prop · GM03128 · 1999-01-01 00:00:00 — För sjätte år, 1997, hade till början 95 av FN:s 185 medlemsländer (jämte observatörslandet ) lämnat uppgifter om sin export och import av de sju kategorierna tyngre vapen. Genom att rapporter föreligger från alla större exportörer utom och alla större importörer utom några länder i , beräknas av den legala världshandeln med angivna vapen omfattas av registret. deltar endast i begränsad omfattning i världshandeln med aktuella tyngre vapensystem. rapporterade import från av 34 splitterskyddade trupptransportfordon (MT-LBu) och 3 bepansrade stridslednings- och radarfordon Piranha från . På exportsidan rapporterade utförsel av 24 stridsfordon CV 9030 till . verkar på olika sätt för ökad rapportering till och för större öppenhet om transfereringar av krigsmateriel. Dessa ansträngningar ingår som ett led i strävan att öka den allmänna öppenheten på detta område för att därmed öka förtroendet länder emellan och förbättra informationsunderlaget för en ansvarsfull exportkontroll. I Organisationens för säkerhet och samarbete i () säkerhets- forum har de deltagande 55 länderna enats om att iaktta vissa principer vid transfereringar av krigsmateriel, bl.a. att lämna uppgifter till registret. Samråd om rapporteringen till sker med övriga medlemmar av EU. I en skrivelse till FN:s generalsekreterare har EU uppmanat övriga FN-medlemmar att lämna uppgifter även om innehav och egen produktion av den krigsmateriel som omfattas av registret i syfte att göra detta mera användbart. lämnade denna typ av uppgifter till registret första gången . En översyn av registret skedde , dock utan att några konkreta framsteg kunde noteras beträffande utvidgning av registret. En ny översyn kan väntas . Som ett led i strävan efter ökad öppenhet på detta område har regeringens redogörelse till över krigsmaterielexporten överlämnats till FN i engelsk översättning. finns uppgifter lämnade till tillgängliga på Internet under adressen "". 12 Wassenaar-arrangemanget och andra exportkontrollarrangemang Wassenaar-arrangemanget (WA) har till huvuduppgift att hindra spridning av både krigsmateriel och varor med dubbla användningsområden, som kan ha militärt destabiliserande verkan och hota internationell och regional fred och säkerhet. F.n. har WA 33 medlemmar. I likhet med andra internationella exportkontrollarrangemang där deltar fattar inte WA några formellt bindande beslut. Medverkan i WA utgör ett politiskt åtagande, där de deltagande länderna behåller inflytandet över sin egen exportkontroll. Arrangemanget är inte, till skillnad från föregångaren COCOM, riktat mot någon enskild stat eller grupp av stater. Det skall tillämpas globalt och icke-diskriminerande och är inte avsett att hindra legitim handel. Avsikten är att genom informationsutbyte (export- statistik och anmälan att exporttillstånd ej lämnats) och diskussion om känsliga regioner utveckla en samsyn i fråga om utvecklingstendenser och risker i handeln med dessa produkter. Bland de områden som diskuterats kan nämnas (initierat av ) och (initierat av ). Till stöd för arrangemanget har upprättats produktlistor över såväl varor med dubbla användningsområden som krigsmateriel. Dessa skall ses över fortlöpande. WA:s lista över strategiska produkter återspeglas i EU:s motsvarande lista över exportkontrollerade produkter. En översyn av , de s.k. Initial Elements, kommer att äga rum . deltar även i övriga existerande exportkontrollarrangemang som reglerar utförsel av varor med dubbla användningsområden. Dessa är (), den s.k. Australiengruppen (AG) och Missilteknologikontrollarrangemanget (MTCR). Syftet med arrangemangen är att förhindra eller försvåra spridningen av massförstörelsevapen och dess bärare, dvs. kärnvapen (NSG), biologiska och kemiska vapen (AG) samt missiler (MTCR). Varje arrangemang har ett trettiotal medlemsländer. Ordförandeskapet roterar, i flertalet fall . är ordförandeskapet i Wassenaar-arrangemanget svenskt. deltar aktivt i samtliga arrangemang. Exportkontroll är den kanske effektivaste operativa metoden som står till buds för att förhindra spridning av massförstörelsevapen. deltagande i arrangemangen är viktigt för landets trovärdighet i det internationella icke-spridningsarbetet. verkar för att effektivisera och förbättra exportkontrollen genom samarbete mellan arrangemangen. Arbete pågår bl.a. i syfte att förbättra informationsutbytet inom flera arrangemang genom införande av datorise- rade kommunikationssystem. En interdepartemental referensgrupp har arbetat med att utforma ett förslag till en svensk politik på kryptoområdet. Referensgruppen inledde 1998 arbetet med en skrivelse från regeringen till om kryptografi. Vissa produkter på kryptoområdet räknas till kategorin strategiska produk- ter. De varulistor som Wassenaar-arrangemanget fastställer har reviderats, bl.a. vad avser just kryptoprodukter och dessa ändringar har införlivats i EU:s varulistor. EU har inlett arbetet på en ny förordning om kontroll av export av varor med dubbla användningsområden, däribland kryptoprodukter (jfr. slutet av kap. 13 nedan). Arbetet med att ta fram ett sådant förslag sker parallellt med arbeten inom bl.a. och EU med syfte att skapa en säker infrastruktur för elektronisk kommunikation. Det nya regelverket torde komma att skapa förutsättningar för att vissa kryptoprodukter undantas från kontroll, medan kontrollen av starka kryptoprodukter bibehålles. 13 Samarbetet inom EU på exportkontrollområdet Krigsmaterielområdet har identifierats som ett lämpligt område för samar- bete inom ramen för EU:s andra pelare. I rådsarbetsgruppen COARM (on ) diskuterar de femton medlemsstaterna regelbundet olika frågor med anknytning till handeln med krigsmateriel. Utöver denna arbetsgrupp finns även ad hoc- gruppen Polarm (ad hoc Working Party on a European Armaments Policy), som är inriktad på frågan om vilka behov av förändringar i nationella regel- verk och EU-regler som omstruktureringen av europeisk försvarsindustri ger upphov till. antog EU en gemensam uppförandekod för vapenexport. Koden utgår från och preciserar ytterligare de gemensamma kriterier som beslutades av i och i . Medlemsstaterna ger i koden uttryck för sin önskan att fastställa stränga gemensamma normer, som skall uppfattas som miniminormer, för handeln med konventionell krigsmateriel, samt att förstärka utbytet sinsemellan av relevant information för att uppnå ökad insyn. Bl.a. kommer medlemsstaterna fortsättningsvis att informera varandra om potentiella exportaffärer som inte medges, s.k. denials. Enligt uppförandekoden skall varje medlemsstat upprätta en årlig rapport över sin export av krigsmateriel och tillämpning av koden. Rapporterna skall sammanställas av ordföran- deskapet och diskuteras vid ett årligt möte inom ramen för GUSP (den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken). I samband med detta möte skall även uppförandekodens effekter värderas och eventuella förbättringar av koden diskuteras. Efter mötet sammanställs en rapport som skall godkännas av ministerrådet. Uppförandekoden är antagen av som ett politiskt bindande dokument för alla medlemsstater. Ett antal andra länder, däribland och samt ett flertal av de till EU associerade staterna, har uttalat att de kommer att låta sig vägledas av koden i sina beslut om krigs- materielexport. Regeringen betraktar uppförandekoden som ett viktigt led i utvecklingen mot en framtida gemensam ordning för kontroll av krigsmate- rielexport från EU:s medlemsstater. Koden bifogas denna skrivelse (se underbilaga 2) samt återfinns på Inter- net under adress "" samt "". I tillägg till uppförandekoden, som berör den legala handeln med krigsma- teriel, har kompletterande åtgärder vidtagits mot olagliga överföringar i form av EU-programmet för att förebygga och bekämpa olaglig handel med konventionella vapen. EU:s medlemsstater iakttar fullt ut FN:s säkerhetsråds beslut om vapenem- bargon. rekommendationer om restriktivitet på samma område har inte samma bindande karaktär och övervägs från fall till fall. Inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken beslutas med enhällighet vissa vapenembargon som går utöver vad föreskrivit genom beslut. Dessa får ses som ett utslag av medlemsstaternas vilja att reagera gemensamt i olika säkerhetspolitiska frågeställningar. Vad gäller vapenembargon medför artikel 223 i Rom- fördraget att den konkreta implementeringen sker genom införande i respektive medlemsstats nationella lagstiftning. Av FN beslutade embargon gällde mot (UNITA), , , , , , och . EU upprätthöll under detta år embargon mot , och , , , , , , , , , och . EU:s medlemsstater iakttog även ett vapenembargo mot och som beslutades av . EU har antagit en förordning, (EG) nr 3381/94, om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av export av varor med dubbla använd- ningsområden, vilken trädde i kraft . Förordningen syftar till fri rörlighet för produkter med dubbla användningsområden (med vissa begränsade undantag) inom EU, samt exportkontroll gentemot tredje land. Utvecklingen inom exportkontrollarrangemangen NSG, MTCR, Australiengruppen och WA (se kap. 12) beaktas genom kontinuerliga ändringar och uppdateringar av varulistorna till förordningen. Tillämp- ningen av gemenskapsförordningen är föremål för regelbundna diskussioner i en samordningsgrupp som särskilt upprättats för detta ändamål. Efter en översyn av hur förordningen fungerat under dess två första år har Kommis- sionen lagt fram ett förslag till revision av densamma. Minister- rådet har tillsatt en ad hoc arbetsgrupp för att diskutera förslaget. Arbets- gruppen kan förväntas slutföra detta arbete så att en reviderad förordning kan träda i kraft . 14 Försvarsindustrin och internationellt samarbete på krigsmaterielområdet Mot bakgrund bl.a. av den svenska försvarsmaktens krympande materiel- anslag och den vikande internationella försvarsmaterielmarknaden konstaterades i prop. 1996/97:4 (s. 154) om totalförsvar i förnyelse, som antagits av (bet. 1996/97:FöU1), att ett väsentligt utökat internationellt samarbete framstår som en förutsättning för den svenska försvarsindustrins överlevnad och för försvarsmaktens anpassningsförmåga. Det är inte längre ekonomiskt eller tekniskt möjligt, och inte heller önskvärt, att försöka skapa ett nationellt oberoende inom försvarsmaterielområdet. Regeringens bedömning är att bör söka skapa ett ömsesidigt internationellt beroende, för att därigenom ta tillvara de fördelar och minimera de risker som är förknippade med det internationella beroendet. Medan rationaliseringstakten inom försvarsmaterielindustrin i har varit hög och sammanslagningen mellan olika företag inom branschen fortskridit i ett raskt tempo, befinner sig motsvarande utveckling i på ett tidigt stadium. I har ett utländskt försvarsmaterielföretag erhållit medgivande att förvärva ett svenskt försvarsmaterielföretag. Det var det brittiska företaget plc som fick tillstånd att förvärva i . genomfördes en samordning av explosivämnes- och ammunitionstillverkningskapacitet i , och i de två företagskonstellationerna NAMMO och NEXPLO. På svensk sida berördes , m.fl. företag. samarbetar , Gripen med British Aerospace (BAe) i om utvecklingen och marknadsföringen av en exportversion av det svenska stridsflygplanet 39 . BAe har förvärvat av aktierna i . För att svensk industri skall kunna hävda sig i omstruktureringsprocessen och önskvärda samarbeten uppnås fordras att svensk industri besitter kvalificerad teknisk kompetens och kan uppvisa utvecklingsuppdrag och beställningar på sina materielområden, samt att myndighetsstöd föreligger för samarbetssträvandena. undertecknade försvarsminister en avsiktsför- tillsammans med försvarsministrarna i , , , och , om att inleda diskussioner i syfte att identifiera åtgärder för att underlätta försvarsindustrins omstrukturering. Denna avsiktsförklaring, eller "Letter of Intent" () har lett till upprättandet av sex arbetsgrupper på tjänstemannanivå som behandlar frågeställningarna leveranssäkerhet, exportprocedurer, försvarssekretess, forskning och teknikutveckling, immateriella äganderättsfrågor, samt harmonisering av militära materielkrav. Målsättningen är enligt att avge förslag till överenskommelse vilken sedan skall godkännas av resp. stat . Målsättningen för deltagande i diskussionerna på området exportprocedurer är att uppnå ett resultat som ryms inom ramen för befintliga svenska riktlinjer. Det tidigare omnämnda försvarsbeslutet konstaterade också att krigsmaterielexporten var av fortsatt försvarspolitisk vikt och att det var önskvärt att regeringen och svenska myndigheter på ett mer aktivt och strukturerat sätt stöttade försvarsindustrins exportansträngningar i större materielprojekt, under förutsättning att exportansträngningarna stod i överensstämmelse med riktlinjerna för krigsmaterielexport. En särskild koordinatorstjänst har inrättats inom för att samordna sådant stöd till försvarsindustrins exportansträngningar. En interdeparte- mental samrådsgrupp på statssekreterarnivå verkar för att behandla övergripande försvarsindustrifrågor och exporten av försvars- materiel. 15 Utvecklingen av internationell handel med krigsmateriel Enligt uppgifter från svarade för av världsexporten av s.k. tyngre konventionella vapen (flygplan, krigsfartyg, artilleri, pansarfordon, missiler samt målsöknings- och radarsystem) jämfört . kom därmed på 14:e plats bland världens exportländer jämfört med en 21:a plats . Störste exportör var , närmast följd av med 17,38, med 5,81, med 4,85, med 3,07, med 2,31 och . För uppgick motsvarande svenska andel till i genomsnitt , vilket motsvarade en 16:e plats bland världens vapenexportörer. hade den största utförseln med en genomsnittlig andel på närmast följd av med 10,92, med 9,43, med 7,94, med 6,42, med 2,52 och . Ledande importör av tyngre konventionella vapen var , närmast följd av med 8,88, med 7,13, med 6,27, med 5,85, med 5,38 och . svarade för av importen . intog därmed 36:e plats i import- statistiken jämfört med 23:e plats . För svarade för den största importen motsvarande i genomsnitt av denna närmast följd av Saudi- med 8,68, med 5,89, med 5,24, med 4,61, med 4,23 och . intog en 35:e plats med en genomsnittlig import uppgående till . Enligt minskade världshandeln med tyngre konventionella vapen i fasta priser mellan och . Handeln med tyngre konventionella vapen , 21,9 mrd USD priser, låg endast över motsvarande tal för , som var det år då man registrerade den lägsta handeln . Det bör observeras att ovanstående uppgifter är förhandsuppgifter från SIPRI:s kommande årsbok 1999. De är inte alltid identiska med, eller helt jämförbara med, vad som rapporterats i tidigare årsböcker till följd av revideringar som genomfört i ljuset av senare information. () följer kontinuerligt marknadsföringen och exporten av krigsmateriel från . De företag (jämte s.k. handladdare) som har tillstånd att bedriva verksamhet på krigsmaterielområdet omkring 200, varav ca 40 är aktiva som exportörer är skyldiga att lämna redovisningar i olika hänseenden till ISP. I propositionen 1984/85:82 om ökad insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport uttalade regeringen sin avsikt att lämna en redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten. Föreliggande redogörelse avser den svenska krigsmaterielexporten . Antalet inkomna utförselärenden har legat kring 1 600. Den övervägande delen av dessa ärenden har gällt utförsel av andra anledningar än försäljning, såsom utförsel för reparation, för demonstration eller för prov. minskade värdet av beviljade utförseltillstånd för exportförsäljning med i förhållande till föregående år. Utförseltillstånden för exportförsäljning avser å ena sidan smärre transak- tioner avseende exempelvis reservdelar eller ammunition, å andra sidan mycket omfattande transaktioner av stora vapensystem som levereras . Ett fåtal stora affärer kan alltså påverka resultat påtagligt. redovisas värdet av beviljade utförseltillstånd uppdelat på två underkategorierna KS och ÖK, som då infördes. En konsekvens av denna breddning av krigsmaterielbegreppet är att statistiken därefter omfattar även tillståndsgivning för materiel till civil eller delvis civil användning. Beslut om utförseltillstånd fattades t.o.m. enbart av regeringen. I ärenden som inte avsåg utförsel i större omfattning eller i övrigt inte var av större vikt utövades beslutsrätten av det statsråd som hade till uppgift att föredra ärenden om tillstånd till utförsel av krigsmateriel. Ej delegerade regeringsbeslut omfattade av det totala värdet av givna tillstånd . fattas beslut i utförselärenden i första hand av ISP utom i de ärenden som bedöms vara av principiell betydelse eller annars av särskild vikt, vilka skall överlämnas till regeringen för avgörande. Av tabell 1 nedan framgår det sammanlagda värdet av beviljade utförsel- tillstånd för exportförsäljning beräknat i löpande priser. Beviljade utförseltillstånd för försäljning i löpande priser År Värde i Förändring i % löpande priser jämfört med mkr föregående år Totalt KS ÖK Totalt KS ÖK 1993 6 106 1 942 4 164 1994 4 268 1 991 2 277 - 30,1 + 2,5 - 45,3 1995 6 543 2 011 4 532 + 53,3 + 1,0 + 99,0 1996 2 859 662 2 197 - 56,3 - 67,1 - 51,5 1997 5 061 2 481 2 580 + 77,0 + 274,8 + 17,4 1998 3 273 1 449 1 824 - 35,3 - 41,6 - 29,3 ISP:s utförselstatistik grundar sig på uppgifter om fakturerat värde av levererad materiel som redovisas av exportföretagen. Tabell 2 visar värdet av faktiska leveranser i löpande priser. Av tabellen framgår även krigsmaterielens andel av totala varuexport. utfördes krigsmateriel för strid till ett värde av och övrig krigsmateriel för , dvs. Jämfört med ökade exporten av krigsmateriel . Krigsmateriel för strid ökade och övrig krigsmateriel minskade . Värdet av svensk krigsmaterielexport i löpande priser År Krigsmaterielexport totala varuexport löpande andel av förändring (löp.priser) priser varuexp i mkr mkr % % Totalt KS ÖK 1989 332 580 6 005 1,81 - 2,4 1990 339 850 3 327 0,98 - 44,6 1991 332 779 2 705 0,81 - 18,7 1992 326 031 2 753 0,84 + 1,8 Totalt KS ÖK 1993 388 290 2 863 1 216 1 647 0,74 + 4,0 1994 471 602 3 181 1 347 1 834 0,68 +11,1 +10,8 +11,4 1995 567 836 3 313 1 148 2 165 0,58 + 4,1 - 14,8 +18,0 1996 569 167 3 087 1 136 1 951 0,54 - 6,8 - 1,0 - 9,9 1997 632 7091 3 101 939 2 162 0,49 + 0,5 - 17,3 +10,8 1998 673 0912 3 514 1 662 1 852 0,52 +13,3 +77,0 - 14,3 1 Uppgiften om totala varuexport har i årets sammanställning korrigerats jämfört med motsvarande uppgift i regeringens skrivelse 1997/98:147 1997. Korrigeringen innebär ingen ändring av uppgiften om krigsmaterielexportens beräknade andel härav. 2 Preliminär uppgift 1998. Krigsmaterielexporten motsvarade av totala varuexport. Motsvarande andelar för krigsmateriel för strid uppgick till och för övrig krigsmateriel . Denna andel steg till , varav utgjorde krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel. Den här redovisade utförselstatistiken, som baseras på företagens leveransdeklarationer till ISP, är den enda som direkt anknyter till krigsmateriellagstiftningen. I den allmänna utrikeshandelsstatistiken, som grundas på tullmyndigheternas uppgifter till (), särskiljs inte krigsmateriel från civila produkter annat än på några snävt avgränsade områden. Förändringar från till ett annat i den statistik som redovisas i denna skrivelse ger i sig inte underlag för en mer långsiktig bedömning av utvecklingstendenser. En enstaka större leverans kan medföra kraftiga utslag i statistiken. Utvecklingen på exportmarknaderna har präglats av det slut, som medfört att många försvarsmakter skurit ned sina försvarsmaterielanslag. Den effekt som exportmarknadernas tillbakagång haft på svensk krigsmaterielexport har delvis maskerats genom den breddning av krigsmaterielbegreppet som ägde rum , och som innebar att många nya materielslag medtogs i utförsel- statistiken. Mellan halverades exporten av "traditionell" krigsmateriel, vilket i totalsiffran doldes genom tillkomsten av tidigare ej registrerade materielslag i den nya ÖK-kategorin. Åren därefter har inneburit en fortsatt långsiktig avmattning för den traditionella materielen, dock i lugnare tempo. En jämförelse av tabellerna 1 och 2 ovan visar att det sammanlagda värdet av beviljade utförseltillstånd kan skilja sig avsevärt från värdet av faktiska leveranser under . Detta beror på att givna utförseltillstånd ofta avser utförsel som sträcker sig över flera kalenderår, liksom på att tillstånd i några fall inte utnyttjas helt. Den kraftiga ökningen av beviljade utförseltillstånd återspeglas inte alls i den faktiska utförseln detta år. Det är omöjligt att förutsäga hur ökningen kommer att avspeglas i faktisk utförsel kommande år, bl.a. eftersom den låga nivån på beviljade utförseltillstånd kommer att ha en dämpande effekt. Värdet av svensk krigsmaterielexport i 1997- 1998 fördelat på krigsmaterielförteckningens huvudområden 1997 1998 Krigsmateriel för strid (KS) KS1 Finkalibriga eldrörsvapen 0 0 KS2 Kanoner, pansarvärnsvapen 155 248 KS3 Ammunition 138 358 KS4 Robotar, raketer, torpeder, bomber 184 260 KS5 Eldledningsutrustning 307 274 KS6 ABC-stridsmedel 0 0 KS7 Krut och sprängämnen 106 107 KS8 Krigsfartyg 33 53 KS9 Stridsflygplan 0 0 KS10 361 KS11 Riktade energivapen 0 0 SUMMA KS 939 1 662 Övrig krigsmateriel (ÖK) ÖK21 Finkalibriga, eldrörsvapen, delar m.m 6 3 ÖK22 Kanoner, pansarvärnsvapen, delar m.m. 44 92 ÖK23 Övningsammunition m.m. 277 320 ÖK24 Övningsraketer, röjningsutrustning m.m. 144 100 ÖK25 Spanings- och mätutrustningar m.m 280 229 ÖK26 Skyddsmateriel m.m. 12 17 ÖK27 Krut- och sprängämneskomponenter 0 0 ÖK28 Fartyg för bevakning m.m. 112 579 ÖK29 Flygplan utformade för militärt bruk m.m. 369 84 ÖK30 Fordon utformade för militärt bruk m.m. 204 78 ÖK31 Riktade energivapen 0 0 ÖK32 Fortifikationer 0 0 ÖK33 Elektronisk utrustning för militärt bruk 130 33 ÖK34 Fotografisk och elektrooptisk utrustning 0 15 ÖK35 Övningsmateriel 506 274 ÖK36 Tillverkningsutrustning 72 9 ÖK37 Programvara 6 18 SUMMA ÖK 1 951 2 162 SUMMA ÖK 2 162 1 852 I tabell 3 redovisas den totala omfattningen av krigsmaterielexporten och dess uppdelning på olika huvudområden enligt krigsmaterielförteckningen. Den har som målsättning att visa största möjliga öppenhet i redovisningen av krigsmaterielexporten. Ett sätt att tillmötesgå detta önskemål är exempelvis att redovisa mottagarländerna för varje huvudkategori i krigsmaterielförteckningen. Regeringen avser att studera denna och andra möjligheter när det blir tekniskt möjligt för ISP att ta fram nödvändigt underlag för ytterligare rapportering. Strävan efter större öppenhet måste alltid vägas mot de regler som finns om kommersiell sekretess och utrikessekretess i vissa fall. Den regionala fördelningen av exporten i tabell 4 uppvisar det normala mönstret, som är att den största delen av svensk krigsmaterielexport går till , övriga , , och . gick av den totala utförseln till dessa destinationer. och övriga andelar av den svenska krigsmateriel- exporten uppvisade sammantagna en oförändrad andel . Över tiden har har denna andel uppgått till , , samt och . andel minskade från år men ökat därefter till , för att återigen minska år . andel sjönk från år och fortsatte att minska till och . andel av exporten var , , därefter sjönk den till för att öka igen till . Några mera långtgående slutsatser om utvecklingstendenserna på området kan dock knappast dras av dessa förändringar eftersom en större enskild affär kan förorsaka stora förskjutningar av andelarna av den relativt begränsade totala utförseln. Totalt mottog 51 länder leveranser av svensk krigsmateriel mot 1997 och 1996. Tillstånd till utförsel av krigsmateriel inom jakt- och sportskyttebranschen har beviljats till 15 länder, nämligen , , , , , , , , , , , , , och . Krigsmaterielexportens fördelning på regioner i procent av värdet KS ÖK Tot KS ÖK Tot KS ÖK Tot 21 18 19 11 31 17 11 44 27 Övriga 1 2 1 24 11 20 17 16 17 17 10 14 5 15 9 3 8 4 8 16 12 och 3 3 3 18 24 20 30 24 28 38 4 22 0 0 0 0 1 0 0 0 0 Totalt 100 100 100 100 100 100 100 100 100