prop · GM03114 · 1999-01-01 00:00:00 — Utredningens förslag: Det preciseras vilka kriterier som ska beaktas vid prövningen av om ett föremål har så stor betydelse för det nationella kulturarvet att utförsel inte skall tillåtas. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget i huvudsak. Statens konstmuseer, Stiftelsen och invänder mot utredningens resonemang om ursprungsmiljön. De menar vidare att förekomsten av föremål i offentliga samlingar inte skall påverka bedömningen av ett föremåls betydelse för det nationella kulturarvet. förespråkar en mindre restriktiv syn på utförsel av kulturföremål och understryker vikten av att grunderna för att avslå en ansökan om utförsel noggrant preciseras. Skälen för regeringens bedömning: Enligt 5 kap 8 § kulturminneslagen skall tillstånd till utförsel ges om föremålet inte är av stor betydelse för det nationella kulturarvet. Detta bör gälla även i fortsättningen. När det gäller vad som avses med att ett föremål har stor betydelse för det nationella kulturarvet sägs i förarbetena till gällande lagstiftning att ett föremål måste anses ha stor betydelse för det nationella kulturarvet om det är unikt eller har bevarats relativt intakt och tillhör en föremålsgrupp som det inte längre finns ett representativt bestånd av i landet (prop. 1984/85:179 s. 33). Vidare sägs att i vissa fall gäller främst kriteriet att förhindra en utarmning av det svenska kulturarvet. I dessa fall är de enstaka föremålen sällan unika men kan ha stort kulturhistoriskt värde. Dessa föremål kommer ofta från den folkliga kulturen. I andra fall kan själva föremålet vara kulturhistoriskt och kvalitetsmässigt synnerligen värdefullt och unikt (a. prop. s. 20). Regeringen finner inte anledning att föreslå någon ändring av dessa utgångspunkter. Utredningen har föreslagit att det i lagtexten anges vad som skall beaktas vid bedömningen av ett föremåls betydelse för det nationella kulturarvet. Enligt förslaget skall beaktas om föremålet 1. är sällsynt eller särskilt representativt för landets kulturhistoria varvid hänsyn skall tas till förekomsten av motsvarande föremål i allmänt tillgängliga samlingar, 2. har ett värdefullt samband med en kulturmiljö av stor betydelse och lämpligen kan återställas dit, 3. är knutet till en betydelsefull person eller händelse i svensk historia, eller 4. av annan synnerlig anledning bör bevaras i landet. Förslaget innebär en inskränkning av möjligheten att neka tillstånd. Enligt nu gällande regler krävs inte att föremål skall vara representativa i någon kvalificerad mening. Inte heller har förekomsten av motsvarande föremål i offentliga samlingar i sig någon avgörande betydelse. Snarare är det en av många faktorer som skall beaktas. Eftersom det är svårt att ange vilka fall som åsyftas, kommer sannolikt ett stort antal bedömningar att hänföras till en sista generellt utformad punkt. Under sådana förhållanden har inte den önskade preciseringen uppnåtts. Med hänsyn härtill och till att någon ändring i sak inte är motiverad, bör förslaget inte genomföras. 8.3 Bemyndigande för regeringen förslag: Regeringen bemyndigas att genom förordning meddela föreskrifter om vilka föremål som skall vara tillståndspliktiga. Utredningens förslag: Utredningen har inte lämnat något förslag om detta. Remissinstanserna: har föreslagit att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall bemyndigas att ange vilka föremål som skall vara tillståndspliktiga. Skälen för regeringens förslag: I 5 kap. kulturminneslagen anges vilka föremål som skall omfattas av tillståndsplikt. Sådana föreskrifter behöver dock inte meddelas genom lag. Enligt 8 kap. 7 § första stycket 3 regeringsformen kan nämligen regeringen efter bemyndigande i lag genom förordning meddela föreskrifter om bl.a. in- och utförsel av varor. Som anfört i sitt remissyttrande är det inte i alla avseenden lämpligt att det skall krävas ett riksdagsbeslut varje gång det visar sig att en föremålskategori behöver ändras eller en ålders eller värdegräns förändras. Det innebär ju att det tar tid innan ändringar kan genomföras. Det kan finnas behov att snabbt genomföra ändringar i reglernas systematik på grund av ändringar av EG-reglerna. Vidare kan det finnas behov att snabbt införa tillståndsplikt för vissa föremål. Det är således väsentligt att det skapas möjlighet att snabbt anpassa reglerna till förändrade förhållanden. Mot den bakgrunden bör regeringen ges ett bemyndigande att genom förordning föreskriva vilka föremål som skall vara tillståndspliktiga. Med hänsyn till frågans vikt bör denna befogenhet inte kunna delegeras vidare till myndighet. 8.4 Föremålskategorier Regeringens bedömning: En författningsteknisk anpassning till EG- reglerna bör göras i fråga om föremålskategorierna. Åldersgränsen för utländska föremål bör avse föremål som varit i landet . Tillståndsplikt bör införas för vissa arkeologiska föremål som härrör från tiden oavsett värde, svenska porträtt som är äldre än och värda mer än , samlingar av inkunabler och icke tryckt material som är värda mer än på i övrigt samma villkor som för de enskilda objekten, svenska och utländska böcker äldre än som är värda mer än , utländska kartor som funnits i landet och svenska kartor äldre än som är värda mer än , utländska transportmedel som har funnits i landet och svenska transportmedel äldre än som är värda mer än , svenska föremål som framställts tillverkade av trä, ben keramik, metall eller textil, kakelugnar som är mer än och värda mer än . För svenska möbler, speglar och skrin bör åldersgränsen justeras till att avse föremål som tillverkats . Utredningens förslag: I fråga om föremålskategorierna överenstämmer utredningens förslag till stor del med regeringens bedömning. Remissinstanserna: anser att åldersgränsen genomgående bör ersättas med . I fråga om arkeologiska föremål tillstyrker förslaget, men anser att den bör gälla oavsett material. för , , , Länsmuseernas samarbetsråd och Föreningen menar att tillstånd bör avse arkeologiska föremål som är mer än . När det gäller svenska porträtt tillstyrker , Statens konstmuseer och Stiftelsen förslaget. menar dock att med svenska porträtt bör avses porträtt som föreställer en svensk eller en i verksam person och att värdegränsen skall vara . Stiftelsen menar att värdegränsen skall vara och liksom Statens konstmuseer att modellen skall vara svensk. Statens konstmuseer föreslår att även utländsk grafik skall omfattas av tillståndsplikt. I fråga om transportmedel tillstyrker förslaget. anser att det bör övervägas att låta tillståndsplikten även avse fartyg. Stiftelsen föreslår i fråga om svenska föremål att tillståndsplikt skall gälla för motorfordon som är och värda mer än . för , , , Länsmuseernas samarbetsråd och Föreningen anser att tillståndsplikten bör avse transportmedel som tillverkats och som är värda mer än . anser att åldersgränsen bör sänkas till i vart fall och att det klart bör framgå att reglerna avser även fartyg, båtar, järnvägsmaterial, bilar, motorcyklar, traktorer och velocipeder. för , , , Länsmuseernas samarbetsråd och Föreningen anser att tillståndsplikten för svenska föremål av trä, ben, keramik, metall och textil bör avse föremål som är äldre än . menar att tillståndsplikt även bör gälla för folkdräkter och broderad eller mönstervävd folklig textil framställda , svenska icke tryckta protokoll, brev, dagböcker, manuskript, noter, räkenskaper samt handritade kartor och ritningar som är oavsett värde, svenska daguerrotyper m.fl. tekniker framställda oavsett värde, kyrkliga föremål som är mer än och papperstapeter som är värda mer än . Flera remissinstanser anser att det klart bör framgå att kakelugnar är tillståndspliktiga. och anser att svenska tryckta skrifter även fortsättningsvis bör vara tillståndspliktiga oavsett värde. menar vidare att det kan vara svårt att använda regeln om samlingar, eftersom de ofta skingras och säljs styckevis utomlands. föreslår att tillståndsplikt införs för samlingar och föremål från zoologiska, botaniska, mineralogiska och anatomiska samlingar samt samlingar av paleontologiskt intresse som är äldre än och värda mer än . menar att tillståndsplikt även bör gälla för äldre värdefull nautika. Folkens Museum - anser att frågor om tillstånd till utförsel av äldre samlingar och föremål bör prövas av museet. Skälen för regeringens bedömning: Som framgår av avsnitt 8.1 finns det två parallella system för utförseltillstånd. Föremålskategorierna i de olika systemen skiljer sig åt. EG-kategorierna är fler och omfattar även andra föremål än reglerna i kulturminneslagen. Åldersgränserna är också olika och EG-reglernas värdegränser i de flesta avseenden betydligt högre. Som utredningen har konstaterat behöver reglerna i kulturminneslagen i materiellt hänseende inte anpassas till EG-reglerna. Däremot talar mycket för att bestämmelserna i lagen anpassas till EG- reglerna så att samma systematik gäller i fråga om indelningen i kategorier, annars blir systemet med utförseltillstånd svårt för de berörda att förstå. Dessutom blir det inte möjligt att samordna ansökningsförfarandet och prövningen enligt de två systemen, vilket framstår som angeläget. Mot denna bakgrund bör, som utredningen föreslagit, en författningsteknisk anpassning av bestämmelserna i kulturminneslagen göras. Allmänt om föremålskategorierna I fråga om vilka föremål som skall vara tillståndspliktiga är utgångspunkten att nuvarande regler med vissa ändringar bör bestå. Det bör dock framhållas att de bedömningar som nedan görs angående beloppsgränser och föremålskategorier kan komma att behöva anpassas till gällande förhållanden m.m. då beslutet om förordning skall fattas. De utgör sålunda en utgångspunkt för de bedömningar som då kommer att göras. Regeringen avser vidare att ha en hög beredskap för att kunna göra de ändringar som behövs för att effektivt kunna skydda det nationella kulturarvet. Utländska föremål Tillståndsplikten för utländska föremål avser bara sådana som kommit till . Utredningen har föreslagit att kriteriet i stället skall var att föremålet funnits i landet . Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget och det bör genomföras. Arkeologiska föremål Denna EG-kategori har ingen motsvarighet i kulturminneslagen. Utredningen har föreslagit att vissa arkeologiska föremål som inte tillhör staten eller omfattas av hembudsplikt enligt 2 kap. 4 § kulturminneslagen skall vara tillståndspliktiga. Enligt förslaget skall föremålen vara av trä, ben, keramik och metall och härröra från tiden . har invänt att tidsgränsen bör vara , bl.a. eftersom det är en bättre tidpunkt för att bedöma föremål stilistiskt. Vidare menar ämbetet att begränsningen till vissa material är olämplig, eftersom den utesluter viktiga material som sten, glas, bärnsten, horn och textil. Regeringen delar bedömning. Att ytterligare utvidga tillståndsplikten till att avse föremål som är äldre än som några remissinstanser föreslagit finns det dock inte tillräckliga skäl för. Tillståndsplikt bör således införas för arkeologiska föremål som härrör från tiden , oavsett material och värde. Svenska porträtt Utredningen har föreslagit att en särskild kategori av målningar och teckningar m.m. införs, svenska porträtt, med en värdegräns om . Med svenska porträtt avser utredningen porträtt som är eller kan antas vara framställda av en svensk i eller i annat land av en svensk. Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget, men invänt mot definitionen och värdegränsen. Av förslagen till definition är den som förespråkas av att föredra. Det är något vidare och torde bättre täcka de situationer då ett föremål kan ha betydelse för det nationella kulturarvet. Med svenska porträtt bör därför avses porträtt som föreställer en svensk eller en i verksam person. Det har inte framkommit tillräckliga skäl för att sätta värdegränsen lägre än . Originalgrafik m.m. Utredningen har föreslagit att tillståndsplikt införs för matriser till originalgrafik som är framställd . har invänt att matriser bör kunna utgå, eftersom de få ännu bevarade med stor säkerhet ingår i offentliga samlingar. På samma skäl som tidigare nämnts har ämbetet ansett att bör vara tidsgränsen för den befintliga tillståndsplikten för bilder, vilka ämbetet anser bör benämnas träsnitt och kopparstick. Regeringen delar bedömning. Originalskulpturer m.m. Utredningen har förslagit att kopior av originalskulpturer och originalstatyer skall vara tillståndspliktiga. har bortsett från vissa terminologiska anmärkningar ansett att tillståndsplikten skall avse repliker i stället för kopior. Regeringen delar den uppfattningen. Däremot finns inte tillräckliga skäl att sänka den nuvarande värdegränsen från till , som ämbetet har föreslagit. Inkunabler och manuskript m.m. Utredningen har förslagit att den nu gällande tillståndsplikten för inkunabler, dvs. skrifter som tryckts , m.m. och icke tryckt material även skall avse samlingar av sådana föremål om värdet är mer är mer än . Förslaget har tillstyrkts av den enda remissinstansen som yttrat sig om saken, , och bör genomföras. Däremot finns inte skäl att, som har föreslagit, ta bort värdegränsen för enstaka föremål av icke tryckt material. Böcker Enligt gällande regler är tryckta skrifter framställda tillståndspliktiga oavsett värde. Utredningen har förslagit att tiilståndsplikten skall utökas till att avse svenska böcker som är äldre än och utländska böcker under förutsättning att de är värda mer än . Vidare har förslagits att samlingar av böcker värda mer än skall vara tillståndspliktiga. Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget, men ansett att tryckta skrifter framställda även i fortsättningen bör vara tillståndspliktiga oavsett värde. har framfört att brukslitteraturen från tiden ofta inte når upp till den föreslagna värdegränsen, , trots att de är väsentliga delar av kulturarvet. Vidare har Kungl. påpekat att kategorin samlingar blir svår att tillämpa, eftersom samlingar ofta skingras redan i och säljs styckevis utomlands. Regeringen delar uppfattningen att tillståndsplikten för tryckta skrifter som framställts bör gälla oavsett värde. Tillståndsplikt för samlingar skulle vara alltför lätt att kringgå och bör därför inte införas. I övrigt bör dock förslaget genomföras. Tryckta kartor Enligt gällande regler är tryckta kartor framställda tillståndspliktiga oavsett värde. Utredningen har förslagit att tillståndsplikten skall avse svenska tryckta kartor som är äldre än och utländska kartor som funnits i landet . Vidare har utredningen föreslagit en värdegräns om . Skälet är att även yngre kartor kan vara av stor betydelse för det nationella kulturarvet. Förslaget har tillstyrkts av den enda remissinstansen som yttrat sig om saken, , och bör genomföras. Transportmedel Transportmedel är inte tillståndspliktiga enligt kulturminneslagen. Utredningen har föreslagit att tillståndsplikt införs för svenska transportmedel som är mer än och utländska transportmedel som funnits i landet . Den föreslagna värdegränsen är . Remissinstanserna har haft många synpunkter på såväl föremålskategorins utformning som ålders- och värdegränser. Regeringen delar uppfattningen att tillståndsplikt bör införas för transportmedel. Med hänsyn till att det är en ny kategori och skyddsbehoven inte är helt klarlagda, bör tillståndsplikten tills vidare ha den omfattning som utredningen förslagit. Tekniska modeller, prototyper och vetenskapliga instrument Tekniska modeller, prototyper och vetenskapliga instrument är enligt gällande regler tillståndspliktiga om de är mer än och värda mer än . Utredningen har föreslagit att tillståndsplikten upphävs, eftersom sådana föremål sällan varit föremål för utförselprövning. Remissinstanserna har motsatt sig detta och anfört bl.a. att många framstående tekniker och instrumentmakare varit verksamma i . Regeringen delar bedömningen att dessa föremål även fortsättningsvis bör vara tillståndspliktiga. Det är inte nödvändigt att anpassa åldersgränsen till det som gäller enligt kategori 14 i EG-förordningen. Därför bör åldersgränsen vara oförändrad. Svenska möbler, speglar och skrin För svenska möbler, speglar och skrin gäller tillståndsplikt för föremål som är mer än . Utredningen har förslagit att tillståndsplikten skall gälla sådana föremål som framställts och oavsett värde. Skälet är att de flesta ansökningar avser dessa föremål och endast 3 av ansökningarna avslås. Genom den föreslagna åldersgränsen skulle antalet ansökningar begränsas, utan att flertalet av de föremål som har betydelse för det nationella kulturarvet skulle falla utanför systemet. Som skäl för att inte ha någon värdegräns har utredningen anfört att föremål som har stor betydelse för det nationella kulturarvet ofta säljs för . Förslaget har tillstyrkts av den enda remissinstansen som yttrat sig om saken, , och bör genomföras. Kakelugnar Utredningen har inte ansett det nödvändigt att särskilt ange att kakelugnar är tillståndspliktiga, eftersom de täcks av kategorin keramik. För den kategorin gäller tillståndsplikt om föremålen är mer än och värda mer än . Flera av tillståndsmyndigheterna har ansett att det klart bör framgå att kakelugnar är tillståndspliktiga. Det är uppenbart att kakelugnar bör utförselprövas i någon mån. Eftersom tillståndsmyndigheterna utgått från att de nu inte omfattas av tillståndsplikt, bör det göras klart vad som gäller. Således bör det uttryckligen föreskrivas att tillståndsplikt gäller för kakelugnar. Åldersgränsen bör vara och värdegränsen . Tillståndsplikten bör endast avse svenska kakelugnar. Vissa andra svenska föremål För följande svenska föremål som är mer än gäller tillståndsplikt oavsett värde: dryckeskärl, seldon och textilredskap, om de är av trä och har målad eller skuren dekor; folkdräkter och broderad eller mönstervävd folklig textil; bonadsmåleri; möbler speglar och skrin; golvur, väggur och bordsur; signerade fajanser; musikinstrument; samt skjutvapen, blankvapen och skyddsvapen. Utredningen har utöver vad som redan redogjorts för under rubriken svenska möbler m.m. föreslagit att en ny föremålskategori införs, svenska föremål som framställts av trä, ben, keramik, metall eller textil. Förslaget innebär bl.a. att en mängd serietillverkade vapen undantas från tillståndsplikt. har i sitt remissyttrande föreslagit att tillståndsplikt skall gälla för alla material, eftersom viktiga material som arkitekturfragment av sten annars inte skulle omfattas. Vidare har ämbetet föreslagit att tidsgränsen skall sättas och att även folkdräkter och broderad eller mönstervävd textil framställda skall vara tillståndspliktiga. I fråga om materialbegränsningen kan noteras att stenföremål inte omfattas av tillståndsplikt. Det finns inget underlag för att bedöma om det finns risk för att föremål av detta slag som är av betydelse för det nationella kulturarvet förs ut ur landet. Mot den bakgrunden bör den av utredningen föreslagna materialbegränsningen godtas. I fråga om åldersgränsen talar, som tidigare nämnts, starka skäl 1650 är en mera lämplig tidsgräns och den bör därför gälla. I fråga om folkdräkter m.m. har uppgett att de nu gällande reglerna har minskat utförseln av sådana föremål. Mot den bakgrunden bör tillståndsplikten för dessa föremål behållas. I övrigt bör förslaget genomföras. Övriga förslag Remissinstanserna har lämnat en mängd förslag om nya föremålskategorier, ändrade värdegränser och nya tillståndsmyndigheter. I fråga om förslagen om nya föremålskategorierna saknas det genomgående tillräckligt underlag för att bedöma behovet av tillståndsplikt. Det är därför inte aktuellt att nu utvidga området för tillståndsplikt ytterligare. Det kan vidare konstateras att flera föremål, som t.ex. en hel del zoologiska föremål omfattas av annan författningsreglering och att föremål i stor omfattning kommer att täckas av de föremålskategorier som behandlats ovan. När det gäller värdegränserna förordar regeringen, som framgått, vissa justeringar nedåt. En ny värdegräns om skall gälla för en del kategorier. I fråga om andra avskaffas värdegränsen. Värdegränserna har den huvudsakliga uppgiften att begränsa antalet ansökningar (se prop. 1984/85:179 s. 17 ff). För att ytterligare sänka värdegränserna bör därför krävas att det finns en påtaglig risk för det nationella kulturarvet. Det har inte påvisats och därför bör det inte nu vara aktuellt att ändra fler värdegränser. Tillståndsprövningen ligger på fyra myndigheter och Stiftelsen . Det är ett tillräckligt stort antal. Om det krävs för att pröva en ansökan, bör tillståndsmyndigheten inhämta upplysningar från andra myndigheter eller institutioner. Därmed bör de önskemål som framförts vara tillgodosedda. 8.5 Undantag från tillståndsplikten Regeringens förslag: Tillstånd till utförsel krävs även i de situationer som är tillståndsfria, men tillstånd skall beviljas. Bestämmelserna förtydligas så att det framgår att tillstånd skall ges för alla föremål som tillfälligt är i landet. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. Statens musiksamlingar avstyrker förslaget och menar att reglerna bör förtydligas så att det framgår att de även avser fallet att ett föremål som förts till landet av en utländsk ägare, t.ex. för försäljning, skall föras ut ur Skälen för regeringens förslag: Som framgår av avsnitt 8.1 finns vissa situationer när tillstånd till utförsel inte behövs. Enligt utredningen har denna ordning inte fungerat helt tillfredsställande. Det har t.ex. förekommit fall där det varit svårt att utreda om föremålet verkligen ärvts av den som det skall föras ut till. Med nuvarande regler finns det alltid en risk för att det blir problem för tullen att utreda om tillståndsfrihet föreligger. Även om en sådan utredning kan ta tid har den nuvarande ordningen den fördelen att saken kan lösas på plats av tullen. Det behövs ju inte tillstånd av någon annan myndighet. Den föreslagna ordningen kan därför förväntas att leda till ytterligare förseningar. Detta talar mot förslaget. Mot det skall ställas att det för export av kulturföremål till tredje land krävs tillstånd, s.k. EG- licens, för alla föremål som omfattas av EG-förordningen. Med utredningens förslag skulle ett enhetligt system skapas. Fördelarna med det är uppenbara. Mot den bakgrunden bör förslaget genomföras. Således måste tillstånd sökas i de fall som är tillståndsfria, men tillstånd skall beviljas. Lagrådet har ifrågasatt om förslaget bör genomföras eftersom ett åsidosättande av tillståndskravet utgör varusmugglingsbrott och påföljder och rättsverkningar i vart fall i teorin kan leda till allvarliga konsekvenser. Regeringen delar Lagrådets uppfattning att det kan förutsättas att straffet för en ägare som underlåtit att skaffa ett tillstånd, som inte kan vägras honom, i regel kommer att stanna vid penningböter och att ett förverkande av föremålet anses uppenbart obilligt. Mot denna bakgrund och med beaktande av de fördelar förslaget medför vad gäller att skapa ett med EG-förordningen enhetligt system och att underlätta för tullen, bör förslaget genomföras. Utredningen har föreslagit att tillstånd även skall kunna ges om föremålet förvärvats av en institution i utlandet och förvärvet kan antas främja kunskap om svenska kulturföremål. Enligt 5 kap. 8 § andra stycket kulturminneslagen får även om ett föremål har stor betydelse för det nationella kulturarvet tillstånd ges om föremålet förvärvas av en institution i utlandet. Motivet till bestämmelsen är att det ligger ett värde i att kännedom om svensk kultur sprids utanför landets gränser och ges en fullvärdig presentation i museer och andra institutioner i utlandet (prop. 1984/85:179 s. 33). Utredningens förslag är således redan tillgodosett med gällande bestämmelser. Mot bakgrund av remissynpunkterna från Statens musiksamlingar bör bestämmelserna förtydligas så att det framgår att tillstånd skall ges för alla föremål som tillfälligt är i landet.