör jämföras med bestämmelserna om ut- tagsbeskattning i 2 kap. 2 och 3 §§ ML. Förslaget att vid inkomstbeskattningen uttagsbeskattning i vissa fall skall kunna underlåtas även vid överlåtelse av en enstaka tillgång aktuali- serar frågan om en motsvarande ändring bör göras i 3 kap. 25 § ML. Fråga uppkommer om en sådan ändring är förenlig med EG:s sjätte mer- värdesskattedirektiv (77/388/EEG), närmast art. 5 punkt 8. Enligt denna artikel får en medlemsstat underlåta att ta ut mervärdesskatt vid överlå- telse av en verksamhet eller en verksamhetsgren (eng.: a totality of assets or part thereof). Utredningen rekommenderar att frågan om en ändring av 3 kap. 25 § ML övervägs i särskild ordning. Regeringen tar inte nu ställ- ning till om ytterligare arbete med denna fråga är påkallad. Det har framförts att bestämmelserna i 8 kap. 16 a-16 f §§ ML om jämkning av ingående skatt kan medföra problem vid omstruktureringar som innefattar överlåtelse av fastighet. I uppdraget för en särskild utre- dare att se över mervärdesskattereglerna vid uthyrning av verksamhetslo- kaler ingår att se över de nämnda bestämmelserna (dir. 1997:127). vill understyrka behovet av snara ändringar i mervärdeskattelagen i detta hänseende eftersom nuvarande regler om jämkning av ingående skatt utgör ett påtagligt hinder för omstruk- tureringar. Förbundet anser att frågan bör behandlas med förtur i den tillsatta utredningen. Regeringen anser i likhet med att det är angeläget att reglerna om jämkning av ingående mervärdesskatt i 8 kap. 16 a-f §§ ML ses över. Utredaren skall redovisa resultatet av uppdraget . 5.9.2 Gåvoskatt har i ett par likartade domar uttalat sig om innebörden i gåvoskattehänseende av underprisöverlåtelser från en fysisk person till ett aktiebolag i vilket personen är delägare (NJA 1980 s. 642). I det ena av dessa mål överlät en person, K, egendom till underpris till ett bolag i vilket hon själv ägde av aktierna. De övriga aktierna ägdes av hen- nes man () och dotter (). Domstolen ansåg att K haft en gåvoavsikt som "ytterst" riktade sig mot de närstående men som "primärt" gällt i förhållande till bolaget. Den omständigheten att K själv ägde aktier i bolaget medförde inte någon reduktion av gåvans värde. Rättsläget har senare bekräftats genom NJA 1995 not. En konsekvens av praxis är att gåvoskatt vid t.ex en överlåtelse, som utgör ett led i ett generationsskifte mellan ett av föräldrar ägt aktiebolag till ett av deras barn ägt aktiebolag, tas ut efter skatteklass III. Släktska- pen mellan ägarna till bolagen motiverar emellertid att beskattning sker efter klass I. Vidare läggs enligt lösningen i praxis endast en lott ut, me- dan ett materiellt riktigt resultat förutsätter att en lott läggs ut för varje barn. Lösningen i praxis medför också det otillfredsställande resultatet att gåvoskatt utgår även för den andel av egendomen, som motsvarar över- låtarens andel i bolaget. Praxis torde försvåra omstruktureringar i form av vissa generations- skiften. Utredningen har fäst uppmärksamheten på att en ändring i den nämnda lagen, av innebörd att skattskyldigheten i vissa fall vid kapital- tillskott till aktiebolag flyttas över på ägarna, bör övervägas och att i betänkandet SOU 1987:62 lämnade förslag med denna inriktning, som inte lett till lagstiftning. vill peka på behovet att se över gåvo- skattelagstiftningen för att undvika att ett och samma förvärv både in- komstbeskattas och gåvobeskattas till samma del. Samfundet vill också understryka vikten av att det sker en lagändring avseende gåvoskatt efter- som beskattningskonsekvenserna med nuvarande rättstillämpning är otillfredsställande. Regeringen konstaterar att frågan om en ny gåvobeskattning för när- varande bereds inom Finansdepartmentet med inriktning på att ett förslag skall lämnas . De av utredningen aktualiserade frågorna kommer att uppmärksammas vid denna beredning. 5.10 Tillskott av kapitalbeskattad reavinstegendom till aktiebolag m.fl. Regeringens förslag: Vid tillskott av kapitalbeskattad reavinst- egendom till aktiebolag m.fl. skall egendomen anses ha avyttrats mot en ersättning som motsvarar omkostnadsbeloppet. I aktiebolaget ut- görs anskaffningsvärdet för egendomen av detta omkostnadsbelopp. Omkostnadsbeloppet för överlåtarens aktier ökar med motsvarande belopp. Tillskott till ett företag som inte är skattskyldigt här i landet skall behandlas som om tillgången avyttrats mot en ersättning som motsvarar marknadsvärdet. Frågans beredning: FSU lämnade inte något förslag i denna del. Frågan har beretts inom och synpunkter har under hand inhämtats från bl.a.Riksskatteverket. Skälen för regeringens förslag: En fråga som aktualiseras är om tillskott till ett företag av annan egendom än kontanter utgör avyttring i sådana fall då en faktisk avyttring skulle ha behandlats enligt reglerna för inkomstslaget kapital. Regeringsrätten kom i viss mån in på frågan i RÅ 1996 not 177. Av redogörelsen i avsnitt 5.9 framgår att de bolag som ansågs ha lämnat ett tillskott i form av näringsbetingade aktier reavinst- beskattades för detta tillskott. Det är dock oklart om regeringsrätten verk- ligen ansett att tillskottet skulle anses utgöra avyttring av aktierna. Rege- ringsrätten kan även ha gjort den bedömningen att tillskottet inneburit ett uttag. Eftersom det var fråga om anläggningsaktier sker uttagsbeskatt- ning i form av reavinstbeskattning. Frågan om hur ett tillskott skall behandlas är alltså oklar. Mycket talar emellertid för att ett tillskott inte är att jämställa med avyttring till marknadsvärde. Praxis godtar att näringstillgångar lämnas som tillskott till ett aktiebolag. I detta fall står det klart att avyttring till marknadsvärde inte föreligger. Beskattning till marknadsvärde kan endast ske genom uttagsbeskattning, vilket normalt underlåts. Förhållandena är annorlunda om en fysisk person tillskjuter kapital- beskattad egendom till ett aktiebolag. Om tillskottet inte anses innebära att en avyttring har skett uppkommer inte några skattekonsekvenser eftersom uttagsbeskattning inte förekommer i inkomstslaget kapital. Det är vidare oklart vilket värde bolaget får som anskaffningsvärde. Rege- ringen anser att det finns skäl att reglera denna situation. En sådan reglering bör inte omfatta enbart situationer när tillskott vid nyemision eller genom rena kapitaltillskott lämnas utan även underprisförsäljning av kapitalbeskattad reavinstegendom till eget företag. En särskild fråga gäller tillskott som lämnas till företag som inte är skattskyldiga här i landet. Gällande rätt är oklar även i detta hänseende. Det föreligger uppenbarligen en risk för att skatteunderlag undandras svensk beskattning om t.ex. en ägare till ett fåmansaktiebolag inför en förestående utflyttning utan beskattning kan sälja sina aktier i bolaget till anskaffningsvärde till ett utländskt företag som han äger. Det kan inte vara aktuellt att utan närmare utredning lagfästa en sådan möjlighet. Å anda sidan bör frågan inte heller lämnas oreglerad. I den tidigare omnämnda översynen av vissa företagsskattefrågor ingår också behandlingen av tillskott av kapitalbeskattad egendom till utländsk juridisk person. I avvaktan på resultatet av översynen föreslår regeringen att uttagsbeskattning sker vid tillskott till utländskt företag. Omkostnads- beloppet för andelarna i det utländska företaget bör ökas i motsvarande mån. Regeringen föreslår att en reglering av nu diskuterat slag tas in i ett nytt moment i 3 § SIL, 1 h mom. En annan fråga som aktualiseras är tillskott som lämnas till handels- bolag och förhållandet till regleringen i 28 § SIL. Frågan gäller här hur den bestämmelsen förhåller sig till den föreslagna reciprociteten. Ett korrekt resultat torde uppnås om tillskottet vid beräkning av ingångs- värdet på andelen tas upp till det belopp som skall utgöra handelsbolagets anskaffningsvärde. Regeringen föreslår att en särskild bestämmelse av denna innebörd tas in i 28 § SIL. 6 Andelsbyten 6.1 Ett enhetligt uppskovssystem Regeringens förslag: Strukturregeln och bestämmelserna om inter- nationella andelsbyten ersätts med ett enhetligt uppskovssystem.Vid ett andelsbyte beräknas vinsten enligt allmänna reavinstregler. Före- ligger förutsättningar för uppskov med beskattningen tas vinsten upp till beskattning hos säljaren när vederlagsandelarna avyttras. FSU:s förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig över denna del av förslaget tillstyrker det. Bakgrunden till regeringens förslag: Enligt gällande rätt finns det två regelsystem enligt vilka uppskov med beskattningen kan medges när aktier eller andra andelar säljs till ett företag mot ersättning av andelar i det köpande företaget. Den s.k. strukturregeln i 27 § 4 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, , som tillkom genom skattereform, gäller när det köpande företaget är svenskt eller hemma- hörande i ett land som inte tillhör EG. I lagen (1994:1854) om inkomst- beskattningen vid gränsöverskridande omstruktureringar inom EG, IGOL, finns det regler om internationella andelsbyten som gäller när det köpande företaget är hemmahörande i ett . Enligt strukturregeln kan uppskov med reavinstbeskattningen medges om en fysisk eller juridisk person avyttrat aktier till ett svenskt aktiebolag eller motsvarande utländskt bolag. Som förutsättning för uppskov gäller att vederlaget utgörs av nyemitterade aktier i det köpande bolaget. En kontantdel på högst av det nominella värdet av de nyemitterade aktierna tillåts dock. Uppskovet innebär att endast eventuell kontantdel beskattas och att de mottagna aktierna övertar anskaffningsvärdet för de avyttrade aktierna. Vinst eller förlust på de avyttrade aktierna kommer således att påverka taxeringen först när de mottagna aktierna säljs. Strukturregeln gäller även vid avyttring av andelar i ekonomiska föreningar. Vidare torde strukturregeln gälla vid avyttring av andelar i utländska motsvarigheter till ett svenskt aktiebolag. De redovisade bestämmelserna finns i första stycket av 27 § 4 mom. Enligt andra stycket gäller bestämmelserna inte för personer som har flyttat från men som på grund av reglerna om väsentlig anknytning hit ändå anses bosatta här. Dessa regler, som finns i punkt 10 av anvisningarna till 53 § kommunalskattelagen (1928:370), KL, tar sikte på personer som inte stadigvarande vistas i men som har haft sitt egentliga bo och hemvist här. En sådan person skall anses bosatt i om han har väsentlig anknytning hit, t.ex. på grund av att han behållit en åretruntbostad här. Vidare gäller enligt andra stycket att strukturregeln inte skall tillämpas om den s.k. förlustregeln i 2 § 4 mom. nionde stycket SIL eller den s.k. koncernregeln i tionde stycket samma moment är tillämplig. Enligt tredje stycket krävs skattemyndighetens medgivande för att strukturregeln skall få tillämpas vid avyttring av andelar i fåmansföretag som är kvalificerade enligt 3 § 12 a mom. Sådant medgivande får inte lämnas om någon del av vinsten skall tas upp som intäkt av tjänst. Enligt fjärde stycket sker avskattning om den skattskyldige flyttar utomlands. Detta gäller dock endast om uppskovet avser en vinst vid en avyttring till ett utländskt bolag. har strukturregeln i den lydelse som redogjorts för kommit att utnyttjas av vissa skattskyldiga för att erhålla av lag- stiftaren icke avsedda skatteförmåner. I syfte att hindra dessa skatteför- måner infördes ett femte stycke i 27 § 4 mom. De nya reg- lerna har karaktär av provisorium i avvaktan på förslag från utredningen (se prop. 1996/97:151 s. 7). Enligt 6 § IGOL avses med ett internationellt andelsbyte ett förfarande genom vilket ett bolag förvärvar andelar i ett annat bolag av andelsägare i det senare bolaget. Vederlag skall utgå i form av andelar i det köpande bolaget. En kontantdel på högst av det nominella värdet på de andelar som lämnas som vederlag tillåts. Som förutsättning för att IGOL skall vara tillämplig på ett internationellt andelsbyte gäller enligt 1 § i huvudsak att någon andelsägare i det överlåtna bolaget är hemmahörande i och att det köpande bolaget är hemmahörande i en annan stat som är medlem i EG. Strukturregeln i 27 § 4 mom. SIL tillämpas på ett internationellt andelsbyte i stället för bestämmelserna i , om den skattskyldige begär det. Tekniken i IGOL för skatteuppskov skiljer sig från tekniken i struktur- regeln. De mottagna andelarna i det köpande bolaget skall anses an- skaffade för ett belopp som motsvarar deras marknadsvärde vid förvär- vet. Reavinsten på de överlåtna andelarna fastställs av skattemyndigheten vid avyttringen men beskattas först när de mottagna andelarna säljs. En kontantdel beskattas dock . I motsats till vad som gäller enligt strukturregeln medges enligt IGOL uppskov även vid överlåtelse av an- delar som utgör lagertillgångar. Vidare medges utan krav på dispens upp- skov i fråga om andelar i fåmansföretag som är kvalificerade enligt 3 § 12 a mom. Skälen för regeringens förslag: Strukturregeln i 27 § 4 mom. SIL in- fördes vid skattereform. Den ersatte en äldre bestämmelse enligt vilken regeringen kunde helt eller delvis medge skattefrihet vid avyttring av aktier som innehafts , om beskattning kunde antas hindra strukturrationalisering som var önskvärd från allmän synpunkt. Bestämmelserna om internationella andelsbyten kom , , genom IGOL. I denna lag regleras förutom internationella an- delsbyten även internationella fusioner och fissioner samt internationella verksamhetsöverlåtelser. Bestämmelserna i baseras på ett EG- direktiv, det s.k. fusionsdirektivet (90/434/EEG). Det utrednings- och lagstiftningsarbete som föregick IGOL bedrevs med betydande skyndsamhet inför förväntade anslutning till EU/EG . Detta medförde att överväganden om det möjliga och lämpliga i att samordna strukturregeln och bestämmelserna om internationella andelsbyten fick skjutas . Utredningen har gjort sådana överväganden. Utredningen konstaterar att på ett övergripande plan har de två regel- systemen mycket gemensamt. Syftet är detsamma: att omstruktureringar i näringslivet i form av vissa byten av aktier och andra andelar inte skall motverkas av att bytet medför beskattning hos säljaren. Även medlen är i huvudsak gemensamma: säljaren medges uppskov med beskattningen av en vinst på de avyttrade andelarna till dess även de andelar som mottagits i byte säljs. I enskildheter föreligger betydande skillnader mellan regelsystemen, t.ex. vad gäller tekniken för att ta tillbaka uppskovet, möjligheterna för aktiva delägare i fåmansföretag att få uppskov samt lösningarna för att motverka att uppskov medges som medför av lagstiftaren inte avsedda skatteförmåner. Strukturregeln gäller när det köpande företaget är hemmahörande i eller i ett land som inte tillhör EG, medan reglerna om inter- nationella andelsöverlåtelser gäller när det köpande bolaget är hemma- hörande i ett annat . Vid ett internationellt andelsbyte kan säl- jaren begära att strukturregeln skall tillämpas. torde en köpande koncern kunna disponera över vilket regelsystem som blir tillämpligt genom att välja lämpligt köpande företag. En svensk koncern, som lämnar ett uppköpserbjudande till aktiva delägare i ett fåmans- företag, kan t.ex. se till att delägarna blir berättigade till uppskov genom att som köpare välja ett dotterföretag som är hemmahörande i ett annat . På samma sätt torde parterna i ett förfarande, som syftar till att av lagstiftaren inte avsedda skatteförmåner skall erhållas, ofta kunna strukturera andelsbytet så att det regelsystem som uppfattas som lättast att kringgå blir tillämpligt. Sammantaget gör utredningen bedömningen att det är förenat med praktiska och principiella nackdelar att ha två system för uppskov vid andelsbyten. Utredningen anser att strukturregeln och reglerna för inter- nationella andelsbyten bör slås samman till ett enhetligt regelsystem. Regeringen delar utredningens bedömning att det bör införas ett enhet- ligt system för andelsbyten. Tekniken för uppskov är olika i de gällande regelsystemen. I struktur- regeln tas uppskovet tillbaka indirekt genom att säljaren erhåller sitt gamla anskaffningsvärde för de avyttrade andelarna som anskaffnings- värde för de mottagna andelarna. Enligt reglerna för internationella an- delsbyten erhåller säljaren marknadsvärdet för de avyttrade andelarna som anskaffningsvärde för de mottagna andelarna. Uppskovet tas tillbaka på ett direkt sätt genom att beskattning av vinsten på de avyttrade andelarna utlöses när de mottagna andelarna säljs. Vid avyttring av kvalificerade andelar i fåmansföretag medges enligt strukturregeln uppskov endast efter dispens från skattemyndigheten. Dispens får lämnas om inte någon del av vinsten skulle ha tagits upp som intäkt av tjänst enligt de särskilda reglerna för beskattning av delägare i fåmansföretag i 3 § 12 12 e mom. SIL (3:12-reglerna). Vid avyttring av kvalificerade andelar i ett fåmansföretag kan således i många fall upp- skov enligt strukturregeln inte komma i fråga. Skälet för denna ordning är att metoden i strukturregeln inte ger utrymme för beskattning enligt 3:12-reglerna när de mottagna andelarna avyttras (jfr prop. 1989/90:110 s. 453 f). Fusionsdirektivet tillåter inte att avyttringar av kvalificerade andelar i fåmansföretag undantas från uppskovsmöjligheten. Med den teknik som valts för att ta tillbaka uppskov enligt reglerna för internationella andels- överlåtelser är det möjligt att tillämpa 3:12-reglerna vid den uppskjutna beskattningen. Utredningen föreslår därför att denna teknik med vissa modifieringar väljs för de enhetliga reglerna. Regeringen delar utredningens bedömning att den nya enhetliga regle- ringen bör utformas med utgångspunkt i den teknik som används för internationella andelsbyten. Förslaget bör tas in i en ny lag, lagen om uppskov med beskattningen vid andelsbyten (andelsbyteslagen). 6.2 Villkor för uppskov Regeringens förslag: Villkoren för uppskov utformas på i huvudsak samma sätt som villkoren enligt reglerna för internationella andels- byten. FSU:s förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Synpunkter har framförts i fråga om begräns- ningen av kontantvederlaget. Skälen för regeringens förslag: En utgångspunkt vid utformningen av ett enhetligt regelsystem för uppskov med beskattningen vid andels- byten är ramen för vad som är tillåtet enligt fusionsdirektivet. Reglerna kan utformas på ett för de skattskyldiga mer förmånligt sätt än vad som krävs enligt direktivet. Däremot får de inte göras oförmånligare. 6.2.1 Bosättning i särskilt krav bör ställas vad gäller bosättning här i landet (mot- svarande för juridiska personer) för att inte skall förlora beskatt- ningsunderlag vid andelsbyten. En fysisk person som är bosatt i är obegränsat skattskyldig, dvs. han beskattas för alla sina inkomster inkl. reavinster på aktier och andra andelar oberoende av om de förvärvats inom eller utom landet. Som bosatt i räknas den som här har sitt egentliga bo och hemvist. Även den som stadigvarande vistas i utan att ha sitt egentliga bo och hemvist här behandlas som bosatt här. En person som inte stadig- varande vistas i men som har haft sitt egentliga bo och hemvist i skall anses bosatt här om han har väsentlig anknytning hit. I det följande sägs en person som har sitt egentliga bo och hemvist i eller stadigvarande vistas här vara kvalificerat bosatt i . (53 § 1 mom., punkt 1 av anvisningarna till 53 § och 68 § KL samt 6 § 1 mom. SIL) Den som inte är bosatt i kan vara skattskyldig för reavinster på aktier m.m. enligt den s.k. tioårsregeln i 6 § 1 mom. Enligt tio- årsregeln är en fysisk person för tid under vilken han inte varit bosatt i skattskyldig för vinst vid avyttring av bl.a. andelar i svenska aktiebolag och ekonomiska föreningar, om han under de tio kalenderår som närmast föregått det år då avyttringen skedde varit kvalificerat bosatt här. Enligt dubbelbeskattningsavtal med andra länder beskattas reavinst på grund av avyttring av andelar med vissa undantag som har med tioårsregeln att göra i det land där personen skall anses ha hemvist enligt avtalet. Uppskovsbelopp enligt de enhetliga reglerna blir sannolikt att bedöma som reavinst vid tillämpning av avtalen. skulle därför enligt avtalen kunna förlora beskattningsrätten till upp- skovsbelopp om säljaren vid ett andelsbyte inte är kvalificerat bosatt i . Enligt strukturregeln kan uppskov inte medges en person som har flyttat från men som ändå anses bosatt här på grund av att han har väsentlig anknytning hit. Uppskov kan inte heller medges om skatt- skyldigheten för vinsten på grund av avyttringen har sin grund i en tillämpning av tioårsregeln. Enligt strukturregeln krävs med andra ord att säljaren är kvalificerat bosatt i . Några direkta motsvarigheter till dessa bestämmelser finns inte i reglerna om internationella andelsbyten. Enligt 1 § IGOL är reglerna tillämpliga om andelsbytet berör bolag, vilka är hemmahörande i olika EG-stater, eller om någon andelsägare i det överlåtna bolaget är hemmahörande i och det köpande bolaget är hemmahörande i ett annat . Med att en andelsägare som är fysisk person är hemma- hörande i torde böra förstås att han är bosatt här (prop. 1994/95:52 s. 48). En förutsättning för att uppskov skall kunna medges enligt de enhetliga reglerna bör vara att har möjlighet att beskatta uppskovsbelopp när mottagna andelar säljs. Som framgår av det föregående kan denna förutsättning brista om säljaren vid ett andelsbyte inte är kvalificerat bosatt i . En förutsättning för att uppskov skall medges bör därför i likhet med vad som gäller enligt strukturregeln vara att säljaren är kvalificerat bosatt här. Fråga uppkommer om lösningen är förenlig med fusionsdirektivet. Fusionsdirektivet innehåller inte någon bestämmelse som direkt tillåter lösningen. Å andra sidan får det anses ligga i direktivets anda och mening som den framgår av ingressen samt bestämmelsernas allmänna utformning att sådana uppskov med beskattningen som avses i direktivet inte skall leda till att en medlemsstat förlorar beskattningsunderlag. Som framgått kan förlora rätten att beskatta uppskovsbelopp om det inte krävs att säljaren är kvalificerat bosatt här. Utredningens bedömning är att kravet är förenligt med fusionsdirektivet. vid anser att det på några punkter kan ifrågasättas om förslaget är förenligt med fusions- direktivet. En av dessa är kravet på kvalificerad bosättning i . Regeringen delar utredningens bedömning att kravet får anses förenligt med fusionsdirektivet. Villkoret är nödvändigt för att säkerställa att skall ha rätt att beskatta uppskovsbelopp vid en framtida avytt- ring av vederlagsandelarna. Är säljaren en juridisk person, krävs enligt strukturregeln för uppskov att denna är hemmahörande i . Detta villkor har betydelse i det fall en juridisk person som inte är hemmahörande i avyttrar andelar som är knutna till ett fast driftställe här. I ett sådant fall är således uppskov inte möjligt enligt strukturregeln. Utredningen har svårt att se någon grund för villkoret. Regeringen har samma uppfattning. Ett mot- svarande villkor bör inte föras in i de enhetliga reglerna.