prop · GM031D6 · 1999-01-01 00:00:00 — Bilaga 3 Ålderspensionsreformens finansiella effekter Bilaga 3 Ålderspensionsreformens finansiella effekter 1 Inledning 5 2 Regelförändringar med anledning av ålderspensionsreformen 5 2.1 Socialavgifter 5 2.2 Statliga ålderspensionsavgifter 6 2.3 Omfördelning av finansieringsansvaret 7 2.4 Premiepensionssystemet 7 2.5 Finansiell infasning 8 3 Statens lånebehov och det statliga utgiftstaket 8 4 Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten 10 5 Den konsoliderade offentliga sektorns finanser 11 Appendix 12 1 Inledning fattade beslut om ett reformerat ålderspensionssystem (prop. 1997/98:151 samt prop. 1997/98:152, bet. 1997/98:SfU13, rskr. 1997/98:315). Reformen innebär bl.a. förändrade regler för beräkning av pensionsrätt såväl för intjänande som när ålderspensioner betalas ut. Ålderspensioner beräknade enligt de nya reglerna kommer emellertid inte att uppbäras förrän tidigast och då i mycket begränsad omfattning. De totala offentliga utgifterna för ålderspension påverkas därför inte av reformen fram t.o.m. , frånsett förhöjda administrativa utgifter i samband med införandet av det nya ålderspensionssystemet samt marginella effekter av att den lägsta åldern för uttag av ålders- pension höjs från 60 till . Den offentliga sektorns samlade inkomster från skatter och socialavgifter påverkas inte heller av reformen. Däremot medför ålderspensionsreformen betydande omfördelningar av inkomster och utgifter mellan statsbudgeten, Allmänna pensionsfonden och den nyinrättade . I denna bilaga till budgetpropositionen lämnas en redogörelse för reformens finansiella effekter i dessa avseenden. Vissa delar av socialförsäkringen redovisas inte över statsbudgeten, men utgifterna begränsas av det statliga utgiftstaket. Det gäller bl.a. delpensionsförsäkringen, arbetsskadeförsäkringen samt ATP. kommer utgifterna inom delpensions- och arbetsskadeförsäkringarna att föras över till statsbudgeten . Ålderspensionsreformen medför vidare att utgifter för samtliga pensionsförmåner förutom inkomstbaserad ålderspension redovisas över statsbudgeten. Därmed kommer socialförsäkringen vid sidan av statsbudgeten enbart att omfatta inkomstbaserad ålderspensionsförmåner, varför benämningen ändras till "ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten". 2 Regelförändringar med anledning av ålderspensionsreformen 2.1 Socialavgifter Det reformerade ålderspensionssystemet skall, vad gäller inkomstbaserad ålderspension, helt finansieras med socialavgifter och statliga ålders- pensionsavgifter. Socialavgifterna utgörs dels av ålderspensionsavgiften, som tas ut som arbetsgivaravgift (respektive egenavgift för inkomster av annat förvärvsarbete), dels av den allmänna pensionsavgiften, för vilken den enskilde är avgiftsskyldig. Avgifterna skall sammantaget motsvara av pensionsgrundande inkomster och pensionsgrundande belopp, vilket överensstämmer med värdet av den tillgodoräknade pensionsrätten i det reformerade ålderspensionssystemet. De pensionsgrundande beloppen omfattar bl.a. underlag för ålderspensionsrätt till förtidspensionärer och det särskilda tillskott, s.k. barnårsrätt, som tillgodoräknas småbarnsföräldrar vid fastställande av ålderspensionsrätt. De slutliga formerna för avgiftsuttaget till det nya ålderspensionssystemet har ännu inte fastställts. I avvaktan på slutligt beslut i denna fråga kommer avgiftsnivåer att ligga kvar. I denna proposition har gjorts ett beräkningstekniskt antagande att detta gäller för hela kalkylperioden t.o.m. , i enlighet med konventionen att beräkningarna utgår från gällande lagar. Ålderspensionsavgiften förutsätts därmed uppgå till och den allmänna pensionsavgiften till av respektive avgiftsunderlag. Detta innebär att ålderspensionssystemet övergångsvis tillförs lägre avgiftsintäkter än vad som skall gälla i fullfunktionsstadiet, medan statsbudgeten i motsvarande grad tillgodoräknas högre inkomster från socialavgifterna. Detta förhållande beaktas dock i beräkningen av den s.k. finansiella infasningen, se nedan. Den allmänna pensionsavgiften tas ut på inkomster upp till förmånstaket på 7,5 förhöjda prisbasbelopp. Avgiftsintäkterna förs i sin helhet till Allmänna pensionsfonden. Ålderspensionsavgiften tas ut på hela underlaget för arbetsgivaravgifter och egenavgifter, utan någon takbegränsning. Avgiftsintäkterna fördelas så att den del som är hänförlig till inkomstdelar överstigande förmånstaket förs till staten. Denna andel har fastställts till av influtna avgiftsmedel och antas i enlighet med den angivna beräkningskonventionen ligga fast under hela kalkylperioden. Däremot förändras den andel av influtna ålderspensionsavgifter som beräknas motsvara intjänad premiepensionsrätt och förs till inlåning i , se nedan. Som en konsekvens härav minskar AP- fondens andel av avgiftsintäkterna. Pensionsgrundande inkomster och pensionsgrundande belopp i det reformerade pensionssystemet skall enligt beslut under de närmast tre åren uppgå till högst 7,5 förhöjda prisbasbelopp , vilket för motsvarar . kommer detta tak att räknas upp i takt med inkomstutvecklingen i samhället, istället för att som vara prisindexerat. Genom beslut kommer från med den allmänna pensionsavgiften inte att räknas in i den pensionsgrundande inkomsten. Motivet härför är bl.a. att denna avgift i pensionshänseende skall vara likställd med arbetsgivaravgifter. Den allmänna pensionsavgiften liksom ålderspensionsavgiften tas emellertid ut på bruttoinkomsten, dvs. inkomsten inklusive den allmänna pensionsavgiften. Detta innebär att en viss andel av den pensionsgrundande inkomsten motsvarar en lägre procentsats för den debiterade socialavgiften. Det avgiftsuttag till ålderspensionssystemet som kommer att gälla på sammantaget (6,95+6,40) av bruttoinkomsten motsvarar sålunda av den pensionsgrundande inkomsten. Den senare siffra skall jämföras med ett avgiftsuttag på som skall gälla när ålders-pensionsreformen är fullt genomförd. Underuttaget på av pensionsgrundande inkomster beräknas motsvara och utgör således den ytterligare omfördelning mellan statsbudgeten och ålderspensionssystemet som tillkommer när frågan om ålderspensionssystemets finansiering får sin slutliga lösning. En effekt av att den allmänna pensionsavgiften dras ifrån vid beräkning av pensionsgrundande inkomst är också att förmånstaket höjs uttryckt i termer av bruttoinkomsten. Med dagens nivå på den allmänna pensionsavgiften (6,) motsvarar en pensionsgrundande inkomst på 7,5 förhöjda prisbasbelopp en bruttoinkomst, dvs. inkomsten inklusive denna avgift, på 8,06 förhöjda prisbasbelopp. Taket för uttag av allmän pensionsavgift höjs därför enligt beslut till 8,06 förhöjda prisbasbelopp, vilket medför ökade avgiftsinkomster med ca . För att kompensera för de ökade avgiftsbetalningarna höjs skiktgränsen för statlig inkomstskatt, vilket således ger lägre statliga skatteinkomster. Därtill uppkommer en negativ effekt för skatteinkomsterna till följd av att den allmänna pensionsavgiften dras ifrån vid beräkning av underlagen för statlig och inkomstskatt. 2.2 Statliga ålderspensionsavgifter En grundprincip i ålderspensionsreformen är att synliggöra kostnaderna för ålderspension i samband med att ålderspensionsrätt tjänas in. En konsekvens härav är att alla inkomster som ger ålderspensionsrätt skall vara belagda med avgifter till ålderspensionssystemet, så att intjänad pensionsrätt alltid sammanfaller med inbetalda avgifter. Till skillnad från tidigare skall det därför erläggas ålderspensionsavgifter för sådana inkomstersättningar till hushållen som finansieras över statsbudgeten och är förenade med ålderspensionsrätt. Det gäller t.ex. sjukpenning, föräldrapenning och arbetslöshetsersättning. Likaså skall avgift utgå på de pensionsgrundande beloppen, även om dessa är fiktiva inkomster som används vid beräkning av ålders-pensionsrätt och inte betalas ut till den enskilde. Avgiften, som benämns statlig ålderspensionsavgift, skall betalas av staten till ålderspensionssystemet. De flesta pensionsgrundande inkomstersättningar är belagda med allmän pensionsavgift, som betalas av den enskilde. Den statliga ålders-pensionsavgiften på dessa inkomstersättningar utgör en motsvarighet till arbetsgivaravgiften för löneinkomster. Den uppgår därför till samma procentsats som denna, dvs. i avvaktan på en slutlig lösning av avgiftsfrågan till av avgiftsunderlaget. Till den del pensionsgrundande ersättningar tillsammans med andra pensionsgrundande inkomster överstiger taket på 8,06 förhöjda prisbasbelopp skall statlig ålderspensionsavgift inte utgå. av de samlade utbetalningarna av pensionsgrundande inkomstersättningar beräknas ligga över förmånstaket och således inte ge pensionsrätt. Den debiterade statliga ålderspensionsavgiften för denna typ av inkomster har därför schablonmässigt bestämts till . Av förenklingsskäl tillämpas samma schablon för alla typer av pensionsgrundande ersättningar. beräknas de pensionsgrundande ersättningarna sammantaget uppgå till och de statliga ålderspensionsavgifterna på dessa till . För de s.k. pensionsgrundande beloppen, som inte belastas med allmän pensionsavgift, skall den statliga ålderspensionsavgiften uppgå till , dvs motsvarande hela ålderspensionsrätten. De pensionsgrundande beloppen är beräknade till för och de statliga ålderspensionsavgifterna på dessa till . De statliga ålderspensionsavgifterna uppgår således sammantaget till ca och läggs in under de utgiftsområden inom vilka pensionsgrundande ersättningar finansieras. Vad gäller pensionsgrundande belopp i form av barnårsrätt och antagandeinkomst för förtidspensionärer inrättas nya anslag. De statliga ålderspensionsavgifterna fördelas på ett sådant sätt att ett belopp som kan beräknas motsvara premiepensionsrätten för dessa inkomster förs till inlåningskonto hos för tillfällig förvaltning inom premiepensionssystemet. Storleken på denna andel kommer senare att fastläggas av regeringen och har i denna proposition beräknats uppgå till . Denna andel av de statliga ålderspensionsavgifterna återförs således till statsbudgeten i form av inlåning i och bidrar därmed inte till att på kort sikt öka lånebehovet. 2.3 Omfördelning av finansieringsansvaret Ett syfte med ålderspensionsreformen är att tillskapa ett separat system för inkomstrelaterad ålderspension, till skillnad från dagens ordning där pensionsförmåner delas in i folk- respektive tilläggspension. Av detta skäl omfördelas finansieringsansvaret för olika förmånsformer mellan statsbudgeten och Allmänna pensionsfonden. Allmänna pensionsfonden har hitintills använts till att finansiera försäkringen för tilläggspension, som ger förmåner i form av ålders-, förtids- och efterlevandepensioner. ändras AP-fondens roll till att enbart finansiera inkomstrelaterade ålderspensioner inom det reformerade systemets s.k. fördelningsdel. Finansieringsansvaret för tilläggspension i form av förtids- och efterlevandepension överförs därför till statsbudgeten och belastar utgiftsområde 10 vad avser förtidspension och utgiftsområde 11 och 12 vad avser efterlevandepension. Tilläggspension baseras på pensionsgrundande inkomster överstigande ett prisbasbelopp, medan den del av inkomsten som understiger ett prisbasbelopp ersätts av folkpensionen. För den som uppbär tilläggspension kan därför folkpensionen betraktas som en inkomstrelaterad förmån. Av detta skäl överförs finansieringsansvaret för folkpensioner till dem som har rätt till tilläggspension i form ålderspension till Allmänna pensionsfonden. Resterande del av folkpensionsutgifterna finansieras över statsbudgeten. De samlade utgifterna för folkpensioner i form av ålderspension beräknas uppgå till ca , varav är pensioner som utbetalas till personer som har rätt till tilläggspension i form av ålderspension. Nettoeffekten av dessa omfördelningar medför minskade utgifter för statsbudgeten och i motsvarande grad ökade utgifter för AP-fonden. 2.4 Premiepensionssystemet avsätts medel på ett särskilt inlåningskonto hos för en tillfällig förvaltning inom det reformerade ålderspensionssystemets premiepensionsdel. Kontot tillförs medel genom att en bestämd andel av influtna ålderspensionsavgifter förs dit. utgör denna andel av ålderspensionsavgifterna. kommer pensionsrätt för premiepension att fastställas avseende inkomståren 1995-1997. Motsvarande belopp kommer att överföras från den tillfälliga förvaltningen hos till för placering i värdepappersfonder enligt den försäkrades val. I de fall den försäkrade avstår från att välja annan fondförvaltare placeras medlen hos den nyinrättade 7:e AP-fonden. Formellt är ägare av fondandelarna i värdepappersfonderna och myndighetens placeringar i värdepappersfonder redovisas inte som utgift för den offentliga sektorn enligt nationalräkenskaperna. Den förmögenhetsuppbyggnad som sker inom premiepensionssystemet utgör därför offentligt sparande. Det är först när premiepension betalas ut som det uppkommer en offentlig utgift, som reduce- rar det offentliga sparandet. Det sammanlagda värdet av premiepensionsrätt beräknas uppgå till , vilket sålunda är det belopp som överförs från till . Premiepensionsmedlen kommer framgent att överföras från den tillfälliga förvaltningen hos andra året efter inkomståret. Överföringen avser således premiepensionsrätt intjänad och överföringen följaktligen pensionsrätt intjänad . Premiepensionsrätten uppgår för åren 1995 till motsvarande av pensionsgrundande inkomster och belopp för att uppgå till för dem som helt omfattas av det nya systemets regler. För dem som är födda och inte fullt ut omfattas av det nya ålderspensionssystemets regler för beräkning av pensionsrätt gäller lägre procenttal. Med anledning av denna höjning av premiepensionsrätten höjs den andel av influtna ålderspensionsavgifter som skall tillföras inlåningskonto från till . Därvid har även beaktats att den tidigare schablonen var för lågt satt och följaktligen för lite medel tillförts kontot. Höjningen medför att den andel av ålderspensionsavgifterna som förs till Allmänna pensionsfonden reduceras i motsvarande grad. har inte fastställs hur stor andel av ålderspensionsavgifterna som skall föras till inlåningskonto. I kalkylerna har andelen beräknats till . 2.5 Finansiell infasning Ålderspensionsreformen medför, främst genom de statliga ålderspensionsavgifterna, i sig en påtaglig belastning på statsbudgeten, dvs. ett ökat lånebehov, medan det sker en motsvarande förstärkning av ålderspensionssystemets sparande. Mot den bakgrunden har beslutat att det skall ske en kompenserande överföring av medel från AP-fonden till staten. Slutligt beslut om storleken på denna överföring avvaktar fortsatt beredning. Enligt beslut med anledning av prop. 1997/98:151 sker övergångsvis en överföring av och en lika stor överföring . Överföringen sker genom att AP-fonden vartdera året gör fyra lika stora kvartalsvisa betalningar av likvida medel till . De överförda medlen används till att amortera statsskulden. Inriktningen är att det därefter skall ske en engångsvis överföring av ett större belopp. Storleken på detta belopp har ännu inte fastställts slutgiltigt. Här görs ett beräkningstekniskt antagande om att det sker en överföring på per . Detta antagande är baserat på förutsättningen att den totala kompensationen av statsbudgeten skall uppgå till , vilket vid dagens räntenivå reducerar statens räntebetalningar med . Detta belopp skall jämföras med att ålderspensionsreformen fullt genomförd beräknas försvaga statsbudgeten med inledningsvis ca , jämfört med om någon reform inte genomförts. Den sammantagna initiala effekten av ålderspensionsreformen inklusive kompensationen av statsbudgeten är således att statens underliggande lånebehov ökar med medan sparandet i ålderspensionssystemet förstärks med samma belopp. Detta skall bedömas mot bakgrund av att ålderspensionssystemet vid frånvaro av reform inte varit finansiellt hållbart. Överföringen sker i form av värdepapper, bl.a. statsobligationer och bostadsobligationer, och kontanta medel. Det överförda beloppet avser marknadsvärdet på de överförda obligationerna. Till den del överföringen består av bostadsobligationer skall dessa förvaltas av passivt tills dess obligationerna förfaller. 3 Statens lånebehov och det statliga utgiftstaket I tabell 3.1 redovisas effekterna för statens finanser av de regeländringar som redogörs för ovan, givet antagandet om en kompenserande överföring från AP-fonden på . Som framgår av tabellen är den samlade effekten positiv för statens finanser alla tre åren. Statsskulden amorteras till följd av dessa åtgärder med nära , utöver den amortering som redan ligger i prognosen. Statsskulden minskar av BNP, varav kan hänföras till effekter av ålders-pensionsreformen. Tabell 3.1 Ålderspensionsreformens effekter på statens lånebehov Miljarder kronor 1999 2000 2001 Statsbudgeten 15,0 15,0 15,6 Lägre skatteinkomster p.g.a. höjd brytpunkt för statlig inkomstskatt 0,7 0,7 0,7 Statliga ålderspensionsavgifter 18,8 18,7 19,1 Inkomstersättningar 5,7 5,4 5,3 Pensionsgrundande belopp 13,2 13,3 13,7 Ändrat finansieringsansvar -4,6 -4,4 -4,1 Förtids- och efterlevandepensioner 37,1 38,1 39,6 Folkpension till pensionärer med ATP -41,7 -42,5 -43,7 in- och utlåning Ökad insättning av premiepensionsmedel -8,7 -5,3 -5,5 Utbetalning av premiepensionsmedel 37,0 12,5 18,1 Överföring av medel från AP- fonden 45,0 45,0 172,0 Räntor Kupongräntor på överföring .. .. -3,6 Statsskuldräntor -3,0 -1,7 1,1 Räntor på in/utlåning -2,9 -2,3 -2,8 Övriga räntor -0,1 0,6 -4,1 Kursförluster .. .. 8,0 Statens lånebehov -1,9 -22,1 -143,5 Statsskuld, procent av BNP -0,1 -1,2 -8,1 Statens finansiella sparande +1,8 +22,2 +214,5 Källa: Till den del överföringen består av bostadsobligationer som förvaltas av påverkas inte lånebehovet. Baserat på AP-fondens nuvarande portföljsammansättning har gjorts ett antagande om att av det överförda beloppet på består av bostadsobligationer med förfall . Effekten av överföringen på statens lånebehov detta år uppgår därför till . Till detta skall läggas att får inkomster i form av räntor på kupongobligationer som ingår i de överförda medlen. Sammantaget reducerar därför den engångsvisa överföringen statens lånebehov i dessa beräkningar med . Den snabbare amorteringen av statsskulden som ålderspensionsreformen övergångsvis med- för reducerar i sin tur statens ränteutgifter. beräknas de löpande ränteutgifterna vara ca lägre än vad fallet skulle varit utan pensionsreform. Den reducerade nettoinlåningen hos som blir följden av att premiepensionssystemet startar bidrar också till att minska statsskuldsräntorna, eftersom behållningen på inlåningskontot sjunker. Detta har dock ingen nettoeffekt på lånebehovet eftersom lägre statsskuldsräntor motsvaras av mindre inlåning. Till viss del sker amorteringen av statsskulden genom en förtidsinlösen av utestående lån. En sådan inlösen är förenad med kursförluster i den mån marknadsvärdet på inlösta statsobligationer överstiger det bokförda värdet. Dessa kursförluster bokförs i statsbudgeten som ränteutgifter. Särskilt i samband med den stora engångsvisa amorteringen kan sådana kursförluster beräknas uppgå till betydande belopp. Dessa kursförluster bidrar till att öka statens redovisade lånebehov. Nationalräkenskapernas redovisning av det finansiella sparandet mäter förändringen i statens finansiella förmögenhet, tillgångar minus skulder. I detta begrepp ingår därför hela överföringen från AP-fonden, även den del som inte reducerar lånebehovet. Vidare betraktas inte kursförluster i samband med förtidsinlösen av lån som ränteutgift och belastar följaktligen inte det finansiella sparandet. Sammantaget medför detta att de beslutade delarna av ålderspensionsreformen har betydligt större positiv effekt för statens finansiella sparande. Statens lånebehov beräknas i budgetpropositionen uppgå till -63,och -203,, inklusive effekten av de åtgärder som finns redovisade i tabell 3.1. Dessa siffror ger emellertid en missvisande bild av statens finanser. För det första påverkas de av den kompenserande överföringen av medel från AP- fonden som övergångsvis äger rum under dessa år och vars storlek ännu inte fastställts. För det andra har, som framgår ovan, antagits att de avgifter som finansierar ålderspen sionssystemet ligger kvar på en oförändrad nivå . När formerna för avgiftsuttag till det reformerade ålderspensionssystemet slutligen fastställts kommer emellertid dessa att höjas och sammantaget uppgå till av pensionsgrundande inkomster och belopp. Då kommer den del av de samlade socialavgifterna som förs till statsbudgeten att reduceras och den del som förs till ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten att öka. beräknas effekten uppgå till och för till . I tabell 3.1 har dock den antagna storleken på överföringen avpassats med hänsyn till detta. Fullt genomförd och frånräknat kompensationen från AP-fonden ökar ålderspensionsreformen statens primära lånebehov, dvs. lånebehov exklusive räntor, med ca och . Med ett högre lånebehov följer i sin tur högre statsskuld och ränteutgifter. Detta uppvägs dock av den amortering av statsskulden som överföringen från AP-fonden ger upphov till, vilket som angavs ovan ger en reduktion av ränteutgifterna med ca . Nettoeffekten på statens ränteutgifter kan beräknas till ca , bortsett från effekter av kursförluster vid förtidsinlösen m.m. Ålderspensionsreformens totala effekt på statens lånebehov, inklusive räntor, kan därför uppskattas till . Nivån på det underliggande lånebehovet, definierat som lånebehovet exklusive överföringen på men ålderspensionsreformen fullt genomförd, kan beräknas till -. Efter motsvarande justering av statens finansiella sparande kan detta beräknas uppgå till . Effekterna av ålders- pensionsreformen skall ses mot bakgrund av att pensionssystemet inte varit finansiellt hållbart utan reform, utan hade staten fått skjuta till medel för att täcka underskott i AP- fonden. Utgiftsramar och utgiftstak Ålderspensionsreformen föranleder en teknisk justering av utgiftsramarna för ett antal utgiftsområden, liksom av det statliga utgiftstaket. I appendixet, tabell A.1, redovisas effekterna på olika utgiftsområden av de statliga ålderspensionsavgifterna och av omföringen av finansieringsansvar. Ålderspensionsreformen motiverar således en teknisk justering av det statliga utgifts-taket med . I den ekonomiska vårpropositionen beaktades inte ålderspensionsreformens effekter för ut- giftstak m.m. I appendixet, tabell A.2, redovisas nivån på utgiftsramarna exklusive de tekniska justeringarna med anledning av ålderspensionsreformen samt förändringen sedan den ekonomiska vårpropositionen. När det slutliga avgiftsuttaget till ålderspensionssystemet fastställts kommer det att ske ytterligare tekniska justeringar av utgiftsramar och utgiftstak. 4 Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten Ålderspensionsreformen medför en kraftig finansiell förstärkning av ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten, som således omfattar Allmänna pensionsfonden och . Utan reform skulle Allmänna pensionsfondens sparande successivt försvagas och visa ett växande underskott. Som framgår av tabell 4.1 innebär de kompenserande överföringarna från AP-fonden till staten att nettoeffekten blir negativ . Frånräknat dessa, men med beaktande av att fondens behållning minskat, stärks det finansiella sparandet med 43 miljarder , och till följd av reformen. Därtill skall läggas att ålderspensionssystemets avgiftsinkomster höjs med i samband med att de slutliga avgifterna till systemet fastställs. Det finansiella sparandet i ålderspensionssystemet beräknas i budgetpropositionen uppgå till -0,1999, -28,och -219,. Frånräknat överföringen från AP-fonden och inklusive tillkommande avgiftsinkomster beräknas det finansiella sparandet uppgå till ca eller av BNP, varav i AP-fonden och i . De medel som förvaltas i 7:e AP-fond- styrelsen, vilka utgörs av premiepensionsmedel för de som inte väljer annan förvaltare, motsvaras av en skuld för AP-fonden till Premie- pensionsmyndigheten. AP-fonden redovisas netto med avdrag för denna skuld.