prop · GM0372 · 1999-01-01 00:00:00 — Samma sekretessbestämmelse, 7 kap. 1 § sekretesslagen är dock tillämplig hos och i Rättsmedi- cinalverkets (RMV) undersökande verksamhet. Denna bestämmelse torde dock inte vara tillämplig i registerverksamheten. Paragrafen är nämligen bara tillämplig på sådan hälso- och sjukvård och annan medi- cinsk verksamhet som är individuellt inriktad. Enligt 7 kap. 16 § gäller sekretess för personuppgift om det kan antas att ett utlämnande skulle medföra att uppgiften behandlas i strid med per- sonuppgiftslagen (1998:204). Tillämpningsområdet för denna bestäm- melse är emellertid begränsat och bestämmelsen ger inte ett tillräckligt skydd. Även om uppgifterna i det rättspsykiatriska forskningsregistret an- vänds för framställning av statistik i exempelvis RMV:s utvecklingsar- bete, blir föreskrifterna om statistiksekretess i 9 kap. 4 § inte tillämpliga hos RMV. Den paragrafen är nämligen endast tillämplig i sådan särskild verksamhet hos en myndighet som avser framställning av statistik eller i den utsträckning regeringen föreskriver det i annan därmed jämförbar undersökning. Någon sådan verksamhet eller undersökning förekommer inte hos RMV. Någon annan primär sekretessregel än 7 kap. 16 § synes alltså inte kunna bli tillämplig i RMV:s registerverksamhet. I sammanhanget bör emellertid 13 kap. 3 § sekretesslagen uppmärksammas. Erhåller en myn- dighet i sin forskningsverksamhet från annan myndighet uppgift som är sekretessbelagd där, gäller sekretessen också hos den mottagande myn- digheten (sekundär sekretess). Som framgår av bestämmelsens utform- ning avses närmast den situationen att en myndighet för sin egen forsk- ningsverksamhet, t.ex. ett bestämt forskningsprojekt, tar emot uppgifter. Vad som är aktuellt är emellertid att uppgifter tillförs ett register som utgör en källa för forsknings- och utvecklingsarbete. Denna bestämmelse torde därför inte heller vara tillämplig. Som konstaterats tidigare skall mycket känsliga personuppgifter tillför- as registret. Detta bör därför omgärdas av en stark sekretess. Givetvis måste uppgifterna kunna användas för forskning. Bortsett från detta är det dock viktigt att det inte är lättare att få uppgifterna utlämnade från registret än från de myndigheter som lämnat uppgifterna. Att ge uppgif- terna samma sekretesskydd som när de förekommer i RMV:s undersök- ningsverksamhet framstår som en lämplig lösning. Ett tillägg till 7 kap. 1 § sekretesslagen bör dock inte göras då denna bestämmelse inte torde vara tillämplig på registerverksamhet eftersom bestämmelsen bara är tillämplig på sådan hälso- och sjukvård eller annan medicinsk verksamhet som är individuellt inriktad. I stället skall en ny bestämmelse införas i sekretesslagen så att sekre- tess omfattar uppgifterna i det rättspsykiatriska forskningsregistret samt RMV:s verksamhet i anslutning till registret. Bestämmelsen skall vara försedd med ett omvänt skaderekvisit. Det innebär att uppgifter i registret inte får lämnas ut, om det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskilde eller hans närstående lider men. Presumtionen är alltså för sekretess. Det omvända skaderekvisitet innebär att en skadeprövning avseende berörda personer skall ske i varje enskilt fall, alltså varje gång uppgifter skall lämnas ut från RMV. För att uppgifter skall lämnas ut fordras i praktiken att RMV har kännedom inte bara om mottagarens identitet utan också om dennes närmare avsikter med uppgifterna. Denna lösning framstår som en rimlig avvägning mel- lan intresset av att skydda den enskildes integritet samt intresset av att kunna lämna ut uppgifter för forskningsändamål. Sekretessen för uppgifterna hos RMV utgör inget hinder för Social- styrelsen att i sin tillsyn över den rättspsykiatriska undersökningsverk- samheten få tillgång till uppgifter från RMV (se 14 kap. 2 § första stycket 3). Sekretessen för uppgiften följer dock inte med om uppgiften lämnas till annan myndighet eftersom sekretessen endast gäller i RMV:s verksamhet. I likhet med 7 kap. 1 § sekretesslagen bör den nya bestämmelsen om- fattas av 16 kap. 1 § sekretesslagen om undantag från meddelarfriheten. 18 Bevarande Regeringens förslag: Uppgifterna i det rättspsykiatriska forsknings- registret skall bevaras enligt regleringen i personuppgiftslagen (1998:204). Utredningens förslag: Personuppgifter i det rättspsykiatriska forsk- ningsregistret skall få bevaras i högst efter det att en uppgift om personen från undersökningsförfarandet senast registrerades. Därefter får uppgifterna i och för sig bevaras, men endast i sådan form att den enskilde varken direkt eller indirekt kan identifieras. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker ut- redningens förslag eller har inget att erinra. Relativt många tycker dock att 30-årsgränsen är för snäv och att uppgifterna i registret bör kunna be- varas än så. Bland dem finns , Statskontoret, , , Medicinska fakulteten vid universitet, och Svenska föreningen för Rättspsykiatriskt samarbete. Mental Hälsa (RSMH) vill ha en utgallring och för vissa grupper . Skälen för regeringens förslag: Regler om bevarande och gallring av allmänna handlingar hos myndigheter finns i arkivlagen (1990:782). Dessa regler har kortfattat berörts i avsnitt 7.2.4. Av 9 § första stycket i) personuppgiftslagen (1998:204) framgår att en personuppgift inte får bevaras än vad som är nödvän- digt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. Personuppgifter får dock bevaras för historiska, statistiska eller vetenskap- liga ändamål. Vidare anges i 8 § andra stycket personuppgiftslagen att bestämmelserna inte hindrar att en myndighet arkiverar och bevarar all- männa handlingar eller att arkivmaterial tas om hand av en arkivmyndig- het. I sitt yttrande över regeringens förslag till lagar om hälsodata- och vårdregister anförde Lagrådet att en hänvisning till arkivlagens bestäm- melser kom i konflikt med EG-direktivet 95/46/EG. Lagrådet föreslog att denna hänvisning skulle utgå. Regeringen fann inte i det lagstiftnings- ärendet någon anledning att göra någon annan bedömning av direktivets förenlighet med regler om bevarande av allmänna handlingar och om- händertagande av arkivmaterial än den som framgår av 8 § andra stycket förslaget till personuppgiftslag (prop. 1997/98:108 s. 60). Med anledning av vad som anförts i anslutning till denna paragraf (prop. 1997/98:44 s. 48) ansåg regeringen dock att hänvisningen till arkivlagen i förevarande lagförslag kunde utgå i enlighet med Lagrådets förslag. Regeringen anser att 30-årsgränsen kan framstå som något godtycklig, eftersom den inte tillfredsställer vare sig forskningens eller brukarorgani- sationens krav. Vid forskning inom rättspsykiatrin kan det ofta vara av intresse att följa enskilda personer . En gräns skulle i alltför hög grad inskränka möjligheterna att bedriva vissa typer av forskning. Regeringen anser att någon särskild tidsgräns inte bör anges i lagen. Personuppgiftslagens bestämmelser bör här vara tillämp- liga. Eftersom personuppgiftslagens regler, enligt 2 § i förevarande lag- förslag, generellt kommer att gälla i den mån en fråga inte regleras i den särskilda lagen om rättspsykiatriskt forskningsregister, är någon ytter- ligare bestämmelse med hänvisning till personuppgiftslagen inte nödvän- dig. 19 Skadestånd Regeringens förslag: De bestämmelser om skadestånd som finns i personuppgiftslagen (1998:204) skall gälla även vid behandling enligt lagen om rättspsykiatriskt forskningsregister. Utredningens förslag: Innehåller ingen reglering av skadeståndsskyl- digheten. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har tagit upp denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Enligt personuppgiftslagen (1998:204) skall den personuppgiftsansvarige ersätta den registrerade för den skada som en behandling av personuppgifter i strid med den lagen har orsakat. Ersättning skall inte bara betalas för person- och sakskada utan också för ren förmögenhetsskada samt för den kränkning av den personliga integriteten som behandlingen har inneburit. Bestämmelserna innebär bl.a. att ersättningsskyldigheten kan jämkas om den ersättnings- skyldige (personuppgiftsansvarige) visar att felet inte berodde på honom eller henne. Enligt artikel 23 i dataskyddsdirektivet skall medlemsstaterna före- skriva att var och en som lidit skada till följd av en otillåten behandling eller av någon annan åtgärd som är oförenlig med de nationella bestäm- melser som antagits till följd av direktivet, har rätt till ersättning av den registeransvarige för den skada som han har lidit. Den registeransvarige kan helt eller delvis undgå detta ansvar om han bevisar att han inte är ansvarig för den händelse som orsakade skadan. Personuppgiftslagens regler om skadestånd bör gälla även såvitt avser behandling av personuppgifter enligt lagen om rättspsykiatriskt forsk- ningsregister. Detta bör åstadkommas genom att i lagen om rättspsykiat- riskt forskningsregister införa en bestämmelse om skadeståndsskyldighet som innebär att reglerna i personuppgiftslagen skall tillämpas. 20 Rättelse Regeringens förslag: De bestämmelser om rättelse som finns i per- sonuppgiftslagen (1998:204) skall gälla även behandling som utförts i strid med lagen om rättspsykiatriskt forskningsregister. Utredningens förslag: innehåller inte någon reglering av rättelse av uppgifter i registret. Remissinstanserna: Mental Hälsa (RSMH) betonar vikten av att den enskilde får tydlig information om bl.a. rätten att få felaktiga uppgifter korrigerade. Skälen för regeringens förslag: Det är av stor betydelse för att den registrerade skall hysa tilltro till behandlingen av personuppgifter i det aktuella registret att han eller hon har möjlighet att få felaktiga uppgifter korrigerade eller utplånade. I likhet med vad som ovan angetts beträffande skadestånd gäller per- sonuppgiftslagens regler om rättelse endast för uppgifter som behandlas i strid med den lagen. Regeringen anser att samma regler skall tillämpas även när behandling utförs i strid med lagen om rättspsykiatriskt forsk- ningsregister. 21 Överklagande Regeringens förslag: Ett beslut av om infor- mation som skall lämnas efter ansökan eller om rättelse får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd skall krävas vid överklagande till kammarrätten. Utredningens förslag: I utredningens förslag finns inte någon be- stämmelse om överklagande. Remissinstanserna: Remissinstanserna tar inte upp denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Ett beslut av angående behandling av personuppgifter som direkt berör den enskilde skall kunna överklagas. Detta gäller beslut om information som skall lämnas efter ansökan enligt 26 § personuppgiftslagen (1998:204) och om rättelse enligt 28 § samma lag. Några bestämmelser om överklagande i dessa fall finns inte i personuppgiftslagen. En särskild föreskrift om överklagande måste därför tas in i lagen om rättspsykiatriskt forsknings- register. Talan skall föras hos allmän förvaltningsdomstol, dvs. För överklagande till kammarrätten skall krävas prövningstillstånd. 22 Kostnader Förslaget innebär att ett register som inte finns det rättspsykiat- riska forskningsregistret skall inrättas och att () skall vara personuppgiftsansvarigt. Det blir således närmast aktu- ellt med viss nyprogrammering. I ett initialskede måste inmatning av uppgifter från gamla ärenden ske. Därefter skall en större datamängd kontinuerligt underhållas. RMV beräknar dock att verksamheten i anslut- ning till det rättspsykiatriska forskningsregistret skall kunna bedrivas av befintlig personal. Sammanfattningsvis beräknar RMV att kunna utföra sina åligganden enligt förslagen utan ytterligare anslag. För domstolarnas del kommer en komplettering att göras i förord- ningen (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m. Här- efter kommer domstolarna att vara skyldiga att till RMV expediera dom- en samtliga mål där rättspsykiatrisk undersökning har gjorts eller intyg enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personalutredning i brottmål, m.m. hämtats in. Eftersom domstolarna med stöd i författning el- ler i enlighete med en överenskommelse mellan redan i stor utsträckning skickar kopior av domar i nämnda fall till RMV, torde kostnaderna för den utökade uppgiftsskyldigheten bli så pass begränsade att de bör rymmas inom domstolarna ordinarie anslag. Enligt förslaget åläggs vidare och Kriminalvårdssty- relsen en uppgiftsskyldighet. anför i sitt remiss- svar att styrelsens skyldighet att lämna uppgifter på ADB-medium med- för att nya datorprogram behöver utvecklas. Statskontoret anför att registret kommer att innebära merkostnader för staten. Regeringen gör bedömningen att kostnaderna för att upprätta och be- driva verksamheten i anslutning till registret samt för fullgörande av den uppgiftsskyldighet som åläggs vissa myndigheter blir så begränsade att de bör rymmas inom myndigheternas ordinarie anslag. Vad gäller RMV bör beaktas att registret kommer att underlätta arbetet med uppföljning av myndighetens verksamhet avsevärt. 23 Ikraftträdande Den föreslagna lagstiftningen bör träda i kraft . Några övergångsbestämmelser är inte nödvändiga. 24 Rättelse i sekretesslagen Regeringens förslag: Ett förbiseende vid införandet av lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område (LYHS) skall rättas till. Skälen för regeringens förslag: LYHS trädde i kraft . Vid ikraftträdandet upphörde bl.a. lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården (åliggandelagen) att gälla. Av förbiseende kom hänvisningen i 16 kap. 1 § 8 p sekretesslagen (1980:100) till vissa av åliggandelagens bestämmelser inte att ändras till motsvarande bestämmelser i . Förbiseendet bör rättas till. Det bör i sammanhanget påpekas att det genom 13 § lagen (1998:538) om infö- rande av LYHS framgår att hänvisningen i sekretesslagen till åliggande- lagens bestämmelser nu avser bestämmelserna i . 25 Författningskommentar 25.1 Förslag till lag om rättspsykiatriskt forskningsregister Förslaget innebär att en särskild lag skall reglera det rättspsykiatriska forskningsregistret. () skall vara personupp- giftsansvarigt. Registret är inte ett sådant hälsodataregister som avses i lagen (1998:543) om hälsodataregister. Denna fråga har berörts i avsnitt 11 under rubriken . Inledande bestämmelse 1 § får för de ändamål som anges i 3 § med hjälp av automatiserad behandling föra ett rättspsykiatriskt forskningsregister. är personuppgiftsansvarigt för registret. Paragrafen anger att RMV med hjälp av automatiserad behandling får föra ett rättspsykiatriskt forskningsregister för behandling av personupp- gifter för vissa bestämda ändamål vilka anges i 3 §. Registret benämns det rättspsykiatriska forskningsregistret. Skälen för valet av detta namn har angivits i avsnitt 9. Med behandling avses enligt 3 § personuppgiftslagen (1998:204) varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas i fråga om personuppgifter, vare sig det sker på automatisk väg eller inte, t.ex. insamling, registrering, organisering, lagring, bearbetning eller ändring, återvinning, inhämtande, användande, utlämnande genom översändande, spridning eller annat tillhandahållande av uppgifter, sammanställning eller samkörning, blockering, utplåning eller förstöring. Med personuppgift avses all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. RMV är personuppgiftsansvarigt för behandlingen. Skälen för denna lösning har angetts i avsnitt 12. Med personuppgiftansvaret följer enligt 9 § personuppgiftslagen ett antal skyldigheter. Dessa innebär bl.a. att personuppgifter skall behandlas lagligt, korrekt och i enlighet med god sed. Förhållandet till personuppgiftslagen 2 § Om inget annat följer av denna lag tillämpas personuppgiftslagen (1998:204) vid behandling av personuppgifter för det rättspsykiatriska forskningsregistret. Av personuppgiftslagen följer att bestämmelser i lagar och förordningar som avviker från personuppgiftslagen gäller framför denna. I 2 § föreva- rande lagförslag uttrycks förhållandet mellan personuppgiftslagen och denna lag på det sättet att personuppgiftslagen gäller om inget annat sägs i denna lag. Detta innebär bl.a. att bestämmelser om bevarande ges i per- sonuppgiftslagen. Ändamål 3 § Det rättspsykiatriska forskningsregistret får användas endast för 1. behandling av personuppgifter för forskning inom rättspsykiatrin, om forskningen och behandlingen har godkänts av en forskningsetisk kommitté, eller 2. uppföljning, utvärdering eller kvalitetssäkring av sin verksamhet inom rättspsykiatrin (utvecklingsarbete). I paragrafen anges de ändamål som det rättspsykiatriska forskningsre- gistret får användas för. Paragrafen har utformats med hänsyn till de krav personuppgiftslagen uppställer om att ändamålen med behandlingen av personuppgifter skall preciseras. Bestämningen av ändamålen är vidare av central betydelse för vilka uppgifter registret skall få innehålla. Det ena ändamålet är behandling av personuppgifter för forskning inom rättspsykiatrin, om forskningen och behandlingen har godkänts av en forskningsetisk kommitté. Någon legaldefinition av begreppet forsk- ning finns inte. Vad som avses med forskning har emellertid utvecklats i avsnitt 11, varför det hänvisas dit. Det skall vidare röra sig om forskning inom rättspsykiatrin. Med rättspsykiatri avses rättspsykiatrisk undersök- ningsverksamhet samt rättspsykiatrisk vård. I lagrådsremissen valde regeringen att knyta bestämmelsen till om behandlingen har godkänts, vilket är den avgörande frågan vad avser skydd av personuppgifter. På förslag av Lagrådet har regeringen valt att även knyta bestämmelsen till om forskningen har godkänts. Om behandlingen och forskningsprojektet har godkänts av en forskningsetisk kommitté, är behandlingen således tillåten enligt lagen. Med forskningsetisk kommitté avses en sådan kom- mitté som beskrivits i avsnitt 11 under rubriken . Det åligger RMV såsom personuppgiftsansvarigt att kon- trollera att den som begär att få använda uppgifter ur det rättspsykiatriska forskningsregistret för forskningsändamål fått forskningsprojektet och behandlingen av personuppgifterna godkänd av en forskningsetisk kom- mitté. RMV skall också tillse att det rör sig om forskning inom rättspsykiatrin. Om begäran att få ut uppgifter ur registret grundar sig på tryckfrihetsförordningen, skall RMV endast pröva huruvida uppgifterna kan lämnas ut enligt sekretesslagen (se avsnitt 16). Vid ett sådant utläm- nande får uppgifterna i enlighet med 13 § andra stycket inte lämnas ut på ADB-medium. Det andra ändamålet är RMV:s uppföljning, utvärdering och kvalitets- säkring av sin verksamhet inom rättspsykiatrin. Innebörden i dessa ut- tryck utvecklas närmare i avsnitt 11 under rubriken . Det är av flera skäl viktigt att skilja mellan forskning och utvecklings- arbete. Inte minst gäller detta med hänsyn till att behandlingen av person- uppgifter i ett forskningsprojekt skall ha godkänts av forskningsetisk kommitté. Var gränsen närmare skall dras i olika fall är inte möjligt att ange, utan detta får lösas i den praktiska tillämpningen. Ett godkännande talar givetvis, som tidigare nämnts, för att det rör sig om forskning. Men behandling av personuppgifter i projekt som saknar godkännande och som är att betrakta som forskning får inte betecknas som utvecklings- arbete och därigenom ges tillgång till uppgifterna i registret. Utform- ningen av bestämmelsen är avsedd att begränsa risken för att så sker. Översiktligt kan sägas att utvecklingsarbete genomgående avser fråge- ställningar som är direkt relaterade till RMV:s verksamhet, t.ex. huruvida kvaliteten motsvarar uppställda mål. Om syftet eller ett av syftena med ett projekt saknar denna koppling, rör det sig inte om utvecklingsarbete. Då får uppgifterna i registret inte användas, såvida det inte rör sig om behandling av personuppgifter för forskning inom rättspsykiatrin som har godkänts av en forskningsetisk kommitté. Innehåll 4 § Det rättspsykiatriska forskningsregistret får endast innehålla uppgif- ter om en person för vilken ett rättspsykiatriskt utlåtande enligt lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökning, ett intyg enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. eller motsva- rande utlåtande eller intyg enligt äldre lagstiftning har utfärdats. Uppgifterna får inte föras in i registret förrän domen i det mål i vilket utlåtandet eller intyget inhämtats har vunnit laga kraft. Har åtalet helt ogillats får inga personuppgifter från det brottmålet föras in i registret. För varje person får endast de uppgifter registreras som anges i 5 9 §§. I paragrafen anges vissa yttre ramar när det gäller innehållet i det rättspsykiatriska forskningsregistret. Där anges den personkrets som det över huvud taget kan bli aktuellt att registrera uppgifter om. Bestämmel- sen är begränsande. Endast uppgifter om de personer som nämns får alltså registreras. Uppgifter får registreras om personer beträffande vilka rättspsykiat- riskt utlåtande eller intyg enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild per- sonutredning i brottmål, m.m. har utfärdats. Vidare får uppgifter regi- streras om personer som har genomgått motsvarande undersökningar enligt äldre lagstiftning. Det sagda gäller dock endast om personen har fällts till ansvar för någon gärning i det mål där utlåtandet eller intyget har utfärdats. Om åtalet i dess helhet har ogillats, får registrering av upp- gifter från det målet således inte ske. Det gäller oavsett vad domstolen har grundat ogillandet på. Ogillande på grund av t.ex. förekomsten av en objektiv ansvarsfrihetsgrund (nödvärn, m.m.) eller preskription skall alltså behandlas på samma sätt som ett ogillande grundat på bristande bevisning. Å andra sidan får registrering ske även om någon påföljd inte har dömts ut. Det är tillräckligt att den tilltalade har fällts till ansvar för en brottslig gärning. Det är inte heller nödvändigt att den gärning som den tilltalade fälls till ansvar för var aktuell när undersökningen utfördes. Skälen för den valda lösningen har angetts i avsnitt 13. Eftersom uppgifter inte skall registreras när åtalet har ogillats får den personuppgiftsansvarige avvakta registrering till dess domen i det mål i vilket utlåtandet eller intyget inhämtats har vunnit laga kraft. Några upp- gifter får alltså inte föras in i det rättspsykiatriska forskningsregistret . I de följande paragraferna anges vilka uppgifter som får registeras om varje person. Frågan har behandlats i avsnitt 13. I andra stycket anges att endast de uppgifter som särskilt anges i de följande paragraferna, 5 9 §§, får registreras. Begränsningar finns således vad gäller dels vilka personer som uppgifter får registreras om (förevarande paragraf), dels vilka upp- gifter som får registreras om dessa personer (5 9 §§). Regleringen i de följande paragraferna innebär i korthet att uppgifter kan registreras som avser personens identitet, ålder, medborgarskap o.dyl., undersöknings- förfarandet och resultatet av detta, brott och påföljder samt verkställig- heten. När det gäller verkställigheten är det uppgifter om rättspsykiatrisk vård och om verkställighetstider för fängelsestraff som får registreras. 5 § För varje person får uppgifter om namn, personnummer, kön, med- borgarskap, födelseland, hemkommun och sysselsättning registreras. I paragrafen anges de uppgifter som får registreras om en person och som kan sägas utgöra grunduppgifter om identitet och liknande. 6 § För varje person får det registreras uppgifter från det undersöknings- för-farande som avses i 4 § första stycket beträffande 1. vilken domstol som har begärt undersökningen, 2. frihetsberövanden i målet, 3. de brott som personen är misstänkt för i målet, 4. undersökningsenhet och ansvarig undersökningsläkare, 5. undersökningens resultat och diagnostiska bedömningar, 6. förslag till påföljd, samt 7. yttrande av råd för vissa rättsliga sociala och medi- cinska frågor.