prop · GM031D12 · 1999-01-01 00:00:00 — Sida har i budgetunderlaget aviserat en bred satsning på kompetensutveckling längs tre spår: samarbetsländernas kompetens, svensk kompetens och Sidas kompetens. Regeringen välkomnar Sidas förslag till såväl långsiktiga som strategiska insatser för att stärka samarbetsländernas kunskapssystem och stärka den svenska resursbasen. Sidas kapacitet och kompetens behöver också förnyas och stärkas. Utvecklingssamarbetet breddas successivt till fler och nya områden och behövs förstärkning inom vissa särskilt prioriterade verksamheter. Exempel på sådana områden är att främja utvecklingsländers - särskilt de minst utvecklade ländernas - förmåga att öka sin utrikeshandel och delta i internationella handelsförhandlingar och hur IT-utvecklingen påverkar såväl samarbetsländerna som utvecklingssamarbetet. kommer att ge IT-frågor ökad prioritet. Genom en särskild IT- satsning skall teknologin utnyttjas för att bl.a. bidra till att minska kunskapsklyftorna mellan och inom samarbetsländer och att stärka demokratin. Sida har antagit riktlinjer för forskningssamarbete som omfattar såväl insatser inom verksamhetsgrenen forskningssamarbete som andra forskningsrelaterade insatser. Det förstnämnda samarbetet syftar till att stärka u- ländernas forskningskapacitet och främja utvecklingsinriktad forskning. Inom detta ryms även främjande av vetenskapligt samarbete mellan forskare i och i . Det övriga forskningssamarbetet syftar till att utveckla kunskap av direkt betydelse för genomförande av projekt och program, att möjliggöra värderingar av effekterna av insater och att utveckla forskningskapacitet av direkt betydelse för att åstadkomma långsiktigt bärkraftiga resultat av projekt och program. Båda dessa typer av forskningssamarbete är viktiga och bör ges ökad tonvikt. Det är dock viktigt att hålla dem isär. Verksamhetsgrenen forskningssamarbete inriktas på långsiktig kapacitetsuppbyggnad inom olika områden i syfte att bidra till att uppnå de biståndspolitiska målen. Forskningssamarbete som stödfunktion i utvecklingssamarbetet är mer kortsiktigt och syftar främst till att effektivisera utvecklingssamarbetet. Det är därför viktigt att detta samarbete görs relevant och att resultaten föds in i processerna för att utforma det svenska utvecklingssamarbetet. Sidas årsredovisning utgör en viktig del i uppföljningen av utvecklingssamarbetets resultat och kopplingen till uppsatta mål. bedriver Sida ett utvecklingsarbete i syfte att förbättra årsredovisningen. Som ett fortsatt led i detta har Sida av regeringen fått i uppdrag att i samråd med utveckla metoder för mål- och resultatstyrning och överlämna förslag om redovisning av prestationer för respektive verksamhetsgren (som redovisas nedan). Regeringen fäster stor vikt vid en fortsatt förbättring och kvalitetshöjning på detta område, bl. a. för att årsredovisningen skall fylla syftet att utgöra underlag för en kontinuerlig och jämförbar uppföljning av biståndets resultat och effektivitet. De mer långsiktiga effekterna följs genom utvärderingar, bl.a. inom landstrategiprocessen. Sida har också fått i uppdrag att utveckla metoder för att fördela förvaltningskostnaderna mellan verksamhetsgrenarna och redovisa administrationskostnader, oavsett finansiering från förvaltnings- eller sakanslag, bl.a. i syfte att främja ökad kostnadseffektivitet. Medelsfördelning och anslagsstruktur för det bilaterala biståndet ökar 1999 med till . En fortsatt ökning förutses . Den måste balanseras mot förutsedda ökade medelsbehov för främst utvecklingsbankerna och Europeiska utvecklingsfonden. I den prövning av samtliga bilaterala verksamheter som blir nödvändig måste också reservationerna vägas in. minskade reservationerna inom det bilaterala biståndet med jämfört med utgången av /96. Det åtgärdsprogram som Sida utarbetat på regeringens uppdrag i syfte att minska reservationerna har alltså börjat ge resultat. Målet är inte att uppnå höga utbetalningar. Men behoven i är stora som det internationella biståndet fortsätter att minska, vilket gör det angeläget att, utan att göra avkall på kvalitet, eftersträva en verksamhetsvolym som motsvarar tillgängliga resurser. Tabell 3.7 A1.2 Bilateralt utvecklingssamarbete Tusental kronor Budget 1998 Beräknat 1999 1 1 600 000 1 670 000 2 1 000 000 900 000 3 385 000 385 000 4 280 000 295 000 5 Särskilda utvecklingsprogram 1 020 000 1 Krediter för utveckling 400 000 400 000 7 Forskningssamarbete 410 000 470 000 8 Enskilda organisationer 830 000 850 000 9 Humanitärt bistånd 780 000 790 000 10 Ekonomiska reformer 410 000 470 000 11 Information 45 000 45 000 Summa 7 160 000 7 345 000 Anslagsstrukturen är oförändrad jämfört med innevarande budgetår. De indikativa ramarna för näringslivsutveckling, kontraktsfinansierat tekniskt samarbete respektive internationella kurser under delposten Särskilda utvecklingsprogram slås samman till en ram, vilket avspeglas i tabellen nedan. Tabell 3.8 Särskilda utvecklingsprogram Tusental kronor Budget 1998 Beräknat 1999 Näringslivsutveckling 70 000 Kontraktsfinansierat tekniskt bistånd 160 000 400 000 Internationella kurser 150 000 Demokrati och mänskliga rättigheter 120 000 130 000 Särskilda miljöprogram 200 000 205 000 Programutveckling 220 000 220 000 Rekrytering och utbildning av fältpersonal och multilaterala experter 100 000 115 000 Summa 1 020 000 1 070 000 Delpost 1 omfattar dels landramarna för programländer, dels medel för regionalt samarbete och övriga insatser, som även inkluderar insatser för stöd till demokrati och mänskliga rättigheter. beräknas öka med till . Ökningar beräknas för (återgång till tidigare nivå), , och samt för regionalt/övrigt (se kommentarer under Afrikaavsnittet). Delpost 2 omfattar dels landramar för programländer, dels medel för regionalt samarbete och övriga insatser, som även inkluderar stöd till demokrati och mänskliga rättigheter. beräknas minska med till till följd av uppsägningen av samarbetsavtalet med . Avtalade insatser i som fortsätter och slutförs finansieras under regionalt/övrigt, vilket förklarar den kraftiga ökningen under denna del av posten. Höjningen av landramen för utgör en återgång till tidigare nivå före neddragning med hänsyn till stora reservationer. Delpost 3 omfattar landramen för och samarbetet med Central- och , inklusive . För delposten beräknas ett oförändrat belopp med hänsyn till betydande reservationer. Delpost 4 som införts omfattar insatser i f.d. , inklusive valövervakningsinsatser i regionen, och vissa länder i och . beräknas öka med till . Delpost 5 Särskilda program omfattar ett flertal verksamheter. Fördelning under delposten, som beräknas öka med 50 miljoner till , framgår av tabellen. Ökningen hänför sig främst till kurser och stipendier inom ramen för Sidas breda satsning på kompetensutveckling. Tabell 3.9 Landramar, gällande 1998 samt planerade 1999 Tusental kronor 140 000 100 000 5 000 0 20 000 20 000 100 000 130 000 35 000 5 000 65 000 65 000 245 000 260 000 75 000 65 000 230 000 200 000 200 000 240 000 95 000 125 000 100 000 100 000 110 000 110 000 Regionalt/Övrigt 180 000 250 000 Summa 1 600 000 1 670 000 120 000 120 000 300 000 0 80 000 80 000 90 000 100 000 40 000 40 000 130 000 170 000 /120 000 120 000 Regionalt/Övrigt 120 000 270 000 Summa 1 000 000 900 000 80 000 80 000 190 000 190 000 115 000 115 000 Summa 385 000 385 000 Delpost 6 Krediter för utveckling omfattar u- krediter (finansiering av det s.k. gåvoelementet) och biståndskrediter. Ett oförändrat belopp om beräknas. Sida betonar att kreditinstrumentet bör ses som en integrerad del av utvecklingssamarbetet och har föreslagit att krediter i ökad utsträckning bör kunna finansieras även under andra delposter, vilket redan förekommit i flera fall. Regeringen har också förordat ökad flexibilitet i utnyttjandet av olika kreditinstrument och -former i budgetpropositionen , där krediter behandlades utförligt med utgångspunkt i Sidas utredning . har fastställt en ram för Sidas garantigivning, varav huvuddelen utgörs av biståndsgarantier för u-krediter. uppgick garantiförbindelserna för u-krediter till . Regeringen föreslår att bemyndigar regeringen att ikläda staten betalningsansvar till ett belopp om för garantigivning inom det internationella utvecklingssamarbetet, dvs. en oförändrad ram. Sida har på regeringens uppdrag i samråd med överlämnat förslag om en treårig försöksverksamhet med en fristående garantigivning, som inte är kopplad till u- kreditsystemet. Förslaget kommer att beredas . har godkänt inrättande av en säkerhetsreserv för en sådan garantiverksamhet (prop. 1997/98:1, utgiftsområde7, bet. 1997/98:UU2, rskr. 1997/98:103). Reserven finansieras med medel som avsatts för subventioner inom u- kreditsystemet, där den faktiska kostnaden kommit att understiga den ursprungligen beräknade, bl.a. genom valutakursfluktuationer. Delpost 7 Forskningssamarbete är en högt prioriterad verksamhet och spelar en viktig roll i den bredare satsningen på utveckling av kunskap och kompetens i samarbetsländerna. beräknas öka med 60 miljoner till . Delpost 8 Enskilda organisationer finansierar stöd genom svenska folkrörelser och enskilda organisationer . En ökning med 20 miljoner till beräknas. Delpost 9 Humanitärt bistånd används för att lindra följderna av väpnade konflikter för civilbefolkningen, stöd till tidig återuppbyggnad och konfliktförebyggande samt insatser för offer för naturkatastrofer. beräknas öka med 10 miljoner till . Delpost 10 Ekonomiska reformer används för betalningsbalansstöd och skuldlättnad, inklusive inom ramen för internationellt samordnade skuldinitiativ, till främst fattiga och skuldtyngda länder som genomför ekonomiska reformprogram. De tidigare omfattande reservationerna under delposten, som motiverade en kraftig neddragning 1997, minskar nu snabbt genom att fler länder uppfyller kriterierna för stöd. beräknas en ökning med 60 miljoner till . Delpost 11 Information ökade 1998 jämfört med föregående år. beräknas ett oförändrat belopp om . Den ökade satsningen i nära samarbete mellan Sida och syftar till att förbättra informationen om samlade utvecklings- samarbete och om biståndets uppgift att bidra till lösningar på globala problem. Verksamhetsgrenar Demokrati, mänskliga rättigheter och gott styrelseskick Stöd till demokratisering, respekt för de mänskliga rättigheterna och gott styrelseskick utgör ett prioriterat område inom det svenska utvecklingssamarbetet. Som ett led i policyutveckling på området överlämnade regeringen skrivelsen Demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbete till . Skrivelsen kommer tillsammans med regeringens skrivelse Mänskliga rättigheter i utrikespolitik att vara vägledande för det svenska samarbetet för att främja demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna. Särskild prioritet skall ges till att utveckla resurser i form av kapacitet, kompetens, metoder och samarbetsformer såväl inom som på Sida. Prioritet kommer också att ges till att utveckla nya samarbetsformer med viktiga delar av det svenska samhället, t.ex. genom att det svenska rättsväsendet engagerar sig mer i utvecklingssamarbetet, de politiska partiernas medverkan liksom . Målet för det demokrati- och rättighetsfrämjande biståndet är att bidra till att uppnå respekt för de mänskliga rättigheterna - grundläggande friheter, gott skydd och tillfredsställande levnadsstandard, kvinnors och mäns aktiva deltagande i det politiska livet på lika villkor, en demokratisk kultur av tolerans, respekt, deltagande och öppenhet, livskraftiga civila samhällen, fria och oberoende medier, effektiva för demokratin bärande institutioner och procedurer, en fungerande rättsstat och en offentlig förvaltning i demokratins tjänst samt en utvecklad lokal demokrati. Resultatet av utvecklingssamarbetet måste ytterst mätas i hur enskilda människors villkor förbättras och vilken makt de har att påverka sina liv. Det kan översättas i termer av hur de mänskliga rättigheterna respekteras och förverkligas. skall därför i utvecklingssamarbetet stödja sig på de internationella överenskommelserna om de mänskliga rättigheterna, framför allt de sex centrala . utgår från att demokratisering i regel är en lång och sammansatt process som kräver ett brett deltagande från alla delar av samhället. All demokratisering är inhemska processer, men de kan ges internationellt stöd. har flera instrument för att agera på olika nivåer med olika medel och olika aktörer. Genom att på ett strategiskt sätt kombinera multilateralt och bilateralt stöd kan vårt bistånd bli mera slagkraftigt. Det gäller framför allt att identifiera de demokratiska krafter som verkar inom det civila samhället och staten och ge dem rätt stöd vid rätt tillfälle. Biståndet måste visa flexibilitet i de komplicerade politiska processer vi vill stödja. Sida har börjat genomföra sitt handlingsprogram Rättvisa och fred, Sidas program för fred, demokrati och mänskliga rättigheter. Verksamhetsgrenen har vuxit och frågorna får genomslag i allt fler landstrategier. Demokrati- och rättighetsfrågor blir alltmer integrerade aspekter i övriga verksamhetsgrenar. Kvinnors rättigheter främjas bl.a. genom utarbetande av ett jämställdhetsprogram. Barns rättigheter lyfts fram allt mer. Metoder för att utveckla ett rättighetsperspektiv i allt bistånd håller på att utvecklas. Ökad vikt har lagts vid långsiktig institutionsutveckling inom både stat och det civila samhället. Sida har påbörjat ett arbete för kompetens- och kunskapsutveckling inom området som ökade personella resurser skapats för detta område. Fler tjänster i fält har dessutom inrättats för demokrati- och rättighetsområdet. Sociala sektorer Människor är den viktigaste resursen i alla samhällen. Social utveckling handlar om att stärka människors säkerhet, förmåga och möjligheter. Tillgång till hälsovård och utbildning är grundläggande för att åstadkomma detta. Rätten till hälsa och utbildning är dessutom konventionsbundna mänskliga rättigheter. Ökad tonvikt skall därför läggas på fattiga kvinnors, mäns och barns rättmätiga tillgång till sådan service och på att inkludera människor som vanligtvis exkluderas. Målet för hälso- och undervisningsbiståndet är att stödja reformprocesser inriktade på en skola samt hälso- och sjukvård av god kvalitet som är tillgänglig för alla. Syftet är att skapa förutsättningar för social utveckling, dvs. förbättrade levnadsvillkor för fattiga kvinnor, män och barn. Samarbetet skall även bidra till att ge människor med funktionshinder möjligheter att delta på lika villkor i samhällslivet. har stödet fokuserats på reformprocesser och på riktade insatser till fattiga och utsatta grupper. I de flesta samarbetsländerna pågår eller bereds s.k. sektorprogramstöd. Inom undervisningsbiståndet inriktas stödet på utbildningens kvalitet. Höjd kvalitet på skolboksproduktion och förbättrad distribution av skolböcker är exempel på resultat. Ett annat är att fattiga flickor som inte tidigare kunnat gå i skolan nu kan göra det. Biståndet till hälsosektorn koncentreras på hälsovårdsreformer, läkemedelsfrågor och sexuell och reproduktiv hälsa inklusive hiv/aids. Svenskt stöd har här bl. a. bidragit till att nationella läkemedelspolicies utformats, att minska undernäring hos barn och bättre kunskap hos skolungdomar om hiv/aids. Utbildning för alla är centralt för att göra kunskap tillgänglig för marginaliserade grupper, men också för att främja framväxten av en demokratisk kultur och underlätta de fattigas deltagande i den ekonomiska utvecklingen. Utbildning av kvinnor har stort genomslag på både deras egen, familjens och barnens levnadsstandard. Kvinnor med utbildning och arbete föder färre barn och barnen får bättre hälsa och utbildning. Att förbättra barnens möjligheter, framförallt genom fullbordad skolgång, utgör den viktigaste investeringen i en nations framtid. Länder med god primärskola har bevisat högre tillväxt. Ohälsa är en viktig orsak till fattigdom och hämmar tillväxt och social utveckling. En fungerande hälsovård, som är tillgänglig också för de fattiga, är därför viktigt för att stärka människors förmåga. Trots att både hälsovården och utbildningen har uppvisat betydande förbättringar under de tre senaste årtiondena är utmaningarna fortfarande avsevärda. I har ekonomisk tillbakagång i flera länder lett till sämre tillgång för fattiga till hälsoservice och undervisning och i vissa finns en risk att den ekonomiska krisen vänder utvecklingen mot förbättrad social service i sin motsats. Undervisningsbiståndet inriktas på att stödja reformprocesser för att ge grundläggande utbildning för alla, att höja utbildningens kvalitet samt att nå diskriminerade grupper, såsom fattiga flickor och handikappade. I gäller det att fortsatt stödja ökad bredd och kvalitet i ländernas basutbildning med fokus på primärskolan. Undervisningsbiståndet bör omvandlas till sektorprogramstöd, dvs. budgetstöd till mottagarstyrda, nationella program, där och andra givare för en dialog om sektorns och sektorprogrammens utveckling. I den dialogen skall fattigdomsbekämpning utgöra plattformen. Svenskt hälsobistånd bör likaså fortsatt inriktas på att stödja reformprocesser i syfte att åstadkomma hälso- och sjukvård av god kvalitet för alla samt att förbättra folkhälsan för utsatta grupper. Även hälsobiståndet bör omformas till sektorprogramstöd. Prioriterade områden är reformer som syftar till effektivisering och decentralisering, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, samt barn och ungdomars hälsa. Ökad tonvikt bör läggas på hiv/aids- bekämpning. Infrastruktur och näringsliv Målet för stödet till infrastruktur är att bidra till uppbyggnaden av en miljömässigt och ekonomiskt bärkraftig infrastruktur med speciell tyngdpunkt på energi, telekommunikation, transporter och urban infrastruktur. Stödet finansieras i programländerna främst från landramarna. I andra länder och i vissa programländer finansieras investeringar genom krediter för utveckling och kunskapsöverföring främst genom kontraktsfinansierat tekniskt samarbete. Förutsättningarna för, och utformningen av, stödet har starkt påverkats av avregleringar och en ökad ägarspridning i många av samarbetsländerna. En del av biståndet har därför inriktats på stöd för att stärka marknadsekonomin och den privata sektorns roll på ett transparent och ansvarsfullt sätt. Sida blir alltmer en dialogpartner i policyfrågor och finansiär av kompetens- och institutionsutveckling från att tidigare varit projektfinansiär. Inom ramen för infrastruktur har Sida prioriterat stöd till transportsektorn, telekommunikation, bank- och finansväsende, urban utveckling samt energistöd. Med stöd från Sida har reglerande myndigheter inom energi-, tele-, bank- och finansområdena etablerats i några av samarbetsländerna. Miljöaspekterna har fått allt större betydelse. Två av de fem områden som prioriteras i Sidas handlingsprogram för hållbar utveckling berör särskilt infrastrukturområdet, nämligen energi och urban miljö. har energistödet i ökande omfattning inriktats på utveckling av förnyelsebara energikällor, reformering av lagstiftning och regelverk, effektivisering av företag och institutioner samt energieffektivisering. Inom området urban utveckling har sambandet mellan ekonomisk infrastruktur och miljö i ökande grad uppmärksammats, särskilt i städernas fattigområden, genom insatser för låginkomsttagare m.m. har Sida genomfört en översyn av stödet till telekommunikation . De tre huvudområdena kommer att vara utveckling av lagstiftning, stöd av kortsiktig karaktär vid privatiseringar samt utveckling och användning av IT-tillämpningar. Biståndets betydelse som finansiär av investeringar i infrastruktur minskar, utom i de allra fattigaste länderna, i takt med att allt fler länder attraherar privata flöden för sådana ändamål. ökar betydelsen av ett fungerande regelverk och effektiva offentliga kontrollfunktioner. Detsamma gäller hållbara system för investering, drift och underhåll av lokala, småskaliga investeringar. Ett väl fungerande finansiellt system är en viktig faktor för att ett land skall kunna uppnå en hållbar tillväxt. har många länder kunna uppvisa en ökad makroekonomisk stabilitet, bättre fungerande marknader och en effektivare statsförvaltning. I många länder finns därför förutsättningar för att en utveckling av de finansiella marknaderna skall kunna bidra till tillväxt och fattigdomsbekämpning. I enlighet med Sidas förslag i den överlämnade kapitalmarknadsutredningen bör prioritet ges åt tekniska insatser som bidrar till en förbättrad finansiell infrastruktur (lagar och regelverk) och utveckling av finansiella marknader och institutioner. Näringslivet spelar en viktig roll för utveckling, bl.a. genom sysselsättning och produktion. Allt fler länder inser vikten av att staten skapar gynnsamma förutsättningar för den privata sektorn i form av en sund ekonomisk politik, lagstiftning och utveckling av den finansiella sektorn. Stödet till näringslivsutveckling syftar till att stärka förutsättningarna för ett konkurrenskraftigt näringsliv genom stöd till kompetensutveckling och varaktiga allianser mellan svenska och lokala företag. Inom näringslivsprogrammet eftersträvas ökad koncentration på företagsutveckling, reformering av offentlig affärsdrivande verksamhet, kvalitetsfrågor, företagsallianser, miljöteknik och kapitalmarknadsutveckling. Det ekonomiska samarbetet utgör en utveckling av relation till ett samarbetsland från biståndsverksamhet till ömsesidig ekonomisk utveckling. kan därför de olika samarbetsformerna förekomma parallellt. Det är då viktigt att de nya insatserna är väl avstämda mot övriga insatser. Insatser för affärsutveckling riktas främst mot mindre företag bl.a. genom StartSyd- programmet till en bred krets av samarbetsländer. Inom detta program stöds nu 25 svenska företags etableringar i 9 länder i , och . genomförde Sida en försöksverksamhet vad gäller ett ömsesidigt ekonomiskt samarbete med några medelinkomstländer - , och . I enligt med ett uppdrag från regeringen överlämnade Sida en rapport om denna försöksverksamhet och förslag till fortsatt inriktning av verksamheten. Sidas erfarenheter från försöken är positiva. Sida föreslår en fortsatt utveckling av instrument på detta område. Möjligheterna att utvidga verksamheten till andra länder bör bedömas inom ramen för landstrategiprocessen med beaktande av Sidas kapacitet samt önskemål om fokusering och koncentration av utvecklingssamarbetet. Naturbruk Målet för verksamhetsgrenen är att bidra till att förbättra levnadsvillkoren för främst den fattiga landsbygdsbefolkningen genom ett långsiktigt, bärkraftigt och produktivt utnyttjande av förnyelsebara naturresurser. Åtgärder inom jord- och skogsbruk, vatten och marin miljö skall prioriteras. Kännetecknande för verksamhetsgrenen är att insatserna ofta har en integrerad karaktär med åtgärder inom jord- och skogsbruk, mark- och vattenvård nära sammankopplade. fanns ett flertal insatser under uppbyggnad, bl.a. för stöd till landsbygdsutveckling i . Kapacitetsuppbyggnad inom ramen för ett integrerat vattenresursutnyttjande får stöd inom Vatteninitiativet i södra . Ökad uppmärksamhet riktas mot marin miljö och det s.k. kustzonsinitiativet. De sista insatserna inom fiskeområdet är under utfasning. Vägledande för bilaterala utvecklingssamarbete syftande till hållbar utveckling är det handlingsprogram som Sida antog 1996 och som tilllstyrkts av regeringen och (skr. 1996/97:2). Sida har dessutom på regeringens anmodan återrapporterat om verksamheten och föreslagit en revidering av handlingsprogrammet. Huvudinriktningen av verksamheten såsom den återspeglas i ovannämnda skrivelse ligger fast. Det innebär att hänsyn till miljön skall integreras i alla relevanta insatser. Bekämpning av fattigdom är ofta den mest angelägna delen av sådana insatser. Därtill kommer att vissa insatser av katalytisk och försöksbetonad inriktning är motiverade för att sätta igång aktiviteter, som inte i förstone kan reguljärfinansieras.