prop · GM0387 · 1999-01-01 00:00:00 — Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har tillstyrkt eller god- tagit förslag. , , , m.fl. har framhållit vikten av att alla överskott för redan tecknade livförsäkringar återgår till försäkringstagarna. Förbundet har tillagt att bolag borde få fortsätta att sälja gamla produkter parallellt med försäljningen av nya produkter enligt nya bestämmelser. Vidare har förbundet förordat senare ikraftträdande för icke vinstutdelande bolag. Förbundet har också ansett att koncession enligt nya regler bör kunna meddelas så snart beslutat lagändringarna. har däremot förutsatt att förändringsarbetet inte kan påbörjas förrän lagändringarna trätt i kraft. har framhållit att bolagen bör få organisera vinst- och icke vinstdrivande verksamhet enligt vad de själva finner effektivast och att lagstiftningen inte bör anvisa viss metod för detta. Remissinstanserna har överlag tillstyrkt eller lämnat försäkrings- rörelsepromemorians förslag utan erinran (se promemorian s. 296 299). och har anfört att en bibehållen konkurrenskraft visavi utländska företag kräver att reformen träder i kraft . Förbundet har dock ifrågasatt om en ettårig övergångsfrist är tillräcklig, särskilt för de bolag som vill ombildas till vinstutdelande. Nya villkor, försäkringstekniska riktlinjer, informations- och återbäringssystem kräver viss uppbyggnadstid. har instämt i att skälighetsprincipen bör gälla för försäkringar som med- delats , om inget annat avtalats. Vidare har föreningen påpe- kat att det är oklart i vad mån övergångsreglerna om grunder m.m. skall gälla fondförsäkringsbolag. Enligt bör över- gångsreglerna om uttaxering justeras och äldre villkor gälla tills änd- ringen av bolagsordningen blir gällande. Skälen för regeringens förslag De ändrade rörelsereglerna bör träda i kraft utan dröjsmål. Föränd- ringarna är emellertid av sådant slag att ikraftträdandet bör ske . Bestämmelserna bör alltså träda i kraft . Tillämpningen av nya rörelseregler på nya bolag Livförsäkringsbolag och skadeförsäkringsbolag som beviljas koncession första gången efter ikraftträdandet av lagen bör tillämpa den nya lagstiftningen utan inskränkningar. Genom att anknyta till koncessions- beslutet i stället för t.ex. en senare registrering säkerställs att prövningen redan vid koncessionen sker med hänsyn till förutsättningarna enligt nya rörelseregler, t.ex. en slopad skälighetsprincip, en förändrad sund- hetsprincip och en avsaknad av ordningen med grunder. Övergången till de nya reglerna behöver inte invänta den nya försäkringsavtalslag som bereds inom . Det bör i sammanhanget erinras om att svenska vinstutdelande företag kan meddela produkter i form av individuellt pensionsspa- rande och fondlivförsäkringar utan att några särskilda avtalsrättsliga regler har ansetts nödvändiga. har ansett att försäkringsbolag bör kunna beviljas koncession och meddela försäkringar enligt nya regler så snart fattat beslut om lagändringarna utan att deras ikraftträdande måste inväntas. Med nuvarande tidsplan för riksdagsbehandling och ikraftträdande kommer tiden mellan beslut och reglernas ikraftträdande att uppgå till . En skäligt rådrum krävs bl.a. för handlägg- ning av nya koncessionsansökningar och ändringar av bolagsordningar. Myndighetsbeslut som beviljas eller försäkringar som meddelas innan nya regler trätt i kraft kan också medföra komplikationer vid tillämpningen. Regeringen är således inte beredd att tillmötesgå för- bundets begäran på denna punkt. Det anförda utesluter dock inte att eventuella ansökningar om koncession m.m. kan ges in och börja att handläggas före ett ikraftträdande, så att erforderliga beslut och tillstånd kan meddelas snabbare än annars när reglerna trätt i kraft. Vidare bör en övergångsbestämmelse ges om att bolagsstämman redan före ikraft- trädandet får meddela sådana beslut som den annars kan anta först där- efter. Tillämpning av nya rörelseregler på äldre bolag Det är givetvis i allmänhet av värde om en ny reglering i så stor utsträck- ning som möjligt kan tillämpas på äldre förhållanden. Försäkringstagarna kan ha svårt att bedöma eventuella skillnader som gäller beroende på om en försäkring tecknas hos ett gammalt eller nytt bolag samt vilka konse- kvenser som detta kan få. Även tillsynen underlättas om försäkringsbolag följer ett så enhetligt regelverk som möjligt. Inspektionens resurser kan därmed också mera koncentrerat inriktas på tillämpningen av de nya reglerna. Med hänsyn till försäkringsbranschens utveckling och effektivitet vore det olyckligt att låta de nya reglerna i stor utsträckning gälla endast för nya livförsäkringsbolag. Den kapacitet och de resurser som finns i de svenska bolagen skulle inte kunna användas effektivt om lagstiftningen helt förhindrade äldre bolag från att utveckla och differentiera verksam- heten med nya livförsäkringar som inte bygger på skälighetsprincipen samt hänvisade ägarna till att bygga upp och utveckla parallella resurser i nya bolag där försäkringar med olika rätt till överskott godtas. En sådan utveckling skulle även kunna vara till nackdel för försäkringstagarna i bolaget. Det skulle exempelvis förhindra en utveckling där vinsterna från den nya verksamheten även skulle komma dem tillgodo, t.ex. i form av en ökad återbäring eller större bidrag till kostnadstäckningen. Det måste emellertid i görligaste mån säkerställas att livförsäk- ringstagarnas och andra ersättningsberättigades rätt till ansamlade och framtida överskott från enligt avtal som är tecknade enligt nu- varande skälighetsprincip inte försämras. En bestämmelse behövs således som slår fast att skälighetsprincipen gäller för sådana livförsäkringar som tecknats före lagändringarnas ikraftträdande. Eftersom principen i fram- tiden inte skall vara obligatorisk enligt lag bör parterna ges ett utrymme för att avtala om att principen inte skall gälla för försäkringen. Även för sådana skadeförsäkringar som har meddelats på basis av skälighetsprin- cipen bör samma regel gälla. Eftersom bestämmelsen torde få betydelse bör den tas in i FRL. Övergångsregler behövs också med hänsyn till de konsekvenser som ändringarna medför för försäkringsbolagen. Vissa av reglerna förutsätter ändringar av bolagens datasystem. Förslagen förutsätter även förberedelser och analyser hos bolagen som inte alltid är möjliga att göra på den korta tid som återstår till ikraftträdandet. Försäkringsbolagen bör därför ges en möjlighet att tillämpa nuvarande bestämmelser om grunder och återbäringshanteringen från ikraftträdandet. Detsamma gäller vissa bestämmelser i och ÅRFL som har anknytning dit (se vidare författningskommentaren till ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna). För bolag som inte vidtagit erforderliga ändringar inom den tvååriga anspassningstiden skall koncessionen kunna förverkas. Detta bör framgå av de föreslagna övergångsbestämmelserna. En bestämmelse bör införas i övergångsreglerna som anger att åter- bäringsmedel skall tillföras som återbäring eller på annat sätt gottskrivas försäkringstagarna eller överföras till relevanta poster under eget kapital. En sådan bestämmelse innebär att återbäringsfonden och andra till fram- tida förfoganden avsatta medel skall gottskrivas försäkringstagarna som garanterad eller villkorad återbäring eller tillgodoföras dem på annat sätt, eller överföras till sådan konsolideringsfond som skall finnas enligt 12 kap. 9 §. För en eventuell uppskrivningsfond och fond för orealiserade vinster blir en redovisning som särskilda poster under bundet eget kapital aktuell. Vissa övergångsfrågor för fondförsäkringsbolag I detta sammanhang föreslås att fondförsäkringsbolag skall omfattas av ett flertal nya bestämmelser. Många av ändringarna är emellertid beting- ade av att bestämmelserna för livförsäkringsföretag i närmar sig reglerna för fondförsäkringsbolag eller att bestämmelserna i fondförsäk- ringslagen utan större ändringar i sak förs över till FRL. Som tidigare nämnts omfattas fondförsäkringsbolag av bestämmelser om livförsäk- ringsbolag i FRL i den mån inte särregler finns i fondförsäkringslagen. Någon ändring av koncessionen krävs inte i sig till följd av de regeländ- ringar som föreslås. Fondförsäkringslagen bör upphävas i sin helhet när den nya försäk- ringsrörelselagstiftningen träder i kraft. Övergångskonsekvenserna av det nya regelverket för nuvarande fondförsäkringsbolag bör vid behov hante- ras inom ramen för ikraftträdande- och övergångsreglerna till FRL. Som sagts är det lämpligt att också nuvarande fondförsäk- ringsbolag som även fortsättningsvis skall vara vinstutdelande har ut- tryckliga bestämmelser i bolagsordningen om vad som får användas för förlusttäckning eller vinstutdelning (jfr avsnitt 7.2). För de fall då nöd- vändiga ändringar av bolagsordningen inte kan verkställas på denna punkt behövs en övergångsregel. Vissa äldre bestämmelser i fondförsäkringslagen bör därför gälla fram till dess att en ändrad bolagsordning finns (se punkterna 5 i övergångsbestämmelserna). En sista tidpunkt för tillämpningen av sådana övergångsbestämmelse bör bestämmas. Om inte en ändring av bolagsordningen registrerats från lagens ikraftträdande skall koncessionen kunna förverkas. Även i sådana bolag bör eventuella avsättningar till återbäringsfonden ha tillförts försäkringstagarna som återbäring innan nya villkor om vinstutdelning eller förlusttäckning stadfästs. Såsom aviserats i avsnitt 3, under rubriken , kommer regeringen att senare ta ställning till de äldre övergångsbestämmelser som alltjämt kan ha betydelse och som har påverkats av de lagförslag som redovisas. 14.3 Ombildning av livförsäkringsbolag m.m. Regeringens förslag: Stadfästelse av en bolagsordning för ett livför- säkringsbolag där det tagits in eller ändrats ett villkor om vinstutdelning skall förutsätta att en kvalificerad majoritet röstar för beslutet på bolagsstämman, att de försäkringstagare i ett livförsäkringsaktiebolag vars rätt berörs underrättats, att en viss andel av de underrättade inte är emot ändringen (av de som hörts av eller av samtliga), samt att det kan antas att ändringen inte försämrar försäkringstagares och andra ersättningsberättigades rättigheter på grund av försäkringarna. När ett villkor om vinstutdelning tas in i bolagsordningen för ett livförsäkringsaktiebolag skall detta förutsätta att återbäringsfond, konsolideringsfond och övervärden, med avdrag för aktiekapitalet och överkursfond, gottskrivits försäkringstagarna och motsvarande ersättningsberättigade som återbäring eller på annat sätt. Stadfästelse av en bolagsordning där ett villkor om förlusttäckning tas in eller ändras skall förutsätta att försäkringstagarnas och andra ersättningsberättigades rätt inte försämras. De förutsättningarna som krävs för en övergång till vinstutdelande verksamhet skall gälla även vid beståndsöverlåtelser till ett vinstutdelande livbolag och vid fusion med ett sådant bolag. I dessa fall får dock undantag göras om det finns särskilda skäl. Ombildningsreglerna skall gälla både för äldre och nya livförsäkringsbolag. förslag: Överensstämmer delvis med rege- ringens förslag. Utredningsförslaget innebär att nuvarande livförsäk- ringsbolag kan ombildas till vinstutdelande bolag endast om av samtliga försäkringstagare medger det och försäkrings- tagarna eller andra ersättningsberättigade har tillförsäkrats skälig ersätt- ning. I sådana fall skall inte någon skälighetsprincip gälla för för- säkringarna. Vidare har ombildningsreglerna tagits in i övergångsreglerna och begränsats till nuvarande bolag. Utredningen har pekat på att parterna i ett försäkringsavtal kan komma överens om att försäkringen flyttas till ett bestånd där nya rörelseregler gäller men i övrigt inte behandlat beståndsöverlåtelser och fusioner (se betänkandet s. 173 183, 295 och 296). Försäkringsrörelsepromemorians förslag: Överensstämmer i huvud- sak med regeringens förslag. Övergångstiden för tillämpning av de nya rörelsereglerna var begränsad till i promemorians förslag (se promemorian s. 299 301). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte kommenterat förslag. har påpekat att icke vinstutdelande livförsäkringsbolag kan komma att ombildas även , varför reglerna bör tas in i FRL i stället för i övergångsreg- lerna. Enligt samfundet bör reglerna gälla även vid beståndsöverlåtelser till vinstutdelande bolag. Remissinstanserna har i allt väsentligt godtagit försäkringsrörelsepro- memorians förslag. har anfört att ombildnings- reglerna är väl avvägda. Enligt förbundet måste dock återbäringsmedel kunna tillföras en konsolideringsfond även i bolag som blir vinstutde- lande. har i princip tillstyrkt de föreslagna ombild- ningsreglerna. Villkoret att av de som avhörts skall vara för en ändring kan dock enligt samfundet utgå. Enligt samfundet är det oklart om reglerna för ändring av villkor i bolagsordningen om för- lusttäckning kan tillämpas vid beståndsöverlåtelser och fusioner. har ifrågasatt hur överskottsmedel vid en ombildning kan komma försäkringstagarna till godo genom emittering av aktier. Skälen för regeringens förslag Det är viktigt att försäkringstagarnas och andra ersättningsberättigades rätt till ansamlade och framtida överskott inte försämras genom att ny vinstutdelande verksamhet bedrivs i samma bolag. Hänsyn måste dock tas till intresset av att livförsäkringsrörelsen kan organiseras och bedrivas på det mest ekonomiskt effektiva sättet. Reglerna bör med andra ord inte i onödan utformas så restriktiva att ekonomiskt befogade förändringar av verksamheten i praktiken omöjliggörs. Ombildning till vinstutdelande verksamhet En lämplig avvägning mellan olika intressen uppnås om särskilda för- utsättningar ställs upp för att äldre bolag skall få ta in bestämmelser i bolagsordningen om vinstutdelning. Som en generell förutsättning bör gälla att försäkringstagarnas rätt inte skall kunna antas bli försämrad genom ändringen. Det bör bl.a. krävas att bolaget beaktat och sörjt för tillgodoseende av den rätt till återbäring som kan föreligga enligt för- säkringsavtalet och den skälighetsprincip som skall gälla för äldre för- säkringar. De försäkringstagare vars rätt enligt försäkringsavtal berörs av ombildningen bör underrättas om bolagsordningens villkor om vinstutdelning. Det är också rimligt att kräva att en aktiv majoritet eller minoritet av dessa inte är emot den ändring som skall göras. En lämplig avvägning uppnås om en ändring inte får genomföras om fler än av de försäkringstagare som avhörts till bolaget är emot en ändring. Regeringen anser alltså till skillnad från att ett sådant krav trots allt är motiverat. Oavsett antalet som hörs av bör en minoritet av av de berörda kunna förhindra en ombildning. Om ett livförsäkringsaktiebolag skall kunna dela ut vinst bör det säker- ställas att aktieägarnas kapital och eventuellt annat externt kapital tjänar som riskkapital i stället för medel som byggts upp från försäkringstag- arnas när en vinstutdelning inte varit möjlig. Om ett livförsäk- ringsbolag skall ombildas från icke vinstutdelande till vinstutdelande bör som förutsättning gälla att nuvarande återbäringsfond, framtida konsoli- deringsfond och övervärden med avdrag för aktiekapital eller even- tuell överkurs som aktieägarna betalt in vid emittering av aktier till- förts eller på annat sätt gottskrivits försäkringstagarna. Denna bedömning grundas på att alla ansamlade medel utom aktiekapitalet och motsvarande tillskott i överkursfonden tillhör försäkringstagarna till följd av vinstut- delningsförbudet. Det bör emellertid inte närmare regleras hur värdena skall gottskrivas försäkringstagarna eftersom betydande olikheter kan föreligga mellan olika livförsäkringsbolag. Det kan inte uteslutas att sär- skilt övervärden i tillgångar kan komma försäkringstagarna till del genom någon form av riktad emission. Något krav på att återbäringsfonden m.m. skall ha tillförts försäk- ringstagarna bör inte införas för ömsesidiga försäkringsbolag som villkor för vinstutdelning till garanter. Skillnaden mot aktiebolagen är motiverad av att försäkringstagarna är delägare i ömsesidiga bolag. Av samma skäl bör det inte heller ställas upp något krav på hörande av dessa i egenskap av försäkringstagare. När ett villkor om förlusttäckningen tas in eller ändras i bolags- ordningen bör, vid sidan av allmänna beslutsregler för stämman, ställas upp ett materiellt krav att försäkringstagarnas och jämställdas rätt inte försämras. I sådana fall bör således inte krävas att försäkringstagarna hörs särskilt. Vikten av tydliga avtalsvillkor om rätten till överskott har tidigare starkt understrukits. Detta är inte minst viktigt i vinstutdelande bolag. Tvekan kan råda om en vinstutdelande verksamhet praktiskt kan omfatta även försäkringar med en långtgående rätt till överskott enligt kontri- butionsprincipen. Ett första krav är att det finns försäkringstekniska för- utsättningar att kontinuerligt särskilja dessa försäkringars del i överskottet. Utöver en tydlig avtalsreglering av rätten till överskott krävs en full anpassning till systemet med garanterad eller villkorad återbäring. De nu aktuella försäkringarna torde under alla förhållanden inte kunna förvaltas i samma försäkringsgren som försäkringar vilka bidrar till de medel som är tillgängliga för vinstutdelning. En ombildning från icke vinstutdelande till vinstutdelande verksamhet kan inte bara bli aktuell vid lagens ikraftträdande utan också . Samma förutsättningar bör alltså gälla även för framtiden om ett äldre livförsäkringsbolag eller ett bildat icke vinstutdelande bolag övergår till vinstutdelande verksamhet. framhållit bör därför reglerna om ombildningen tas in i FRL och inte i övergångsregler till de föreslagna lagändringarna. Eftersom vinstutdelning eller förlusttäckning i livförsäkringsbolag skall förutsätta bestämmelser i bolagsordningen, är det naturligt att knyta prövningen av förutsättningarna till stadfästelsen av bolagsordningsänd- ringen. Prövningen av om förutsättningarna för en ombildning är upp- fyllda bör således i första hand ankomma på . Ändring av villkor i bolagsordningen om vinstutdelning Redan när villkor om vinstutdelning tas in i bolagsordningen första gången måste bl.a. återbäringsmedel och övervärden i bolaget ha gottskrivits försäkringstagarna och andra ersättningsberättigade som återbäring eller på annat sätt. Som tidigare nämnts förutsätter en ombildning i praktiken bl.a. en full anpassning till systemet med garanterad och villkorad återbäring. Det torde alltså i regel saknas anledning att höra försäkringstagarna vid ändringar av villkor om vinstutdelning i redan vinstutdelande livförsäkringsbolag, eftersom deras rättigheter på grund av försäkringar inte berörs av ändringen. Visserligen kan försäkringstagarna påverkas för framtiden genom att den andel av framtida vinst som skulle ha tillfallit dem minskar jämfört med om bolagsordningen inte ändrats. Enligt förslaget skall nämligen belopp som inte kan användas för vinstutdelning eller förlusttäckning gottskrivas som återbäring av bolagsstämma. På samma sätt som om bolaget utan avtalsenlig skyldighet ensidigt gottskrivit återbäring av fria vinstmedel påverkas i dessa fall inte försäkringstagarnas avtalsenliga rätt. Någon rätt till denna typ av medel på grund av försäkringarna har inte försäkringstagarna förrän återbäringen har gottskrivits av bolagsstämman. Det anförda talar för att bestämmelserna om hörande och samtycke av försäkringstagarna kan begränsas till de fall då villkor om vinstutdelning tas in första gången. Det kan i sammanhanget påminnas om förbudet att förespegla framtida återbäring som saknar grund i försäkringsavtal. Det är dock svårt att nu förutse alla fall som kan förekomma i praktiken. När ändringen av bolagsordningen stadfästs skall det under alla förhållanden särskilt prövas att försäkringstagarnas och andra ersättningsberättigades rätt inte försämras genom ändringen. Om försäkringstagarnas rätt på grund av försäkringar trots allt skulle beröras av en ändring av villkor om vinstutdelning bör deras samtycke efterfrågas. Bestämmelserna om försäkringstagarnas hörande och samtycke bör alltså även gälla för ändringar av villkor om vinstutdelning. En liknande bedömning som vid ombildningen till vinstutdelande verksamhet är motiverad om ett försäkringsbestånd skall överlåtas till ett vinstutdelande bolag eller genom fusion upptas i ett sådant bolag. Även i sådana situationer bör ombildningsreglerna gälla i tillämpliga delar. I överlåtelse- och fusionsfallet bör utrymme för undantag från ombild- ningsvillkoren finnas, eftersom förhållandena i samband med likvidation eller annan rekonstruktion kan vara att några alternativa lösningar inte står till buds eller inte skäligen kan godtas. I sådana fall kan en avväg- ning med hänsyn till försäkringstagarnas intressen göra att en överlåtelse eller fusion trots allt bör ske även om inte försäkringstagarna gett erfor- derligt samtycke. Undantagsbestämmelsen bör villkoras av att det före- ligger särskilda skäl. I överlåtelse- och fusionsfallet bör prövningen knytas till myndighe- tens tillstånd till beståndsöverlåtelsen och fusionen. Det bör inte ställas upp några särbestämmelser om vilka slag av livför- säkringar som nuvarande traditionella livförsäkringsbolag skall få med- dela . Verksamheten i traditionella bolag kan genomgå förändringar av åtskilliga slag. Att sådana ändringar är fören- liga med försäkringstagarnas intressen bör prövas i koncessionsärendet och i den löpande tillsynen. 15 Utländska försäkringsgivare 15.1 Bakgrund trädde lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares verksamhet i (LUFV) i kraft. Lagen innehåller regler för alla utländska försäkringsgivare som yrkesmässigt erbjuder försäkringstjäns- ter här i landet, men är endast tillämplig på direkt försäkringsverksamhet. Försäkringsgivare från länder utanför EES (försäkringsgivare från tredje land) kan etablera sig här i landet genom generalagent eller filial. Samma etableringsformer står till buds för försäkringsgivare med säte inom EES (EES-försäkringsgivare). För den sistnämnda gruppen försäk- ringsgivare tillkommer dessutom möjligheten för en försäkringssam- manslutning att etablera sig här i landet genom en generalrepresentation. Begreppet sekundäretablering brukar användas som en sammanfattande beteckning för filial, generalagentur och generalrepresentation. För att en försäkringsgivare från tredje land skall få verka i krävs tillstånd (koncession). En EES-försäkringsgivare kan däremot, efter ett enkelt anmälningsförfarande, bedriva verksamhet här i landet på basis av koncessionen i hemlandet. EU har nämligen utvecklat ett om- fattande regelverk för försäkringsverksamhet. Det grundläggande syftet med regleringen har varit att genomföra en inre marknad för försäk- ringstjänster. Denna målsättning har i huvudsak uppnåtts genom godkän- nandet och införlivandet av tredje generationens försäkringsdirektiv i den nationella lagstiftningen i respektive medlemsland [jfr rådets direktiv /49/EEG av om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring samt om ändring av direktiv /239/EEG och 88/357/EEG (tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring) och rådets direktiv /96/EEG av om samordning av lagar och andra författningar som avser direkt livförsäkring och om ändring av direktiven /267/EEG och 90/619/EEG (tredje livförsäkringsdirektivet)]. I fullbordades genomförandet av tredje generationens direktiv genom ändringar i lagstiftningen för svenska och utländ- ska försäkringsföretag (prop. 1994/95:184, bet. 1997/98:FiU22, rskr. 1997/98:215). EU:s gemensamma försäkringsmarknad bygger lagtekniskt på princi- perna om en enda auktorisation och om hemlandstillsyn. Den första principen innebär att ett inom EU auktoriserat försäkringsföretag har rätt att med stöd av detta tillstånd bedriva försäkringsverksamhet i alla de länder som hör till EU. Den andra principen innebär att de behöriga myndigheterna i försäkringsgivarens hemland (dvs.