prop · GM03105 · 1999-01-01 00:00:00 — Regionskolorna är Birgittaskolan i , Kristinaskolan i , Manillaskolan i , Vä- nerskolan i och Östervångsskolan i . De tre riksskolorna är , och Åsbackaskolan. i tar emot synskadade elever och elever som dessutom är döva, hörselskadade eller utvecklingsstörda. i tar emot dels talskadade elever, dels döva eller hörselskadade elever som inte kan gå i en regional specialskola på grund av beteendestörningar eller av andra speciella skäl än synskada eller utvecklingsstörning. Åsbackaskolan i tar emot döva eller hörselskadade elever med utvecklingsstörning. /99 fanns 602 elever vid de regionala specialskolorna och 207 vid de riksrekryterande. Majoriteten av eleverna bor hemma hos sina föräldrar. av eleverna vid de regionala specialskolorna bor med sina föräldrar. För Åsbackaskolan är motsvarande andel . Skolformen är avsedd för barn och ungdomar som på grund av syn- skada, dövhet, hörselskada eller talskada inte kan gå i eller motsvarande del av särskolan. För eleverna i specialskolan upphör skolplikten vilket innebär att specialskolan är tioårig. Specialskolan omfattas av Läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet m.m. (Lpo 94) och har särskilda timplaner samt för döva och hörselskadade delvis egna kursplaner. Verk- samheten vid de regionala specialskolorna skall vara jämförbar med men skiljer sig från främst genom att under- visningen i huvudsak sker på teckenspråk, vilket i de flesta fall är elever- nas förstaspråk. För elever vid och Åsbackaskolan som är ut- vecklingsstörda skall särskolans kursplaner tillämpas. Varje specialskola är en egen myndighet och har var sin styrelse. Fråga om mottagande vid specialskolan får väckas av elevens vårdnadshavare eller av elevens hemkommun. Elevens vårdnadshavare kan överklaga beslut om mottagande i specialskolan till Skolväsendets överklagande- nämnd. övertar ansvaret från hemkommunens skolstyrelse för elever vid specialskolan. är central förvaltningsmyndighet för specialskolorna. Institutet skall bl.a. sammanställa årsredovisningar för specialskolorna samt stödja specialskolor och resurscenter med rådgivning i övergripande ekonomis- ka och juridiska frågor. är central förvaltningsmyndighet för det offentliga skolväsendet. Verket har ansvar för att följa upp, utvär- dera, utöva tillsyn över skolväsendet samt verka för skolutveckling. Resurscenter och kunskapscenter Enligt specialskoleförordningen (1995:401) skall det finnas ett special- pedagogiskt resurscenter vid varje riksskola. För synskadade finns dess- utom Tomtebodaskolans resurscenter. Resurscentren har till uppgift att främja en allsidig utveckling av barn och ungdomar inom respektive målgrupp i det offentliga skolväsendet. Verksamheten skall främst om- fatta specialpedagogisk utredning och träning samt information, utbild- ning och kompetensutveckling som riktar sig till elevernas vårdnadsha- vare, lärare och annan personal. Vid de regionala specialskolorna finns kunskapscenter (KC) för döva och hörselskadade. KC skall i nära sam- verkan med landstingens pedagogiska hörselvård och berörda kommuner ge råd, stöd och service på regional nivå samt bl.a. samordna och vid be- hov anordna teckenspråksundervisning för syskon och barn till döva. Kostnader och finansiering Skolorna är huvudsakligen anslagsfinansierade över statsbudgeten. Ans- laget innefattar även verksamheten vid resurscentren. De kunskapscenter som är förlagda i anslutning till de regionala specialskolorna får stöd från anslaget för särskilda insatser på skolområdet, det s.k. SIS-anslaget. De totala kostnaderna för specialskolan uppgick till . Den genomsnittliga kostnaden per elev uppgick till . Av detta gick till undervisning och till elevresor och elevboende. Variationerna är emel- lertid stora mellan de olika skolorna, vilket bl.a. kan förklaras av skillna- der vad gäller skolornas målgrupper samt lokal -, rese - och boendekost- nader. Kostnaderna för de specialpedagogiska resurscentren uppgick till . 6.2 Förändring av specialskolans målgrupp Regeringens förslag: Specialskolan som skolform bibehålls för döva och hörselskadade barn. Specialskolans målgrupp skall inte längre omfatta syn- eller talskadade barn. Den fasta skoldelen vid respektive avvecklas successivt. Möjligheten att efter fullgjord skolplikt erbjudas annan utbildning i specialskolan skall tas bort. Regeringens bedömning: Skolverksamhet för dövblindfödda elever bör föras över från till Åsbackaskolan. Kommitténs förslag: Stämmer delvis överens med regeringens. Kommittén föreslog ett borttagande av specialskolan som skolform. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna, däribland Han- dikappombudsmannen och , har inget att invända mot att specialskolan som skolform tas bort. Till de tveksamma hör bl.a. Tjäns- temännens (), som menar att en skola för alla inte nödvändigtvis behöver innebära en skolform för alla. anser att de rättsliga konsekvenserna inte analyserats fullt ut och menar att rätten till en tioårig skolgång inte bör tas ifrån eleverna som tillhör specialskolans personkrets. , samt , Ungdomar och Vuxna (FUB) menar att skolverksamheten för icke-skolpliktiga elever inte bör avvecklas innan fullgoda alternativ presenterats. Flertalet remissinstanser har inget att invända mot förslaget om en av- veckling av den fasta skolverksamheten vid . Till de som stäl- ler sig bakom förslaget hör bl.a. som anser att bör avvecklas på samma sätt som de gamla vårdhemmen av- vecklats och som menar att förslaget stämmer överens med den gängse trenden i . () anser att skoldel bör avvecklas, dock genom ett intagningsstopp. För- bundet framhåller emellertid att det först måste skapas garantier för till- räckliga resurser i kommunerna för de elever som berörs. Förslaget avvi- sas av bl.a. Birgittaskolan, , , Öre- bro läns landsting, kommun samt i (LO). motsätter sig en avveckling av den fasta skolverk- samheten vid skolan och menar att det finns fördelar av att hålla ihop resurscenterverksamhet och skola. menar också att elever med mycket grav språkstörning har behov av en fast skoldel vid Hällsbo- skolan. Ståndpunkten delas av och Fö- reningen för döva och hörselskadade barn (DHB), och vilka är negativa till förslaget och menar att den språkstörda gruppen är relativt nyupptäckt och att kompetens fortfarande utvecklas. Flertalet remissinstanser, däribland Föreningen (), (), () och har inget att invända mot förslaget att föra över ansvaret för dövblindfödda barns skolgång från till Åsback- askolan. Negativa är , , kom- mun och läns landsting. LO förespråkar att fasta skoldel skall finnas kvar och att skolan bör ha kvar ansvaret för döv- blindfödda elever. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Enligt 1 kap. 6 § och 3 kap. 3 § skollagen (1985:1100) skall barn som inte kan gå i grundsko- lan eller särskolan därför att de är synskadade, döva, hörselskadade eller talskadade tas emot i specialskolan. Enligt 7 kap. 1 § skollagen skall ut- bildningen i specialskolan syfta till att ge barn och ungdomar med syn- skada, dövhet, hörselskada eller talskada en till varje elevs förutsättningar anpassad utbildning som så långt det är möjligt motsvarar den utbildning som ges i . Specialskola för döva, dövblinda och hörselskadade Gruppen döva, dövblinda och vissa hörselskadade barn har teckenspråket som sitt första språk. Dessa elevers behov av kommunikation och under- visning på teckenspråk är, i de allra flesta fall, inte möjliga att möta i den kommunala skolan. Undervisning i särskilda grupper eller skolor är såle- des en nödvändighet för dessa barn och ungdomars delaktighet och ge- menskap. Regeringen bedömer därför att det för denna målgrupp är moti- verat att också fortsättningsvis erbjuda utbildning i specialskolan. Sko- lorna bör erbjuda en teckenspråkig miljö där alla så långt möjligt kom- municerar på teckenspråk. Regeringen vill i detta sammanhang under- stryka att varken individintegrering av enskilda elever som är beroende av kommunikation på teckenspråk eller lösningar med små undervis- ningsgrupper integrerade i vanliga grundskolor kan anses uppfylla till- räckliga förutsättningar för en sådan miljö. Regeringen anser också att staten även fortsättningsvis bör vara huvudman för dessa specialskolor, vilket utvecklas ytterligare i avsnitt 6.4.2. Avveckling av fasta skoldelar vid respektive Mot bakgrund av regeringens huvudprincip om att barn med funktions- hinder så långt möjligt bör bo med sina föräldrar och gå i en skola i när- heten av hemmet är det ett kommunalt ansvar att tillgodose dessa elevers skolgång och behov av stödinsatser. Majoriteten av elever med synskada respektive grav språkstör- ning/talskada får sin undervisning i hemkommunens grundskola eller särskola. Mycket få elever med synskada kommer till Ekesko- lan för att påbörja sin skolgång där. finns endast ett tjugotal elever i ålderskategorin 7 på skolan. Med något undantag omfattas de av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Trots att i första hand skall ta emot skolpliktiga elever är det vanligt att eleverna kommer till skolan först när de nått tonåren, i flera fall efter att ha upplevt tillkortakommanden och andra motgångar i den kommunala skolan, något som förstärker bilden av att det behövs ett star- kare stöd till kommunerna för bl.a. denna elevgrupp. Regeringen bedö- mer att det finns goda möjligheter till fungerande lösningar för de en- skilda barnen och deras i familjer i hemkommunen genom undervisning förlagd till en grundsärskola eller träningsskola i kombination med de insatser som görs med stöd av LSS. En utökad resurcenterverksamhet vid Ekekolan kan bidra till att ytterligare öka förutsättningarna för en utbild- ning av god kvalitet. Regeringen anser mot bakgrund av ovanstående skäl att de fasta skoldelarna vid skall avvecklas. Av 1 kap. 7 § specialskoleförordningen (1995:401) framgår att Hälls- boskolan är avsedd för dels talskadade elever, dels döva eller hörselska- dade elever som inte kan gå i en regionskola på grund av beteendestör- ningar eller andra speciella skäl än synskada eller utvecklingsstörning. Skolan använder sig av begreppet grav språkstörning för att mer korrekt beskriva personkretsen och uppger att den totala gruppen elever med språkstörning utgör mellan av eleverna i en årskull. Gruppen elever med grav språkstörning är mindre och utgör mellan 250 och 500 elever av varje årskull. /99 var 109 elever med grav språkstörning inskrivna vid , varav 35 elever fick sin un- dervisning i externa klasser i . Elevantalet vid har /91 ökat med . Enligt skolan be- ror denna elevökning vid skolan främst på bättre diagnostik av barn med grav språkstörning. kommer det absoluta flertalet av skolans elever från , eller angränsande län. Regeringen delar kommitténs bedömning att elevgruppen är så pass stor att det är rimligt att kommunerna, ensamma eller i samverkan med andra kommuner, etablerar de lösningar som krävs. Statens insatser ge- nom bör framöver främst riktas mot att stödja kommu- nerna att möta behoven av anpassad utbildning för elever med grava språkstörningar (se avsnitt 6.3.2.). och hörselska- dade barn (DHB) har i sitt remissvar framhållit behoven av utbildning i specialskolan hos barn som är gravt språkstörda men beroende av tecken- språk för sin kommunikation. Regeringen menar att det inom det framtida systemet bör finnas goda möjligheter till väl fungerande lösningar för enskilda barn genom samverkan mellan resurscenter och specialskolorna för döva och hörselskadade barn. Regeringen vill i sammanhanget understryka att handikappreformen inneburit ett ställningstagande mot institutionsboende för barn med svåra funktionshinder och att de sista vårdhemmen skall vara avvecklade . tillhör dem som i olika sammanhang kritiserat regeringen för att det alltjämt finns kvar specialskolor som lik- nar de gamla vårdhemmen. Regeringen anser sammantaget att de fasta skoldelarna vid respektive skall avvecklas. I samband med att den fasta skoldelen vid avvecklas före- slår regeringen att ansvaret för det fåtal dövblindfödda barn som har be- hov av undervisning i specialskola bör föras över till Åsbackaskolan. Detta beskrivs ytterligare i avsnitt 6.4.1. Det bör ankomma på regeringen att med anledning av dessa föränd- ringar göra de ändringar som behövs i specialskoleförordningen. Till skillnad från kommittén som föreslog en avvecklingstid föreslår regeringen att avvecklingen av de fasta skoldelarna skall göras genom ett intagningsstopp fr.o.m. vid samt fr.o.m. vid . Omställningen av verksamhe- ten bör ges tid så att de elever som får sin undervisning på respek- tive skola ges möjlighet att slutföra den utbildning de påbörjat och också inrättat sig efter. Regeringen anser att avvecklingen av bör få något förlängt tidsperspektiv i förhållande till , mot bak- grund av det särskilda kompetensbehov som uppstår för att tillgodose elevgruppens behov, se vidare avsnitt 6.3.2. Inom ramen för den utökade resurscenterverksamheten vid respektive finns skäl att behålla en mindre skoldel för s.k. visstidsplaceringar (se avsnitt 6.3). Resurscentren ges på så sätt ytterli- gare ett verktyg att möta enskilda elevers behov. Förlängd skolgång i specialskolan tas bort Enligt 7 kap. 6 § andra stycket skollagen (1985:1100) får ungdomar som efter skolpliktens upphörande inte bedöms kunna gå i gymnasieskolan därför att de är uvecklingsstörda, i mån av plats, genomgå annan utbild- ning i specialskolan intill utgången av vårterminen det år de fyller . , som är avsedd för skolpliktiga elever, erbjuder dessa ungdomar en utbildning liknande gymnasiesärskolans. () och anser att synskadade elever med flerfunktionshinder bör ges förbättrade möjlighe- ter att gå på folkhögskola och motsätter sig utvecklingen mot en riks- gymnasieverksamhet för dessa elever. Regeringen delar riksförbundets ståndpunkt att det inte är aktuellt att bygga upp en särskild gymnasie- särskoleverksamhet för synskadade med flerfunktionshinder. Det natur- liga alternativet för dessa elever är den reguljära gymnasiesärskolan på hemorten eller inom samverkansområdet. Resurscenterverksamheten, som beskrivs i avsnitt 6.3, bör i det sammanhanget vara en tillgänglig stödfunktion för utredning, träning och rådgivning för elever, familjer och kommunala gymnasiesärskolor. Regeringen anser sammantaget att det saknas skäl för att elever i gym- nasieåldern skall tillhöra specialskolans målgrupp. Bestämmelserna om förlängd skolgång i specialskolan föreslås således tas bort. 6.3 Utbyggd resurscenterverksamhet Regeringen har inledningsvis i denna proposition redovisat sin syn på behovet av förstärkt stöd till kommunerna i syfte att underlätta för elever med funktionshinder att få en anpassad undervisning i hemkommunens skola. I samband med att respektive fasta skoldelar avvecklas frigörs resurser för att i högre utsträckning än kunna användas för stöd till kommunerna. Regeringen avser att i följande avsnitt redogöra för de åtgärder som planeras för att stärka resurscenter- verksamheterna. 6.3.1 Ett gemensamt resurscenter för synskadade barn i för- skola och skola Regeringens förslag: En mindre skoldel för placeringar skall finnas i anslutning till verksamheten vid . Hemkommunen skall betala viss ersättning till staten för en sådan placering. Regeringens bedömning: resurscenter utökas och slås or- ganisatoriskt samman med Tomtebodaskolans resurscenter till ett gemen- samt resurscenter för synskadade barn och ungdomar. Kommitténs förslag: Stämmer i huvudsak överens med regeringens för- slag. Resurscentren föreslås ingå i stödorganisationen. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inget att invända mot för- slaget om ett riksresurscenter för synskadade barn och ungdomar. Om det skall ske en samlokalisering förespråkar dock Tomtebodaskolans resur- scenter (TRC) en placering av riksresurscentret i medan och kommun vill se en placering av centret i . () framhåller att förslaget inte får innebära en minskning av de totala resurserna. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Av 1 kap. 7 § speci- alskoleförordningen (1995:401) framgår att är avsedd för syn- skadade elever, samt elever som också är döva, hörselskadade eller ut- vecklingsstörda. Enligt 1 kap. 8 § samma förordning finns det vid varje riksskola ett specialpedagogiskt resurscenter samt för synskadade dess- utom Tomtebodaskolans resurscenter i . Placering vid resurscenter som regeringen anser att den fasta skoldelen vid successivt bör avvecklas, menar regeringen, i likhet med kommittén, att det finns skäl att behålla en mindre skoldel för s.k. visstidsplaceringar vid resurscentret. Med en sådan placering avser regeringen att en elev som ett led i sin utbildning i hemkommunens skola kan behöva insatser från resurscentrets sida som sträcker sig utöver vad som kan anses omfattas av de sedvanliga utrednings- eller träningsbesöken. Det kan vara fråga om elever som av olika skäl behöver ett intensifierat specialpedagogiskt expertstöd från resurscentrets sida. En placering vid resurscentret avses ingå som ett led i det åtgärdsprogram som hemkommunens skola upprättat och bygger på att resurscentret, kommunen, eleven och dennes vårdnadshavare är överens om syftet med vistelsen. Verksamheten vid resurscentret ingår inte i det offentliga skolväsendet. Det finns därför behov av en reglering av innebörd att eleven fullgör sin skolplikt för vistelsen vid resurscentret. Detta föreslås regleras i 10 kap. skollagen som omfattar särskilda utbildningsformer. Regeringen skall dessutom bemyndigas att meddela föreskrifter om verksamheten vid resurscentret. En bestämmelse skall införas i skollagen om att hemkommunen skall betala viss ersättning till staten för den elev som fullgör sin skolplikt vid resurscentret. Regeringen skall också bemyndigas att meddela föreskrif- ter om undantag från denna bestämmelse och om ersättningens storlek. Ersättningen kan avse kostnader i samband med utbildningen samt kost- nader för boende och resor. Ersättningsnivån bör inte sättas så högt att den avhåller kommuner från att använda sig av denna möjlighet för de elever som är i behov av det särskilda stöd som kan ges i form av en så- dan placering vid resurscentret. Den föreslagna ersättningsnivån till spe- cialskolorna för döva och hörselskadade bör vara vägledande, se avsnitt 6.5. Förstärkt resurscenterverksamhet för synskadade elever med flerfunktions- hinder Som tidigare nämnts befinner sig majoriteten av synskadade barn och ungdomar med flerfunktionshinder i den kommunala skolan medan mycket få barn i grundskoleåldern . Kommitténs förslag om en utökad resurscenterverksamhet vid är något som tas emot positivt av remissinstanserna, däribland (). De medel som frigörs genom den successiva avvecklingen av den fasta skolverksamheten bör således användas för en utökad resurscenterverk- samhet som, liksom , bör ha till uppgift att stå för specialpedagogisk utredning och träning samt för information, utbildning och kompetensut- veckling av lärare och annan personal kring barnet. De barn och ungdo- mar som tillhör målgrupp kräver ett mycket individuellt an- passat stöd och det är således viktigt att resurscentrets personal i hög ut- sträckning ges möjlighet att arbeta direkt med barnet, föräldrar och den personal som finns runt barnet. Det bör som regel ske i barnets dagliga miljö, men utrednings- och träningsbesök kan också fylla en funktion för samtliga berörda. Det är av stor betydelse att resurscentret riktar sina insatser mot barn och ungdomar t.o.m. gymnasieåldern. Det innebär att gymnasiesärskolan bör stödjas att möta behoven hos dessa äldre elever. har i sitt remissvar pekat på nödvändigheten av ett livslångt perspektiv på insatserna för elever med Spielmeyer-Vogts sjukdom efter- som det specialpedagogiska behovet kvarstår även efter gymnasieåldern. Spielmeyer-Vogts sjukdom är en sällsynt, fortskridande sjukdom. Stor variation finns avseende överlevnad och de svårast drabbade kan avlida i övre tonåren medan andra kan uppnå 30 . Regeringen me- nar att resurscentrets insatser huvudsakligen bör inriktas på barn och ungdomar men att detta inte utesluter att ett livslångt perspektiv anläggs för denna lilla grupp om cirka 40 personer i hela landet. Insatserna för vuxna bör dock begränsas till vad som är specialpedagogiskt motiverat och således skiljas från det som ingår i landstingens habiliteringsansvar. Sammanslagning av resurscenter Behovet av samverkan mellan Tomtebodaskolans resurscenter (TRC) och resurscenter (ERC) har understrukits i olika sammanhang. Gränsdragningsfrågorna har tagit tid och kraft för såväl brukarna som för de bägge centren och berörda konsulenter. Den totala elevgruppen har dessutom förändrats och synskadediagnoser som förr var vanliga har nästan försvunnit men ersatts av nya och ofta mer svårlösta problem. TRC framhåller också i sitt remissvar att det finns klara fördelar med en gemensam organisation och förordar en lokalisering till . Även ställer sig positiv till en sammanslagning av de båda centren, men motsätter sig en samlokalisering såvida centret inte förläggs till . synskadade framhåller vikten av att en sammanslagning inte får innebära att kompetens går förlorad. Regeringen anser att det sammantaget finns starka verksamhetsmässiga skäl för en sammanslagning mellan centren. Eventuella gränsdragnings- problem kan undanröjas och möjligheterna ökar för samordning och ge- mensam nytta av personalens olika kompetenser. Även förutsättningarna för intern kompetensutveckling förbättras genom möjligheterna för utbyte mellan enheterna. Det samlade resurscentret för synskadade elever bör ha till uppgift att ansvara för specialpedagogisk utredning och träning samt information, utbildning och kompetensutveckling. Resurscentret bör vidare samla och ge information, följa forskning och utveckling samt bedriva visst utveck- lingsarbete. Resurscentrets målgrupp bör vara de grupper som respektive center ansvarar för , med undantag för de dövblindfödda barnen, som föreslås föras över till Åsbackaskolans ansvarsområde (se även av- snitt 6.4.1) I ett första steg är det angeläget att sammanföra TRC och ERC i en gemensam organisation under en och samma styrelse. bör också en samlokalisering till övervägas. I finns såväl TRC som den läromedelsenhet för synskadade som drivs av samt också Tal- och (TPB). I sammanhanget bör också nämnas att utformningen av den aviserade or- ganisationen för stöd i specialpedagogiska frågor kan komma att påverka organisationen i stort (se avsnitt 5.5). 6.3.2 Resurscenter för gravt språkstörda elever vid Hällsbo- skolan Regeringens förslag: En mindre skoldel för placeringar skall finnas i anslutning till resurscentret. Hemkommunen skall betala viss ersättning till staten för en sådan placering. Regeringens bedömning: resurscenter utökas. Medel bör successivt tillföras anslaget A 9 Särskilda insatser på skolområdet (SIS) i syfte att stimulera och underlätta inrättandet av regionala under- visningsgrupper för gravt språkstörda elever. resurscenter bör initialt tillföras särskilda medel avsedda för en tvåårig kompetensut- vecklingssatsning riktad till personal i kommunerna som arbetar med elever med grava språkstörningar. Kommitténs förslag: Stämmer i huvudsak överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna stödjer förslaget om en för- stärkt resurscenterverksamhet vid . menar dock att detta inte får ske på bekostnad av den fasta skoldelen. Flertalet remissinstanser har inget att invända mot kommitténs förslag att föra över ansvaret för elevgruppen döva eller hörselskadade med beteendestörningar till de regionala specialskolorna. anser emellertid att döva och hörselskadade elever med grav språk- och kommunikationsstörning även fortsättningsvis skall få sin undervisning på och att en överflyttning sker först när barnet har förutsättningar att klara detta. Manillaskolan ställer sig också bakom förslaget under förutsättning att skolan får resurser för att bygga upp ett skoldaghem.