prop · GM03119 · 1999-01-01 00:00:00 — Särskilt pensionstillägg enligt lagen (1990:773) om särskilt pensions- tillägg till ålderspension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn utges till förälder som givit sådan vård under minst sex vårdår och därvid avstått från förvärvsarbete. Med vårdår avses kalenderår före . Bedömningen av om en person uppfyllt hittillsvarande bosättningskrav under ett vårdår skall göras enligt äldre bestämmelser. Förmånen bör hänföras till den bosättningsbaserade försäkringen även om det inte längre går att kvalificera sig för sådant tillägg. Bestäm- melserna i socialförsäkringslagen skall tillämpas vid bedömningen av om den enskilde är försäkrad när förmåner skall utges. Förmånerna allmänt barnbidrag och förlängt barnbidrag är inte relate- rade till den enskildes ekonomiska förhållanden på så sätt att de avser att kompensera för någon inkomstförlust. Fråga är enbart att bidra till kost- nader som är förenade med att ha vårdnaden om barn. Dessa förmåner bör därför vara bosättningsbaserade. Samma gäller underhållsstöd till barn till särlevande föräldrar. Regeringens förslag innebär att barnbidrag, liksom , skall vara en bosättningsbaserad förmån. I den praktiska tillämpningen har för ut- betalning av barnbidrag tidigare krävts att såväl barnet som dess förälder skall vara bosatta i . Regeringsrätten har dock i ett avgörande (RÅ 1997 ref 51) slagit fast att nuvarande bestämmelser i barnbidrags- lagen inte innefattar något krav på att den som är behörig bidragsmot- tagare skall vara bosatt i för att få uppbära bidraget. Regeringen anser emellertid att det i enlighet med tidigare tillämpning bör upprätthållas ett bosättningskrav även vad avser bidragsmottagaren, dvs. Vad gäller de olika formerna av bostadsstöd faller det sig naturligt att som grund för att tillhöra den skyddade personkretsen förutsätta att den enskilde är bosatt här i landet. Varken bilstöd, assistansersättning eller adoptionsbidrag avser att täcka inkomstförluster. Inte heller är de enligt gällande rätt beroende av att den enskilde har inkomster från förvärvsar- bete. Även dessa förmåner har sådan karaktär att de är att hänföra till bo- sättningsförmånerna. Regeringen anser generellt att förmåner som kan räknas som familjestöd och funktionsstöd hör hemma i den nya bosätt- ningsbaserade försäkringen. Enligt utredningen skall i den arbetsbaserade försäkringen ingå rehabi- litering och rehabiliteringsersättning enligt 22 kap. AFL och dithörande författningar om förmåner som beslutas av försäkringskassorna. Rehabi- literingsersättning utgörs av rehabiliteringspenning samt särskilt bidrag som utges för kostnader som uppstår för den försäkrade i samband med rehabiliteringen. Särskilt bidrag kan utges även till t.ex. en försäkrad som har enbart folkpension i form av förtidspension grundad på tillgodoräk- nad bosättningstid, om han eller hon genomgår rehabilitering. Enligt vår mening saknas det skäl för att begränsa möjligheterna till rehabiliteringen och rehabiliteringsersättning i form av särskilt bidrag för denna grupp. Rehabilitering och särskilt bidrag enligt 22 kap. AFL bör därför ingå även i den bosättningsbaserade försäkringen. 6.4 Särskilda villkor 6.4.1 Väntetider för förmåner Regeringens bedömning: Någon väntetid för bosättningsbaserade förmåner bör inte införas. Utredningens förslag innebär att bosättningsbaserade förmåner inte skall betalas för tid innan den försäkrade vistats här i landet . Någon väntetid skall dock inte gälla för förmåner som utgör ersättning för sjukvård m.m. enligt 2 kap. AFL och anslutande för- fattningar. I stället för denna väntetid skall som villkor för utbetalning av bosättningsbaserade pensionsförmåner tillämpas bestämmelserna om minsta bosättningstid i 5 kap. AFL. Remissinstanserna: Bland remissinstanserna förekommer kritik mot förslaget om väntetiden för bosättningsbaserade förmåner. Hovrätten över och avstyrker försämringar i form av väntetider. Länsrätten i län anför att vanligen torde tidpunkten för vistelsens början och bosättningen någorlunda sammanfalla. Mot bakgrund av den grundläggande betydelse som bosättningen skall ha för försäkrings- skyddet finner länsrätten inga vägande skäl för att väntetid skall gälla från bosättningstillfället. anser principiellt att den som uppfyller bosättningsvillkoret bör få uppbära bosättningsbaserade förmåner utan generell väntetid och att en annan sak är om det kan be- hövas vissa kvalifikationskrav för rätten till en viss förmån. Riksskatte- verket anför att inresta personer som behöver uppehållstillstånd folkbok- förs när uppehållstillståndet medgivits. Förslaget medför enligt verket att det kan bli en omotiverad skillnad mellan personer beroende på om det behövs uppehållstillstånd eller inte. i världen anser att en medborgare som är skattskyldig här skall ha rätt till svenska sociala förmåner utan karens- tid. Skälen för regeringens förslag: När det gäller de bosättningsbaserade förmånerna skall en person vara försäkrad, dvs. ingå i den skyddade per- sonkretsen, på den grunden att han eller hon anses bosatt i . Från denna tidpunkt börjar den enskilde att kvalificera sig för att kunna komma i åtnjutande av de bosättningsbaserade förmånerna. Även enligt gällande rätt krävs normalt att en person skall anses vara bosatt här för att tillhöra den skyddade personkretsen inom socialförsäk- ringen och anslutande bidragssystem. För några förmåner gäller emellertid därutöver särskilda villkor för att utbetalning skall kunna ske. Så krävs för t.ex. utbetalning av föräldrapen- ning att föräldern har varit inskriven hos allmän försäkringskassa under minst närmast före dagen för vilken föräldrapenningen skall utbetalas. Vidare har en förälder rätt till föräldrapenning över garantinivån av ersättningstiden, om han eller hon har varit sjukpenningförsäkrad över garantinivån före barnets födelse. Frågor rörande föräldrapenning över garantinivån behandlas i avsnitt 7. För att barnbidrag skall utges för ett i bosatt barn, som inte är svensk medborgare, krävs att barnet eller någon av dess föräldrar vistas i . Ett liknande villkor gäller enligt lagen (1996:1030) om under- hållsstöd. Med hänsyn till dessa gällande väntetider uppstår frågan om förmåner från den nya bosättningsbaserade försäkringen skall kunna utbetalas efter att bosättningsvillkoret är uppfyllt eller om det bör förflyta en viss minsta tid innan förmånerna utges. En utgångspunkt för våra förslag är att enhetliga villkor eller försäk- ringsvillkor skall gälla för likartade förmåner. Enhetligheten för de bo- sättningsbaserade förmånerna skulle bli ännu större, om nuvarande sär- skilda ersättningsvillkor för vissa förmåner avvecklades. Vid sidan om bosättningsvillkoret skulle i sådant fall för utbetalning av barnbidrag, underhållsstöd eller föräldrapenning inte krävas viss tids vistelse här i landet. Ett avskaffande av de särskilda ersättningsvillkoren skulle i sig med- föra en utökning av den grupp personer som har omedelbar rätt att upp- bära allmänna barnbidrag, underhållsstöd och föräldrapenning på garantinivån. Beträffande föräldrapenningen var ett skäl för att införa kravet på 180 dagars inskrivning hos att man ville motverka att personer skulle försöka utnyttja förmånerna genom tillfällig bosättning i landet. Det är endast när föräldrapenning utges med garanti- belopp (f.n. per dag) som den utgör en bosättningsbaserad förmån. Regeringen anser att denna förmån inte medför någon risk för skenbosättning i syfte att få förmånen. Beträffande barnbidrag och underhållsstöd gör vi motsvarande bedöm- ning. Någon egentlig kostnadsbesparing kan införandet av väntetider inte förväntas ge. Tvärtom medför de en risk för övervältring av t.ex. bo- stadskostnader på kommunerna. Vi anser därför att övervägande skäl talar för att inte införa särskilda väntetider. Härtill kommer att det nya regelsystemet blir mer enhetligt och överskådligt om utredningens förslag om väntetider inte genomförs. Däremot skall såsom utredningen föreslagit, nuvarande krav på viss bosättningstid för folkpension respektive försäkringstid för garantipen- sion alltjämt gälla. Dessa utgör emellertid snarare särskilda kvalifika- tionsvillkor än väntetider. Det finns därför inte anledning att föra över dessa bestämmelser till socialförsäkringslagen utan dessa skall finnas kvar i AFL och lagen om garantipension. 6.4.2 Uppehållstillstånd Regeringens förslag: En person som måste ha uppehållstillstånd skall ha rätt till bosättningsbaserade förmåner endast om ett sådant tillstånd har beviljats. Vid försäkringsfall kan bosättningsbaserade förmåner betalas ut tidigast från och med det att tillståndet börjar gälla, dock inte tillbaka än tillståndet beviljades. Om det finns synnerliga skäl för det, skall förmåner kunna betalas ut även om uppehållstillstånd inte har meddelats. Det införs en generell föreskrift om att bosättningsbaserade för- måner inte skall utges om en person omfattas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Begränsningen gäller för bosätt- ningsbaserade förmåner av motsvarande karaktär som förmåner enligt den lagen. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag utom såvitt avser bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om att vissa asylsökande m.fl. skall vara undantagna från vissa förmåner. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har inte kommenterat förslaget. anför att det synes logiskt att enbart de som har permanent uppehållstillstånd skall omfattas av de bosättnings- baserade förmånerna. Enligt verket kan det emellertid finnas skäl för att även personer med tidsbegränsade uppehållstillstånd skall omfattas, om syftet med vistelsen från början är att den skall bli permanent. anser att det inte tillräckligt tydligt framgår om det krävs ett giltigt uppehållstillstånd för att kunna tillgodoräknas vistelsetid i . Bakgrund: Utlänningars inresa, utresa och vistelse i liksom arbete i som anställd samt rätten till asyl regleras i ut- länningslagen (1989:529, UtlL) och utlänningsförordningen (1989:547, UtlF). För vistelse här i landet krävs i princip att utlänningen har uppe- hållstillstånd enligt UtlL. En utlänning som vistas i skall ha uppehållstillstånd, om han eller hon inte är medborgare i något av de nordiska länderna. Sådant tillstånd kan vara tidsbegränsat eller permanent. Vidare skall en utlänning ha arbetstillstånd för att arbeta här på grund av anställning, om utlänningen varken har permanent upp- ehållstillstånd eller är medborgare i något annat nordiskt land. Uppehållstillstånd får ges till en utlänning som är make, sambo eller barn till någon som är bosatt i eller har uppehållstill- stånd för bosättning här. Motsvarande gäller utlänning som på annat sätt är nära anhörig till en person. Vidare får uppehållstillstånd ges till en utlänning som har annan särskild anknytning till , som av huma- nitära skäl bör få bosätta sig här eller som har fått arbetstillstånd eller har sin försörjning ordnad på annat sätt. Praxis vad gäller anhörigs möjlighet till uppehållstillstånd innebär i korthet att uppehållstillstånd ges för make och sambo när förhållandet bedöms som seriöst och parterna fyllt . Vid förhållanden som ny- ligen etablerats tillämpas s.k. uppskjuten invandringsprövning, varvid uppehållstillstånd ges i taget . Upphör anknytningen , skall utlänningen normalt återvända hem. Undantag görs, t.ex. när det finns barn i förhållandet, när förhållandet upphört på grund av misshandel, när det finns risk för social utstötning vid återkomsten till hemlandet eller om den part som kommit hit på grund av anknytning har hunnit bli väl etablerad i arbetslivet. Rätt till uppehållstillstånd har också flyktingar och övriga skyddsbe- hövande. Uppehållstillstånd som beviljas därför att en utlänning är flyk- ting kallas asyl. Normalt får utlänningar som accepteras som invandrare permanent uppehållstillstånd från början. Vid s.k. uppskjuten invandringsprövning utfärdas emellertid tidsbegränsat uppehållstillstånd. Tidsbegränsat uppe- hållstillstånd ges även i fall där det finns anmärkningar mot utlänningens vandel. Sådant tillstånd ges även vid vistelse för gäststudier eller besök, antingen besöket gäller turism, tillfälligt arbete eller annat. Enligt 2 kap. 4 a § UtlL får regeringen för en grupp av utlänningar som bedöms ha tillfälligt behov av skydd meddela föreskrifter om att flyk- tingar eller övriga skyddsbehövande får ges tidsbegränsat uppehållstill- stånd. Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får därvid beviljas för en sam- manlagd tid av högst . Har ett program för återvändande inletts får uppehållstillståndet förlängas . Bestämmelsen avser bl.a. situationer med massflykt från ett annat land. Tidsbegränsade uppe- hållstillstånd kan användas även vid rätt till asyl. Den som beviljats ett sådant tidsbegränsat uppehållstillstånd har rätt att arbeta i . Den som är skyldig att ha uppehållstillstånd skall inte folkbokföras, om sådant tillstånd saknas och det inte finns synnerliga skäl för att folk- bokföring ändå skall ske. En utlänning som behöver uppehållstillstånd kan skrivas in hos för- säkringskassan först sedan det har beviljats permanent uppehållstillstånd eller uppehållstillstånd eller eller ett uppehållstillstånd som annars kan ligga till grund för folkbokföring. Den som avser att vistas här i landet en begränsad tid för att arbeta eller studera anses bosatt här, om vistelsen är avsedd att vara . Skälen för regeringens förslag: En grundläggande tanke bakom de bosättningsbaserade förmånerna är att den enskilde skall tillhöra den skyddade personkretsen på den grunden att han eller hon anses som bo- satt i . Endast den som har rätt att vistas i bör rimligen anses vara bosatt här. Krävs det i ett enskilt fall uppehållstillstånd för att en person skall få vistas här bör, liksom , sådant tillstånd ha be- viljats, om den enskilde skall omfattas av den bosättningsbaserade för- säkringen. Bosättningsbegreppet inom socialförsäkringen skall innebära att en person anses bosatt här i landet, om han eller hon har sitt egentliga hem- vist här. Den som kommer hit skall liksom normalt anses bosatt här, om det kan antas att han eller hon kommer att vistas här . Reglerna om uppehållstillstånd skall naturligtvis beaktas vid den bedömningen. Finns det uppehållstillstånd för endast kan det ifrågasättas om den enskilde har tillräcklig anknytning hit för att motivera svensk försäkringstillhörighet. Det kan vara fråga om personer som sannolikt inte kommer att stanna mera varaktigt här i landet. Detta gäller självfallet dem som har begärt tidsbegränsat uppehållstillstånd med hänsyn till att de avser att återvända hem. Samma gäller också dem som beviljats tids- begränsat uppehållstillstånd därför att de har ett tillfälligt skyddsbehov. I dessa fall finns en presumtion för att de skall lämna . Men även i andra fall med tidsbegränsat uppehållstillstånd kan det vara tveksamt om det finns tillräcklig anknytning hit så att den enskilde bör omfattas av den bosättningsbaserade försäkringen. Liksom bör det i försäkringshän- seende emellertid i vissa fall kunna godtas att den enskilde har endast tidsbegränsat uppehållstillstånd. För att en person med tidsbegränsat till- stånd skall ha rätt till bosättningsbaserade förmåner skall naturligtvis även fortsättningsvis krävas att han eller hon kan anses bosatt här enligt de allmänna reglerna, dvs. att det kan antas att vistelsen här kan komma att pågå . Därutöver skall som ett särskilt villkor föreskrivas att sådana förmåner får betalas ut tidigast från och med det att ett uppehållstillstånd börjar gälla. Personer som har tidsbegränsat uppe- hållstillstånd, t.ex. i fall med s.k. uppskjuten invandringsprövning, skall anses bosatta här i samma utsträckning som . Liksom bör det finnas möjlighet att i vissa fall betala ut förmåner även om uppehållstillstånd inte har meddelats. En person som är skyldig att ha uppehållstillstånd men som saknar sådant kan enligt 4 § FBL folkbokföras om det finns synnerliga skäl härför. Detta gäller bl.a. när prövning av uppehållstillstånd endast är av formell natur, t.ex. för in- flyttade utländska adoptivbarn till här i landet bosatta personer. I sådana fall bör bosättningsbaserade förmåner kunna betalas ut även om uppe- hållstillstånd inte har beviljats. Nuvarande inskrivningsregler medför att förmåner i viss mån kan er- hållas retroaktivt, eftersom inskrivning sker från och med den dag uppe- hållstillståndet börjar gälla, dock tidigast från och med tredje månaden före den då den enskilde skrivs in. Enligt vår mening bör motsvarande möjlighet att erhålla förmåner retroaktivt gälla den bosätt- ningsbaserade försäkringen. I syfte att undvika att det kan utgå dubbla förmåner för asylsökande m.fl. bör det finnas vissa begränsningar mot utbetalning av bosättnings- baserade förmåner. Det bör därför införas en generell föreskrift om att förmåner av liknande slag inte skall utges enligt såväl socialförsäkringen som lagen om mottagande av asylsökande. Sådana bosättningsbaserade förmåner som till sin karaktär motsvarar förmåner enligt den nu nämnda lagen skall därför inte betalas för personer som omfattas av nämnda lag. 7 Den arbetsbaserade försäkringen 7.1 Principer för försäkringsvillkor Regeringens förslag: Ett grundläggande villkor för att en person skall tillhöra den skyddade personkretsen med avseende på bl.a. sådana förmåner inom socialförsäkringen som täcker inkomstbortfall skall vara att han eller hon arbetar i . Varken svenskt med- borgarskap eller inskrivning hos allmän försäkringskassa skall vara något villkor för att tillhöra personkretsen. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna har i allmänhet inte kommen- terat förslaget om de grundläggande villkoren för att omfattas av den ar- betsbaserade försäkringen. anser att den föreslagna indelningen ger en tydligare struktur som också markerar vilka ersätt- ningar och bidrag som bör vara skattefinansierade och vilka ersättningar som bör vara avgiftsfinansierade. Kammarrätten i och Läns- rätten i anför att även om förslaget om att indela för- månerna i en bosättningsrelaterad och en arbetsrelaterad del kan förefalla nog så enkelt, kan inte slutresultatet av den föreslagna lagregleringen be- tecknas som lättillgängligt. i län anför att klyv- ningen på ett bosättnings- och ett arbetsbaserat förmånssystem under- lättar identifieringen av de försäkringsregler som är tillämpliga i det en- skilda fallet. tillstyrker att socialförsäk- ringens förmåner delas i en bosättningsbaserad del och en del grundad på förvärvsarbete i . Skälen för regeringens förslag: Socialförsäkringen skall, som tidi- gare har nämnts, separeras i två delar. Den ena skall grundas på bosätt- ning i , medan den andra skall vara beroende av arbete här i landet. Dessa båda delar skall i princip vara oberoende av varandra. Det innebär bl.a. att det i fråga om de förmånssystem som skall ingå i den arbetsbaserade delen av försäkringen i princip inte längre skall finnas några försäkringsvillkor eller villkor för rätt till förmåner som är relate- rade till bosättning här i landet. Med hänsyn till att det grundläggande anknytningsmomentet till den arbetsrelaterade delen av socialförsäkringen skall vara arbete i finns det anledning att närmare förklara vad som avses med det begrep- pet. Vad som därvid bör klargöras är dels vad som avses med förvärvsar- bete, dels hur bedömningen av frågan om ett arbete skall anses utfört i skall göras. Dessa frågor behandlas i avsnitt 7.2. Som har konstaterats är svensk socialförsäkring i princip bosättningsbaserad. Emellertid är åtskilliga av de förmåner som brukar hänföras till socialförsäkringen avsedda att täcka inkomstbortfall. Detta gäller t.ex. sjukpenning, tilläggspension och inkomstgrundad ålderspen- sion. Sådana förmåner är till sin karaktär inkomstrelaterade. De inkoms- ter som inverkar på förmånens storlek härrör i allmänhet direkt eller in- direkt från anställning eller annat förvärvsarbete. Den enskilde måste så- ledes ha arbetsinkomster eller inkomst som ersätter sådan inkomst för att kunna komma i åtnjutande av dessa inkomstrelaterade förmåner. För- måner som utgår enligt arbetsskadeförsäkringen är naturligtvis än mer direkt kopplade till att den enskilde har eller har haft ett arbete. Vi har i de allmänna övervägandena konstaterat att det är rimligt att låta personer omfattas av den svenska socialförsäkringen på den grunden att de arbetar här i landet. Det förhållandet att en person arbetar här i landet skall således utgöra en sådan omständighet som medför att den enskilde i vissa fall skall omfattas av svensk socialförsäkring. Annor- lunda uttryckt skall ett villkor för att en person skall ingå i den skyddade personkretsen i vissa fall, dvs. med avseende på vissa slags förmåner, vara att han eller hon har arbete i . Vad som i detta sammanhang skall anses som arbete i återkommer vi till i avsnitt 7.2. Liksom vid försäkringen på grund av bosättning i skall på de skäl som redovisats i avsnitt 5.3 varken inskrivning eller svenskt med- borgarskap vara något villkor för att omfattas av den del av socialförsäk- ringen som skall grundas på arbete. Arbete i skall vara ett såväl nödvändigt som tillräckligt villkor för att omfattas av den arbetsbaserade försäkringen. En annan sak är att vissa särskilda villkor bör gälla för för- måner som skall betalas ut under eller i nära anslutning till utlands- vistelse. 7.2 Begreppet arbete i Regeringens förslag: Med arbete i skall avses förvärvs- arbete i verksamhet här i landet. Arbete som på svenskt handelsfartyg skall anses som arbete i . Detsamma skall gälla för anställning på utländskt handels- fartyg som en svensk redare hyr i huvudsak obemannat (s.k. bare-boat charter). Arbete utomlands för en arbetsgivare med verksamhet i skall anses som arbete här i landet, om arbetstagaren är utsänd av ar- betsgivaren och arbetet kan antas vara längst . Under motsvaran- de förhållanden skall det inte anses som arbete i när en ut- ländsk arbetsgivare sänder en arbetstagare till för arbete. Regeringens bedömning: Begreppet arbete bör avse detsamma som inom arbetsskadeförsäkringen. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna kommenterar i allmänhet inte begreppet arbete i . Skälen för regeringens förslag: Det grundläggande anknytnings- momentet till den arbetsbaserade delen av socialförsäkringen skall vara arbete i . Detta begrepp bör därför ges en närmare definition. Med arbete avser vi i detta sammanhang förvärvsarbete. Vad som bör klargöras är dels vad som avses med förvärvsarbete, dels hur bedömningen av frågan om ett arbete skall anses utfört i skall göras. Begreppet bör vara gemensamt för samtliga förmånssystem som hör till den arbetsbaserade försäkringen. Enligt utformningen av vårt lagförslag definieras först de grundläggan- de anknytningsmomenten till socialförsäkringens båda delar, dvs. bo- sättning respektive arbete i . Därpå följer de egentliga försäk- ringsreglerna. Det innebär naturligtvis inte att försäkringsreglerna är utan betydelse för definitionen av begreppet arbete i . Principen skall vara att man är försäkrad för de arbetsbaserade förmånerna när man ar- betar i . Utgångspunkten måste därför vara att definitionen av begreppet arbete i skall utformas så att den täcker de situationer då försäkring för arbetsbaserade förmåner bör föreligga. Definitionen avser begreppet arbete i sådant det skall användas i den nu föreslagna socialförsäkringslagen, dvs. vid bedömningen av om en person är försäkrad för arbetsrelaterade förmåner eller inte. I de en- skilda förmånslagarna kommer därutöver att finnas vissa specialvillkor som måste vara uppfyllda för att en försäkrad skall få rätt till en viss för- mån. Detta gäller t.ex. det nuvarande kravet i 3 kap. 1 § AFL att den enskildes sjukpenninggrundande inkomst skall uppgå till minst 24 pro- cent av prisbasbeloppet. Det finns inom socialförsäkringen inte någon gemensam defini- tion av begreppet förvärvsarbete.