prop · GM03107 · 1999-01-01 00:00:00 — Den bör ge underlag för idrottsrörelsen att själv kunna bedöma sin verksamhet i förhållande till de egna mål som har satts upp och ge indikationer på om verksamheten behöver förändras eller ges en annan inriktning. Statens övergripande ansvar är att följa upp hur stödet till idrotten används och dess betydelse för samhället och den enskilde. Det bör således göras uppföljningar och utvärderingar av effekterna av stats- bidragsgivningen så att det klarläggs hur statens syften med statsbidraget uppfylls. Dessutom bör staten ha möjlighet att utse en revisor hos RF, för att bl.a. granska hur bidragsmedlen hanteras och fördelas. RF bör svara för kostnaderna för sådant revisionsarbete. Uppföljning bör göras såväl löpande som periodiskt. RF bör redovisa till regeringen hur och på vilket sätt statsbidraget fördelats och vilka resultat som uppnåtts. De resultat som redovisas ger löpande och direkt information om statsbidragets användning som de kan utgöra statistiskt underlag för att avläsa trender över en längre tidsperiod. har föreslagit att SCB:s utgiftsbarometer utnyttjas för löpande insamling av uppgifter om hushållens utgifter för idrott och motion. Denna typ av information är mycket väsentlig för att avgöra om dessa utgifter tenderar att utestänga vissa grupper av befolkningen från att utöva idrott. Utgångspunkten för idrottsstödets långsiktiga effekter är välfärds- politiskt. Regeringen anser att idrott är en välfärdsfaktor som alla människor, som så önskar, skall ha tillgång till oberoende av ålder, kön, social och etnisk tillhörighet eller fysiska och psykiska förutsättningar. Utvärdering av idrott som välfärdsfaktor innefattar emellertid hela det statliga idrottsstödet, det indirekta och det direkta. Det omfattar mer än idrottsrörelsens verksamhet. Utvärderingen bör även fokusera med- borgarnas benägenhet att vara fysiskt aktiva inklusive deras lika villkor att kunna motionera och idrotta. Den bör också inbegripa många värde- skapande aktörer inom offentlig sektor, särskilt skolorna och kommuner- na och inom privat sektor, bl.a. arbetsgivare och motionsanläggningar. Ansvaret för detta välfärdspolitiska mål kan inte läggas enbart på RF utan det måste vara hela samhällets ansvar och intresse att goda möjligheter skapas för alla människor att utöva idrott och motionera. På motsvarande sätt måste det vara en gemensam angelägenhet för olika samhällssektorer att följa upp och utvärdera hur olika stöd och insatser bidrar till att främja välfärden och folkhälsan. Utvärdering av idrottsstödets långsiktiga effekter bör göras utifrån tre övergripande välfärdsperspektiv nämligen dels att stödets ändamål är att uppnå en god folkhälsa, dels att en stor del av medborgarna har en annan kulturell och etnisk bakgrund än den traditionellt svenska, dels jämställdhet mellan män och kvinnor. Med en löpande resultatredovisning som underlag kan utvecklingen inom den organiserade idrottsrörelsen samt inom idrottssektorn i övrigt följas. Därutöver krävs mer fristående, kvalificerad utvärdering av idrotten och folkhälsan, idrotten och jämställdheten samt idrotten och integrationen. Flera olika aktörer kan vara lämpliga för sådana uppdrag t.ex. inom högre utbildning och forskning eller folkhälsosfären. Denna typ av utvärdering bör ske regelbundet. förslag att statens stöd till idrotten utvärderas en bra utgångspunkt. 10 Utveckling av en svensk EU-strategi inom idrottsområdet Regeringens bedömning: bör inom EU verka för en större medvetenhet om idrottens sociala, kulturella och demokrati- utvecklande betydelse. Regeringen avser att tillsätta en arbetsgrupp med uppgift att föreslå en svensk EU-strategi som kan stärka idrottens sociala, kulturella och demokratiutvecklande betydelse inom EU-samarbetet. Skälen för regeringens bedömning: Bestämmelserna i om Europeiska Unionen, sekundärrätten och gemenskapens olika beslut påverkar i allt högre utsträckning idrottsutövandet och idrotts- evenemangen i . En viktig förklaring till detta är den snabba utvecklingen inom främst den kommersiella idrotten. Idrottsrörelsen och de ekonomiska verksamheter som är kopplade till idrotten är en viktig näringsgren. Idrottsrörelsen i är organiserad så att såväl professionell som icke-professionell idrottsverksamhet samverkar inom samma idrottsförbund. Det sker en samverkan där den samlade idrotten bidrar till att utveckla verksamheten till fördel för såväl den professionella som den icke-professionella idrotten. Idrottsverksamhet är generellt sett av stor vikt för medborgarna. Detta gäller såväl topp- som breddidrotten, såväl den organiserade som den oorganiserade idrotten. Det är viktigt att stödja en utveckling där den demokratiska folkrörelseidrotten inte enbart bedöms efter den omfattande ekonomiska verksamheten utan också bedöms utifrån den sociala och demokratiska breddverksamheten och dess betydelse för att främja folkhälsan och bidra till att många behåller god hälsa och livskvalitet även i hög ålder. Idrotten är en viktig kraft för att skapa ett mer integrerat samhälle, främja jämställdhet och bekämpa intolerans, rasism, dopning och andra negativa fenomen. Idrotten har en viktig funktion för att skapa identitet och gemenskap människor emellan. Idrotten är en viktig mötesplats i vardagen där mänskliga möten sker över traditionella gränser. Idrotten har en funktion som lek och rekreation och är därigenom en viktig del av fritiden och av enskild och kollektiv förströelse. Det arbete som påbörjats inom bör enligt regeringens bedömning fullföljas. Det är angeläget att nära följa arbetet med idrotts- frågor inom EU och att detta sker i nära samverkan med idrottsrörelsen. Detta med utgångspunkt i en strävan att bevara nuvarande idrotts- strukturer och upprätthålla idrottens sociala betydelse inom EU. Det är inte möjligt att peka ut de enskilda områden där gemenskapsinsatser kan komma att bli angelägna för att uppnå denna ambition. Sådana gemenskapsinsatser bör dock syfta till att främja samarbetet mellan medlemsstaterna för att stärka en samlad syn på den organiserade idrotten inom EU. Det är viktigt att, inom det legala systemet, notera att den organiserade idrotten i stor utsträckning är en fri och självständig verksamhet. Å ena sidan förekommer stora nationella skillnader på idrottsområdet mellan medlemsländerna i EU, å andra sidan är den organiserade idrotten till sin natur gränsöverskridande och bedriver en omfattande verksamhet genom internationellt samarbete. Utgångspunkten för regeringens bedömning är att idrottspolitik i stort även i fortsättningen bör vara främst en nationell angelägenhet och utgå från den miljö där verksamheten bedrivs. Det finns dock anledning att peka på att insatser därutöver kan komma att bli nödvändiga för att stärka och bevara den organiserade idrottens sociala, kulturella och demokratiutvecklande betydelse för medborgarna, såväl inom som inom övriga delar av EU. Dessa frågor bör närmare belysas. Ytterligare en utgångspunkt i arbetet skall vara att avser att driva frågorna på ett sådant sätt att inga nya utgifter uppstår för EU i enlighet med den budgetrestriktiva linje som förespråkar. Regeringen avser att tillsätta en arbetsgrupp med uppgift att ge förslag till eventuella åtgärder för att stärka idrottens sociala, kulturella och demokratiutvecklande betydelse inom EU-samarbetet. 11 Idrottens framtidsfrågor 11.1 Idrottens trovärdighet Regeringens bedömning: har ett antal frågor av stor betydelse för idrottens trovärdighet aktualiserats. För att inte riskera att idrottens folkliga förankring och stora bredd skadas bör staten och idrottsrörelsen i nära dialog ägna följande frågor ökad upp- märksamhet: Breddverksamhet elitverksamhet Ideellt engagemang kommersiella intressen Rent spel insatser mot dopning och annat fusk inom idrotten Etik och moral idrotten skapar förebilder också i övriga samhället , jämlikhet och integration "idrott åt alla" i praktiken! Detta bör genomföras bl.a. genom ett antal framtidsseminarier med såväl nationellt som internationellt innehåll. Skälen för regeringens bedömning: Den svenska folkrörelseidrotten med dess många lokala föreningar och omfattande ideella engagemang har lagt grunden för idrottens utveckling i vårt land. Idrotten når ut i hela samhället genom att erbjuda en mångfald av idrottsgrenar vilket attraherar individer med olika förutsättningar och intressen. För de flesta medborgare, och för samhället i sin helhet, har idrotten sitt stora värde genom att utveckla sunda motionsvanor, en god folkhälsa och en demokratisk fostran. har ett antal frågor av stor betydelse för idrottens framtida trovärdighet aktualiserats. Om dessa frågor lämnas obesvarade riskerar idrottens folkliga förankring och stora bredd att gå förlorad. Staten och idrottsrörelsen bör därför i nära dialog ägna dessa frågor särskild uppmärksamhet. Detta bör genomföras i samband med bl.a. genom ett antal gemensamma framtidsseminarier med såväl nationellt som internationellt innehåll. Breddverksamhet elitverksamhet Det statliga stödet till idrotten har motiverats främst utifrån behovet av att stödja idrottens breddverksamhet. Idrottens folkliga förankring har därmed fått en omfattning som vida överstiger de flesta länders. Den svenska modellen visar att bredd- och elitverksamheterna kan komplettera och utgöra ett viktigt stöd för varandra. Genom en bra breddverksamhet uppmuntras utvecklingen av en god elitverksamhet, och genom en god elit främjas breddverksamheten. saknas ordentliga redovisningar av hur mycket av stödet som går till bredd- respektive elitverksamhet. Därmed är det svårt att följa i vilken utsträckning stödet främst kommer bredd- eller elitverksamhet till del, och i vilken utsträckning detta varierar över tiden. För att åtgärda detta har regeringen i riktlinjerna för stödet till idrotten , begärt att skall redovisa en bedömning av hur stor andel av statsbidraget som går till att direkt eller indirekt stödja bredd- respektive elitverksamhet. Detta underlag kommer att utgöra en viktig utgångspunkt för kommande avvägningar avseende det statliga stödet till idrotten. Ideellt engagemang kommersiella intressen Idrotten har varit föremål för ett kraftigt ökat kommersiellt intresse. Detta har skapat såväl nya möjligheter och utmaningar som spänningar och risker. Mötet mellan det ideella och det kommersiella har på olika sätt skapat kulturkrockar. I vissa fall har föreningar i praktiken köpts upp och antagit nya namn som överens- stämmer med firmamärken. Vanligare är dock att föreningsledningarna successivt antagit ett mer kommersiellt inriktat förhållningsätt, bl.a. till följd av att föreningsstyrelser i allt större utsträckning kommit att bestå av ledamöter med näringslivet som främsta referensram. Mötet mellan det ideella engagemanget och det kommersiella intresset rymmer flera sidor, inte minst genom att det ideella engagemanget genom kommersiell uppbackning kan få ett ökat stöd. Det är dock en avgörande trovärdighetsfråga för idrotten att det ideella perspektivet kan balansera det kommersiella så att folkrörelsens karaktär inte går förlorad. Det är angeläget att slå vakt om det ideella perspektivet inom idrotten, med de mervärden detta för med sig. Det är vidare angeläget att idrotten hanterar mötet mellan det ideella och det kommersiella på ett sådant sätt att det är tydligt vilken verksamhet som är ideell eller kommersiell. En sammanblandning riskerar att skada såväl idrottens egen identitet som dess relationer med omvärlden. Gentemot olika aktörer i samhället, främst bidragsgivande myndigheter och lokala skattemyndigheter, bör det vara tydligt om den aktuella sammanslutningen uppträder som antingen en huvudsakligen ideell eller kommersiell aktör. Om detta inte kan tillgodoses riskeras möjligheten till offentliga bidrag, eftersom rätten att ge statsstöd till verksamheter som skall konkurrera på en marknad är begränsad. Rent spel insatser mot dopning och annat fusk inom idrotten En av den svenska idrottens mest självklara ideal handlar om rent spel och tävling på lika villkor. har denna bild skadats av problem med dopning. Även om förekomsten av dopning inom svensk idrott förefaller vara kraftigt överexponerad i media ger dess blotta existens anledning till stark oro. Den svenska idrottsrörelsen gör omfattande insatser för att bekämpa dopningen inom idrotten. Även internationellt har svensk idrott gått i spetsen för ett mer aktivt samarbete i kampen mot dopning, senast genom engagemang inom IADA (the International Anti-Doping Agreement). Regeringen gav RF i uppdrag att vara genomförande instans för detta avtal. Idrottens förmåga att komma till rätta med problemen med dopning är av helt avgörande betydelse för främst elitidrottens framtida trovärdighet. Detta gäller såväl på nationell nivå som på det internationella planet. Regeringen sätter mycket stort värde på idrottsrörelsens egna insatser mot dopning och är beredd att på olika sätt öka stödet till dessa bl.a. inom ramen för anslaget Stöd till idrotten. Etik och moral idrotten skapar förebilder också i övriga samhället är i många avseenden en spegling av det övriga samhället. De förändringar av normer och attityder som sker påverkar även idrotten. förknippas idrottsverksamhet i hög grad med god moral och positiv normbildning genom begrepp som rent spel. I och med att idrotten tydligt tar avstånd från fusk i alla dess former blir det en viktig signal också till övriga samhället. Inom idrotten skapas många förebilder för främst barn och ungdomar. Insikten om dessas betydelse kännetecknar idrottsrörelsens arbete med etik- och moral- frågorna. Utöver respekten för de egna reglerna är det också viktigt att idrotten aktivt lär ut betydelsen av respekt för andra människor. Detta är extra viktigt inom vissa idrotter, främst de s.k. kampsporterna. Med rätt ledning och kontroll bidrar dessa till att unga människor kan skaffa sig självtillit och utveckla sin person. Om så inte sker kan de bli en farlig plattform för destruktivt beteende och ökade motsättningar. Supportervåld i samband med idrottsevenemang har utgjort ett allvarligt hot mot idrottens trovärdighet och ställning som positiv familjeunderhållning. Även om problemet i första hand berör några föreningars elitverksamhet kastar incidenter av detta slag en skugga över hela idrottsrörelsen. Det är en viktig uppgift för idrottsrörelsen att tillsammans med samhället fortsätta det arbete som har varit mycket framgångsrikt och som har lett till minskade ordningsstörningar i samband med idrott. har det inom idrottsrörelsen uppdagats flera fall av tvivelaktigt agerande i fråga om skatter och sociala avgifter. Regeringen följer utvecklingen av dessa frågor. Jämställdhet, jämlikhet och integration "idrott åt alla" i praktiken! Svensk idrott handlar i stor utsträckning om allas rätt att vara med. visar såväl utredningar som en rad erfarenheter att vi ännu inte kommit dit att exempelvis flickor har lika stora möjligheter som pojkar att delta i organiserad idrottsverksamhet utifrån sina olika intressen. Utan tvekan har idrottsrörelsen gjort åtskilliga framsteg när det gäller strävan efter jämställdhet, inte minst tack vare ett eget offensivt program, men alltjämt är det en viktig trovärdighetsfråga att idrotten lyckas ta ytterligare ett antal steg mot jämställdhet, såväl i styrelserummen som i den praktiska vardagsverksamheten. Ytterligare en viktig jämställdhetsaspekt är att idrottare inte skall tvingas till ett visst utseende eller en viss klädsel för att uppskattas. Regeringen vill understryka vikten av att idrotten kan utföras jämlikt. Detta innebär exempelvis att personer med funktionshinder bör ges bästa möjliga förutsättningar till motion och social samvaro. Idrotten är också en mycket stark resurs för integration. Idrotten är till sin karaktär starkt internationell och dessutom en vardaglig mötesplats för personer med olika etnisk och kulturell bakgrund. Idrotten är också unik i sin förmåga att underlätta kommunikation mellan personer som har erfarenhet av idrottsverksamhet i olika kulturer men inte lika enkelt behärskar varandras språk. Även på detta område har idrotten redan visat sig kunna bidra med mycket positiva insatser och värden. Det är viktigt att detta fortsätter och ges goda möjligheter att utvecklas ytterligare. 11.2 Forskning och utveckling Regeringens bedömning: Den kunskap som idrottsforskningen genererar efterfrågas och används av såväl den organiserade idrotts- rörelsen som av skolan, pensionärsorganisationer och främjande- organisationer. Regeringen återkommer i en forskningspolitisk proposition till frågan om idrottsforskningens organisation. förslag: Den forskarstyrda idrottsrelaterade forskningen bör ta plats i den större forskningsrådsgemenskapen och få tillgång till de där samlade rörliga resurserna för forskning. Till Forskningsrådsnämndens uppgifter bör fogas ansvaret för forskning om idrott. RF bör ges ett ansvar för idrottsrelaterad forskning och utveckling med tonvikt på utvecklingen av den organiserade idrottens egna behov. Remissinstanserna: anser att den idrottsrelaterade forskningen inte bör splittras utan behandlas som i ett och samma sammanhang i en gemensam organisation. och Idrottsvetenskapligt centrum vid ansluter sig till förslaget om forskarstyrd respektive beställarstyrd forskning organisa- toriskt bör skiljas. ) tillstyrker förslagen om ökade resurser till idrottsrelaterad forskning och att ansvaret för idrottsrelaterad forskning överförs till (). uttrycker dock stark tveksamhet till en åtskillnad mellan beställarstyrd och forskarstyrd forskning. avstyrker förslaget att RF skall utföra egen forskning. tillstyrker förslaget om att FRN (eller ) får ansvaret för stödet till den forskarstyrda idrottsforskningen, men menar att detta kräver ett avsevärt resurstillskott till denna forskning. tillstyrker att RF ges ansvaret för att bedriva forsknings- och utvecklingsarbete med utgångspunkt i den organiserade idrottens behov. Skälen för regeringens bedömning: Idrottsforskning är både mångvetenskaplig och tvärvetenskaplig. På de flesta universitetsorter i landet har lokala nätverk utvecklats för samverkan mellan idrottsforskare inom olika discipliner. På nationell nivå har utvecklats till den samlande organisationen. fyller en viktig funktion för denna samverkan eftersom idrottsforskningen numera ofta präglas av en helhetssyn på människan. Studier av vilka faktorer som påverkar prestationsförmågan ur ett medicinskt och fysiologiskt perspektiv måste sättas in i ett samhällsvetenskapligt och humanistiskt sammanhang. Den kunskap som idrottsforskningen genererar efterfrågas och används av många olika verksamheter och organisationer förutom av den organiserade idrottsrörelsen. Forskningens resultat är av värde för bl.a. skolan, pensionärsorganisationer och främjandeorganisationer. Gemen- samt för dessa organisationers kunskapsbehov är att de omfattar olika ämnesområden. Det gäller inte bara träning eller fysisk aktivitet utan lika ofta folkhälso- och livsstilsfrågor. Regeringen har i proposition Vissa forskningsfrågor (prop. 1998/99:94) aviserat att en utredning med uppdrag att föreslå en förändrad myndighetsorganisation på forskningsområdet kommer att tillsättas. Avsikten är att regeringen skall kunna lämna förslag i en forskningsproposition . Ställningstaganden till idrottsforskningens organisation bör därför avvaktas och presenteras i forskningspropositionen. 11.3 Att stärka som idrottsnation 11.3.1 Stora internationella mästerskap Regeringens bedömning: Det är ett nationellt intresse att får arrangera stora internationella idrottsmästerskap. Sådana arrangemang ger, utöver ett ökat intresse för idrotten, ett ökat fokus på och kan dessutom tillfälligt skapa arbetstillfällen. bör endast få arrangeras utifrån garantier om att såväl kandidaturen som spelen sker hederligt och utan mutor eller andra ekonomiska oegentligheter. Skälen för regeringens bedömning: Det är värdefullt för svensk idrott om tilldelas värdskapet för stora internationella idrottsevenemang. Sådana arrangemang ger, utöver ett ökat intresse för idrotten, ett ökat fokus på och kan dessutom tillfälligt skapa arbetstillfällen. Det är därför ett nationellt intresse att får arrangera stora internationella mästerskap. En särställning i detta sammanhang är givetvis möjligheten att få arrangera ett olympiskt spel i . Detta kan endast komma till stånd om idrottsrörelsen tar initiativ till det och om det finns ett brett stöd hos befolkningen. De ekonomiska förutsättningarna för olika idrotters utveckling i , inte minst i ett elitperspektiv, påverkas i hög grad av kommersiella krafter. Olika idrotter exponeras i mycket varierande omfattning i massmedierna. Detta innebär att några få idrotter av egen kraft kan skapa betydande resurser medan de flesta andra får allt svårare att utvecklas och hävda sig i en alltmer hårdnande internationell konkurrens. Regeringen anser att detta förhållande måste uppmärk- sammas och att möjligheter bör skapas för alla idrotter att bli mer konkurrenskraftiga i internationella sammanhang. Krav på framtida Regeringen anser att klart uttalade krav bör ställas på ett land som kandiderar för att få arrangera . Det bör vara en självklarhet att staten och idrottsrörelsen i det land som kandiderar, har en utvecklad nationell antidopningverksamhet av mycket god kvalitet. Regeringen anser vidare att inget land och ingen regering bör ställa sig bakom och garantera ett spel i det egna landet utan att ha garantier för att kandidaturen och senare också eventuella spel sker hederligt och utan mutor eller andra ekonomiska oegentligheter. () och de internationella idrottsförbunden tillsammans med nationella regeringar bör verka för maximal öppenhet i frågor som rör arrangerande av stora internationella idrottsarrangemang. Det innebär för staten till exempel att i avtal om garantier avser att föra in villkor om att så stor del som möjligt av handlingarna rörande kandidaturen är tillgängliga för allmänheten. 11.3.2 En särskild talangsatsning Regeringens bedömning: Regeringen avser att inom ramen för anslaget Stöd till idrotten under till och med betala ut som en talangsatsning inom svensk idrott. En kraftfull långsiktig satsning på unga idrottstalanger är nödvändig om skall kunna hävda sig i interna- tionell konkurrens. bedömning: Ett särskilt talangutvecklingsstöd bör införas för unga elitidrottare i åldersintervallet 18 och användas såväl för att förbättra deras idrottsliga utveckling som till socioekonomiskt stöd. Remissinstanserna: De remissinstanser från idrottsrörelsen som inkommit med svar tillstyrker satsningen på bättre förutsättningar för elitsatsande ungdomar. anser att bör fortsätta söka stora internationella idrottsevenemang däribland . RF konstaterar vidare att RF av den samlade idrottsrörelsen redan givits det övergripande ansvaret för arbetet med att skapa bättre förutsättningar för elitsatsande ungdomar. menar att lagidrottarnas möjlighet att få del av detta individuellt baserade stöd måste ses som självklart och bör särskilt uppmärksammas. anser att det inte bör införas någon åldersgräns för det så kallade talangstödet. lyfter fram samarbetssatsningen på unga idrottare mellan näringsliv och stat inför i . SOK välkomnar förslaget om satsningen på unga elitsatsande idrottare som komplement till nämnda satsning. SOK menar dock att vid ett sådant stöd bör det inte vara någon åldergräns, eftersom en sådan kan variera mycket mellan olika idrotter. Skälen för regeringens bedömning: Det är angeläget att även i fortsättningen är en framgångsrik idrottsnation och att svenska elitidrottsutövare når goda resultat vid stora internationella mästerskap. Därmed ökar möjligheter att få arrangera stora internationella idrottsevenemang. En kraftfull långsiktig satsning på unga idrottstalanger är nödvändig om skall kunna hävda sig i internationell konkurrens. Regeringen har beslutat att betala ut som ett bidrag till en talangsatsning inom svensk idrott i enlighet med en gemensam skrivelse från och .