prop · GM03150 · 1999-01-01 00:00:00 — 1994/95:FiU20, rskr. 1994/95:447). - En gradvis anpassning mot det långsiktiga målet om ett överskott på i genomsnitt uppnås genom ett överskott på av BNP och ett överskott på 2000 och 2001. De offentliga finanserna fortsätter att förstärkas. var underskottet i de offentliga finanserna eller av BNP. visar de offentliga finanserna enligt de preliminära nationalräkenskaperna ett överskott på , vilket motsvarar av BNP. Överskottet i de offentliga finanserna som andel av BNP har alltså förstärkts . Större delen av denna förbättring har åstadkommits genom att utgifterna har minskats. Endast en mindre del av förbättringen av det offentliga överskottet beror på konjunkturmässiga eller tillfälliga faktorer. Förbättringen är huvudsakligen en följd av det saneringsprogram för de offentliga finanserna som påbörjades och som har genomförts i och med budgeten . Saneringsprogrammet under dessa år omfattade åtgärder som innebär en varaktig årlig budgetförstärkning på eller av BNP. Det kan konstateras att målet att de offentliga finanserna skall vara i balans uppfylldes 1998, då utfallet blev av BNP (se tabell 2.2). Jämfört med den beräkning som gjordes i budgetpropositionen har det finansiella sparandet förbättrats med eller av BNP. Ökningen förklaras främst av högre skatte- och avgiftsinkomster jämfört med vad som beräknades i budgetpropositonen . uppvisade det finansiella sparandet ett underskott på 1998 visa ett överskott på . Genom överskottet har den offentliga sektorns finansiella sparande förbättrats med . Tabell 2.2 Den offentliga sektorns finansiella sparande Miljarder kronor Utfall Utfall- BP98 Inkomster 1 092,8 1 135,9 1 164,9 29,0 Utgifter 1 111,9 1 125,7 1 125,3 -0,4 Finansiellt sparande -19,1 10,2 39,51 29,4 Procent av BNP -1,1 0,6 2,2 1,6 1 I det redovisade överskottet ingår inte effekten av att AP-fondens fastigheter överfördes till bolagsform. Enligt internationella rekommendationer och i de kommande reviderade nationalräkenskaperna skall bolagiseringen av AP-fondens fastigheter tillgodoräknas det finansiella sparandet, eftersom aktier till skillnad från fastigheter betraktas som en finansiell tillgång. har emellertid valt att inte beakta denna transaktion, med hänsyn till att AP-fondens köp inte har registrerats. Utgiftstaket för staten Det statliga utgiftstaket omfattar utgiftsområdena 1-25 samt 27. Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. ingår således inte. Orsaken till att detta utgiftsområde exkluderas är att dessa utgifter på kort sikt inte kan påverkas av regeringen. Till de takbegränsade utgifterna adderas socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten (ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten) samt posten Minskning av anslagsbehållningar. I budgetpropositionen budgeterades minskningen av anslagsbehållningar till . I redovisningen av utfallet ingår dock denna post i utgifterna under respektive anslag. Skillnaden mellan det fastställda utgiftstaket och de takbegränsade utgifterna utgörs av budgeteringsmarginalen. Syftet med budgeteringsmarginalen är främst att inom utgiftstaket kunna hantera olika typer av osäkerheter, t.ex. förändringar i den makroekonomiska utvecklingen. Utgiftstaket för staten innebär att regering och riksdag måste prioritera mellan olika utgiftsområden vilket skall ge budgetpolitiken en långsiktig inriktning med hög förutsägbarhet. Utgiftstaket för staten underlättar därför möjligheten att uppnå målet för finansiellt sparande i den offentliga sektorn. fastställde utgiftstaket för staten för till (prop. 1995/96:150, bet. 1995/96:FiU10, rskr. 1995/96:314). I budgetpropositionen beräknades de takbegränsade utgifterna till (se tabell 2.3). Budgeteringsmarginalen beräknades uppgå till . I budgetpropositionen beräknades budgeteringsmarginalen för till . Regeringen gjorde i denna proposition bedömningen att utgiftstaket för staten var hotat. För att undvika ett överskridande beslutade regeringen därför om ett antal senareläggningar och reduceringar av utgifter som bl.a. berörde totalförsvaret, det internationella biståndet och bidraget till de särskilda insatserna i kommuner och landsting. Vidare senarelades utgifter för miljöersättning avseende flerårig vallodling . Utfallet för de takbegränsade utgifterna blev . Det innebär att de takbegränsade utgifterna blev lägre än utgiftstaket för staten. Budgeteringsmarginalen blev därmed mindre än vad som beräknades i budgetpropositionen . Statens utgifter exklusive statsskuldsräntor uppgick till , vilket är högre än i budgetpropositionen . Utfallet för socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten uppgick till , vilket är lägre än beräknat i budgetpropositionen . Som andel av BNP uppgick de takbegränsade utgifterna för , vilket är mindre än . Statens utgifter exklusive statsskuldsräntor uppgick till av BNP . uppgick de takbegränsade utgifterna till . Budgeteringsmarginalen uppgick till . Jämfört med ökade de takbegränsade utgifterna med eller . Tabell 2.3 Takbegränsade utgifter Utfall Utfall- BP98 Utgifter exkl. statsskuldsräntor 569,2 583,71 585,7 2,0 Socialförsäkringssektorn vid sidan av stats- budgeten 129,7 132,7 132,3 -0,4 Takbegränsade utgifter 698,9 716,4 718,0 1,6 Budgeteringsmarginal 24,1 3,6 2,0 -1,6 Utgiftstak för staten 723,0 720,0 720,0 0,0 1 Inkl. posten Minskning av anslagsbehållningar med . 3 Analys av resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys 3 Analys av resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys 3.1 Inledning () lämnar underlag till årsredovisningen för staten till regeringen. Underlaget innehåller resultat- och balansräkning, finansieringsanalys med noter och underliggande analyser. Redovisningen utgår från vedertagna redovisnings- och värderings- principer som förändrats så lite som möjligt över tiden. Dessutom ingår en sammanställning av den statliga sektorns tillgångar och skulder, statens garantiverksamhet samt statsbudgetens utfall i sammandrag. ESV:s underlag till årsredovisningen baseras på den information som myndigheterna inklusive affärsverken lämnar till riksredovisningen och den information som presenteras i årsredovisningarna. I de fall denna information inte varit tillräcklig för att t.ex. möjliggöra elimineringar mellan myndigheter har ESV inhämtat information i särskild ordning. 3.2 Kvalitetsbedömning Bokslutet måste tolkas med viss försiktighet avseende vissa poster, vilket även framgår av ESV:s underlag. När det gäller tillgångssidan i balansräkningen har Försvarsmakten ännu inte invärderat en stor del av beredskapslagren. I balansräkningen redovisas värdet av olika typer av nationaltillgångar som t.ex. museisamlingar, bibliotek och nationalparker endast till ringa belopp. Av () revisionsberättelser framgår att Försvarsmakten fick revisionsberättelse med invändning då RRV anser att balansräkningsposten Beredskapstillgångar, som är upptagen till värdet är redovisad med ett för lågt värde. Även () fick revisionsberättelse med invändning då RFV bokfört balanserade utgifter för dataprogram m.m. till ett belopp om . En väsentlig del av denna balanspost bedöms utifrån RRV:s granskning inte vara aktiverbar. Beloppet är bokfört som immateriell tillgång i balansräkningen. Trots osäkerheterna är regeringens bedömning att kvaliteten på bokslutet och finansieringsanalysen har förbättrats i jämförelse . Vidare bedömer regeringen att ESV:s underlag uppfyller gällande krav vad gäller konsolidering. Ett belägg för detta är resultatet av den utomstående kvalitetsgranskning som gjorts av underlaget. 3.3 Olika avgränsningar av begreppet staten för staten omfattar myndigheterna inklusive affärsverken under riksdag och regering. betraktas som ett självständigt rättssubjekt och ingår därför inte. Som myndigheter redovisas även försäkringskassorna och de fonder som redovisas av myndigheter. Försäkringskassorna är inte statliga myndigheter men betraktas som sådana i detta sammanhang eftersom de ingår i den statliga redovisningsorganisationen. En fullständig förteckning över samtliga organisationer som ingår i bokslutet framgår av bilaga 1.5 . I bilaga 1.3 görs en sammanställning av den statliga sektorn, vilket innebär att den inkluderar statliga bolag och finansinstitut samt och . I nationalräkenskaperna (NR) definieras staten annorlunda. Nationalräkenskaperna är en statistisk sammanställning i kontoform över den svenska ekonomin med uppdelning på olika institutionella sektorer och olika slag av inkomster och utgifter. Begrepp, definitioner och klassificeringar följer de rekommendationer som () utfärdat. I den kommande omläggningen av NR, som () publicerade , har förutom FN också EU varit delaktig. I NR beräknas bruttonationalprodukten (BNP), det vill säga värdet av den totala produktionen av varor och tjänster i ett land . Den offentliga sektorn delas in i tre delsektorer; staten, kommunerna och socialförsäkringssektorn. Till staten räknas departementen och till dem hörande myndigheter och inrättningar samt vissa statliga fonder. Dessutom klassas bolag och stiftelser som till finansieras med statliga medel som ingående i den statliga sektorn. Affärsverken hör enligt NR:s definition av staten till näringslivet. I och med NR- omläggningen 1999 omfattar socialförsäkringssektorn enbart allmän tilläggspension (ATP). 3.4 Sammanställning av vissa nyckeluppgifter I nedanstående tabell visas ett antal nyckeluppgifter för statens finanser. Statens nettoförmögenhet, statsskulden, transfereringar och skatteinbetalningar beskrivs i kommande avsnitt. Statsbudgetens saldo är identiskt med statens lånebehov (med omvänt tecken). Tabell 3.1 Nyckeluppgifter Miljarder kronor 1998 1997 1996 1994/95 1993/94 Statens nettoförmögenh et -1 154 -1 091 -1 038 -1 040 -924 Statsbudgetens saldo 10 -6 -58 -156 -177 Resultat enligt resutaträk- ningen -23 -25 -45 -189 -220 Statsskulden 1 446 1 426 1 408 1 368 1 177 Transfereringar och bidrag 573 550 545 533 515 Kostnader för statens egen verksamhet 157 150 150 169 160 Skatte- inkomster 744 676 644 544 465 3.5 Nettoförmögenhetens förändring Statens nettoförmögenhet är lika med skillnaden mellan tillgångarnas och skuldernas bokförda värde. Statsskulden, som i huvudsak motsvarar statsbudgetens ackumulerade underskott, svarar för den övervägande delen av den negativa nettoförmögenheten. Förändringen av nettoförmögenheten mellan motsvaras således av statsskuldens förändring men även av förändringar i övriga tillgångs- och skuldposter i balansräkningen. Vid utgången av 1998 var nettoförmögenheten -. Det är en försämring med jämfört med . Orsaken till förmögenhetens förändring kan sammanfattas enligt nedan: Ökning av tillgångar + 89 Ökning av skulder - 25 Ökning av avsättningar - 128 Av skuldökningen är merparten, , hänförlig till statsskuldens ökning. Avsättningarna ökade med vilket främst förklaras av att avsättningen för statens tjänstepensioner, , redovisas som skuld . Vidare har en avsättning till premiereserven gjorts med . har dessutom () gjort en avsättning på för risker i garantiengagemang. Tillgångarna ökade med . Försvarsmakten har invärderat och redovisat beredskapslager uppgående till . Värdet på aktier och andelar i dotter- och intresseföretag ökade med till följd av en ökning av bolagens justerade egna kapital. har värdet på statliga vägar och järnvägar samt pågående väg- och järnvägsanläggningar ökat med . Hos CSN har de osäkra studielånefordringarna i balansräkningen i form av konstaterade och befarade förluster värderats till . Beroende på vilka antaganden som görs om den ekonomiska utvecklingen beräknar dock CSN ett ytterligare reserveringsbehov på . EKN:s utestående skadefordringar (regress- fordringar) har redovisats . Dessa uppgår i balansräkningen till . Årets avsättning för risker i garantiengagemanget, som redovisas i resultaträkningen, uppgår till . 3.6 Statsskulden Efter den snabba ökningen av statsskulden till och med /95 har skulden haft en lugnare utveckling. Ökningen under var eller . har den del av skulden som utgörs av lån i utländsk valuta minskat trots att den svenska kronans försvagning medfört en skuldökning med . Rensat för valutaeffekter har därmed statsskulden minskat med ca . Skulden i absoluta tal och som andel av BNP redovisas nedan (tabell 3.2) . Den upplåning som () redovisar skiljer sig från vad som redovisas i statens årsredovisning på grund av elimineringar som gjorts för , och Svenska Kraftnäts innehav av statsobligationer och skuldväxlar. Detta medför att den upplåning som redovisar är ca högre än vad som anges här (se not 42). Statsskuldens utveckling och sammansättning Tabell 3.2 Statsskuldens utveckling och sammansättning 1993/ 1998 1997 1996 1994/95 1993/94 Penning- och obligations- marknaden 1 013 940 894 818 671 Hushålls- marknaden 70 100 116 124 130 Lån i utländsk valuta 363 386 398 426 376 Summa 1 446 1 426 1 408 1 368 1 177 Andel av BNP i % 80 82 83 86 79 från /94 har statsskulden ökat med . Merparten av denna ökning, , skedde dock . Därefter har skuldens utveckling varit lugnare. Statsskulden kan delas upp i en kronskuld och en valutaskuld. Kronskuldens sammansättning redovisas i tabellen nedan: Tabell 3.3 Lån i svenska kronor Miljarder kronor 1998 1997 1996 1994/95 Statsobligationer, nominella 682 680 635 582 Statsobligationer, reala 94 91 74 12 Statsskuldväxlar 226 144 180 213 Kontokrediter/dagslån 11 25 5 1 Penning- och valutamarknaden 1 013 940 894 808 63 Allemanssparkonto 0 29 44 50 Riksgäldskonto 6 7 12 12 Riksgäldssparkonto 5 3 Hushållsmarknaden 70 100 116 125 Summa lån i svenska kronor 1 083 1 Under budgetåren 1994/95 skedde en successiv neddragning av andelen statsskuldväxlar i kronskuldens sammansättning. är det dock detta låneinstrument som ökat mest (). Den huvudsakliga förklaringen är att större delen av ett obligationslån som förföll byttes in mot statsskuldväxlar. Den andel av kronskulden som avser upplåning från hushållsmarknaden har minskat från /95 till 1998. Minskningen förklaras huvudsakligen av att sparformen Allemanssparkonto avskaffades. Denna omfattade vid utgången av . Den förskjutning av skulden till en minskad andel upplåning i utländsk valuta som skett /95 har fortsatt . /95 utgjorde av skulden lån i utländsk valuta. är motsvarande andel . Effekten på skulden av de återbetalningar som gjorts av lån i utländsk valuta motverkades av en skuldökning på som en följd av kronans försvagning på valutamarknaden. Trots detta minskade lånen i utländsk valuta med , efter valutakursförändringen. Årets ökning av statsskulden med kan därmed lite förenklat sammanfattas enligt nedan. Ökad upplåning i svenska kronor, netto + 44 miljarder Minskad upplåning i utländsk valuta, netto - 49 miljarder Skuldökning p.g.a. valutakursförändringar + 25 miljarder Statsskuldens nettoförändring 1998 + 20 miljarder Statsskulden i relation till BNP Ett uttalat mål för regeringen är att stabilisera statsskuldens storlek i förhållande till BNP. Under /95 ökade skuldkvoten för att gradvis sjunka. låg skuldkvoten åter på ungefär samma nivå som /94 (se tabell 3.2). Statsskuldens kostnader Enligt RGK:s årsredovisning har de anslagsfinansierade utgifterna för hela statsskulden uppgått till . Beloppet är redovisat enligt utgiftsmässiga principer och är i själva verket ett netto av både inkomster och utgifter i upplåningsverksamheten. Med detta beräkningssätt har statsskuldens kostnader utvecklats enligt nedan . Miljarder kronor 1998 1997 1996 1995 1994 Statsskuldens netto- utgifter 114 99 106 106 105 Den ökade räntebelastningen med jämfört med förklaras främst av större realiserade valutadifferenser än tidigare som en följd av kronans försvagning . Därtill kommer kursförluster som genererats av större byten och uppköp av obligationer som skett . Dessa åtgärder kommer emellertid att minska statens framtida räntebetalningar i motsvarande grad. I RGK:s finansiella del i årsredovisningen sker redovisning av räntor enligt kostnadsmässiga principer och dessutom med bruttoredovisning av intäkter och kostnader. Detta ger ett annat utfall än vid utgiftsmässig redovisning. Nedanstående tabell är en sammanfattning av uppgifter från olika noter i RGK:s årsredovisning med jämförelsetal fr.o.m. /94. På grund av omläggning från budgetår till kalenderår 1996 saknas perioden 1/7 31/12 1995 i tabellen eftersom det är 12-månadersperioder som jämförs. Tabell 3.4 Statsskuldens kostnader Miljoner kronor 1998 1997 1996 1994/95 1993/94 Räntor på lån i svenska kronor 104 176 97 399 140 989 104 404 85 816 Räntor på lån i utländsk valuta 60 148 59 Realise- rade valuta- och kursdiffe- renser 25 352 182 864 17 958 19 381 Orealise- rade valutadiff e-renser 25 730 12 600 533 4 862 -6 816 Övrigt - 1 927 -164 -1 636 -4 650 -2 910 Summa kostnader 213 479 169 Räntein- täkter i upplå- ningsverk- samheten 69 132 54 109 85 938 45 218 33 677 Netto- kostnader efter intäkter 144 347 114 938 109 543 126 426 103 133 Statens totala räntekostnader enligt den konsoliderade resultaträkningen uppgår till . Av tabellen ovan framgår att () är att hänföra till statsskulden. Ränteintäkter i upplåningsverksamheten avser upplåning i både svenska kronor och utländsk valuta. Dessa intäkter har ökat med undantag . Ökningen beror främst på upplåning i svensk valuta, som ökat med ca . Skillnaden mellan de nettokostnader på som redovisas ovan, och de i anslagsbelastning orsakad av statsskulden som RGK redovisar, förklaras huvudsakligen av de orealiserade valutaförlusterna på ca . Dessa beaktas inte vid en utgiftsmässig redovisning och har därmed inte medfört någon belastning på statsbudgeten. Det kan dock noteras att som redovisas har realiserade kurs- och valutaförluster som belastat statsverkets checkräkning uppgått till sammantaget . /94 har räntenettot avseende statsskulden ökat med . Mellan 1994/95 och 1997 sjönk nettokostnaden bl.a. beroende på sjunkande räntenivåer, uppköp av obligationer m.m. Den kraftiga ökningen till kan som nämnts huvudsakligen hänföras till kronans försvagning på valutamarknaden. 3.7 Skatteinbetalningar m.m. I tabell 3.5 redovisas hur inbetalningar av skatter och avgifter utvecklats mellan budgetåren 1993/94 . Uppgifter om belopp och om fördelningen mellan juridiska respektive fysiska personer, liksom mellan olika slag av skatter och avgifter, är en sammanställning av uppgifter ur årsredovisningarna för de myndigheter som ansvarar för uppbörd. () svarar för den dominerande delen, , av uppbörden. Följande tabeller visar skatteinbetalningarnas fördelning och utveckling från /94 till och med . På grund av omläggningen till kalenderårsredovisning saknas perioden juli i tabellerna. Av avsnittet om skattekontot nedan framgår att kontosystemet medför att det för skatteslagen inkomstskatter, mervärdesskatt och i viss mån arbetsgivaravgifter inte föreligger full jämförbarhet mellan 1998 och . Tabell 3.5 Skatteinbetalningar Miljoner kronor 1998 1997 1996 1994/95 1993/94 Skatter Skatter - Fysis- ka personer 126 946 111 414 78 557 72 807 27 074 Skatter - Juri- diska personer 87 737 74 588 70 635 59 240 41 088 Skatter - Övrigt 8 002 4 389 10 180 7 497 7 010 Betalnings- differenser skattekonto 15 091 Arbetsgivar- avgifter 235 575 220 348 213 813 186 842 171 468 Mervärdesskatt 153 251 147 719 151 668 115 282 121 784 Skatter på varor och tullavgifter 74 126 71 755 71 865 69 123 65 963 Utjämningsavg. kommuner och landsting 21 265 23 862 23 773 1) 1) Övrigt 21 870 22 165 23 616 33 635 30 683 Summa skatteinbetalnin gar m.m. 743 863 676 240 644 107 544 426 465 070 1 Utjämningsavgiften till kommuner och landsting ingår /95 i posten Övrigt. Den kassamässiga redovisning av skatteinkomster som görs i bokslutet avviker på flera punkter från den redovisning av skatteintäkter m.m. som görs på statsbudgetens inkomstsida. I den senare sker omföringar och nedbrytning av vissa belopp för att tydligare redovisa hur inbetalningarna fördelar sig mellan t.ex. skatt på inkomst, sociala avgifter etc. Den största skillnaden mellan den redovisning som görs i bokslutet och den som görs i statsbudgeten, avser inbetalningar av skatter och avgifter från fysiska personer. Utöver statlig skatt på förvärvs- och kapitalinkomster ingår i redovisningen nedan även allmänna egenavgifter, egna företagares egenavgifter, fastighetsskatt och förmögenhetsskatt. Med egna företagare avses enskilda firmor som inte är juridiska personer, samt delägare i handelsbolag. En annan väsentlig skillnad mot statsbudgeten är att i de inbetalningar av arbetsgivaravgifter som RSV redovisar ingår ATP-avgiften och den allmänna pensionsavgiften. I statsbudgeten redovisas dessa netto efter avdrag för de utbetalningar som sker till AP-fonden. I bokslutet ingår ATP-avgiften och allmänna pensionsavgiften, , som överförs till AP-fonden. Det är den huvudsakliga förklaringen till att de totala skatteinbetalningarna , , överstiger de inkomster av skatter m.m. som redovisas i statsbudgeten. Utbetalningarna till AP-fonden, , kvittas mot intäkter från AP-fonden, , i bokslutet. Skatt från fysiska personer Inbetalningar av skatter från fysiska personer, löntagare och företagare, har ökat /94 till 1998, från ca till . Därtill kommer att en del av det belopp som redovisas som betalningsdifferenser på skattekontot i realiteten är att hänföra till fysiska personers skatter. Det bör också påpekas att de belopp som redovisas avser de faktiska inbetalningar av skatter som sker ett visst budgetår, vilket innebär att inbetalda skatter kan avse ett annat år och att förändringar mellan åren därmed kan innebära periodiseringseffekter. Större periodiseringseffekter har skapats av regelförändringar, som t.ex. en omläggning av systemet för slutavräkning av kommunalskatter 1994/95. Förändringar av det slaget medför att väsentliga belopp förskjuts mellan åren och en rimlig bedömning är att utvecklingen av skatteintäkterna i realiteten har varit betydligt jämnare än vad uppgifterna i tabellen ger intryck av. var ökningen av fysiska personers skatteinbetalningar . Därutöver gjordes fyllnadsinbetalningar med vilka vid utgången av 1998 redovisades som betalningsdifferens. Ökningen av inbetalningarna kan till en del tillskrivas en ökning av den totala lönesumman och höjningen av den allmänna pensionsavgiften med en procentenhet. av ökningen förklaras av ökad skatt på kapital. Bakom detta ligger en kombination av en förskjutning av sparandet mot värdepapper och börsens uppgång. Därtill kommer en skärpt granskning av värdepappersförsäljning. Detta sammantaget har lett till att reavinsterna (netto efter förluster) blev hela vid taxering. Skatt från juridiska personer som redovisas har juridiska personers skatter ökat från ca 1993/94 till ca 1998. Den största ökningen, , skedde mellan 1993/94 och 1994/95 och var till stor del hänförlig till resultatförbättringar i stora exportföretag. Därefter har ökningarna mellan åren varit mindre, endast ca . har emellertid ökningen varit förhållandevis stor, ca . Den regelförändring som skett, och som förklarar ökningen till en viss del, är att avsättningsmöj- ligheten till periodiseringsfond sänkts från . I huvudsak förklaras dock ökningen av en allmän resultatförbättring hos företagen. Betalningsdifferenser på skattekonto Skattekontosystemet infördes . Innebörden i systemet är bl.a. att skatter och avgifter som tidigare deklarerades och betalades separat, nu hanteras och på ett sam- manhållet sätt inom ramen för en enda uppbördsrutin. För skattskyldiga med enbart löneinkomster innebär skattekontot i normalfallet ingen större förändring jämfört med . De märkbara förändringarna gäller fysiska och juridiska personer som betalar ett eller flera av skatteslagen F-skatt, arbetsgivaravgifter, moms och innehållna preliminärskatter för anställda. F-skatt debiteras på kontot med preliminära belopp. Deklaration av källskatter, arbetsgivaravgifter och moms sker samlat på samma handling och betalning av alla skatter sammanräknat sker för flertalet skattskyldiga vid endast en tidpunkt . För företag med en omsättning överstigande finns dock särbestämmelsen att moms skall betalas än vad som gäller för skattskyldiga med lägre omsättning.