prop · GM0362 · 1999-01-01 00:00:00 — Med stöd av den nya paragrafen och den ändring som föreslås i 21 § kan föreskrivas om höjda krav för det befintliga hissbeståndet. Lagtexten har ändrats redaktionellt i enlighet med Lagrådets förslag. 4 § Ändringen har behandlats i avsnitt 4.3.1. Ändringen innebär att det beträffande sådana byggprodukter som är föremål för tvingande reglering enligt i första hand olika EG-direktiv, bl.a. hissar, blir möjligt att föreskriva om också andra krav än de som avses i 2 § första stycket 1-6. 17 § Ändringen har behandlats i avsnitt 4.6. Ändringen innebär endast att den överklaganderegel som enligt gällande författning återfinns i förordningen (1991:1273) om funktionskontroll av ventilationssystem utan ändring i sak överförs till lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. 21 § Tillämpningsområdet för bemyndigandet i paragrafen har dels kompletterats med ett bemyndigande att meddela närmare föreskrifter om krav på hissar enligt den föreslagna 2 a §, dels utsträckts till att gälla samtliga krav enligt 2 § således även krav på underhåll enligt 2 § tredje stycket. Beträffande sistnämnda ändring, se även kommentaren till ändringen i 3 kap. 3 § PBL. Förslaget har behandlats i avsnittet 4.5. 22 § Ändringen har behandlats i avsnitt 4.3.1 och 4.3.2. Ändringen i paragrafens inledning är av närmast redaktionell karaktär. I punkten 1 har hänvisningen till 4 § tagits bort. I punkterna 2 och 3 har det särskilda omnämnandet av hissar och värmeanordningar uteslutits eftersom dessa anordningar skall omfattas av reglerna för byggprodukter. I en ny punkt 5 har införts ett bemyndigande att meddela föreskrifter om förbud mot marknadsföring av produkter som inte uppfyller kravet på lämplighet. Bestämmelsen tar sikte på möjligheten att meddela föreskrifter om förbud mot marknadsföring av hissar och säkerhetskomponenter samt vissa värmepannor för genomförande av direktiven /16/EG om hissar och 92/42/EEG om värmepannor. 23 § Ändringen har behandlats i avsnitt 4.3.1 och 4.5. I den nuvarande lydelsen bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om kontroll av att föreskrifter enligt 21 § (egenskapskrav) följs och av att anordningar som avses i 13 § hålls i stånd. Genom att regleringen av nämnda anordningar flyttats till 2 § tredje stycket som därmed omfattas av bemyndigandet i den föreslagna lydelsen av 21 § kan den sista att-satsen utgå. 9.2 Förslaget till lag om ändring i (1987:10) 3 kap. 3 § Ändringen har behandlats i avsnitt 4.5. I paragrafen återfinns den koppling mellan och lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. som innebär att plan- och bygglagens system för tillsyn, kontroll och påföljder blir tillämpligt såvitt gäller de tekniska egenskapskraven enligt 2 § första stycket BVL. Genom de ändringar som föreslås i 21 § BVL kommer även underhållskravet att omfattas av plan- och bygglagens tillsyns-, kontroll- och påföljdsreglering. Dessutom föreslås att hänvisning sker till krav enligt den föreslagna 2 a § BVL vilket innebär att även föreskrifter om höjda krav för det befintliga hissbeståndet kommer att omfattas av nämnda reglering. Lagtexten har ändrats redaktionellt i enlighet med Lagrådets förslag. 9.3 Förslaget till lag om ändring i 18 kap. 1 § Ändringen har behandlats i avsnitt 6.3.1. Ett ny tredje punkt läggs till. Genom tillägget görs uppräkningen mer fullständig i fråga om vilka ärenden som överklagas till regeringen. De föreskrifter som åsyftas kan avse kemiska produkter och befattningen med dessa, frågor där ibland avvägningar av sådan art som lämpligen bör göras av regeringen kan bli aktuella. 9.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:811) om införande av miljöbalke 21 a § Förslaget till lagtext har behandlats i avsnitt 6.3.1. Genom detta förslag ges förfaranderegler för miljödomstolen i fråga om ärenden som domstolen handlägger enligt 4 kap. lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. 23 § tredje stycket Ändringen har behandlats i avsnitt 6.3.1. Genom ändringen i sista stycket görs tydligare med de begränsningar som följer av 18 kap. 1 § vilka överklagade ärenden som regeringen får överlämna till miljödomstolarna. 9.5 Förslaget till lag om ändring i förköpslagen (1967:868) Ändringen har behandlats i avsnitt 6.3.2. Ändringen innebär dels att kommun tilläggs rätten att utöva den utökade förköpsrätten inom kommunen i stället för dit området tidigare hörde, dels att och kommuner inte längre skall ha någon utökad förköpsrätt. Sammanfattning av promemorian om ändring i regleringen av hissar och vissa andra anordningar Med anledning av att i förband sig att genomföra EG:s byggproduktdirektiv /106/EEG antog en ny byggproduktlag (1992:1535), som trädde i kraft . I lagen föreskrevs om lämplighetskrav på byggprodukter. Genom lagstiftning som trädde i kraft gjordes omfattande ändringar i prövningssystemet i (1987:10), PBL. Bestämmelserna i om de tekniska egenskapskraven på byggnader och andra anläggningar sammanfördes med reglerna i byggproduktlagen till en ny lag (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m., BVL, och i infördes ett från bygglovsprövningen fristående tillsyns- och kontrollförfarande beträffande de tekniska egenskapskraven på byggnader och andra anläggningar. I efterhand har det visat sig att sammanslagningen av byggproduktlagen och de nämnda delarna av har fått en mindre lämplig utformning i vissa hänseenden. Reglerna i lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. om skärpta underhållskrav för vissa anordningar i byggnader och andra anläggningar har kommit att bygga på att dessa anordningar, till skillnad mot vad som gäller enligt byggproduktdirektivet, inte betraktas som byggprodukter utan som en artskild grupp produkter. Detta har lett till oklarheter som uppmärksammats vid genomförandet av byggproduktdirektivet. Överföringen av reglerna om underhållskraven i till lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. har vidare lett till vissa oklarheter när det gäller möjligheterna att ingripa mot eftersatt underhåll. I promemorian föreslås att lagstiftningen kompletteras med en regel om att byggnader skall underhållas och anordningar hållas i stånd enligt vad som föreskrivs i lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m.. Därmed blir även underhållskraven enligt lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. en del av och ingripande mot eftersatt underhåll kan då ske enligt reglerna i 10 kap. PBL. Definitionen av en byggprodukt i lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. har kommit att avvika från den definition som anges i EG:s byggproduktdirektiv /106/EEG vilket gör att de faller utanför den reglering som har tagit sikte på genomförande av byggproduktdirektivet. I promemorian lämnas förslag på hur detta kan rättas till. Vidare föreslås att lagstiftningen ändras så att hissar och värmeanordningar m.m. skall anses som byggprodukter. Förslaget innebär att reglerna om hissar och värmeanordningar m.m. samordnas med de generella reglerna om byggprodukter i lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. och tillhörande förordning. I promemorian konstateras att de särskilda EG-direktiven som gäller hissar och värmepannor m.m. har genomförts på ett inte helt tillfredsställande sätt. Även i denna del lämnas förslag på hur detta kan rättas till. I förordningen (1993:1598) om hissar och vissa andra motordrivna anordningar ges regler om tekniska egenskapskrav, underhåll och kontroll. Dessutom finns regler som tar sikte på genomförande av det nämnda hissdirektivet. I promemorian förelås att förordningen renodlas till att enbart behandla frågor om kontroll. Avslutningsvis behandlas frågor om höjd säkerhet för befintliga hissar. I det senaste hissdirektivet (95/16/EG) regleras den fria handeln med och installationen av hissar. I anslutning till direktivet rekommenderade EU- kommissionen i en skrivelse (95/216/EG) medlemsstaterna att vidta åtgärder för att tillförsäkra ett tillfredsställande underhåll av befintliga hissar och en uppgradering av säkerhetsnivån i dessa hissar. Till rekommendationen finns fogad en bilaga med tio konkreta åtgärder för uppgradering av säkerheten samt en uppmaning att genomföra ytterligare åtgärder i det fall det innebär en förbättring av säkerheten. På uppdrag av regeringen har utrett i vad mån svenska hissar uppfyller de rekommenderade kraven och bedömt de ekonomiska konsekvenserna av att på olika sätt förbättra säkerheten i enlighet med rekommendationen. I promemorian lämnas en sammanfattande redovisning av samt förslag till lagstiftning för genomförande av åtgärder som bedöms erforderliga för att eftersträvade krav på säkerhet och tillgänglighet skall uppnås. Förteckning över remissinstanser till promemorian om ändring i regleringen om hissar och vissa andra anordningar 1. Kammarrätten i 2. Kammarrätten i 3. i län 6. Föreningen , SFBS 8. Hissbesiktning i 9. IKH, Kran- och Hisstandardiseringen 12. Salwéns Ingenjörsbyrå 17. SMP Besiktning 19. () 21. Sveriges Bostadsrättsföreningars () 22. , inspection and Certification (SWETIC) 27. Sammanfattning över betänkandet Byggkvalitet för framtiden Inledning Utredningen, som antagit namnet , har haft i uppdrag att inventera vilka heltäckande kvalitetssystem som finns på byggområdet och i förvaltningen , utvärdera system och ge förslag hur de snabbt kan introduceras, att göra en översyn av den obligatoriska funktionskontrollen av ventilationssystem, att belysa hur tecknade byggfelsförsäkringar uppfyller intentionerna i lagen om sådan försäkring och bedöma behovet av ändringar i lagen med inriktning på tillämpningsområdet och skyddet för boende m.fl., att allsidigt redovisa och analysera befintliga system med s.k. småhusgarantier och konsumentaspekter i anslutning härtill, varvid förslag skall lämnas till ett ändamålsenligt konsumentskydd, samt att bedöma det fortsatta behovet av statligt ekonomiskt stöd för att avhjälpa fukt- och mögelskador i småhus, m.m., varvid formerna för verksamheten skall övervägas. Utredningen redovisar, utifrån tillgängliga utredningar om byggnadsbeståndet, hur situationen ser ut i fråga om fel och brister i våra byggnader. Här kan nämnas följande. hade av småhusen fukt- och mögelskador i källare eller på grundplanet och i vart femte småhus var luftfuktigheten under vissa delar av året så hög att risken för allergiframkallande kvalster ökar. I ca 500 000 bostadslägenheter fanns fuktskador i våtutrymmen. Bristfällig ventilation förelåg i totalt 2,4 miljoner bostäder. När det gäller lokalbyggnader noterades att det förelåg behov av reparation av av den sammanlagda arean ytterväggar och fönster. Störst reparationsbehov fanns i skolor. I fråga om ventilation i lokaler konstaterades att reparationsbehov förelåg i av volymen, varav skolorna svarar för den största volymandelen. Materialet visar vidare att samma typer av fel i byggandet återkommer . Utredningen konstaterar att ett ökat kvalitetsmedvetande inom byggområdet erfordras för att minska behovet av korrigeringar i efterhand. Utredningen anser att grundstenarna i arbetet på att förbättra kvaliteten i byggande och förvaltning utgörs av yrkeskunnande och yrkesstolthet hos aktörerna. Skall en förbättring åstadkommas krävs kvalitetstrategier hos aktörerna inom de olika leden i byggande och förvaltning. Enligt utredningens mening kan en samordning av kvalitetsarbetet hos de skilda aktörerna minska behovet av ingripanden från samhället. Arbetet med kvalitetsfrågor ändrades byggnadslagstiftningen med inriktning på att tydliggöra rollerna och ansvaret i byggandet och därmed skapa förutsättningar för bättre kvalitet. har haft i uppdrag att göra en utvärdering av de nya byggbestämmelserna och har lämnat sin slutredovisning till regeringen . I föreliggande betänkande redovisas nuvarande läge i kvalitetsarbetet på byggområdet och i förvaltningen med uppdelning i projekteringsfas, byggfas och förvaltningsfas. Utredningen konstaterar att det inte finns heltäckande kvalitetssystem i byggprocessen och förvaltningen. Många företag och även branscher har emellertid, med ISO- 9000 som utgångspunkt, utvecklat egna system inom sina områden, ISO liknande system. Systemen är ofta branschanpassade eller framtagna för en viss produktionskedja eller ett särskilt produktionssystem. Enligt en bedömning som gjorts utifrån det system som används i Utmärkelsen (USK) framgår att det inom de tillfrågade företag på byggområdet finns ett systematiskt angreppssätt för kvalitetsarbetet inom stora delar av respektive företag. I bedömningen konstateras att byggentreprenörena kommit längst i sitt kvalitetsarbete. Utredningens studier visar att det i stor utsträckning saknas parametrar och metoder att mäta effekterna av olika sätt att säkra kvaliteten och därmed saknas förutsättningar att klarlägga effektiviteten i de skilda sätten. Utredningen konstaterar att många goda skäl talar för att arbetet med att få till stånd ett mera systematiskt kvalitetsarbete bör intensifieras. Det främsta skälet är naturligtvis att få till stånd bättre byggnader men det kan också lyftas fram att undersökningar visar att det finns stora möjligheter att minska kostnaderna i byggandet genom kvalitetsarbetet. Av utredningens studier kan utläsas att kvalitetsfelkostnaderna ofta bedöms uppgå till mellan av produktionskostnaden. Även förvaltningskostnaderna kan minska betydligt. Ett förbättrat kvalitetsarbete torde också öka konkurrenskraften och skapa exportmöjligheter. Utredningen har kommit fram till att aktörerna i byggandet och förvaltningen bör bygga upp ett bättre samarbete i kvalitetsfrågorna med sikte på ett heltäckande kvalitetssystem. Utredningen föreslår att ett byggbranschens kvalitetsråd bildas i vilket ingår alla aktörer på byggområdet och i förvaltningen samt även försäkringsbolag och finansieringsinstitut. I betänkandet redovisas frågor som ett sådant råd bör ta upp och skapa samordning i. En av huvudfrågorna gäller samordning av kvalitetsarbetet hos de skilda aktörerna och erfarenhetsåterföringen mellan dem. En annan stor fråga gäller kompetensen hos skilda personalkategorier. Den obligatoriska funktionskontrollen av ventilationssystem har ett omfattande arbete lagts ner på att komma till rätta med miljöfaktorer som inverkar negativt på vår hälsa. Utredningen konstaterar att det endast är delvis känt hur inomhusmiljön medverkar till sjukdomstillstånd. För att få till stånd ett bra inomhusklimat kan slås fast att det är nödvändigt med ett fungerande ventilationssystem, som är anpassat till den verksamhet som bedrivs i byggnaderna. Beträffande arbetsläget för ventilationskontrollen konstateras att det inte finns underlag för att dra fullständiga slutsatser om i vilken omfattning ventilationssystemen i de skilda byggnadskategorierna har kontrollerats eller om utfallet av kontrollen. De slutsatser som med säkerhet kan dras, är att den av föreskrivna tidplanen för kontrollen inte har infriats. I bästa fall har ventilationssystemen i flertalet byggnader funktionskontrollerats en gång vid utgången av . En mycket stor andel av de kontrollerade ventilationssystemen har dessutom påtagliga brister. Mot bakgrund av de uppgifter som inhämtats och redovisas föreslår utredningen att den obligatoriska funktionskontrollen skall bestå. Problemet är främst att få genomslagskraft i kontrollen av ventilationssystemen. Kommunernas byggnadsnämnder har till uppgift att bevaka kontrollsystemet. Från kommunhåll har framförts att det inte finns förutsättningar eller resurser att närmare övervaka att byggnadsägarna följer uppställda kontrollkrav. Utredningen har i sina överväganden kommit fram till att kontrollbehovet från samhällets sida är olika för de skilda byggnadskategorierna och att övervakning bör inriktas på de områden där det finns störst anledning att följa utvecklingen. Utredningen konstaterar att byggnadsägare normalt har intresse av att byggnaderna bibehåller sitt värde och att funktionerna vidmakthålls, inte minst för att få god avkastning på kapitalet. Hyresgäster har intresse av att bostaden eller lokalen verkligen har de funktioner man betalar för. Utredningen har kommit fram till följande för skilda kategorier. När det gäller hyresbostäder visar undersökningar att det finns en påtaglig eftersläpning i kontrollen. Här finns visserligen ett partsförhållande men hyresgäster har förhållandevis svårt att göra sig gällande i underhållsfrågor av förevarande slag. För att få genomslagskraft i ventilationskontrollen föreslår utredningen därför att underlåtenhet från en hyresvärds sida att följa reglerna om ventilationskontroll skall få omedelbar effekt på hyressättningen i byggnaden. Detta kan enligt utredningens uppfattning göras genom ett tillägg till 12 kap. 55 § första stycket jordabalken på sätt att en hyreslägenhet vid prövningen av skälig hyra enligt bestämmelserna i kapitlet skall anses sakna godtagbar ventilation om besiktning enligt bestämmelserna om ventilationskontrollen inte utförts eller kontrollen föranlett anmärkningar av betydelse för ventilationssystemets funktion och hyresvärden inte visar att bristerna avhjälpts. Beträffande bostadsrätter konstaterar utredningen att de boende, till skillnad från hyresgäster, kan påverka skötseln av huset vid föreningsstämma och också ta upp skötselfrågor med den valda styrelsen. Bostadsrättshavarna har ett ekonomiskt intresse av att huset underhålls. Utredningen menar att några särskilda åtgärder inte behöver vidtas för att förbättra efterlevnaden av kontrollkravet. Utredningsunderlaget tyder på att efterlevnaden är förhållandevis bra hos bostadsrättsföreningarna och närmast är det information som behövs. Vid lokalhyresförhållanden är partsförhållandena mera jämspelta. Lokalhyresgästerna torde i sina förhandlingar med byggnadsägaren ställa krav på att gällande föreskrifter om ventilation följs. Utbudet av lokaler för kontor och andra verksamheter är förhållandevis stort varför det finns anledning att anta att byggnadsägarna är angelägna att kunna visa att lokalerna uppfyller minst gällande krav. Till detta kommer att arbetsplatser omfattas av arbetsmiljölagstiftningen och att arbetstagare och deras organisationer har ett intresse av att bevaka arbetsmiljön. Även här kan den kommunala kontrollen begränsas. Utredningen föreslår att samtliga småhus undantas från den återkommande funktionskontrollen av ventilationssystem. Däremot bör kravet på kontroll innan ett nytt ventilationssystemet tas i drift finnas kvar. Utredningen konstaterar att det för småhusen är ägaren och dennes familj som är berörda och att det ligger i ägarens eget intresse att se till att ventilationen fungerar så att en tillfredsställande inomhusmiljö råder. Vad gäller daghem, skolor, vårdlokaler etc. finns inga hyresavtal mellan dem som vistas i byggnaderna och ägaren. Barn, ungdomar, sjuka och gamla personer har begränsade möjligheter att själva ställa krav på inomhusklimatet. I den här typen av byggnader är det särskilt viktigt att samhället tillvaratar nyttjarnas intressen och kontrollerar att ventilationen och inomhusmiljön fortlöpande är avpassad till den verksamhet som bedrivs. Utredningen anser att de övervakningsresurser som finns i kommunerna i första hand bör användas för den här typen av lokaler. Beträffande utformningen av den fortsatta ventilationskontrollen ger utvärderingen inte anledning att föreslå ändringar av besiktningsintervall.. Det ankommer på att följa utvecklingen och vid behov föreskriva ändringar. Ett exempel på förhållanden som kan ge anledning till längre besiktningsintervall är enligt utredningens mening att byggnadsägaren visar att ventilationssystemet ses över kontinuerligt. Utredningen konstaterar att den kontrollfunktion som lagts på kommunerna är densamma som i övrigt gäller i fråga om övervakning av att byggnadslagstiftningen efterlevs. Skyldighet för kommunerna att ingripa uppkommer när det finns anledning att anta att överträdelse skett. Som ett led i en sådan tillsyn anser utredningen att endast protokoll från besiktningar som föranlett sådana anmärkningar att funktionskraven som uppställs i kontrollförordningen inte är uppfyllda skall skickas till kommunen för kännedom. Utredningen föreslår att vissa förtydliganden görs i förordningen såvitt gäller behöriga ventilationskontrollanters uppgifter. När protokoll över ventilationskontrollen skall skickas till kommuner skall detta utföras av funktionskontrollanten. Det föreskrivna intyget om utförd besiktning föreslås få en ny roll. Det bör föreskrivas att intyg om utförd besiktning inte får utfärdas och anslås förrän ventilationssystemet uppfyller de uppställda kraven och att intyget skall utfärdas och anslås av funktionskontrollanten. Utredningen förutsätter att de skilda intresseorganisationerna för fastighetsägare lämnar information till sina medlemmar om vikten av att ventilationssystemen i byggnaderna underhålls. Utredningen utgår även från att ventilationsbranschen medverkar med information. Byggfelsförsäkring och småhusgarantier När det gäller frågorna om byggfelsförsäkring och småhusgarantier har utredningen kommit fram till att verksamheten hos garantibolagen är att betrakta som försäkringsrörelse och därmed underkastad regleringen på försäkringsområdet. Utredningen konstaterar att det därför skulle krävas en särskild lagstiftning för verksamheten hos garantibolagen om den skall finnas kvar i nuvarande bolagsform. Mot den bakgrunden har utredningen övervägt och funnit att bestämmelserna om byggfelsförsäkring bör göras generellt tillämpliga även på småhus för permanentboende. För att därutöver stärka konsumentskyddet bör de standardavtal som används i konsumentförhållanden kompletteras så att det åligger anlitade entreprenörer och säljare att ställa säkerhet för sina produktionsåtaganden. Enligt utredningens mening åstadkoms genom förslaget ett ändamålsenligt konsumentskydd. Utredningen förslår att de undantag från konsumenttjänstlagens, konsumentköplagens och jordabalkens annars tvingande avtalsvillkorsregler som gäller om sådant konsumentskydd finns som ställs som villkor för statlig bostadsfinansiering, dvs. småhusgaranti i förening med konsumentanpassade standardavtal, i stället bör avse det konsumentskydd som byggfelsförsäkringen ger i kombination med konsumentanpassade standardavtal. Byggfelsförsäkring i förening med ett kompletterat ABS 95 ger enligt utredningens uppfattning ett avsevärt bättre konsumentskydd än konsumenttjänstlagen. När det gäller utvärderingen av systemet med byggfelsförsäkring konstaterar utredningen att det har gått för att det skall vara möjligt att göra en fullständig utvärdering. Lagen har endast varit i kraft . har det nästan inte varit några skadefall. Det torde inte vara möjligt att få en riktig bild av systemet förrän det har varit i kraft , motsvarande tiden från det att byggfelsförsäkring tecknas till det att den har löpt ut. Det finns inte underlag för att föreslå att systemet med byggfelsförsäkringar skall utvidgas till att omfatta andra byggnader än permanentbostäder. Det kan dock redovisas att det förekommer att försäkringar tecknas även utanför obligatoriet och att den delen av marknaden inte är ringa. Vad gäller lagens tillämpningsområde i övrigt föreslår utredningen att den nuvarande kopplingen till näringsidkarbegreppet i första paragrafen tas bort och att avgränsningen av vilka ombyggnader som skall omfattas av försäkringsobligatoriet förtydligas. Framför allt sistnämnda förslag har sin grund i påtalade tillämpningssvårigheter av nuvarande regel. Analysen av de förekommande försäkringarna samt förslaget att småhusen skall inordnas generellt i systemet har föranlett utredningen att föreslå vissa förändringar av lagen såvitt avser tillåten självrisk. Utredningen föreslår att utrymmet för avtal om självrisk regleras. Beträffande småhus bör självrisken få vara högst ett halvt basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och för flerbostadshus högst tre basbelopp.