prop · GM03130 · 1999-01-01 00:00:00 — Vi föreslår därför en särskild bestämmelse om att företaget för varje sammandragen post i årsredovisningens balansräkning skall upprätta en specifikation med angivande av de belopp som ingår i posten, om inte postens sammansättning klart framgår av bokföringen i övrigt. än de som vi nu har nämnt bör ha möjlighet att avsluta den löpande bokföringen med en balansräkning och en resultaträkning, upp- rättade i huvudsak enligt årsredovisningslagens regler, i stället för med en årsredovisning. En särskild fråga är i vilken utsträckning balansräkningen och resultat- räkningen bör kompletteras med tilläggsupplysningar. En remissinstans har anfört att, om en förenkling i denna riktning skall vara verksam, det inte bör ställas några krav alls på att företaget skall lämna tilläggs- upplysningar. Vi delar i och för sig uppfattningen att antalet tilläggsupp- lysningar bör vara så begränsat som möjligt. Vissa grundläggande uppgifter om exempelvis principerna för värdering av tillgångar, avsätt- ningar och skulder samt om ändringar i dessa principer måste dock läm- nas. I annat fall skulle redovisningen förlora en stor del av sitt informa- tionsvärde. För att kvaliteten på informationen skall hållas på en godtag- bar nivå bör balansräkningen och resultaträkningen dessutom innehålla tilläggsupplysningar om avskrivningar och nedskrivningar på anlägg- ningstillgångarna samt om vilka skulder som är långfristiga respektive kortfristiga. Enligt vår mening är det en fördel om de nu aktuella balans- och resultaträkningarna med därtill fogade tilläggsupplysningar ges en gemensam beteckning. Materialet är i huvudsak identiskt med de årsbokslut som måste upprättas. Vi föreslår därför att handlingen ges beteckningen årsbokslut. 14.4 Undantag från skyldigheten att avsluta den löpande bokföringen Regeringens förslag: Företag som inte är skyldiga att upprätta årsredovisning skall inte heller behöva avsluta den löpande bokföringen med ett årsbokslut, om företagets omsättning normalt inte överstiger 20 prisbasbelopp. Kommitténs förslag: Kommittén har föreslagit att företag som inte är skyldiga att upprätta årsredovisning inte heller skall behöva upprätta något årsbokslut, om verksamheten omsätter mindre än 20 prisbasbelopp och värdet av tillgångarna understiger samma belopp. När det gäller enskilda näringsidkare har kommittén föreslagit att möjligheten att underlåta att upprätta årsredovisning eller årsbokslut skall stå öppen även om värdet av tillgångarna överstiger det angivna beloppet. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inte haft några invändningar mot kommitténs förslag. har dock ansett att samtliga bokföringsskyldiga bör avsluta den löpande bokföringen med en resultaträkning och en balansräkning. Riksåklagaren och har hävdat att undantaget från skyldigheten att avsluta den löpande bokföringen bör omfatta endast enskilda näringsidkare. har ansett att endast omsättnings- summan bör ligga till grund för avgränsningen av de företag som inte behöver upprätta bokslut. och har föreslagit att det gränsvärde som skall vara bestämmande för om den löpande bokföringen måste avslutas eller ej skall sättas till 30 prisbasbelopp. Förslagen i promemorian 1: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: har vidhållit att handelsbolag alltid bör vara skyldiga att avsluta den löpande bokföringen. har förordat att regleringen av när ett handelsbolag eller en ideell förening är skyldig att avsluta den löpande bokföringen knyts till utöver omsättningens storlek värdet av bolagets eller föreningens tillgångar. Bakgrund: Enligt 1 § fjärde stycket bokföringslagen undantas enskilda näringsidkare i vars verksamhet den årliga bruttoomsätt- ningssumman normalt understiger tjugo prisbasbelopp från skyldigheten att upprätta årsbokslut. Om en enskild näringsidkare driver flera verk- samheter är denne enligt tolkning av bestämmelsen skyldig att upprätta årsbokslut om den samlade verksamheten omsätter minst tjugo prisbasbelopp (uttalande U 90:3, När enskild näringsidkare skall upprätta årsbokslut). Det förslag till bokföringslag som lades fram i prop. 1975:104 innehöll inte några bestämmelser om undantag från eller lättnader i kravet på bokföringsskyldighet för mindre näringsidkare. Vid utskottsbehandlingen framfördes emellertid ett antal yrkanden som i första hand gick ut på att små enskilda näringsidkare med ingen eller högst två anställda skulle undantas från bokföringsskyldighet. Som motivering för de olika motionsyrkandena framhölls bl.a. att den föreslagna generella bokföringsplikten skulle komma att bli alltför betungande för de mindre företagen (se LU 1975/76:15 s. 19). ansåg det inte möjligt att göra några generella undantag från den föreslagna kretsen av bokföringsskyldiga. Utskottet hänvisade bl.a. till svårigheterna att åstadkomma en lämplig gränsdragning mellan bokföringsskyldiga respektive icke bokföringsskyldiga näringsidkare. Dessa svårigheter kunde leda till att även företag beträffande vilka ett krav på bokföringsskyldighet kunde te sig motiverat kom att undantas från denna skyldighet. I stället föreslog utskottet att mindre företagare skulle undantas från kravet på att upprätta årsbokslut. Som motivering anfördes bl.a. att bestämmelserna om årsbokslut i alltför stor utsträckning hade utformats med de stora och medelstora företagen i blickfånget och att de mindre näringsidkarna kunde få svårt att följa dessa bestämmelser. Utskottets förslag, som sedermera antogs av , innebar att en enskild näringsidkare med högst två årsanställda och en årlig bruttoomsättningssumma understigande undantogs från skyldigheten att upprätta årsbokslut. I samband med införandet av jordbruksbokföringslagen ändrades undantagsregeln (se SFS 1979:142 och 1979:1065) så att antalet anställda helt kom att sakna betydelse som beloppsgränsen ändrades till tjugo prisbasbelopp. Skälet till att beloppsgränsen ändrades var att man ville undvika att en omsättningsökning som enbart åter- speglade penningvärdets fall utlöste en mer omfattande redovisnings- skyldighet (se prop. 1978/79:44 s. 37). Skälen för regeringens förslag: Allmänt Som vi har uttalat bör huvudregeln vara att den löpande bokföringen avslutas med en årsredovisning. Vidare bör mindre och medelstora företag av vissa slag få avsluta den löpande bokföringen med ett årsbokslut i stället för en årsredovisning under förutsättning att antalet anställda inte överstiger tio personer och tillgångarnas nettovärde inte överstiger . I det här avsnittet tar vi upp frågan om det finns anledning att låta de minsta företagen helt slippa att avsluta den löpande bokföringen. Det bör understrykas att de företag som vi talar om i det följande inte innefattar sådana som enligt vårt förslag alltid bör upprätta en årsredovisning, framför allt aktiebolag, ekonomiska föreningar, finansiella företag och moderföretag i koncerner. Enskilda näringsidkare Ett ovillkorligt krav på att den löpande bokföringen alltid skall avslutas i någon form av bokslut skulle vara onödigt betungande för de allra minsta bokföringsskyldiga. är skattemyndigheten den enda utomstående som har något påtagligt intresse av närmare information om företagets ekonomiska förhållanden. får den informationen som den behöver genom de uppgifter som lämnas i deklarationen. I den mån det finns andra intressenter, t.ex. kreditgivare, har de ofta möjlighet att genom direkta kontakter med företaget ta del av den redovisnings- information som de anser vara nödvändig. I samband med utredning av ekonomisk brottslighet har årsbokslutet som regel mindre betydelse; i sådana sammanhang är det i stället den löpande bokföringen som är av störst vikt. Enligt vår mening bör därför på samma sätt som enskilda näringsidkare med begränsad omsättning undantas från skyldigheten att avsluta den löpande bokföringen. Handelsbolag Det kan synas mindre naturligt att undanta juridiska personer från kravet på ett avslutande av den löpande bokföringen. gäller sålunda att samtliga handelsbolag är skyldiga att avsluta den löpande bokföringen med ett årsbokslut. har förordat att så blir fallet även i fortsättningen och har bl.a. hänvisat till att handelsbolag ofta används för olika slag av skatteplanering. Vi kan instämma i att lättnadsregler av detta slag inte är befogade i bolagskonstruktioner där någon av bolagsmännen är en juridisk person. Sådana handelsbolag skall emellertid, enligt vad vi tidigare föreslagit, alltid vara skyldiga att upprätta en årsredovisning. I fråga om andra handelsbolag handels- bolag där samtliga bolagsmän är fysiska personer finns däremot inte anledning att ställa motsvarande krav. I sådana bolag bär samtliga bolagsmän själva ett direkt personligt ansvar för bolagets skulder och här bör kraven därför inte vara strängare än beträffande fysiska personer som bedriver näringsverksamhet under enskild firma. Vi anser därför att små handelsbolag med enbart fysiska personer som bolagsmän inte bör vara skyldiga att upprätta årsbokslut. En sådan ordning bör emellertid kompletteras med en bestämmelse i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag om att var och en av bolagsmännen har rätt att påkalla att ett årsbokslut upprättas. Det främsta skälet för det är att fördelningen av vinstmedel mellan bolagsmännen kan vara beroende av att det finns ett årsbokslut. Enligt 2 kap. 9 § lagen om handelsbolag och enkla bolag har bolagsmännen nämligen rätt att ta ut ränta på insats, förvaltningsarvode och överskott först sedan årsbokslut har upprättats. Ideella föreningar och samfällighetsföreningar Enligt vår uppfattning bör även vissa andra slag av juridiska personer i den utsträckning de inte är skyldiga att upprätta årsredovisning undantas från kravet på avslutande av bokföring. Beträffande ideella föreningar framstår sålunda ett absolut krav på att den löpande bokföringen skall avslutas med ett bokslut som omotiverat strängt. Det kan antas att ett krav på löpande bokföring är tillräckligt för att medlemmarna i exempelvis en mindre båtklubb eller idrottsförening skall ha möjlighet att erhålla den insyn i föreningens verksamhet som de är berättigade till. I vilken utsträckning det därutöver skall krävas ett bokslut bör överlämnas till medlemmarna själva att avgöra. Detsamma kan sägas i fråga om samfällighetsföreningar. Gränsvärden För att avgränsa de minsta företagen som inte skall behöva avsluta den löpande bokföringen från övriga företag är det nödvändigt att uppställa något eller några gränsvärden. Det nuvarande undantaget i bokföringslagen från kravet på avslutande av den löpande bokföringen vilket uteslutande gäller enskilda näringsidkare är beroende enbart av bruttoomsättningssumman. Enligt vår uppfattning bör omsättningen även fortsättningsvis vara bestämmande för om de enskilda näringsidkarna skall vara skyldiga att avsluta den löpande bokföringen. När det gäller andra verksamhets- former kan det anföras skäl för att välja ett annat eller kompletterande gränsvärde. I ett handelsbolag, en ideell förening eller ett registrerat trossamfund som har tillgångar av någon betydelse kan det från bolagsmännens eller medlemmarnas utgångspunkt vara motiverat med ett bokslut även om omsättningen är liten. Enligt vår mening torde fördelarna med ett ytterligare gränsvärde emellertid inte uppväga den ökade komplexiteten. Vad gäller handelsbolag har vi förordat att bolagsmännen skall ha en lagstadgad rätt att påkalla att årsbokslut upprättas. I föreningen eller samfundet kan medlemmarnas eget behov av att årsbokslut kommer till stånd vanligen tillgodoses genom stadge- föreskrifter o.d. Även i fråga om andra företag än enskilda näringsidkare bör därför skyldigheten att avsluta den löpande bokföringen göras beroende av enbart storleken på företagets omsättning. När det gäller gränsvärdets storlek har kommittén föreslagit att det nuvarande gränsvärdet, tjugo prisbasbelopp (penningvärde), behålls oförändrat. Det stora flertalet remissinstanser har instämt i detta eller inte haft några invändningar. En remissinstans har bl.a. under hänvisning till de deklarationsbestämmelser som gäller för mervärdesskatt ansett att gränsvärdet bör höjas till 30 prisbasbelopp för enskilda näringsidkare. Vi är f.n. inte beredda att föreslå någon sådan höjning utan ansluter oss till kommitténs förslag. Det kan emellertid finnas anledning att återkomma till denna fråga i samband med den fortsatta beredningen av förenklingsutredningens betänkande (SOU 1999:28). 14.5 Avslutande av den löpande bokföringen i stiftelser Regeringens förslag: Bokföringsskyldiga stiftelser skall upprätta årsredovisning enligt bestämmelserna i årsredovisningslagen. Stiftelser som får använda sina tillgångar uteslutande till förmån för medlemmar av en viss eller vissa släkter och som är bokföringsskyldiga endast på grund av att tillgångarna överstiger tio prisbasbelopp skall om de inte upprättar en årsredovisning avsluta den löpande bokföringen med ett årsbokslut. Kommitténs förslag: Kommittén har föreslagit att stiftelser skall vara skyldiga att avsluta den löpande bokföringen i samma utsträckning och på samma sätt som företag i allmänhet. Remissinstanserna: Bl. a. Kammarrätten i , Statskontoret, Kammarkollegiet och i har avstyrkt eller uttryckt tveksamhet inför kommitténs förslag. i har bl.a. påtalat att kommitténs förslag helt förändrar tillämpningen av stiftelselagen. Förslagen i promemorian 1: Överensstämmer delvis med prome- förslag. Enligt promemorians förslag skall även sådana stiftelser vars tillgångar får användas endast till förmån för bestämda fysiska personer i vissa fall vara skyldiga att avsluta den löpande bokföringen. Remissinstanserna: Föreningen Stiftelser i Samverkan har uttalat att sådana stiftelser vars tillgångar får användas endast till förmån för be- stämda fysiska personer bör vara undantagna från bokföringsskyldighet och därmed också undantagna från skyldighet att upprätta en årsredo- visning eller ett årsbokslut. I övrigt har förslagen inte mött några invändningar. Bakgrund: Såsom har redovisats (se avsnitt 14.2.1) måste samtliga bokföringsskyldiga stiftelser - näringsdrivande stiftelser, moderstiftelser, insamlingsstiftelser, kollektivavtalsstiftelser, pensions- stiftelser, personalstiftelser samt övriga stiftelser med tillgångar vars värde överstiger tio prisbasbelopp upprätta en årsredovisning. Det finns några mindre undantag, främst stiftelser som får använda sina tillgångar endast till förmån för viss eller vissa släkter och som är bokförings- skyldiga enbart på grund av tillgångarnas storlek. Skälen för förslaget: Om stiftelserna infogas i det generella regelverk som här föreslås om när bokföringen skall avslutas och en årsredovisning upprättas, skulle antalet årsredovisningspliktiga stiftelser minska drastiskt. Även om en sådan förändring skulle innebära en i och för sig önskvärd förenkling måste i sammanhanget beaktas de särskilda hänsyn som ligger bakom de nuvarande reglerna i stiftelselagen om när årsredovisning skall upprättas. Lagstiftaren har ansett att stiftelser bör stå under tillsyn. Reglerna om bokföring och årsredovisning skall inte bara tillgodose borgenärers, anställdas m.fl. intresse utan de utgör också en del av systemet för tillsynen över stiftelser. Dessutom utgör dessa regler grunden för stiftelselagens krav på kvalificerad revision och registrering. Det kan i och för sig hävdas att den nu aktuella översynen av redovisningslagstiftningen med dess strävan att skapa mera överskådliga redovisningsregler ger anledning att ompröva också redovisningens roll vid tillsynen över stiftelser. Det framstår emellertid , ett fåtal år efter stiftelselagens ikraftträdande, som alltför tidigt att utvärdera redovisningsreglernas betydelse för stiftelselagens regelsystem och till- synens upprätthållande. Till detta kommer att det kan antas att ett stort antal stiftelser har genomfört administrativa anpassningar för att uppfylla stiftelselagens krav. Mot den nu angivna bakgrunden är det enligt vår mening inte lämpligt att nu ändra reglerna om när en stiftelse skall upprätta årsredovisning. I ett avseende föreslår vi dock en ändring. Vissa stiftelser har behövt avsluta den löpande bokföringen endast med ett årsbokslut. Det gäller stiftelser till förmån för viss eller vissa släkter (se 3 kap. 7 § andra stycket stiftelselagen) under förutsättning att de har varit bok- föringsskyldiga endast p.g.a. att tillgångarnas värde har överstigit tio prisbasbelopp. Enligt vår mening bör emellertid dessa slag av stiftelser vara skyldiga att avsluta den löpande bokföringen med en årsredovisning enligt samma kriterier som gäller för företag i allmänhet. De bör sålunda vara skyldiga att upprätta en årsredovisning om antalet anställda överstiger tio eller balansomslutningen överstiger 24 miljoner. Om en stiftelse till förmån för viss eller vissa släkter inte upprättar någon årsredovisning därför att den inte överskrider något av dessa gränsvärden, bör den i stället vara skyldig att som avsluta den löpande bokföringen med ett årsbokslut. Såsom har framgått föreslår vi att årsredovisningslagens tillämpningsområde utsträcks så att lagen i princip kommer att omfatta alla årsredovisningsskyldiga företag. Också när en stiftelse upprättar en årsredovisning bör det alltså ske enligt årsredovisningslagens regler. Det medför i och för sig att stiftelserna kommer att omfattas av ett mer omfattande regelverk än vad som är fallet . Så är t.ex. årsredo- visningslagens bestämmelser om vilka tilläggsupplysningar som skall lämnas och om förvaltningsberättelsens innehåll mera omfattande än nuvarande bestämmelser för stiftelser. Flertalet tillkommande bestämmelser är emellertid sådana att de inte annat än undantagsvis torde få praktisk betydelse i stiftelser. En ändring av lagstiftningens struktur på det sätt som diskuteras låter sig inte göras utan att vissa särbestämmelser för stiftelser bör föras över från stiftelselagen till bl.a. årsredovisningslagen. Det gäller t.ex. särbestämmelser om upprättande och offentliggörande av en stiftelses årsredovisning. Såsom vi har varit inne på kan det dock i sam- band med en kommande utvärdering av stiftelselagen bli aktuellt att ompröva olika slag av särbestämmelser för stiftelser. 14.6 Avslutande av den löpande bokföringen i registrerade trossamfund Regeringens förslag: Bokföringsskyldiga registrerade trossamfund skall avsluta den löpande bokföringen i samma utsträckning och på samma sätt som övriga företag. Regeringens bedömning: Det bör inte införas några särskilda bestäm- melser om hur balansräkningar och resultaträkningar skall vara utforma- de i registrerade trossamfunds redovisning. Kommitténs förslag: Kommittén har inte haft anledning att behandla frågorna särskilt. Remissinstanserna: församlings- och pastorats- förbund har påpekat att bl.a. bestämmelserna i förslaget till årsredo- visningslag om koncernredovisning, tilläggsupplysningar och scheman för resultaträkningens och balansräkningens uppställningsformer i många delar saknar motsvarighet i kyrkans nuvarande årsredovisning. har gett uttryck för en liknande uppfattning. Förslaget i promemorian 1: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har invänt mot promemorians förslag. församlings- och pastorats- förbund och har tillstyrkt förslaget. Skälen för regeringens förslag: och övriga trossamfund har en i förhållande till många andra bokföringsskyldiga särpräglad verksamhet. Särdragen är dock inte sådana att det finns anledning att ställa andra krav vad gäller avslutande av den löpande bokföringen på trossamfunden än på t.ex. ideella föreningar. Vad vi föreslagit om årsbokslut och årsredovisning bör därför gälla även registrerade trossamfund. Ett par remissinstanser har varit inne på att det bör utformas särskilda uppställningsformer för samfundens balans- och resultaträkningar. Vi an- ser inte att detta är nödvändigt. Redan nu gällande bestämmelser ger nämligen ett ganska gott utrymme för att anpassa de grunduppställningar som finns i årsredovisningslagen till den verksamhet som bedrivs. Enligt 3 kap. 4 § årsredovisningslagen får det beträffande poster i resultat- räkningen och balansräkningen som föregås av arabiska siffror göras sådana avvikelser som är betingade av verksamhetens särskilda inriktning. Andra poster än de som anges i lagens scheman får tas upp under förutsättning att de nya posternas innehåll inte täcks av de ursprungliga posterna. 14.7 Sammanställning över privata tillgångar och skulder Regeringens förslag: Bestämmelsen om att enskilda näringsidkare och varje delägare som är obegränsat ansvarig för rörelsens förbindelser till årsbokslutet skall foga en sammanställning över sina privata tillgångar och skulder tas bort. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Förslaget har inte mött några invändningar. Bakgrund: I 21 § bokföringslagen föreskrivs att enskilda närings- idkare samt varje delägare som är obegränsat ansvarig för rörelsens förbindelser till årsbokslutet skall foga en sammanställning över sina privata tillgångar och skulder. Bestämmelsen har tillkommit som ett skydd för borgenärskollektivet. Genom att rörelsen redovisas separat, trots att den inte drivs av ett särskilt rättssubjekt, ger kapitalbehållningen inte en helhetsbild av näringsidkarens betalningsförmåga. Härtill kommer att den bokföringsskyldige genom egna tillskott och uttag inom vida ramar själv kan bestämma storleken av rörelsekapitalet. Enligt lagtexten kan sammanställningen bestå av förmögenhetsbilagan till den skattskyldiges deklaration. Det innebär att sammanställningen inte behöver föras in i årsboken (se prop. 1975:104 s. 180). I stället kan förmögenhetsbilagan fogas till årsbokslutet som en bilaga. Sammanställningen får utelämnas i årsredovisningen (se 2 kap. 5 § 1 årsredovisningslag). Detta undantag är motiverat av att ett offentliggörande skulle innebära ett långtgående intrång i näringsid- karens privata förhållanden. Det skulle i praktiken innebära att förmögenhetsbilagan till näringsidkarens allmänna självdeklaration blev en offentlig handling (se prop. 1979/80:143 s. 153). Skälen för regeringens förslag: behöver sammanställningen över privata tillgångar och skulder inte offentliggöras. Den behöver inte heller tas in i näringsidkarens årsbok. Mot den bakgrunden saknar bestämmelsen i 21 § bokföringslagen om sammanställning av privata tillgångar och skulder större praktisk betydelse. Den bör därför upphävas. 14.8 Kravet på bunden årsbok : Bokföringslagens krav på att årsbokslutet skall tas in i bunden bok överförs inte till den nya lagen. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invänd- ningar mot förslaget. Bakgrund: Enligt 11 § andra stycket bokföringslagen skall årsbok- slutet tas in i bunden bok (årsbok). skall enligt förarbetena till bokföringslagen sörja för kontinuitet och möjlighet till jämförelser mellan olika år (se prop. 1975:104 s. 172). Ett annat syfte torde vara möjligheten till kontroll av att uppgifterna i årsbokslutet inte ändras i efterhand (jfr uttalande U 93:4, Utformning och användning av årsbok). Skälen för regeringens förslag: Även med det delvis annorlunda system för avslutande av den löpande bokföringen som vi har föreslagit kan man givetvis tänka sig att kravet på bunden årsbok behålls och att företagen åläggs att i denna ta in sina årsredovisningar respektive årsbokslut. För de företag som skall offentliggöra sin årsredovisningen genom att ge in den till någon viss myndighet (t.ex. ) torde emellertid kravet på bunden årsbok sakna betydelse. De syften som årsboken skall tillgodose uppfylls i sådana fall genom offentliggörandet. Inte heller i övriga företag har årsboken någon egentlig funktion att fylla. De syften som den skall tillgodose kan på ett tillfredsställande sätt tillgodoses genom de arkiveringsregler som vi har föreslagit.