prop · GM03114 · 1999-01-01 00:00:00 — Förslag till lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. dels att 5 kap. 4 6, 8, 12 och 14 §§ skall upphöra att gälla, dels att rubrikerna närmast före 5 kap. 3 och 10 §§ skall utgå, dels att i 3 kap. 2 3, 10 11 och 14 18 §§ ordet skyddsföreskrifter i olika böjningsformer skall bytas ut mot skyddsbestämmelser i motsvarande form, dels att 5 kap. 11 och 13 §§ skall betecknas 5 kap. 12 och 8 §§, dels att 1 kap. 2 §, 2 kap. 24 §, 3 kap. 6, 16, 17, 19 §§ samt 5 kap. 1, 3, 7, 9 10 §§ skall ha följande lydelse, dels att mellanrubriken närmast före 5 kap. 8 § skall sättas närmast före 5 kap. 7 §, och dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 1 kap 4 § samt 5 kap. 11 och 13 §§. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 2 §1 I denna lag finns bestämmelser om fornminnen, byggnadsminnen och kyrkliga kulturminnen samt om utförsel av kulturföremål ur landet. I denna lag finns bestämmelser om ortnamn, fornminnen, bygg- nadsminnen, kyrkliga kulturminnen samt om utförsel och återlämnande av kulturföremål. har tillsyn över kulturminnesvården i länet. har överinseende över kulturminnesvården i landet. får överklaga beslut av domstol eller annan myndighet enligt denna lag. Vid statlig och verk- samhet skall god ortnamnssed iakttas. Detta innebär att hävdvunna ortnamn inte ändras utan starka skäl, ortnamn i övrigt stavas enligt vedertagna regler för språkriktig- het, om inte hävdvunna stavnings- former talar för annat, påverkan på hävdvunna namn beaktas vid nybildning av ortnamn, och svenska, samiska och finska namn så långt möjligt används på kartor samt vid skyltning och övrig utmärkning i flerspråkiga områden. Namn som godkänts för offentlig kartproduktion skall användas i sin godkända form. 2 kap. 24 § Beslut av överkla- gas hos allmän förvaltningsdom- stol när det gäller 1. fastställelse av gränserna för ett fornlämnningsområde enligt 2 §, 2. särskilda ordningsföreskrifter enligt 9 §, 3. fridlysning enligt 9 § eller 4. tillstånd att medföra och an- vända metallsökare enligt 20 §. Beslut av enligt 16 § överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Beslut av eller enligt detta ka- pitel överklagas hos allmän för- valtningsdomstol, om inte annat följer av andra stycket eller 25 §. Beslut av enligt 17 § överklagas hos rege- ringen. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut i övrigt enligt detta kapi- tel av eller Riksan- tikvarieämbetet får överklagas hos regeringen, om inte annat följer av 25 §. Kommunen får överklaga beslut enligt 2 § andra stycket, 9 § första fjärde styckena och 12 § andra stycket. 3 kap. 6 § Om en byggnad kan antas komma i fråga som byggnads- minne, får , utan att fråga väckts om byggnadsminnes- förklaring, förordna att anmälan till skall göras, innan byggnaden rivs eller ändras på ett sätt som väsentligt minskar dess kulturhistoriska värde. skall inom en må- nad från det anmälningen kom in dit avgöra om den skall ta upp fråga om byggnadsminnesförkla- ring av den berörda byggnaden. Under denna frist får den anmälda åtgärden inte vidtas utan att läns- styrelsen har medgett det. Om en byggnad kan antas komma i fråga som byggnads- minne får förordna att anmälan till skall göras innan byggnaden rivs eller ändras på ett sätt som väsentligt minskar dess kulturhistoriska värde (anmälningsplikt). skall inom en må- nad från det anmälan kom in dit avgöra om den anmälda åtgärden skall få vidtas eller förbjudas en- ligt 5 §. får den anmälda åtgärden inte vidtas utan att har medgett det. 16 § Om ägaren till ett byggnads- minne försummar det som åligger honom enligt skyddsföreskrifterna, får förelägga honom att inom viss skälig tid vidta nöd- vändiga åtgärder. Föreläggandet får inte omfatta åtgärder som med hänsyn till byggnadens använd- ning och omständigheterna i övrigt är oskäligt betungande. Om föreläggandet inte följs, får läns- styrelsen utföra åtgärderna på ägarens bekostnad. får förelägga den som är ansvarig för förvaltningen av ett byggnadsminne att vidta rättelse eller avbryta pågående åtgärder för att säkerställa efter- levnaden av skyddsbestämmelser och beslut enligt detta kapitel. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. I de fall som avses i första stycket får i stället hos kronofogdemyndigheten be- gära särskild handräckning enligt lagen (1990:746) om betalningsfö- reläggande och handräckning mot den som ansvarar för förvalt- ningen av ett byggnadsminne. 17 § Om ett byggnadsminne har ändrats i strid mot meddelade skyddsföreskrifter, får länsstyrel- sen förelägga ägaren att återställa ändringen om det är möjligt. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. får meddela särskild handräckning för att avbryta pågående förstörelse av ett byggnadsminne eller för att återställa det. Även i annat fall får handräckning beslutas, om det behövs för att bestämmelse i detta kapitel skall efterlevas. Ansökan om handräckning får göras av . I fråga om sådan handräckning finns be- stämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och hand- räckning. Om ett beslut om föreläggande har meddelats någon i egenskap av ägare till en viss fastighet och fastigheten övergår till en ny ägare, gäller föreläggandet i stäl- let mot den nye ägaren. Om det i föreläggandet har satts ut löpande vite enligt lagen (1985:206) om viten och fastigheten har övergått genom köp, byte eller gåva, gäller vitet mot den nya ägaren räknat från tidpunkten för äganderättsövergången. Detta under förutsättning att anteckning om vitesföreläggandet enligt tredje stycket gjorts . Löpande vite som avser får tas ut endast av den som var ägare vid periodens början. Annat vite gäller inte, men får sättas ut mot den nya ägaren. Beslut om föreläggande eller om att återkalla föreläggande skall genast lämnas till inskrivning- smyndigheten för anteckning i fas- tighetsboken. 19 § Beslut av överkla- gas hos allmän förvaltningsdom- stol när det gäller 1. byggnadsminnesförklaring enligt 1 §, 2. skyddsföreskrifter enligt 2 §, 3. förbud mot åtgärder enligt 5 §, 4. anmälningsplikt enligt 6 §, 5. deposition enligt 12 § första stycket, 6. tillstånd eller villkor för till- stånd enligt 14 §, 7. jämkning av skyddsföreskrif- ter eller hävande av byggnadsmin- nesförklaring enligt 15 § första stycket, 8. dokumentation enligt 15 § tredje stycket, 9. föreläggande enligt 16 § eller 10. föreläggande enligt 17 § första stycket. Beslut av överkla- gas hos allmän förvaltningsdom- stol när det gäller 1. byggnadsminnesförklaring enligt 1 §, 2. skyddsföreskrifter enligt 2 §, 3. förbud mot åtgärder enligt 5 §, 4. anmälningsplikt enligt 6 §, 5. deposition enligt 12 § första stycket, 6. tillstånd eller villkor för till- stånd enligt 14 §, 7. jämkning av skyddsbestäm- melser eller hävande av bygg- nadsminnesförklaring enligt 15 § första stycket, 8. dokumentation enligt 15 § tredje stycket eller 9. föreläggande enligt 16 §. beslut att inte förklara en byggnad för byggnadsminne får överklagas endast av . Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 5 kap. 1 § Äldre svenska och utländska kulturföremål som anges i detta kapitel och som är av stor bety- delse för det nationella kulturar- vet, får inte föras ut ur landet utan särskilt tillstånd. Äldre svenska och utländska kulturföremål som är av stor be- tydelse för det nationella kultur- arvet, får inte föras ut ur landet utan särskilt tillstånd. 3 § Den som vill föra ut ett kultur- föremål ur landet skall ha till- stånd till utförseln, om föremålet är av det slag som anges i 4 och 5 §§. Regeringen får meddela före- skrifter om särskilt tillstånd enligt 1 §. 7 § Ett kulturföremål får föras ut ur landet utan tillstånd, om 1. föremålets ägare flyttar från för att bosätta sig i annat land, 2. föremålet genom arv, testa- mente eller bodelning har förvär- vats av en enskild person som är bosatt i annat land, 3. föremålet förs ut ur landet av en offentlig institution här i landet eller en institution som får bidrag av stat, kommun eller landstings- kommun och det skall föras till- baka till , 4. föremålet förs ut av en en- skild person för att användas i samband med offentlig kultur- verksamhet och det skall föras tillbaka till eller 5. föremålet är tillfälligt inlånat från utlandet. Frågor om tillstånd till utförsel skall prövas av Kungl. , , , Statens konstmuseer eller Stiftelsen (tillståndsmyndigheter) enligt den fördelning som regeringen be- stämmer. Ansökningarna skall ges in till . Regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om ansökningsförfarandet. 9 § Frågor om tillstånd till utförsel skall prövas av kungl. , , , statens konstmuseer eller Stiftel- sen (tillståndsmyndigheter). För varje slag av föremål som anges i 4 och 5 §§ föreskriver re- geringen vilken tillståndsmyndig- het som skall pröva ansökan om tillstånd. Den som söker tillstånd skall på begäran av tillståndsmyndig- heten ställa föremålet till myndig- hetens förfogande för granskning. 10 § Ansökan om tillstånd skall ges in till . Om det med stöd av 9 § har föreskri- vits att ansökningen skall prövas av annan tillståndsmyndighet, skall ansökningen överlämnas till denna. Tillstånd till utförsel skall ges, om föremålet inte är av stor bety- delse för det nationella kulturar- vet. Även om ett föremål är av stor betydelse för det nationella kulturarvet skall tillstånd till ut- försel ges om 1. ägaren flyttar från för att bosätta sig i ett annat land, 2. föremålet genom arv, testa- mente eller bodelning har förvär- vats av en enskild person som är bosatt i annat land, 3. föremålet förs ut ur landet av en offentlig institution här i landet eller en institution som får bidrag av stat, kommun eller landstingskommun och det skall föras tillbaka till , 4. föremålet förs ut av en en- skild person för att användas i samband med offentlig kultur- verksamhet och det skall föras tillbaka till , eller 5. föremålet tillfälligt är i lan- det. Även om ett föremål är av stor betydelse för det nationella kulturarvet får tillstånd till utför- sel ges om föremålet förvärvats av en institution i utlandet. Ett tillstånd till utförsel gäller för beslutet. Denna lag träder i kraft . Beslut om tillstånd till utförsel av kulturföremål som har meddelats innan denna lag trätt i kraft skall upphöra att gälla efter . Förslag till lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 §1 Lagen är tillämplig endast beträffande följande varor: 1. krigsmateriel som avses i lagen (1992:1300) om krigsmateriel, och produkter som avses i lagen (1998:397) om strategiska produkter, 2. varor som skall beskattas enligt lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen, 3. narkotika som avses i narkotikastrafflagen (1968:64), 4. vapen och ammunition som avses i vapenlagen (1996:67), 5. injektionssprutor och kanyler, 6. dopningsmedel som avses i lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel, 7. springstiletter, springknivar, knogjärn, kaststjärnor, riv- eller nit- handskar, batonger, karatepinnar, blydaggar, spikklubbor och liknande, 8. kulturföremål som avses i 5 kap. 4 6 §§ lagen (1988:950) om kulturminnen m.m., 8. kulturföremål som avses i 5 kap. lagen (1988:950) om kultur- minnen m.m., 9. hundar och katter för annat ändamål än handel, 10. spritdrycker, vin och starköl enligt alkohollagen (1994:1738), teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat enligt lagen (1961:181) om för- säljning av teknisk sprit m.m. samt tobaksvaror vid kontroll av ålders- gränsen i 13 § tobakslagen (1993:581), 11. nötkreatur, svin, får, getter, fjäderfän, fisk och reptiler, 12. andra djur än sådana som anges ovan och produkter av djur, om det finns särskild anledning att misstänka att smittsam sjukdom förekommer, att djuret eller djurprodukten på annat sätt utgör en allvarlig hälsorisk för människor eller djur, att medföljande dokument är ofullständiga eller felaktiga, att erforderliga dokument saknas eller att de villkor som i öv- rigt gäller för införseln inte är uppfyllda, 13. barnpornografi enligt lagen (1998:1443) om förbud mot införsel och utförsel av barnpornografi, 14. varor som avses i lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i lagen (1963:583) om avveckling av fidei- kommiss, 2. lag om ändring i lagen (1963:587) om inkomstbeskattning av fideikommissbo, m.m., 3. lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m., 4. lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn och Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i lagen om inkomstbeskattning av fideikommissbo, m.m. 2 a - §§ De skatteregler som gäller vid överföring av fideikomissegendom till ett aktiebolag genom tillskott i samband med aktieteckning finns i gällande lydelse samlade i 2 §. Till följd härav behöver det fall för vilket de olika bestämmelserna gäller anges bara i inledningen till paragrafen. I förslaget tas däremot de nya bestämmelserna upp i inte mindre än åtta paragrafer. I de enskilda paragraferna bör åtminstone antydas vilken situation paragrafen avser. 2 a § bör därför inledas med orden: "I fall som avses i 2 § har en fideikommissinnehavare eller ett fideikommissbo rätt att efter anmälan undantas ---". I 2 b § kan orden "i fall som avses i 2 §" sättas in efter ordet "inträder". 2 c § kan lämnas oförändrad. 2 d § kan lämpligen utformas enligt följande: "Om en fastighet eller en tillgång som ingår i en samling som avses i 17 § lagen (1963:583) om avveckling av fideikommiss efter utgången av har överförts till ett aktiebolag genom tillskott i samband med aktieteckning, skall bolagets anskaffningsvärde ---" 2 e § bör lämpligen inledas med orden: "Med skattemässigt värde avses i denna lag --- ". I 2 f § kan orden "enligt 2 §" sättas in efter ordet "näringsfastighet". § kan inledas med orden: "Om i fall som avses i 2 eller 2 c § en överföring --- ". I det senare ledet av § anges, att anskaffningsvärdet för en aktie skall anses motsvara tillgångens marknadsvärde. Av formuleringen kan inte utläsas vad som avses med "tillgången". Är det, såsom i övergångsbestämmelserna punkten 3, aktiens marknadsvärde som avses bör detta utsägas. Närmast till hands ligger emellertid att ordet syftar på den fastighet eller samling som har nämnts tidigare i bestämmelsen. Är detta fallet bör en omformulering ske i enlighet härmed, varvid det också bör beaktas att värdet på en enda aktie inte kan motsvara hela tillgångens värde, om det finns flera aktier. 5 § I samband med tillkomsten av taxeringslag upphävdes 3 §, som rörde vissa beskattningsbeslut, därför att beslut skulle fattas av skattemyndighet i stället för av länsrätt och förfarandereglerna i nya taxeringslagen skulle tillämpas, varvid de särskilda reglerna i paragrafen inte längre var nödvändiga (prop. 1989/90:74 s. 466). gavs 5 § det innehållet att om beslut enligt "3 § första stycket" berör åsatt taxering så skall skattemyndigheten besluta om den ändring av taxeringen som föranleds därav. Lagrådet ifrågasätter om inte även bestämmelsen i 5 § blev överflödig genom nya taxeringslagen och kan upphävas. I vart fall kan den inte vara korrekt formulerad. Saken bör rättas i förevarande sammanhang. För att kongruens med den föregående punkten skall erhållas föreslår Lagrådet följande lydelse. "Om en fideikommissfastighet överförts till ett aktiebolag före utgången av och en aktie som förvärvats i samband med överföringen avyttras skall anskaffningsvärdet för aktien anses motsvara dess marknadsvärde ." Förslaget till lag om ändring i lagen om kulturminnen m.m. 1 kap. 4 § Den föreslagna nya bestämmelsen, varigenom ett skydd för ortnamn införs, har erhållit en något undanskymd placering tillsammans med de inledande bestämmelserna i 1 kap. med vilka den i och för sig inte har något närmare samband. Enligt Lagrådets mening kunde det därför vara lämpligt att förse den nya bestämmelsen om ortnamn med en egen mellanrubrik, t.ex. "God ortnamnssed". Godtas detta förslag erfordras en följdändring i ingressen. 2 kap. 24 § Bestämmelsen om prövningstillstånd i tredje stycket bör för sammanhangets skull placeras som en andra mening i första stycket. 3 kap. 16 § Enligt gällande lydelse får förelägga ägaren till ett kulturminne att vidta vissa åtgärder. Bestämmelsen föreslås nu ändrad så att föreläggande i stället får meddelas den som är ansvarig för förvaltningen av ett byggnadsminne. Motsvarande ändring har föreslagits i 4 kap. 17 § (prop. 1998/99:38). Där är emellertid fråga om kyrkliga kulturminnen, som kan antas förvaltade av olika kyrkliga organ. Enligt den allmänna motiveringen till förevarande förslag skall föreläggande kunna riktas bl.a. mot en nyttjanderättshavare. Exempelvis en hyresgäst lär inte ha befogenheter att vidta sådana åtgärder som det här är fråga om. Lagrådet vill understryka uttalandet i motiveringen att föreläggandet kan riktas mot den som har sådan rådighet över egendomen att han har de faktiska och juridiska möjligheterna att utföra den förelagda åtgärden. Det får godtas att denna innebörd läggs i ordet "ansvarig" i lagtexten. 3 kap. 17 § Bestämmelser som likt denna föreskriver vissa rättsverkningar av föreläggande vid en egendoms övergång till ny ägare finns ibland i den fastighetsrättsliga lagstiftningen. Det är självfallet angeläget att sådana bestämmelser får så likartad utformning som möjligt. Det senaste exemplet finns i 26 kap. 15 § . Lagrådet förordar att förevarande bestämmelse utformas i så nära anslutning som möjligt till miljöbalksbestämmelsen. Därvid kommer den att omfatta också tomträttshavare och ägare till en byggnad, anläggning eller anordning på mark som tillhör någon annan. Detta kanske inte har så stor praktisk betydelse men får enligt Lagrådets uppfattning ändå ses som en fördel, särskilt vid jämförelse med den föreslagna ändringen i 16 §. Rättssäkerheten ökas genom föreskrifter om anteckning angående löpande vite och om underrättelser till sakägare. Vidare undviks vissa ålderdomliga uttryck som anteckning i "fastighetsboken". 3 kap. 19 § I 2 kap. 24 § föreslås en generell regel om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. I fö- revarande paragraf behålls däremot den tidigare utformningen med hänvisning till särskilda bestämmelser om beslut. Särskilt med hänsyn till att överklagande av administrativa beslut till allmän förvaltningsdomstol numera är huvudregel (jfr 22 a § förvaltningslagen) bör den förra modellen väljas konsekvent. Lagrådet förordar därför att paragrafen ges följande lydelse: "Beslut av enligt detta kapitel överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. beslut --- av ." Med den enhetlighet som i fortsättningen kommer att känneteckna bestämmelserna i lagen om överklagande av administrativa beslut kan ifrågasättas, om inte dessa borde samlas på ett och samma ställe. Detta förutsätter emellertid en ändring av kapitelindelningen som Lagrådet inte vill påfordra i förevarande sammanhang. 5 kap. 1 § Enligt paragrafen får äldre kulturföremål som är av stor betydelse för det nationella kulturarvet inte föras ut ur landet utan särskilt tillstånd. Av 10 § framgår emellertid att huvudregeln är att sådana föremål över huvud inte får föras ut ur landet; om föremålet har sådan betydelse skall tillstånd inte meddelas. Det är en mycket mer omfattande krets av föremål, nämligen de som anges i 4-7 §§ och i fortsättningen kommer att anges i regeringsföreskrifter, som inte får föras ut utan att tillstånd sökts och erhållits. Detta skulle framgå bättre om det anges att sådana äldre svenska och utländska kulturföremål som "kan vara" av stor betydelse för det nationella kulturarvet inte får föras ut utan särskilt tillstånd. 5 kap. 3 § Det kan beklagas att det i fortsättningen inte skall i lagen anges vilka föremål som skall omfattas av tillståndsplikt. Det är en fråga som kan väntas tilldra sig ett betydande intresse och som läsaren skulle vilja få upplysning om direkt ur lagen. De skäl som anförts för förslaget att frågan i stället skall regleras i regeringsföreskrifter får dock godtas. Det bör emellertid av lagtexten framgå att uppgifter på den punkten kan sökas i sådana föreskrifter. - Lagrådet förordar därför att förevarande paragraf ges följande lydelse: "Regeringen får meddela föreskrifter om vilka kulturföremål som inte får föras ut ur landet utan särskilt tillstånd." 5 kap. 11 § Enligt förslaget "skall" tillstånd meddelas till vissa kategorier som är befriade från tillståndskravet. Förslaget synes främst vara avsett att underlätta tullens arbete. Detta lär dock ske bara i mindre mån, eftersom den huvudsakliga svårigheten för tullen torde bli att avgöra om föremål över huvud är underkastade tillståndsplikt. Bestämmelserna framstår i denna del som ordningsföreskrifter. Ett åsidosättande av tillståndskravet utgör emellertid varusmugglingsbrott och påföljder och rättsverkningar kan i teorin bli synnerligen allvarliga. Mot bakgrund av det anförda ifrågasätter Lagrådet om förslaget bör genomföras. Lagrådet förutsätter i vart fall att, om en ägare inte har skaffat ett tillstånd som inte kan vägras honom, straffet som regel stannar vid penningböter och förverkande av föremålet anses uppenbart obilligt. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1998/99:114 Kulturarv kulturmiljö och kulturföremål Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG- regler Lagen om kulturminnen m.m. 5 kap. 3 och 7 §§ Senaste lydelse av lagens rubrik 1986:1294 5 § 1990:352. 1 Senaste lydelse 1997:1162. Senaste lydelse 1995:72. Senaste lydelse 1994:1425. Senaste lydelse 1995:72. 1 Senaste lydelse 1999:57 1 Ändringen innebär bl.a. att fjärde och femte styckena upphävs. 2 Senaste lydelse 1991:474. 3 Senaste lydelse 1995:72. Ändringen innebär bl.a. att fjärde stycket upphävs. 4 Ändringen innebär bl.a. att tredje stycket upphävs. 5 Ändringen innebär bl.a. att andra stycket upphävs. 6 Senaste lydelse 1995:72. Senaste lydelse 1995:72. Senaste lydelse av lagens rubrik 1986:1294. 1 Senaste lydelse 1997:1162. Senaste lydelse 1995:72. Senaste lydelse 1994:1425. Senaste lydelse 1995:72. 1 Senaste lydelse 1999:57 1998/99:114 Bilaga 1 1998/99:114 Bilaga 2 1998/99:114 Bilaga 3 1998/99:114 Bilaga 4 1998/99:114 Bilaga 5 1998/99:114 Bilaga 6 1998/99:114 Bilaga 7 1998/99:114 Bilaga 8 1998/99:114 Bilaga 9