prop · GM0336 · 1999-01-01 00:00:00 — 22 Närmare bestämmelser om registren Förslag: Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas att utfärda föreskrifter om förandet av vapenregistren. förslag går inte in på lagtekniska frågor. Skälen för förslaget: I lag bör endast anges vilka register som får föras och för vilket ändamål det får ske. Det krävs naturligtvis mer detaljerade bestämmelser om registrens innehåll, samkörning med andra register, behörighetsbegränsningar etc. Sådana bestämmelser är dock av den karaktären att de inte bör ges lagform. Det bör i stället ankomma på regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att utfärda närmare föreskrifter om förandet av vapenregistren. Förslag: Hemvärnsmän som tilldelats skjutvapen för förvaring i bostaden skall registreras såsom vapeninnehavare såväl i det lokala vapenregistret som i det centrala vapeninnehavareregistret. Av det centrala vapeninnehavareregistret får det inte framgå om personen är hemvärnsman eller innehar vapen med stöd av tillstånd enligt vapenlagen. Uppgifter om vilka vapen hemvärnsmännen innehar skall inte heller registreras. förslag: Hemvärnsmän registreras såsom vapeninnehavare. Försvarsmakten motsatte sig i sitt remissvar förslag men har under ärendets fortsatta beredning förklarat att de, under de förutsättningar som föreslås, godtar att hemvärnsmän registreras såsom vapeninnehavare. Skälen för förslaget: Hemvärnet har till uppgift att skydda viktiga totalförsvarsanläggningar i hembygden och att skydda en myndighets eller ett företags egna anläggningar och verksamhet (1 § hemvärnsförordningen, 1997:146). Vid ett överraskande angrepp mot skall hemvärnet ta upp försvaret till dess mobiliserade styrkor kan överta uppgiften. De flesta av ca. 70 000 hemvärnsmän har därför tilldelats militära skjutvapen som förvaras i deras bostäder. Enligt 17 § förordningen (1996:31) om statliga myndigheters skjutvapen m.m. skall Försvarsmakten informera berörd lokal polismyndighet om sådana militära skjutvapen som har tilldelats hemvärnspersonal och som förvaras i bostäder. Informationen skall avse vapentyp samt namn och adress i fråga om den som har vapnet. framhåller i sin skrivelse att det är nödvändigt att finna ett enkelt datoriserat system för överföring av informationen för att undvika resurskrävande rutiner. föreslår därför att uppgifterna skall registreras såväl i det lokala vapenregistret som i det centrala vapeninnehavareregistret. Försvarsmakten har uttryckt vissa farhågor kring förslag. Försvarsmakten har pekat på att uppgifter om hemvärnets hela tillgängliga krigsorganisation kommer att finnas tillgänglig i det centrala register som föreslås och att uppgifterna i orätta händer kan komma att reducera effekten av hemvärnet. Försvarsmakten har vidare framhållit vikten av att värna om säkerheten för hemvärnsmännen och deras familjer. Under ärendets fortsatta beredning har Försvarsmakten och förklarat sig vara eniga om ett system som innebär att respektive försvarsområde inom Försvarsmakten löpande förser motsvarande polismyndighet med uppgifter om de hemvärnsmän som tilldelats vapen för förvaring i bostaden. Uppgifterna registreras i det lokala vapenregistret. Uppgifter om vilka vapen hemvärnsmännen tilldelats får däremot inte registreras. Dessa uppgifter kan polisen endast få efter kontakt med respektive försvarsområde. En spärr läggs in i systemet så att det inte går att ta fram sammanställningar över hemvärnsmän. Uppgifterna om vapeninnehavaren överförs från det lokala vapenregistret till det centrala vapeninnehavareregistret. I det centrala vapenregistret sker registreringen på ett sådant sätt att det inte framgår huruvida vapeninnehavaren har tillstånd enligt vapenlagen att inneha skjutvapen eller är hemvärnsman. För att inte syftet med att införa ett centralt register över vapeninnehavare skall gå förlorat är det viktigt att alla vapeninnehavare också registreras. Även hemvärnsmännen bör därför registreras i registret. är det naturligtvis viktigt att skydda hemvärnet så att det inte går att få fram uppgifter som, i orätta händer, skulle kunna sabotera hemvärnets organisation eller skada enskilda hemvärnsmän och deras familjer. Den lösning och Försvarsmakten kommit fram till synes väl avvägd och bör därför genomföras. Bedömning: Någon ändring i sekretesslagen (1980:100) bör inte göras. Gällande sekretessbestämmelser tillgodoser behovet av sekretess för uppgifter i vapenregister. Skälen för bedömningen: Enligt 5 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess hos polismyndighet i verksamhet, som avser förande av eller uttag ur vapenregister, för uppgift som har tillförts registret, om inte det står klart att uppgiften kan röjas utan fara för att vapen eller ammunition kommer till brottslig användning. Under samma förutsättning gäller från sekretess hos för de uppgift som hänför sig till vapenregister (prop. 1997/98:97, bet. 1997/98JuU20, rskr. 1997/98:276, SFS 1998:624). För uppgifter om hemvärnsmän och deras beväpning gäller enligt 2 kap. 2 § sekretesslagen sekretess om det kan antas att det skadar landets försvar eller på annat sätt vållar fara för rikets säkerhet om uppgifterna röjs. Gällande sekretessregler tillgodoser behovet av sekretess även för de centrala vapenregister som föreslås. Någon ändring i sekretesslagen behöver således inte göras. 25 Rättelse och skadestånd Förslag: Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse av felaktiga uppgifter och om skadestånd skall gälla för behandling av uppgifter i vapenregistren. En hänvisning till personuppgiftslagens regler om rättelse och skadestånd görs. Skälen för förslaget: Den personuppgiftsansvarige är enligt personuppgiftslagen (1998:204) skyldig att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna sådana personuppgifter som inte har behandlats i enlighet med personuppgiftslagen eller föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen (28 §). Sker rättelse skall de tredje män till vilka uppgifter lämnats ut underrättas om rättelsen. Av personuppgiftslagen följer vidare att den personuppgiftsansvarige skall ersätta den registrerade för den skada och den kränkning av den personliga integriteten som en behandling av personuppgifter i strid med lagen orsakat (48 §). Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse och skadestånd gäller även för polisens behandling av uppgifter enligt 9 § polisdatalagen (1998:622). Dessa bestämmelser bör även gälla vid behandling av uppgifter i vapenregister. Såsom bestämmelserna i personuppgiftslagen och polisdatalagen är utformade måste en hänvisning till personuppgiftslagen dock göras. 26 Kostnader och ikraftträdande Den tekniska uppbyggnaden av den nya registerstrukturen är naturligtvis förenad med kostnader. Det nya systemet medför dock stora operativa och resursmässiga förtjänster. Systemet ersätter även vissa rutiner som utförs manuellt. De centrala registren effektiviserar arbetet avsevärt. Att varje polismyndighet endast skall föra ett lokalt vapenregister innebär också att handläggningen kan centraliseras och effektiviseras. har uppskattat besparingarna till . Även om uppbyggnaden av den nya registerstrukturen således är förenad med kostnader bör dessa med hänsyn till de besparingar de medför kunna rymmas inom polisens anslag. Den föreslagna lagstiftningen bör träda i kraft . 27 Författningskommentar Förslag till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) 1 kap. Paragrafen innehåller en bestämmelse om att vapenlagen inte gäller skjutvapen och ammunition som innehas av staten. Ändringen innebär att bestämmelserna om vapenregister i tillämpliga delar också kommer att gälla skjutvapen som innehas av staten. Ändringen är en följd av att hemvärnsmän som av Försvarsmakten tilldelats vapen för förvaring i bostaden skall registreras som vapeninnehavare. Den innebär vidare att statliga vapen som upphittats eller anmälts stulna eller försvunna kommer att kunna registreras i vapenregistret. Paragrafen, som motiveras i avsnitt 5, innehåller bestämmelser om lokala vapenregister. Första stycket motsvarar i princip vad som gäller . Det klargörs dock att varje polismyndighet endast skall föra ett vapenregister. De lokala registren skall innehålla den information som behövs för hanteringen av vapenärenden, såsom vapen-, person- och tillståndsuppgifter. Registret skall även innehålla uppgifter om personer som är hemvärnsmän och tilldelats militära skjutvapen som förvaras i bostaden. Av säkerhetsskäl får däremot inte uppgifter om hemvärnsmännens vapeninnehav förekomma i registret. Detta utvecklas närmare i avsnitt 9. Att registren får föras med hjälp av automatiserad behandling anges inte uttryckligen men framgår av personuppgiftslagen (1998:204) som till skillnad mot datalagen (1973:289) är teknikneutral. Samma bestämmelser gäller således för behandling av uppgifter i ett register oavsett om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller (se 5 § personuppgiftslagen). Paragrafen, som motiveras i avsnitt 6, innehåller bestämmelser om centrala vapenregister. Bestämmelserna innebär att skall föra tre separata register över vapeninnehavare, vapen och vapenhandlare. skall innehålla uppgifter om personer och organisationer som har meddelats tillstånd att inneha skjutvapen eller ammunition samt om personer som är hemvärnsmän och tilldelats skjutvapen som förvaras i bostaden. Av registret får inte framgå om en person är hemvärnsman eller innehar vapen enligt vapenlagen. Skälet till det framgår av avsnitt 9. skall innehålla uppgifter om sådana skjutvapen för vilka tillstånd till innehav har meddelats enligt vapenlagen. Exempel på sådana uppgifter kan vara vapentyp, fabrikat, modell, kaliber, tillverkningsnummer etc. skall vidare innehålla uppgifter om vapen som upphittats eller som anmälts stulna eller försvunna. Hemvärnsmännens vapen skall alltså inte registreras i vapenregistret. Om ett hemvärnsvapen stöldanmäls skall detta däremot antecknas i registret. skall innehålla uppgifter om personer eller organisationer som har meddelats tillstånd enligt vapenlagen att bedriva handel med skjutvapen eller att ta emot skjutvapen för översyn, reparation eller skrotning. I registret kan t.ex. antecknas uppgifter om organisationsnummer, namn och adress samt andra uppgifter av betydelse för tillståndsfrågan, t.ex. uppgifter om eventuell konkurs, likvidation etc. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 7, innehåller bestämmelser om vapenregistrens ändamål. Ändamålsbestämmelsen är gemensam för de lokala och de centrala vapenregistren. Vapenregistren skall för det första ha till ändamål att ge information om sådana uppgifter som behövs för att förebygga, upptäcka och utreda brott med anknytning till skjutvapen. I detta ligger även att förebygga, upptäcka eller utreda brott i andra länder. Av 1 kap. 3 § tredje stycket sekretesslagen (1980:100) och 7 och 8 §§ polisdatalagen (1988:622) framgår under vilka förutsättningar uppgifter ur ett vapenregister får lämnas ut till en utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation. Vapenregistren skall för det andra ha till ändamål att underlätta handläggningen av frågor om tillstånd., t.ex. genom att möjliggöra kontroll av tidigare vapeninnehav och uppdatering av registrerade folkbokföringsuppgifter. Paragrafen innehåller ett förbud mot samkörning av de centrala registren. Av personuppgiftslagen (1998:204) framgår att personuppgifter inte får behandlas för något ändamål som är oförenligt med det för vilket uppgifterna samlades in. Personuppgiftslagen innehåller dock inte något förbud mot samkörning av uppgifter. De uppgifter som behandlas i de centrala vapenregistren är inhämtade för samma ändamål. Trots detta bör de, som framgår av avsnitt 6.2., av säkerhetsskäl inte få samköras med varandra. Paragrafen innehåller därför ett förbud mot samkörning. Paragrafen behandlar rättelse och skadestånd och hänvisar till personuppgiftslagens (1998:204) bestämmelser. Paragrafen innehåller ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att utfärda närmare föreskrifter om förandet av vapenregister. Sådana föreskrifter kan t.ex. avse registrens närmare innehåll, samkörning med andra register, vem som skall ha rätt att registrera eller ta del av uppgifter etc. Bemyndigandet avser såväl de centrala vapenregistren som de lokala. 1998/99:36 Bilaga 1 1998/99:36 Bilaga 1 1998/99:36 Bilaga 2 1998/99:36 Bilaga 3