prop · GM03130D1 · 1999-01-01 00:00:00 — 42 § När eller avgör ett mål enligt denna lag skall som särskild ledamot ingå en person som förordnats som ekonomisk expert enligt 4 kap. 10 a § . Utöver vad som följer av första stycket får som särskild ledamot ingå en person som är eller har varit lagfaren domare i allmän förvaltnings- domstol, om det finns behov av särskild fackkunskap inom rätten i fråga om skatterättsliga förhållanden. Särskilda bestämmelser om rättegången i 43 § Tingsrätten får hänskjuta en viss fråga i målet till prövning av . Bestämmelserna i 56 kap. 13 15 §§ skall tillämpas. Ett sådant avtal som avses i 56 kap. 13 § får förenas med villkoret att meddelar prövningstillstånd. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången i fråga om det räkenskapsår som inleds närmast efter . Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till en föreskrift i bokföringslagen (1976:125) som har ersatts av en bestämmelse i denna lag, tillämpas i stället den nya bestämmelsen. Förslag till lag om revision Härigenom föreskrivs följande. Lagens tillämpningsområde 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om revision och är, om inte annat föreskrivs i annan lag, tillämplig på företag som är bokföringsskyldiga enligt 1 § bokföringslagen (1900:00). Allmänna definitioner 2 § Vid tillämpningen av denna lag avses med begreppen moderföretag, dotterföretag, koncern och koncernföretag vad som anges i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554). Med företagsledning avses i denna lag den som svarar för företagets organisation och förvaltningen av företagets angelägenheter samt den som har hand om den löpande förvaltningen. Skyldighet att utse revisor 3 § Ett företag som är skyldigt att upprätta årsredovisning enligt bokföringslagen (1900:00) skall utse en eller flera revisorer för bestämd tid eller tills vidare. Företaget får bestämma att någon annan skall utse revisor. Revisorssuppleant 4 § Företaget får utse en eller flera revisorssuppleanter. Vad som sägs i denna lag om revisor gäller i tillämpliga delar suppleanter. Revisionsbolag 5 § Ett registrerat revisionsbolag får utses till revisor. Bestämmelser om vem som får vara huvudansvarig för revisionen och om underrättelse- skyldighet finns i 12 § lagen (1995:528) om revisorer. Bestämmelserna i 8 § andra stycket samt 13 och 14 §§ denna lag tillämpas på den huvudansvarige. Kvalifikationskrav 6 § En revisor skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av företagets verksamhet behövs för att fullgöra uppdraget. Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § får inte vara revisor. Bosättningskrav 7 § En revisor som inte är auktoriserad eller godkänd skall vara bosatt inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Vad nu sagts gäller inte om även en auktoriserad eller godkänd revisor deltar i revisionen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får för visst fall medge undantag från bosättningskravet i första stycket. Revisor i dotterföretag 8 § Till revisor i ett dotterföretag bör minst en av moderföretagets revisorer utses. Den som enligt 13 § inte är behörig att vara revisor i moderföretaget får inte vara revisor i ett dotterföretag. Kvalificerad revisor 9 § Minst en revisor skall vara auktoriserad om 1. tillgångarnas nettovärde enligt fastställda balansräkningar överstiger ett gränsbelopp som motsvarar 1 000 gånger det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde under av respektive räkenskapsår eller 2. antalet anställda hos företaget i medeltal överstigit 200. 10 § I ett moderföretag skall minst en revisor vara auktoriserad om 1. nettovärdet av koncernföretagens tillgångar enligt fastställda koncernbalansräkningar överstiger det gränsbelopp som anges i 9 § 1, 2. antalet anställda hos koncernföretagen i medeltal överstigit 200 eller 3. moderföretaget inte upprättar koncernredovisning och nettovärdet av koncernföretagens tillgångar, enligt fastställda balansräkningar för koncernföretagens två senaste räkenskapsår, på moderföretagets balansdag överstiger det gränsbelopp som anges i 9 § 1. 11 § För ett företag som omfattas av bestämmelserna i 9 eller 10 § får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer besluta att företaget får utse en viss godkänd revisor i stället för en auktoriserad revisor. Ett sådant beslut gäller i högst . 12 § För ett företag som inte omfattas av bestämmelserna i 9 eller 10 § får , om det är påkallat av särskilda omständigheter, besluta att minst en revisor skall vara auktoriserad eller godkänd. Om det finns skäl till det får i fall som avses i första stycket förordna en viss auktoriserad eller godkänd revisor att med övriga revisorer delta i revisionen. Uppdragstiden för en sådan revisor skall bestämmas så att uppdraget upphör när annan behörig revisor har blivit utsedd i föreskriven ordning. Innan meddelar beslut som avses i första eller andra stycket skall företaget ges tillfälle att yttra sig. Jäv 13 § Den får inte vara revisor som 1. är ägare till eller delägare i företaget eller annat företag i samma koncern, 2. ingår i företagsledningen i företaget eller dess dotterföretag, 3. biträder vid företagets bokföring eller medelsförvaltning eller företagets kontroll däröver, 4. är verksam i samma rörelse som den som yrkesmässigt biträder företaget vid grundbokföringen eller medelsförvaltningen eller företagets kontroll däröver, 5. är anställd hos eller på annat sätt har en underordnad eller beroende ställning till företaget eller någon som avses i 1 3, 6. är gift med eller sammanlever under äktenskapsliknande förhållanden med eller är syskon eller släkting i rätt upp eller nedstigande led till person som avses i 1 3 eller är besvågrad med sådan person i rätt upp eller nedstigande led eller så att den ene är gift med den andres syskon eller 7. står i låneskuld till företaget eller annat företag i samma koncern eller har förpliktelse som ett sådant företag har ställt säkerhet för. Revisorsbiträde 14 § En revisor får vid revisionen inte anlita någon som inte enligt 8 § andra stycket eller 13 § är behörig att vara revisor. eller moderföretaget i sin tjänst anställda med uppgift att uteslutande eller huvudsakligen sköta företagets interna revision, får revisorn dock vid revisionen anlita sådana anställda i den utsträckning det är förenligt med god revisionssed. Upphörande av revisorsuppdrag 15 § Ett uppdrag att tills vidare vara revisor upphör när ny revisor har utsetts. Ett uppdrag att för bestämd tid vara revisor upphör om revisorn eller den som har utsett revisorn begär det. Anmälan om detta skall göras hos den redovisningsskyldige. Om någon annan än den redovisnings- skyldige har utsett revisorn skall anmälan även göras hos denne. 16 § Om en revisors uppdrag som gäller för bestämd tid upphör eller om det uppstår något hinder mot att han skall vara revisor och om det inte finns någon suppleant, skall den som svarar för förvaltningen av företagets angelägenheter vidta åtgärder för att en ny revisor tillsätts för den återstående mandattiden. Anmälan om upphörande av revisorsuppdrag 17 § Om revisorns uppdrag upphör skall revisorn genast anmäla detta till Patent och registreringsverket och överlämna en kopia av anmälan till den som svarar för förvaltningen av företagets angelägenheter. Patent och registreringsverket skall sända en kopia av anmälan till skatte- myndigheten. Revisorn skall i anmälan som avses i första stycket lämna en redogörelse för vad han funnit vid den granskning som han utfört under den del av räkenskapsåret som uppdraget omfattat. För anmälan gäller i tillämpliga delar vad som föreskrivs i 25 och 26 §§ om revisions- berättelse. Första och andra styckena gäller även när ett uppdrag att tills vidare vara revisor upphör. Länsstyrelseförordnande 18 § Efter anmälan skall förordna behörig revisor, 1. när revisor inte är utsedd, 2. när auktoriserad eller godkänd revisor inte är utsedd enligt 9 12 §§, 3. när revisor är obehörig enligt 6 § andra stycket, 7 § första stycket, 8 § andra stycket eller 13 § eller 4. när beslut av den redovisningsskyldige om antalet revisorer eller om revisors behörighet har åsidosatts. Förordnandet skall avse tid till dess en annan revisor har blivit utsedd i föreskriven ordning. Vid förordnande enligt första stycket 3 skall entlediga den obehörige revisorn. 19 § Anmälan enligt 18 § första stycket får göras av var och en. Den som svarar för förvaltningen av företagets angelägenheter är skyldig att göra anmälan, om annan än han själv skall utse revisor och denne inte gör rättelse utan dröjsmål. Innan meddelar beslut som avses i 18 § första stycket skall företaget ges tillfälle att yttra sig. Revisorns granskning 20 § En revisor skall i den omfattning som följer av god revisionssed granska företagets årsredovisning och bokföring samt företagsledningens förvaltning. 21 § Företagsledningen skall ge revisorn tillfälle att verkställa granskningen i den omfattning revisorn finner nödvändig samt lämna de upplysningar och det biträde som han begär. 22 § Sedan revisorn slutfört granskningen skall han teckna en hänvisning till revisionsberättelsen på årsredovisningen. Finner revisorn att balansräkningen eller resultaträkningen är oriktig skall han anteckna även detta. Revisionsberättelse 23 § Revisorn skall för varje räkenskapsår avge revisionsberättelse till företaget. Berättelsen skall överlämnas till den som svarar för förvaltningen av företagets angelägenheter senast fem och en halv månader efter räkenskapsårets utgång. Om en sådan anmälan som avses i 17 § har gjorts under räkenskapsåret skall revisorn till revisionsberättelsen foga en kopia av anmälan. 24 § Revisionsberättelsen skall innehålla ett uttalande huruvida årsredovisningen har upprättats enligt årsredovisningslagen (1995:1554) eller, i förekommande fall, lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. Om inte årsredovisningen innehåller sådana upplysningar som skall lämnas enligt tillämplig lag om årsredovisning skall revisorn ange detta och, om det kan ske, lämna upplysningarna i sin revisionsberättelse. 25 § Om revisorn vid sin granskning funnit att åtgärd eller försummelse som kan föranleda ersättningsskyldighet ligger någon som ingår i företagsledningen till last, skall det anmärkas i revisionsberättelsen. Revisorn kan även i övrigt i berättelsen lämna upplysningar som han anser att företaget bör få kännedom om. 26 § I revisionsberättelsen skall revisorn anmärka om han funnit att företaget inte har fullgjort sin skyldighet 1. att göra avdrag för preliminär Askatt eller kvarstående skatt enligt uppbördslagen (1953:272), 2. att anmäla sig för registrering enligt 14 kap. 2 § mervärdes- skattelagen (1994:200), 3. att lämna uppgift enligt 54 § 1 mom. uppbördslagen eller 4 § lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller särskild deklaration enligt 14 kap. 3 § mervärdesskattelagen eller 4. att i rätt tid betala skatter och avgifter som avses i 1 3. 27 § Om revisionsberättelsen innehåller anmärkning om att företaget inte har fullgjort skyldighet som avses i 26 § skall revisorn genast sända en kopia av berättelsen till skattemyndigheten. Erinringar 28 § Revisorn skall i protokoll eller annan handling anteckna erinringar som han framställer till företagsledningen. Handlingen skall överlämnas till den som svarar för förvaltningen av företagets angelägenheter och av denne bevaras på ett betryggande sätt. Tystnadsplikt 29 § En revisor får inte till den som saknar rätt att erhålla kännedom om företagets angelägenheter lämna upplysningar om sådant som revisorn har fått kännedom om vid fullgörandet av sitt uppdrag, om det kan vara till skada för företaget. Upplysningsplikt 30 § Revisorn är skyldig att lämna medrevisor, ny revisor och, om företaget har försatts i konkurs, konkursförvaltaren nödvändiga upplysningar om företagets angelägenheter. Revisorn är dessutom skyldig att på begäran lämna upplysningar om företagets angelägenheter till undersökningsledare under förundersökning i brottmål. Koncernrevision 31 § moderföretag skall revisorn även granska koncernredo- visningen och koncernföretagens inbördes förhållanden i övrigt. Företagsledningen och revisorn i ett dotterföretag har samma skyl- digheter som anges i 21 § gentemot revisorn i moderföretaget. 32 § I ett moderföretag skall revisorn avge en särskild revisionsberättelse beträffande koncernen. Bestämmelserna i 22 25 §§ tillämpas i fråga om sådan berättelse. Skadestånd 33 § En revisor som vid fullgörandet av sitt uppdrag uppsåtligen eller av oaktsamhet vållar företaget skada skall ersätta skadan. Detsamma gäller när skada vållas någon annan genom överträdelse av denna lag, årsredovisningslagen (1995:1554) eller, i förekommande fall, lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. En revisor ansvarar även för den skada som hans medhjälpare vållar uppsåt- ligen eller av oaktsamhet. Om ett revisionsbolag är revisor, åligger ersättningsskyldigheten detta bolag och den som är huvudansvarig för revisionen. 34 § Skadestånd enligt 33 § kan jämkas efter vad som är skäligt med hänsyn till handlingens beskaffenhet, skadans storlek och omständigheterna i övrigt. Om flera skall ersätta samma skada, svarar de solidariskt för skade- ståndet i den mån inte skadeståndsskyldigheten har jämkats för någon av dem enligt första stycket. Vad någon har gett ut i skadestånd får krävas åter av de andra efter vad som är skäligt med hänsyn till omständig- heterna. 35 § Talan om skadestånd enligt 33 § för företagets räkning, som inte grundas på brott, får inte väckas mot en revisor har förflutit från det revisionsberättelse överlämnades till den som svarar för förvaltningen av företagets angelägenheter. Överklagande 36 § Myndighets beslut i tillståndsärenden enligt 7 andra stycket eller 11 § får överklagas hos regeringen. beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången i fråga om det räkenskapsår som inleds närmast efter . Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till en före- skrift i lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. som har ersatts av en bestämmelse i denna lag, tillämpas i stället den nya bestämmelsen. Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivs i fråga om kommunalskattelagen (1928:370) dels att punkt 9 av anvisningarna till 32 § skall upphöra att gälla, dels att 20 §, 53 § 2 mom., punkterna 19 och 30 av anvisningarna till 23 §, punkterna 1 och 3 av anvisningarna till 24 §, punkt 13 av anvisningarna till 32 § samt anvisningarna till 52 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 20 § Vid beräkningen av inkomsten från särskild förvärvskälla skall alla omkostnader under beskattningsåret för intäkternas förvärvande och bibehållande avräknas från samtliga intäkter i pengar eller pengars värde (bruttointäkt), som har influtit i förvärvskällan under beskattningsåret. Avdrag får inte göras för: den skattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförliga utgifter, såsom vad skattskyldig utgett som gåva eller som periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk utbetalning till person i sitt hushåll; kostnader i samband med plockning av vilt växande bär och svampar eller kottar till den del kostnaderna inte överstiger de intäkter som är skattefria enligt 19 §; värdet av arbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhet utförts av den skattskyldige själv eller andre maken eller av den skattskyldiges barn som ej fyllt ; värdet av arbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhet utförts av den skattskyldige själv eller av den skattskyldiges barn som ej fyllt ; ränta på den skattskyldiges eget kapital som har nedlagts i hans förvärvsverksamhet; svenska allmänna skatter; kapitalavbetalning på skuld; ränta enligt 8 kap. 1 § studiestödslagen (1973:349), 52, 52 a och 55 §§ lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 32 § och 49 § 4 mom. uppbördslagen (1953:272), 5 kap. 12 § lagen (1984:151) om punkt- skatter och prisregleringsavgifter, 13 och 14 §§ lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 30 § tullagen (1987:1065), 60 § fordonsskattelagen (1988:327) och 16 kap. 12 och 13 §§ mervärdesskattelagen (1994:200) samt kvarskatteavgift och dröjsmåls- avgift beräknad enligt uppbördslagen; avgift enligt lagen (1972:435) om överlastavgift; avgift enligt 10 kap. (1987:10); avgift enligt 10 kap. 7 § utlänningslagen (1989:529); avgift enligt 8 kap. 5 § arbetsmiljölagen (1977:1160); avgift enligt 26 § arbetstidslagen (1982:673); skadestånd, som grundas på lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller annan lag som gäller förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, när skadeståndet avser annat än ekonomisk skada; företagsbot enligt 36 kap. ; straffavgift enligt 8 kap. 7 § tredje stycket ; belopp för vilket arbetsgivare är betalningsskyldig enligt 75 § uppbördslagen (1953:272) eller för vilket betalningsskyldighet före- ligger på grund av underlåtenhet att göra avdrag enligt lagen (1982: 1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa upp- dragsersättningar; avgift enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift; kontrollavgift enligt lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering; överförbrukningsavgift enligt ransoneringslagen (1978:268); vattenföroreningsavgift enligt lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg; avgift enligt 3 § lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor; lagringsavgift enligt lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol eller lagen (1985:635) om försörjningsberedskap på naturgas- området; avgift enligt 18 § lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestäm- melser om elektriska anläggningar; kapitalförlust m.m. i vidare mån än som särskilt föreskrivs; avgift enligt 10 kap. 5 § lagen (1994:1776) om skatt på energi; ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) för vilken det finns rätt till avdrag enligt 8 kap. eller rätt till återbetalning enligt 10 kap. nämnda lag; avgift enligt 11 kap. 16 § och 13 kap. 6 a § aktiebolagslagen (1975:1385). 53 § 2 mom. Inkomst hos vanliga handels- bolag, kommanditbolag, enkla bolag, rederier och juridiska personer, som enligt författning eller på därmed jämförligt sätt bildats för att förvalta annan samfällighet än sådan som har taxerats såsom särskild taxe- ringsenhet och avser marksam- fällighet eller regleringssam- fällighet, hänförs till de särskilda delägarnas inkomst med belopp, som för en var motsvarar hans andel av bolagets, rederiets eller bolagets, rederiets eller samfällig- hetens inkomst. Motsvarande gäller inkomst hos utländsk juridisk person i fall som avses i punkt 10 andra stycket av anvisningarna. I fråga om vad som avses med utländsk juridisk person i denna lag gäller vad som sägs i 16 § 2 mom. första stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. Inkomst hos vanliga handelsbolag, kommanditbolag, enkla bolag, rederier och juridiska personer, som enligt författning eller på därmed jämförligt sätt bildats för att förvalta annan samfällighet än sådan som har taxerats såsom särskild taxeringsenhet och avser marksamfällighet eller reglerings- samfällighet, hänförs till de särskilda delägarnas inkomst med belopp, som för en var motsvarar hans andel av bolagets, rederiets eller samfällighetens inkomst. In- komsten hänförs till intäkt av det inkomstslag bolagets, rederiets eller samfällighetens inkomst avser. Första stycket gäller även inkomst hos utländsk juridisk person i fall som avses i punkt 10 andra stycket av anvisningarna. I fråga om vad som avses med utländsk juridisk person i denna lag gäller vad som sägs i 16 § 2 mom. första stycket lagen (1947:576) om statlig inkomst- skatt. Anvisningar till 23 § 19. Avdrag medges för påförda egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter i den mån avgifterna hänför sig till näringsverksamhet. Fysisk person får dessutom avdrag för belopp som har avsatts för att täcka på beskattningsåret belöpande egenavgifter avseende näringsverksamhet här i riket. Den som enligt bokföringslagen (1976:125) eller jordbruksbok- föringslagen (1979: 141) är skyldig att upprätta årsbokslut skall ha satt av ett mot avdraget svarande belopp i räkenskaperna för beskatt- ningsåret. Medgivet avdrag skall återföras till beskattning näst- följande beskattningsår. Fysisk person får dessutom avdrag för de egenavgifter av- seende näringsverksamhet här i riket som belöper på beskatt- ningsåret. Medgivet avdrag skall återföras till beskattning näst- följande beskattningsår. Avdrag enligt andra stycket beräknas på ett underlag som motsvarar den skattskyldiges inkomst av förvärvskällan, beräknad enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, före avdraget, minskad med 1) sjukpenning eller annan ersättning som avses i punkt 11 av anvisningarna till 22 §, 2) intäkt som är att hänföra till inkomst av anställning enligt 11 kap. 2 § första stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring. Avdrag enligt andra stycket får uppgå till högst av underlaget, beräknat enligt tredje stycket. I fråga om sådana inkomster som avses i 2 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster får dock avdraget uppgå till högst . Vad som har sagts i förstafjärde styckena gäller också för en fysisk person, som är delägare i ett handelsbolag, under förutsättning att bolaget har haft inkomst av näringsverksamhet här i riket. Avdrag enligt första och andra styckena skall därvid göras av delägaren. Beskattas enligt tredje stycket av anvisningarna till 52 § en medhjälpande make för del av inkomst av en verksamhet, som bedrivs av den andra maken, skall avdrag enligt första och andra styckena göras särskilt för envar av makarna. Skattskyldig som har gjort avdrag enligt andra stycket skall vid självdeklarationen foga uppgifter om avdragets beräkning. Uppgifterna skall lämnas på blankett enligt fastställt formulär. Skattskyldigs barn, som fyllt , taxeras självt för den inkomst av arbete i näringsverksamheten som barnet kan ha haft i form av pengar, naturaförmåner eller annat, dock högst för vad som motsvarar marknadsmässigt vederlag för barnets arbetsinsats. Den skattskyldiges kostnad får med motsvarande begränsning dras av som driftkostnad. För lön och underhåll till skattskyldigs barn, som inte har fyllt , får avdrag inte göras. Lönen och underhållet skall då inte heller tas upp som inkomst för barnet. Vad som föreskrivs i första stycket beträffande barn som fyllt har motsvarande tillämpning på lön och annan ersättning till den skattskyldiges make. Avdrag för lön eller annan ersättning till den skattskyldiges make eller barn medges först under det år då ersättningen har betalats ut eller blivit tillgänglig för lyftning. till 24 § 1. För skattskyldig som har haft ordnad bokföring skall beräkningen av inkomst ske på grundval av hans bokföring med iakttagande av bestämmelserna i denna anvisningspunkt. Vid inkomst- beräkningen tas hänsyn till in- och utgående lager av varor, däri inbegripet djur, råmaterial, hel- och halvfabrikat m.m., till pågående arbeten samt till fordrings- och skuldposter samt avsättningar. Reserv i lager o.d. får beaktas endast vid tillämpning av punkt 2 tredje och fjärde styckena. Värdet av utgående lager, pågående arbeten samt fordrings- och skuldposter samt avsättningar bestäms med hänsyn till förhållandena vid beskattningsårets utgång. Som värde av ingående lager, pågående arbeten samt fordrings- och skuldposter och avsättningar tas upp värdet av närmast föregående beskattningsårs utgående lager, pågående arbeten samt fordrings- och skuldposter och avsättningar. För skattskyldig som har haft ordnad bokföring skall beräkningen av inkomst ske på grundval av hans bokföring med iakttagande av bestämmelserna i denna anvis- ningspunkt.