prop · GM03133 · 1999-01-01 00:00:00 — Ett interimistiskt beslut torde i många fall vara nödvändigt för att ta till vara barnets rätt. Ett sådant beslut är naturligtvis särskilt ingripande för de berörda. Frågan om förutsättningar finns för ett interimistiskt beslut måste därför prövas mycket noggrant. Prövningen gäller till att börja med de uppgifter som åberopas till stöd för att ett brott har begåtts mot barnet samt att en vårdnadshavare kan misstänkas eller det kan befaras att en vårdnadshavare på grund av sitt förhållande till den som kan misstänkas för brottet inte kommer att ta till vara barnets rätt. När det gäller karaktären av dessa uppgifter bör krävas att de är konkreta och grave- rande, att de lämnats av personer vars tillförlitlighet det inte finns anledning att sätta i fråga och att de gäller iakttagelser som uppgifts- lämnaren själv gjort eller sådant som barnet själv på ett trovärdigt sätt berättat om för uppgiftslämnaren. En förutsättning för att det skall vara möjligt att bedöma om ett interimistiskt beslut kan antas vara nödvändigt torde vidare ofta vara att ansökan innehåller tillräckliga uppgifter om barnets inställning till att redogöra för saken i vårdnadshavarnas närvaro. Om barnet särskilt har anförtrott sig åt någon annan vuxen person än vårdnadshavarna kan en sådan persons uppfattning om risken för att en vårdnadshavare påverkar barnets utsaga vara av betydelse. I en ansökan med ett interimistiskt yrkande är det särskilt viktigt att också omständigheter som kan tala mot ett förordnande tas upp. Vid en interimistisk prövning måste vidare nogsamt beaktas att hänsyn skall tas till såväl skyddet för vårdnadshavarnas intressen och barnets rätt till kontakt med vårdnadshavarna som till att barnets rätt i övrigt tas till vara, både såvitt avser vikten av att utreda och lagföra brott mot barnet och när det gäller barnets rätt att inte utan skäl utsättas för ingripande och påfrestande förhör och läkarundersökningar. Det interimistiska beslutet skall omprövas när barnets vårdnadshavare har getts tillfälle att yttra sig. 7 § Åklagaren skall underrätta barnets vårdnadshavare om de utrednings- åtgärder som vidtas i fråga om barnet sedan ett interimistiskt beslut har meddelats. Underrättelsen skall göras så snart det är möjligt utan men för utredningen. När ett interimistiskt beslut har fattats skall barnets vårdnadshavare, så snart det kan ske utan att det blir till nackdel för utredningen, underrättas om beslutet. Den väsentliga aspekten när det gäller tidpunkten för under- rättelse om t.ex. att förhör hålls med barnet eller barnet genomgår läkar- undersökning är intresset av att undvika att en vårdnadshavare ges tillfälle att påverka barnet till men för utredningen. Normalt sett borde vårdnadshavare med hänsyn till detta kunna underrättas så snart ett förhör eller en läkarundersökning påbörjats. Kravet på skyndsamhet innebär att vårdnadshavare kan behöva underrättas per telefon eller genom personlig kontakt. Åklagaren bör meddela domstolen om att underrättelse skett. 8 § I fråga om byte av den särskilda företrädaren tillämpas 26 § andra stycket rättshjälpslagen (1996:1619). I paragrafen sägs att rättshjälpslagens bestämmelser om byte gäller för en särskild företrädare. Bestämmelser om förfarandet vid byte behandlas i kommentaren till 15 §. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 9 § Om det inte längre behövs någon särskild företrädare skall företrädaren entledigas. I paragrafen sägs att en särskild företrädare skall entledigas, om det inte längre finns något behov av en sådan. Det kan vara fallet t.ex. om det framkommer att det inte längre finns motstridiga intressen mellan den underårige och vårdnadshavarna. Bestämmelser om förfarandet vid entledigande behandlas i kom- mentaren till 15 §. I undantagsfall kan det vara så att det finns förutsättningar för att förordna ett målsägandebiträde för barnet i samband med att en särskild företrädare entledigas. I sådant fall ter det sig ofta naturligt att den sär- skilda företrädarens förordnande ändras till ett förordnande som måls- ägandebiträde. I vissa situationer, t.ex. om det varit motsättningar mellan den särskilda företrädaren och vårdnadshavarna, kan det dock vara lämp- ligt att någon annan än den särskilda företrädaren förordnas. Avgörande för bedömningen är vad som kan anses ligga i barnets intresse. När en rättegång är avslutad och domen vunnit laga kraft beträffande såväl brottet som eventuellt skadestånd upphör förordnandet som särskild företrädare att gälla utan att det behöver fattas något beslut om detta. Detsamma är fallet om åklagaren beslutar att inte väcka något åtal eller den särskilda företrädaren inte övertar ett nedlagt åtal. 10 § Om förutsättningar för ett förordnande för en vårdnadshavare enligt 2 § inte längre finns eller förordnandet inte längre behövs skall det åter- kallas. I paragrafen sägs att ett förordnande för en vårdnadshavare enligt 2 § skall återkallas, om det inte längre finns förutsättningar för det eller behov av förordnandet har upphört. Det senare kan vara fallet t.ex. om det framkommer att det inte längre finns motstridiga intressen mellan den underårige och den andre vårdnadshavaren. Detta kan inträffa om brotts- misstanken rör en sambo till en särlevande vårdnadshavare och samboendet har upphört efter beslutet om förordnande för den andre vårdnadshavaren. Bestämmelsen om återkallelse när förutsättningarna för ett förordnande inte längre finns, har införts på förslag av Lagrådet. Återkallelse i sådana fall kan komma i fråga när det under utredningen framkommer uppgifter som visar att den förordnade vårdnadshavaren står i ett sådant förhål- lande till den misstänkte som anges i 1 § 2, och det alltså i stället skall utses en särskild företrädare för barnet. Bestämmelser om förfarandet vid ett sådant beslut behandlas i kommentaren till 15 §. Ett förordnande enligt 2 § om att en av vårdnadshavarna ensam tar till vara barnets rätt under förundersökningen och i rättegången upphör annars automatiskt när rättegången är avslutad och domen vunnit laga kraft beträffande såväl brottet som eventuellt skadestånd. Eftersom vårdnadshavaren med stöd av förordnandet kan väcka enskilt åtal samt föra en skadeståndstalan för barnet, utan att allmänt åtal har väckts, kan det i vissa fall hända att förordnandet gäller . Förord- nandet begränsar sig dock alltid till befogenheten att väcka åtal och föra talan om skadestånd med anledning av den brottsmisstanke för vilken förordnandet skett. 11 § En särskild företrädare har rätt till ersättning i enlighet med det som enligt 27 § rättshjälpslagen (1996:1619) gäller för ett rättshjälpsbiträde. I fråga om ersättningen tillämpas även 29, 43 och 47 §§ rättshjälps- lagen. I paragrafen hänvisas i fråga om ersättning till den särskilda företrädaren till de bestämmelser i rättshjälpslagen som gäller för ett målsägande- biträde (se 5 § lagen [1988:609] om målsägandebiträde). Teoretiskt ingår det i den särskilda företrädarens befogenheter även att anlita ett ombud eller ett rättegångsbiträde. Kostnadsreglerna är emeller- tid utformade med utgångspunkt från att den särskilda företrädaren själv utför behövliga rättegångsåtgärder och ett ombud eller rättegångsbiträde för barnet ersätts inte av allmänna medel (se hänvisningarna till rätts- hjälpslagen). 12 § När en särskild företrädare har förordnats tillämpas i övrigt det som sägs om målsägandebiträde i fråga om ersättning och återbetalnings- skyldighet för kostnader i 6 § första stycket, 7 § och 8 § första meningen lagen (1988:609) om målsägandebiträde. Det som där sägs om måls- ägandebiträde skall avse den särskilda företrädaren. I fråga om skyldighet för någon annan än barnet att i tvistemål ersätta staten dess kostnader för den särskilda företrädaren tillämpas bestäm- melserna i om ansvar för motparts rättegångs- kostnader. Paragrafen reglerar frågor om ersättning och återbetalningsskyldighet för kostnader. Av första stycket följer att det av allmänna medel inte ersätts utredningsåtgärder som den särskilda företrädaren företar utöver vad som följer av hänvisningen till 6 § första stycket och 7 § lagen om måls- ägandebiträde. Ersättning till den särskilda företrädaren fastställs av domstolen (se hänvisningen till 7 § lagen om målsägandebiträde). I fråga om skyldighet för annan än den underårige att ersätta staten dess kostnader för den särskilda företrädaren tillämpas i brottmål 8 § första meningen lagen om målsägandebiträde. I tvistemål gäller i stället bestämmelserna i andra stycket enligt vilka barnets motpart eller mot- partens ombud m.fl. kan vara skyldiga att ersätta kostnaderna. 13 § Ärenden enligt denna lag handläggs enligt lagen (1996:242) om dom- stolsärenden. I paragrafen anges att samtliga ärenden enligt lagen om särskild företrädare handläggs enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Det innebär att ärendelagens bestämmelser om bl.a. rättens sammansättning, om sammanträde och om överklagande gäller i ärenden om förordnande av en särskild företrädare, byte och entledigande av företrädare, ersätt- ning till en sådan samt förordnande för en vårdnadshavare enligt 2 § och återkallelse av sådant förordnande. 14 § I ett ärende om förordnande enligt 1 eller 2 § är barnets vårdnadshavare åklagarens motpart. I paragrafen anges att barnets vårdnadshavare är motpart i ett ärende om förordnande enligt 1 och 2 §§. Som framgår av 4 § är det endast åkla- garen som är behörig att ansöka om sådana förordnanden. Om barnet i ärenden om förordnande av en särskild företrädare enligt 1 § har två vårdnadshavare är båda vårdnadshavarna motparter och kan bl.a. var för sig överklaga ett beslut. Också i ärenden om förordnande för en av vårdnadshavarna enligt 2 § är båda vårdnadshavarna motparter. 15 § Ansökan om byte eller entledigande av en särskild företrädare får göras av barnets vårdnadshavare, den särskilda företrädaren eller av åklagaren. En särskild företrädare får inte entledigas utan att han eller hon har haft tillfälle att yttra sig i ärendet. Ansökan enligt 10 § om att återkalla ett förordnande får göras av barnets vårdnadshavare eller av åklagaren. Domstolen får också självmant ta upp frågor om byte och entledigande av företrädare samt återkallelse av förordnande. Första stycket anger att barnets vårdnadshavare, åklagaren eller den särskilda företrädaren får ansöka om byte eller entledigande av en särskild företrädare. Den särskilda företrädaren skall ges tillfälle att yttra sig i ett ärende om byte eller entledigande men är aldrig motpart. Före- trädaren kan alltså inte förpliktas ersätta rättegångskostnader i ärendet med stöd av 32 § ärendelagen. I andra stycket anges att åklagaren och vårdnadshavarna får ansöka om återkallelse av ett förordnande för en vårdnadshavare enligt 2 §. Om barnet har två vårdnadshavare har de var för sig rätt att ansöka enligt första och andra stycket. Ärendet om byte, entledigande eller återkallelse kan enligt tredje stycket tas upp självmant av rätten. Genom denna möjlighet kan domstolen beakta viljeyttringar från barnet i dessa frågor. Kännedom om barnets vilja i dessa avseenden kan t.ex. ha förmedlats till domstolen via den särskilda företrädaren, socialnämnden, åklagaren eller någon utomstående. Åklagare eller vårdnadshavare som inte är sökande har i ärenden som avses i första och andra styckena ställning som motpart. I 15 § ärende- lagen finns bestämmelser om tillfälle för motpart att yttra sig i dessa fall. Också i ärenden som avses i tredje stycket bör som regel åklagare, vårdnadshavare och i förekommande fall den särskilda företrädaren få tillfälle att yttra sig. 16 § Beslut om förordnande enligt 1 och 2 §§, interimistiska beslut enligt 6 § samt beslut om byte eller entledigande av särskild företrädare eller åter- kallelse av förordnande enligt 2 § enligt 8, 9 och 10 §§ gäller omedel- bart, om inte annat bestäms. I paragrafen anges att flertalet beslut enligt lagen gäller , om inte annat bestäms. Beslut om ersättning omfattas dock inte av bestäm- melsen. Bestämmelsen gäller i stället för vad som annars skulle ha gällt enligt ärendelagen och har behandlats närmare i avsnitt 6.6. Paragrafen omfattar för tydlighetens skull också uttryckligen interimistiska beslut. 8.2 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 9 kap. 15 § Sekretess gäller hos domstol i äktenskapsmål samt mål och ärenden enligt , liksom i ärenden om särskild företrädare för barn och mål enligt lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om part begär det och det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. I ärenden om särskild företrädare för barn, adoption enligt 4 kap. , anordnande av godmanskap enligt 11 kap. 4 § eller förvaltarskap behövs dock inte begäran av part. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Ändringen innebär att sekretess gäller för enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i ärenden om särskild företrädare för barn när det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller utan att part begär det. Sekretess i domstol för uppgifter i ärenden enligt lagen om särskild företrädare för barn kan också gälla enligt bestämmelserna om sekretess under förundersökning samt överförd sekretess (se 5 kap. 1 §, 9 kap. 17 § och 12 kap. 1 § sekretesslagen [1980:100]). Promemorians lagförslag Förslag till lag om särskilt målsägandebiträde Härigenom föreskrivs följande. 1 § Om det inte är obehövligt skall ett särskilt målsägandebiträde för- ordnas för en underårig, när en vårdnadshavare kan misstänkas ha begått ett brott mot den underårige på vilket det kan följa fängelse. Detsamma gäller när det kan antas att vårdnadshavaren på grund av sitt förhållande till den som kan misstänkas ha begått ett sådant brott inte kommer att ta till vara den underåriges rätt. 2 § En ansökan om särskilt målsägandebiträde görs av åklagaren hos tingsrätten. Ärendet handläggs enligt lagen (1996:242) om domstols- ärenden. I ärendet är den underåriges vårdnadshavare motpart. Domstolen får utan att höra den underåriges vårdnadshavare besluta för tiden fram till dess att ärendet slutligt avgörs, om detta kan antas vara nödvändigt för att den underåriges rätt skall kunna tas till vara. Den underåriges vårdnadshavare skall underrättas om ett sådant beslut så snart det kan ske utan att underrättelsen blir till nackdel för utredningen. 3 § Till särskilt målsägandebiträde utses en advokat, en biträdande jurist på advokatbyrå eller någon annan som är lämplig för uppdraget. 4 § Ett särskilt målsägandebiträde skall, i stället för den underåriges vårdnadshavare, ta till vara den underåriges rätt under förundersökningen och i rättegången. Biträdet är utan särskilt förordnande den underåriges ställföreträdare. Biträdet får dock inte väcka åtal och inte heller väcka någon skadeståndstalan utan att ett allmänt åtal har väckts. 5 § I fråga om det särskilda målsägandebiträdet tillämpas i övrigt det som sägs om målsägandebiträde i 4 § andra stycket, 5 §, 6 § första stycket, 7 § och 8 § första meningen lagen (1988:609) om målsägande- biträde samt 23 kap. 10 och 11 §§ . I fråga om skyldighet för annan än den underårige att i tvistemål ersätta staten dess kostnader för biträdet tillämpas bestämmelserna i om ansvar för motparts rättegångskostnader. 6 § Ett särskilt målsägandebiträde skall entledigas, om det inte längre finns något behov av ett sådant biträde. Ansökan om entledigande får göras av den underåriges vårdnadshavare, det särskilda målsägandebi- trädet eller av åklagaren. Domstolen får också självmant ta upp frågan om entledigande. Ärendet handläggs enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Ett entledigande får inte ske utan att det särskilda målsägandebiträdet haft tillfälle att yttra sig i ärendet. Denna lag träder i kraft . Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över promemorian Särskilt målsägandebiträde för barn (Ju 94/3147 och Ju 98/588) ombudsmän, , Riksåklagaren, , , , , Hovrätten för Nedre , , , , Kammarrätten i , Länsrätten i län, i , i , i , i , i , i och , , , , , , , , Föreningen vid allmänna advokatbyråer, i samhället, Riksorganisa- tionen för Kvinnojourer i , Sammanslutningen för Juridiska Byråer, . Lagrådsremissens lagförslag Förslag till lag om särskild företrädare för barn Härigenom föreskrivs följande. När en särskild företrädare skall utses 1 § När det finns anledning att anta att ett brott som det kan följa fängelse på har begåtts mot någon som är skall en särskild företrädare förordnas för barnet, om det med hänsyn till barnet inte är obehövligt eller annars särskilda skäl talar mot det och om 1. en vårdnadshavare kan misstänkas för brottet, eller 2. det kan befaras att en vårdnadshavare på grund av sitt förhållande till den som kan misstänkas för brottet inte kommer att ta till vara barnets rätt. Vårdnadshavare som inte är gifta eller bor tillsammans 2 § Om barnet har två vårdnadshavare som inte är gifta eller bor till- sammans under äktenskapsliknande förhållanden och förutsättningarna enligt 1 § 1 eller 2 är uppfyllda endast i fråga om en av dem, skall någon särskild företrädare för barnet inte utses. I ett sådant fall skall den andra vårdnadshavaren förordnas att ensam ta till vara barnets rätt under förundersökningen och i rättegången. Den särskilda företrädarens uppgifter 3 § En särskild företrädare skall, i stället för barnets vårdnadshavare, som ställföreträdare ta till vara barnets rätt under förundersökningen och i rättegången. Företrädaren får dock inte väcka åtal och får inte heller väcka någon skadeståndstalan utan att ett allmänt åtal har väckts. Det som i 23 kap. 10 och 11 §§ sägs om måls- ägandebiträdes närvaro vid förhör skall tillämpas på den särskilda före- trädaren. Ansökan om förordnande 4 § En ansökan om förordnande enligt 1 eller 2 §§ görs av åklagaren hos tingsrätten. Vem som utses till särskild företrädare 5 § Till särskild företrädare får förordnas en advokat, en biträdande jurist på advokatbyrå eller någon som annars är särskilt lämplig för uppdraget. Interimistiskt beslut 6 § Domstolen får utan att höra barnets vårdnadshavare besluta för tiden fram till dess att ärendet om förordnande enligt 1 eller 2 §§ slutligt avgörs, om detta kan antas vara nödvändigt för att barnets rätt skall kunna tas till vara. 7 § Åklagaren skall underrätta barnets vårdnadshavare om de utred- ningsåtgärder som vidtas i fråga om barnet sedan ett interimistiskt beslut har meddelats. Underrättelsen skall göras så snart det är möjligt utan att underrättelsen blir till nackdel för utredningen. När en särskild företrädare kan bytas ut eller entledigas 8 § I fråga om byte av den särskilda företrädaren och rätt för sådan företrädare att sätta någon annan i sitt ställe tillämpas 26 § andra och tredje styckena rättshjälpslagen (1996:1619). 9 § Om det inte längre behövs någon särskild företrädare skall före- trädaren entledigas. Återkallelse av förordnande för vårdnadshavare 10 § Om ett förordnande för en vårdnadshavare enligt 2 § inte längre behövs skall det återkallas. Ersättningsfrågor 11 § En särskild företrädare har rätt till ersättning i enlighet med det som enligt 27 § rättshjälpslagen (1996:1619) gäller för ett rättshjälpsbiträde. I fråga om ersättningen tillämpas även 29, 43 och 47 §§ rättshjälpslagen. 12 § När en särskild företrädare har förordnats tillämpas i övrigt det som sägs om målsägandebiträde i fråga om ersättning och återbetalnings- skyldighet för kostnader i 6 § första stycket, 7 § och 8 § första meningen lagen (1988:609) om målsägandebiträde. Det som där sägs om måls- ägandebiträde skall avse den särskilda företrädaren. I fråga om skyldighet för någon annan än barnet att i tvistemål ersätta staten dess kostnader för den särskilda företrädaren tillämpas bestäm- melserna i om ansvar för motparts rättegångskostnader. Förfarandefrågor 13 § Ärenden enligt denna lag handläggs enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden. 14 § I ett ärende om förordnande enligt 1 och 2 §§ är barnets vårdnads- havare motpart. 15 § Ansökan om byte eller entledigande av en särskild företrädare får göras av barnets vårdnadshavare, den särskilda företrädaren eller av åklagaren. En särskild företrädare får inte entledigas utan att han eller hon har haft tillfälle att yttra sig i ärendet. Ansökan enligt 10 § om att återkalla ett förordnande får göras av barnets vårdnadshavare eller av åklagaren. Domstolen får också självmant ta upp frågor om byte och entledigande av företrädare samt återkallelse av förordnande. 16 § Beslut om förordnande enligt 1 och 2 §§, interimistiska beslut enligt 6 § och beslut om byte, entledigande eller återkallelse enligt 8, 9 och 10 §§ gäller , om inte annat bestäms. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 15 § sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. 15 § Sekretess gäller hos domstol i äktenskapsmål samt mål och ärenden enligt , lik- som i mål enligt lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska för- hållanden, om part begär det och det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. I ärenden om adoption enligt 4 kap. , anordnande av godmanskap enligt 11 kap. 4 § eller förvaltarskap behövs dock inte begäran av part. Sekretess gäller hos domstol i äktenskapsmål samt mål och ärenden enligt , lik- som i ärenden om särskild före- trädare för barn och mål enligt lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om part begär det och det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. I ärenden om särskild företrädare för barn, adoption enligt 4 kap. föräldra- balken, anordnande av godman- skap enligt 11 kap. 4 § eller för- valtarskap behövs dock inte begäran av part. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . Lagrådet Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet Per Jermsten, justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag (1999:000) om särskild företrädare för barn, 2. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om särskild företrädare för barn 1 § I paragrafen ges bestämmelser om de förutsättningar som måste föreligga för att en särskild företrädare skall förordnas. Enligt Lagrådets mening blir paragrafen mer lättläst och logisk om den omredigeras på följande sätt: När det finns anledning att anta att ett brott som kan föranleda fängelse har begåtts mot någon som är och 1. en vårdnadshavare kan misstänkas för brottet, eller 2. det kan befaras att en vårdnadshavare på grund av sitt förhållande till den som kan misstänkas för brottet inte kommer att ta till vara barnets rätt, skall en särskild företrädare förordnas för barnet, om det med hänsyn till barnet inte är obehövligt eller annars särskilda skäl talar mot det. 2 § I paragrafen anges att om barnet har två vårdnadshavare som inte är gifta eller bor tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden och förutsättningarna enligt 1 § 1 eller 2 är uppfyllda endast i fråga om en av dem, skall någon särskild företrädare för barnet inte utses. I ett sådant fall skall den andra vårdnadshavaren förordnas att ensam ta till vara barnets rätt under förundersökningen och rättegången.