prop · GM0360 · 1999-01-01 00:00:00 — Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv angående en gemensam ram för elektroniska signaturer (KOM(1998) 297 slutlig). Öppna nät, som till exempel Internet, blir allt viktigare för den globala kommunikationen. För att utnyttja dessa möjligheter krävs säkra system för att kunna fastställa identiteten på en avsändare av ett elektroniskt meddelande. En elektronisk signatur innebär ett fastställande av avsändarens identitet, samt säkerställande av att ett elektroniskt meddelande inte har förändrats under överföringen. Direktivförslaget syftar till att främja användandet av elektroniska signaturer på den inre marknaden och därmed ett främjande av elektronisk handel. Detta skall uppfyllas genom att direktivet upprättar en rättslig ram för användningen av elektroniska signaturer och genom att direktivet bidrar till ett juridiskt erkännande av elektroniska signaturer. Direktivförslaget har behandlats i rådet och en gemensam ståndpunkt kommer tidigast att kunna nås . 26.4 Handlingsplan för säker användning av Internet har också en handlingsplan för en säker användning av Internet diskuterats. Förslaget syftar till antagandet av en flerårig handlingsplan på gemenskapsnivå för att stödja en säker användning av Internet. Genom planen vill kommissionen underlätta IT-branschens arbete med att finna modeller för självreglering så att den kan ta större ansvar för innehållsfrågor, bl.a. genom att stödja framtagande av system för klassificering och filtrering av innehåll. Utöver detta syftar planen till att öka den allmänna medvetenheten om hur innehållsfrågor på Internet kan hanteras samt stödja utvecklingen, utreda legala frågor och koordinera arbetet på internationell nivå. Även frågan om förvaltningen av Internet har varit föremål för överväganden . Kommissionen har koordinerat arbetet med att följa utvecklingen av den nya organisationen (for Assigned Names and Numbers) som har ersatt den gamla organisationen (Internet Assigned Numbers Authority). Dialogen har förts med bl.a. den amerikanska regeringen. Kommissionen har regelbundet haft möten med medlemsstaterna för att samla in synpunkter på sitt arbete. 26.5 IT-omställningen inför Kommissionen ser allvarligt på frågan om IT-omställningen . Man avser att knyta kontakter med europeiska och internationella organisationer med ansvar för lagstiftning inom eller tillsyn över sektorer (finans, telekommunikationer, energi och transporter) för infrastruktur av omfattande gränsöverskridande betydelse för att utbyta information om insatser som gjorts och bestämma på vilka områden det kan krävas samarbete. Kommissionen har en webbplats om dataproblemet i samband med (). Ett antal arbetsgrupps- möten har hållits i beträffande 2000-frågan. 26.6 Rättsinformation Den tekniska utvecklingen på IT-området skapar nya möjligheter att sprida information om innehållet i gemenskapsrätten och den nationella rätten. I pågår uppbyggnaden av ett nytt offentligt rättsinformationssystem. Liknande arbeten med att förbättra den elektroniska tillgången till den nationella rätten pågår också i övriga medlemsländer. Ett viktigt led i det arbetet har varit det utbyte av kunskaper och erfarenheter som skett inom ramen för rådets arbetsgrupp för rättsdata. Att vara ett forum för sådant utbyte och på så sätt bidra till utvecklingen i medlemsländerna är en viktig uppgift för arbetsgruppen. En annan viktig funktion för arbetsgruppen är att verka för en förbättrad spridning av gemenskapsrätten och uppgifter om hur denna har genomförts i medlemsländerna. 27 EG:s statistikarbete Statistik används som underlag för att fördela pengar inom EG, för att följa utvecklingen inom gemenskapen samt för attt utgöra underlag för beslut. 27.1 Krav på ökad harmonisering av statistik I samband med medlemskap i och därefter i EU accepterades ett stort antal rättsakter på statistikområdet. Harmoniseringsarbetet har därefter fortsatt med ökad intensitet. Det beror ytterst på att gemenskapens politik fördjupats på en rad områden, t.ex. när det gäller penningpolitik och övergången till en gemensam valuta. har statistiken blivit allt viktigare som ett beslutsunderlag t.ex. för gemenskapens budget och dess fördelning och som urvalskriterium t.ex. inför beslutet om vilka länder som uppfyller kraven att delta i . Det är mot den bakgrunden som den ökade harmoniseringen av statistik skall ses. har flera nya rättsakter antagits framför allt inom det ekonomiska området men även inom arbetsmarknads-, transport-, jordbruks- och miljöområdet. Här kan särskilt nämnas förordningarna om det europeiska national- och regionalräkenskaps- systemet i gemenskapen (ENS 95) samt om harmoniserade konsument- prisindex. En annan rättsakt med stor betydelse för det statistiska systemet är förordningen om gemenskapsstatistik som reglerar sam- arbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen, vilka principer som skall gälla i statistikarbetet, hur statistiken skall spridas och hur förtroliga material skall hanteras. 27.2 Beslut på statistikområdet som fattats har flera nya beslut som rör statistikområdet antagits både i rådet och i kommissionen. Rådets förordningar utformas ofta som ramförordningar och detaljerna preciseras först senare i särskilda kommissionsbeslut. Viktiga förordningar som antagits av rådet är banktjänsternas hantering i det nya nationalräkenskapssystemet, en ny och heltäckande konjunkturstatistik, statistik om arbetskraften och dess kostnader samt statistik för det europeiska centralbankssystemet. En förteckning över alla beslut som tagits finns i bilaga 1. har även ett icke-bindande avtal (s.k. gentlemen s agreement) om anpassningen av betalningsbalansstatistiken träffats mellan riksbank, och . Motsvarande avtal skall träffas med övriga EU-medlemsstater. Syftet är att harmonisera begrepp och definitioner och att kunna framställa bl.a. en gemensam betalningsbalans för EU-området. Vidare har ett rådsbeslut om gemenskapens statistiska program 1998 2002 antagits. I beslutet anges bl.a. vilket arbete som kommer att bedrivas, vilka regelverk och policydokument som styr arbetet samt vilka nya regler som kan förväntas . 27.3 Svenskt agerande på statistikområdet Samarbetet på statistikområdet är mycket omfattande särskilt mellan kommissionens statistikkontor () och de statistikansvariga myndigheterna i medlemsstaterna. Arbetet bedrivs i ca 80 kommittéer och arbetsgrupper knutna till . Den mest betydelsefulla gruppen är den statistiska programkommittén där och medlemsstaternas generaldirektörer möts . En viktig uppgift för denna kommitté är att delta i beslut som rör genomförandet av nya statistikregler. Det svenska agerandet i kommissionens kommittéer och arbetsgrupper syftar till att förenkla och rationalisera det europeiska statistiksystemet, både avseende beslutsprocesser och statistikproduktion, med utgångs- punkt från svenska behov och erfarenheter. Inom flera områden har klara framsteg gjorts, även om institutionella olikheter inom gemenskapen försvårar en allmän tillämpning (t.ex. en ökad användning av register- baserad statistik). På grund av de omfattande kraven på ny och förändrad statistik har det svenska agerandet i rådet inriktats på att åstadkomma tydligare prioriteringar av statistiken för att begränsa kostnaderna för statistik- producenter och uppgiftslämnare. Vägledande för det svenska agerandet har varit EG:s mest angelägna behov av statistik, möjligheter att ta fram statistik med en tillförlitlig kvalitet och kostnaden i förhållande till nyttan av statistiken. Gemenskapens statistikprogram 2002 som beslutats är ett exempel på att dessa tankegångar nu börjar accepteras mer allmänt. har () stått som värd för två konferenser. anordnades en konferens som ledde till ett arbete med harmonisering av standarder och definitioner inom fattigdoms- och inkomstmätningar. hölls i anslutning till ett av generaldirektörs- mötena en konferens på temat kvalitetsarbete och kvalitetssäkring, ett område där SCB är en av de ledande statistikbyråerna inom unionen. Vid denna konferens deltog även generaldirektörerna från kandidatländerna. 28 EU:s budget EU:s budget omfattar Europeiska unionens samtliga förväntade inkomster och utgifter. EU:s gemensamma budgetpolitik utgör ett instrument för dess politiska verksamhet. 28.1 Budgetens inkomster och avgift till EU- budgeten EU-budgeten finansieras huvudsakligen av de s.k. egna medlen, vilka utgörs av avgifter från medlemsstaterna. Övriga inkomster ger bidrag till finansieringen och utgörs av eventuellt överskott från föregående år, diverse gemenskapsskatter, räntor på böter, EES-ländernas bidrag och diverse övriga inkomster. Denna ordning regleras i fördragets artikel 201, som också anger att bestämmelser om egna medel skall fastställas i särskilt rådsbeslut. Det nu gällande beslutet om egna medel fattades 1994, rådets beslut 728/94/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel. I detta beslut fastställs vad som skall innefattas i egna medel. Den sammanlagda avgiften från medlemsländerna till gemenskapsbudgeten består som en följd av detta av tullar, särskilda jordbrukstullar och sockeravgifter, mervärdesskattebaserad avgift samt en avgift beräknad på bruttonationalinkomsten. I egna medelsbeslutet ges också en budgetreduktion, vilken finansieras av övriga medlemsländer. Inkomsterna från den gemensamma tulltaxan utgör egna medel för Europeiska gemenskapen och tillfaller därför gemenskapsbudgeten. Medlemsländerna får dock behålla av uppburna medel för att täcka administrativa kostnader i samband med uppbörden. Särskilda tullar på jordbruksprodukter och de särskilda avgifterna på sockerproduktionen vilka tas ut i enlighet med utgör i likhet med tullarna enligt den gemensamma tulltaxan budgetens egna medel. Även för dessa avgifter gäller att medlemsstaten får behålla av uppbörden för att täcka administrativa kostnader kopplade till uppbörden. Den mervärdesskattebaserade komponenten i avgiften till budgeten beräknas som en procentuell andel av en prognos av medlemslandets mervärdesskattebas budgeten avser. Den nationella skattebasen korrigeras härvid för (godkända) avvikelser från och variationer inom EU:s sjätte mervärdesskattedirektiv så att en enhetlig skattebas erhålls. Uttaget var satt högst till av momsbasen. Det faktiska uttaget påverkas av den brittiska budgetreduktionen och dess finansiering och fastställs i budgeten . Efter avslutat budgetår beräknas avgiften på momsbasen enligt utfall, och korrigerande betalningar görs vid behov. Avgiften som baseras på bruttonationalinkomsten (BNI-avgiften) beräknas på en prognos för medlemsstatens BNI till marknadspriser för budgeteringsåret. Uttaget beräknas som en procentuell andel av gemenskapens samlade BNI mot bakgrund av återstående finansierings- behov sedan övriga medelsslag beräknats. BNI-avgiften korrigeras i efterhand med hänsyn till utfall på samma sätt som momsbasavgiften. Vid Europeiska rådets möte i träffades en överenskommelse om budgetens utveckling och finansiering 1999. Överenskommelsen har därefter formaliserats i rådets beslut 728/94/EG, Euratom om gemenskapens egna medel och i en budgetplan, s.k. finansiellt perspektiv. Beslutet om egna medel gäller till dess nytt beslut fattas, medan beslutet om finansiellt perspektiv gäller . I beslutet om egna medel fastställs dels budgetens totala volymutveckling genom att man fastställer taket för uttag av egna medel, dels vad som skall utgöra egna medel. Taket är fastställt i förhållande till gemenskapens samlade bruttonationalinkomst (BNI). Beslutet innebär att budgetens högsta möjliga omslutning ökar från av BNI till 1999. Principerna för fördelningen mellan medelsslagen fastställs också i egna medels-beslutet. Där anges också en successiv minskning av momsbasuttaget 99 i lika steg från 1999, samt att taket för uttaget av momsbasavgift för medlemsländer med BNI per capita lägre än av gemenskapsgenomsnittet sänks till 1995 och för övriga sänks i lika steg från till av BNI 1999. Det sker således en förskjutning av tyngdpunkten från momsbasavgiften mot BNI-avgiften. Detta innebär en ökad betydelse för BNI-avgiften i finansieringen av EU-budgeten. I beslutet förlängs också den brittiska budgetreduktionen, dvs. den minskning av avgiften som erhåller. Det finansiella perspektivet reglerar det totala utrymmet för de årliga budgetarna . Ett nytt finansiellt perspektiv diskuteras nu inom ramen för Agenda 2000. Enligt kommissionens förslag skulle det nya perspektivet omfatta åren 2000 2006. Avgiften uppgick enligt preliminärt utfall för statsbudgeten till . Återbetalningen till följd av infasnings- överenskommelsen motsvarade . Nettoavgiften blev därmed . 28.2 Budgetens utgifter och budgetarbetet EU:s budget omfattade ca 84 miljarder ecu i s.k. betalnings- anslag, vilket motsvarar ca . Ungefär hälften av utgifterna går till jordbruksstöd under utgiftskategori 1 och omkring en tredjedel till olika former av strukturstöd såsom regional- och arbetsmarknadsstöd under utgiftskategori 2. Budgeten inom ramen för utgiftskategori 3 avser olika åtgärder som hänger samman med den inre marknaden, t.ex. forskning och utveckling, miljöåtgärder, kulturstöd och investeringar i infrastruktur. Vidare finansieras utrikespolitiska åtgärder (kategori 4), främst i form av bistånd, samt administrationskostnader för EU:s olika institutioner (kategori 5). Utgiftskategorierna 3 5 tar i anspråk vardera av budgeten. EU-budgetens inriktning och nivå bestäms av tre faktorer. För det första har långtidsbudgeten, det finansiella perspektivet, avgörande betydelse genom att ange ramar för de sex utgiftskategorierna och ramen för de totala utgifterna. För det andra bestäms inriktningen och i stor beslutsprocessen inom EU. För det tredje spelar EU:s egen årliga budgetprocess en viktig roll för att slutligt avgöra nivån på utgifterna. Den årliga budgetprocessen för EU inleds genom att kommissionen förelägger rådet och parlamentet det preliminära budgetförslaget. Rådet upprättar, med detta som grund, budgetförslaget som sedan föreläggs parlamentet. Parlamentet granskar budgetförslaget vid två läsningar och därefter upprättas budgeten i dess slutliga form. När budgeten har fastställts genomför kommissionen den under eget ansvar. Revisions- rätten kontrollerar budgetens genomförande och beslutar om den ekonomiska förvaltningen har varit sund. Budgeten är den sista årsbudgeten under det nu gällande finansiella perspektivet. Inom ramen för arbetet med Agenda 2000 förhandlas nu ett nytt finansiellt perspektiv för åren 2000 2006 fram. verkade i budgetprocessen 1998 för att EU-budget skulle bli så restriktiv som möjligt som Edinburgh- överenskommelsen gällande strukturfonderna respekterades. Vid Ekofin- rådet uttalade flera finansministrar att man önskade en mer återhållsam budget än vad kommissionen hade föreslagit, sam- tidigt som de konstaterade att kommissionens förslag gick i rätt riktning. driver generellt en återhållsam budgetpolitik inom EU. Förbättrad budgetdisciplin vid användningen av EU:s medel är en prioriterad fråga för . önskar genomföra mer strukturellt inriktade besparingar och då framför allt genom förändringar av jordbruks- och strukturfondspolitiken. Förändringar av dessa områden diskuteras inom ramen för Agenda 2000 och kräver i sådana fall reformer på områdena. 28.3 Återflödet från EU-budgeten Med återflöde brukar normalt avses de utgifter i EU:s budget som riktar sig mot en särskild medlemsstat. Det är inte möjligt att beskriva hela EU- budgeten i sådana termer. Redovisningen av EU-budgeten är inte heller upplagd på ett sådant sätt att återflödet för ett enskilt land är lätt avläsbart. Återflödet är intressant bl.a. som ett uttryck för hur man använder de resurser som medlemsstater genom sina betalningar till budgeten ställer till EU:s förfogande. finns ännu inga samman- ställningar över budgetens utfall i detta perspektiv. Kommissionen har dock överlämnat en sammanställning över utgifterna fördelade på medlemsländerna. I sammanställningen framgår att det faktiska återflödet till uppgick till 1 140,7 miljoner ecu (mecu) eller vid kursen /ecu, vilket är genomsnittskursen kronor/ecu . I detta belopp ingår den s.k. infasningsåterbetalningen i enlighet med anslutningsfördraget. Infasningen uppgick till ca . Räknat per capita uppgick återflödet till 130 ecu, vilket innebar att enbart , och hade lägre återflöde per capita än . Det bör dock påpekas att även 1997, liksom , inte är ett representativt år för och de övriga nya medlemsländerna, dels beroende på infasningsarrangemangen, dels beroende på fluktuationer i återflödet. Det svenska återflödet fördelade sig enligt följande: Jordbruksstöd 747,0 mecu Strukturfonder 190,1 mecu Infasning 76,0 mecu Inre åtgärder 127,6 mecu varav: FoU 86,2 mecu Utbildning, ungdom och kultur 15,3 mecu Transeuropeiska nätverk 10,9 mecu Energi och miljö 5,3 mecu Övrigt 9,9 mecu Av återflödet utan infasningen utgjorde jordbruksstödet och strukturstöden , dvs. tillsammans av återflödet. Fördelningen innehåller inga administrativa utgifter. Utrikes åtgärder, programsamarbete med tredje land liksom betalningar till Europeiska investeringsfonden har inte heller tagits med i kommissionens redovisning per medlemsland. På statsbudgeten bruttoredovisas det återflöde som administreras av svenska myndigheter, dvs. betalningarna från kommissionen redovisas mot inkomsttitel, medan de utbetalningar svenska myndigheter gör på kommissionens vägnar redovisas mot anslag på statsbudgetens utgiftssida. Alla betalningar av detta slag från kommissionen till svenska myndigheter redovisas under inkomsttitel . Man kan alltså där få en uppfattning om storleksordningen på den del av återflödet som administreras av svenska myndigheter ett visst år beskrivet i termer av kommissionens utbetalningar. Det är dock viktigt att påpeka att svenska myndigheter inte administrerar samtliga utgifter på EU-budgeten som riktar sig mot och alltså skulle ingå i termen återflöde. Exempel på återflöde som inte fångas över statsbudgeten är forskningsstöd inom ramprogrammet för forskning. Det preliminära utfallet för inkomsttitel uppgår till . Den gemensamma jordbrukspolitiken svarade för 6,7 miljarder av detta, strukturfonderna för . Infasningsåterbetalningen redovisas separat under inkomsttitel och ingår alltså inte i det redovisade återflödet under inkomsttitel . Som nämnts under avsnitt 28.1 uppgår infasningsbetalningarna 1998 till . betalar alltså full avgift . Vad gäller strukturpolitiken är utfallet för ett enskilt år något missvisande eftersom utformningen av strukturfondsbeslutet innebär att ett visst belopp görs tillgängligt för 1999, men att utfallet fördelat över åren kan variera beroende på de beslutade programmens utformning och betalningstidpunkter. Tillgängligt belopp för hela femårsperioden motsvarar i genomsnitt . 29 Åtgärder mot fusk och andra oegentligheter Enligt EG-fördraget har kommissionen det övergripande ansvaret för att medlen i EU:s budget används korrekt och effektivt. har medlemsstaterna, också enligt fördraget, det primära ansvaret för att bekämpa bedrägerier och andra oegentligheter i medlemsstaterna som riktas mot unionens finansiella intressen. Medlemsstaternas myndigheter och kommissionen samarbetar för att upptäcka och åtgärda bedrägerier. Revisionsrätten har i sin tur till uppgift att granska både kommissionens och medlemsstaternas sätt att administrera och kontrollera EU:s medel. Kontrollen över hur EU:s budgetmedel används blev en mycket aktuell fråga som en följd av att revisionsrätten och kommissionens egna kontroller uppmärksammade att det förekommit bedrägerier och oegentligheter med EU-medel i samband med bl.a. biståndsprojekt och insatser i . 29.1 Åtgärder inom rättsligt och inrikes samarbete En straffrättslig konvention om skydd för EG:s finansiella intressen (bedrägerikonventionen) skrevs under av medlemsstaterna (EGT C 316, 27.11.1995, s. 48). Konventionen innebär att staterna åtar sig att straffbelägga olika former av bedrägerier som skadligt kan påverka gemenskapens budget. Ett första protokoll till bedrägeri- konventionen med bestämmelser om korruption som kan inverka menligt på EG:s finanser undertecknades (EGT C 313, 23.10.1996, s. 1). Ytterligare ett protokoll, med bestämmelser om förhandsbesked från rörande tolkningen av bedrägeri- konventionen och det första protokollet (domstolsprotokollet), under- tecknades (EGT C 151, 20.5.1997, s. 1). Regeringen överlämnade en proposition till (prop. 1998/99:32) som bl.a. innehåller förlag om att skall anta dessa instrument och genomföra vissa. Vidare kan anges att det s.k. andra protokollet till bedrägerikonventionen, med bestämmelser främst om ansvar för juridiska personer för EG- bedrägerier som begås i dess verksamhet och om samarbete med kommissionen i brottsundersökningar rörande EG-bedrägerier, under- tecknades (EGT C 221, , s. 11). påbörjades arbetet med en förklarande rapport till det sistnämnda protokollet. Rapporten kan förväntas antas . 29.2 Övriga åtgärder för att undvika fusk, fel och andra brister 29.2.1 2000 program för förbättrad styrning och kontroll av EU-medel Arbetet med förbättrad styrning och kontroll av EU-medlen inom ramen för kommissionens program 2000 (Sound and efficient management) har fortsatt även i linje med de rekommendationer som ställde sig bakom . Den särskilda gruppen med personliga representanter för medlemsstaternas finansministrar har sammanträtt två gånger under kommissionsledamöterna ledning. Uppgiften har varit att följa kommissionens arbete och lämna råd i fråga om nya förslag. Lägesrapporter har lämnats till möten . har gruppens arbete fokuserats på att följa upp genomförandet av de åtgärder som tidigare beslutats inom struktur- fondsområdet. Ett annat viktigt område har varit att bevaka finansiella kontrollaspekter i beredningen av Agenda 2000-förslagen. Ett nytt initiativ är åtgärder för att utveckla samarbetet med EU:s kandidatländer i syfte att underlätta deras ansträngningar att uppnå minst samma kvalitet på styrning och kontroll av EU-medlen som EU:s medlemsstater. Framsteg har också gjorts för att förbättra samarbetet rörande utvärdering av EU-finansierade program samt nationell uppföljning av revisions- rättens iakttagelser. 29.2.2 Kommissionens arbete med att bekämpa bedrägerier När det gäller bekämpning av bedrägerier mot EU:s budget har kommissionen ansvar för att föreslå gemensam lagstiftning, att samordna medlemsstaternas arbete, samarbeta med medlemsstaterna i upptäckta fall samt främja kompetensutveckling. För detta ändamål finns en särskild task-force inom kommissionen, UCLAF. har UCLAF:s oberoende ställning inom kommissionen stärkts. Dess direktör har givits utökat mandat. Dessutom har manlagt fast rutiner och regler för hur interna fall, som upptäckts av tjänstemän i kommissionen, skall anmälas till UCLAF och utredas. har flera fall av misstänkta bedrägerier som berör anställda i kommissionen uppdagats och utretts av UCLAF. Särskilt i fråga om den mest uppmärksammade, den s.k. ECHO-affären som berör oegentligheter med medel i biståndsbudgeten, har agerat aktivt i rådet för att försäkra sig om att kommissionen går till botten med det inträffade och ställer ansvariga till svars. har riktat kritik mot kommissionens sätt att hantera affärerna samt anklagat kommissionen för bristande information till parlamentet. Mot denna bakgrund beslutade parlamentet om en resolution, baserad på det s.k. Bösch-betänkandet, där man begär att ett nytt, från EU-institutionerna fristående, organ inrättas med uppgift att utreda misstänkta interna bedrägerier i samtliga EU-institutioner. Vid möte begärde rådet att kommissionen utreder vilka åtgärder den anser behöver vidtas för att undanröja de brister som finns. Rådet uppmanade kommissionen att återkomma till rådet med förslag i vilka alternativa lösningar analyseras i ljuset av kommissionens ansvar för genomförandet av budgeten. Kommissionen svarade på dessa krav genom att lägga ett förslag om inrättande av ett nytt organ, .