prop · GM031D5 · 1999-01-01 00:00:00 — I vårpropositionen gjordes ett beräkningstekniskt antagande med innebörden att det skulle ske överföringar till hushållssektorn i den mån den offentliga sektorns finansiella sparande översteg det målsatta. Något sådant antagande görs inte i föreliggande kalkyl. I stället ligger i kalkylerna att hela det beräknade överskottet ger en motsvarande amortering av den offentliga nettoskulden. Den finansiella ställningen Det finansiella sparandet visar den förändring av den finansiella förmögenheten som sker genom transaktioner. Värdeförändringar påverkar således inte det finansiella sparandet. Detsamma gäller försäljningar av aktier och andra finansiella tillgångar, då de inte förändrar den finansiella förmögenhetsställningen. Diagram 11.2 Den offentliga sektorns inkomster och utgifter Procent av BNP Den offentliga skulden påverkas däremot av anskaffning och försäljningar av finansiella tillgångar samt värdeförändringar på skulden i utländsk valuta. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld, definierad enligt de s.k. Maastrichtkriterierna, motsvarade av BNP vid utgången av 1994. Skuldkvoten har sedan reducerats och uppgick till vid utgången av 1997 och beräknas gå ned till vid slutet av 1998. Genom de finansiella överskotten och fortsatta försäljningar av statens aktieinnehav fortsätter skulden att sjunka och understiger av BNP . Den konsoliderade bruttoskulden reduceras även av att det som ett led i ålderspensionsreformen sker en betydande engångsöverföring av tillgångar i AP-fonden till staten för amortering av statsskulden. Diagram 11.3 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld och nettoskuld Procent av BNP Den offentliga sektorns finansiella nettoskuld, dvs. skulder minus samtliga finansiella tillgångar, är väsentligt lägre än den konsoliderade bruttoskulden. Detta beror huvudsakligen på att AP-fonden har betydande finansiella tillgångar vid sidan av statsobligationer. Nettoskulden sjunker i takt med överskottet i det finansiella sparandet och beräknas reduceras som andel av BNP från vid utgången av 1997 till vid utgången av 2001. Skatter och avgifter Skatterna och avgifterna som andel av BNP (skattekvoten) uppgick och 1997 till . Det är en uppgång med . Av den kraftiga ökningen förklaras endast en tredjedel av ändrade skatteregler och höjda taxeringsvärden på fastigheter. En nästan lika stor del av höjningen av skattekvoten beror på en återhämtning av de viktigaste skattebaserna, lönesumman och den privata konsumtionen, som var nedpressade som andel av BNP och under de närmast föregående åren. Tabell 11.2 Den offentliga sektorns skatter och avgifter Procent av BNP 1997 1998 1999 2000 2001 Skatter och avgifter 54,2 54,7 53,8 53,2 53,0 Hushållens direkta skatter och avgifter 22,3 Företagens direkta skatter 3,2 Arbetsgivaravgifter 14,4 14,6 14,6 14,6 14,5 Mervärdesskatt 7,5 7,2 7,2 7,2 7,3 Övriga indirekta skatter 6,5 6,2 5,9 5,7 5,7 Källor: , och . Hushållens skattemässigt redovisade nettoinkomster av kapital, dvs. ränteinkomster, aktieutdelningar och reavinster med avdrag för utgiftsräntor och reaförluster, var negativa , vilket sammantaget innebar ett skattebortfall. har kapitalinkomsterna gett ett positivt netto, vilket höjer skattekvoten. Denna vändning av hushållens kapitalinkomster är en konsekvens av att hushållens finansiella sparande varit högt samt av att hushållen realiserar en del av den värdestegring, som ägt rum på aktier och fastigheter . stiger skattekvoten till bl.a. till följd av höjningen av den allmänna pensionsavgiften samt stora inbetalningar av skatt på förra årets reavinster m.m. Årets sänkning av fastighetsskatten från 1,7 till får fullt genomslag i skatteinkomsterna först . Då sänks också den statliga inkomstskatten när den s.k. värnskatten upphör och endast till en del kompenseras av ett skatteuttag på för höga inkomster. Dessutom föreslås tillfälligt en skattereduktion för inkomsttagare med lägre inkomster samt en sänkning av fastighetsskatten på hyreshus. Företagens direkta skatter som ligger på en historiskt hög nivå 1998 och 1999 beräknas falla tillbaks därefter. Inkomsterna från skatt på reavinster väntas avta . Sammantaget beräknas skattekvoten gå ned från , se tabell 11.2. Utgifter Som framgår av diagram 11.4 skedde en kraftig real ökning av de offentliga utgifterna , delvis beroende på bankstödet. började dock utgifterna sjunka, trots ökade ränteutgifter på statsskulden, och 1997 var utgifterna i reala termer lägre än 1994. De totala utgifterna i reala termer beräknas öka något för att sedan vara i stort sett oförändrade 1999. Diagram 11.4 Den offentliga sektorns reala utgifter Index 1991=100 Ränteutgifterna sjunker kraftigt till följd av nedgången i räntenivån och den minskade stats- skulden. Den lägre räntan medför även minskade räntebidrag till bostäder. Transfereringarna till hushållen stiger däremot , trots en kraftigt nedgång i arbetslösheten. Ersättningsnivåerna i socialförsäkringarna och barnbidragen har höjts och arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen har halverats, vilket ökar utbetalningarna från den offentliga sektorn. Även den offentliga konsumtionen och investeringarna ökar i volym minskningar. I fasta priser växer den offentliga konsumtionen betydlig lång- sammare än BNP, men då prisutvecklingen är högre än för BNP blir konsumtionen som andel av BNP oförändrad 1998 och 1999. Tabell 11.3 Den offentliga sektorns utgifter i löpande pris samt volymförändring Miljarder kronor, löpande priser Procentuell förändring, priser 1997 1997 1998 1999 2000 2001 Summa utgifter 1111,6 -3,1 0,3 -0,1 -1,3 -0,9 exklusive räntor 997,7 -2,7 1,4 0,9 -0,9 0,1 Hushållstransfereringar 387,9 -0,3 2,5 -0,5 -0,6 0,3 Pensioner 216,2 0,1 1,1 1,3 0,7 1,2 Sjukförsäkring m.m. 34,3 -6,9 10,9 3,7 1,1 1,5 Arbetsmarknadsstöd 55,3 2,0 -8,6 -12,5 -14,4 -10,3 Övrigt 82,2 -0,1 10,0 0,1 2,3 1,8 Övriga transfereringar 118,4 -6,6 -6,7 5,9 -8,8 -4,9 Varav Läkemedel 13,6 -0,3 -4,8 4,2 6,7 -0,4 Räntebidrag till bostäder 20,8 -25,7 -48,2 -29,7 -46,9 -52,1 Bidrag till EU 20,1 19,2 3,7 4,1 -4,6 1,5 Ränteutgifter 113,9 -6,5 -9,6 -9,7 -5,4 -11,7 Konsumtion 449,3 -2,1 1,9 0,8 0,6 0,8 Investeringar m.m. 42,4 -14,6 7,9 2,1 2,5 1,5 Anm: Förändringstal för investeringar är beräknade exkl. köp och försäljning av fastigheter. Anm: Deflatering med implicitprisindex för offentlig konsumtion resp. investeringar. Övriga delar deflaterade med KPI. Källor: , och . fortsätter ränte- utgifterna falla i takt med att statsskulden sjunker. Utgifterna för arbetslösheten minskar ytterligare. Pensionerna ökar trendmässigt till följd av ett ökat antal pensionärer med hög ATP. Utgifterna för sjukförsäkringen antas, vid oförändrade regler, utvecklas i takt med lönerna. Övriga transfereringar till hushållen ökar genom den föreslagna höjningen av barnbidragen. Räntebidragen till bostäder halveras såväl som 2001 till en nivå på . Den offentliga konsumtionen förutses växa relativt långsamt. Sammantaget sjunker utgifterna realt och , se tabell 11.3. Finanspolitiken visade den offentliga sektorns finansiella sparande ett underskott på motsvarande av BNP. beräknas ett överskott på av BNP. förbättras således det finansiella sparandet av BNP. Bakom denna utveckling ligger förutom finanspolitiska åtgärder en rad andra faktorer, som konjunkturutveckling, förändrat ränteläge, periodiseringar av skatteinkomster och köp och försäljningar av fastigheter. I tabell 11.4 redovisas dessa faktorers bidrag till förändringen av det finansiella sparandet. Den komponent som hänförs till konjunktur beaktar såväl BNP- utvecklingen som de viktigaste skattebasernas utveckling i förhållande till BNP. Den del som beror på BNP mäts som av avvikelsen i BNP-tillväxt från en antagen trendmässig utveckling på . Denna uppskattning av konjunkturkänsligheten i de offentliga finanserna är baserad på simuleringar i modeller av den offentliga sektorns inkomster och utgifter. Hur det offentliga sparandet påverkas av konjunkturen beror inte bara på BNP-tillväxten utan också på tillväxtens sammansättning. En exportledd tillväxt ger lägre skatteinkomster än om tillväxten drivs av privat konsumtion. Förskjutningar mellan vinster och löner påverkar också skatteinkomsterna eftersom vinster på kort sikt är lägre beskattade än löner. Betydelsen av skattebasernas utveckling framgår tydligt när man jämför bidraget från konjunkturen till förändringen av det finansiella sparandet i tabell 11.4 . steg BNP men lönesumman och den privata konsumtionen ökade svagt. var BNP-ökningen medan lönesumman steg realt med . Detta resulterar i att konjunkturen gav ett negativt bidrag 1995 och ett positivt bidrag 1996 till förändringen av den offentliga sektorns finansiella sparande, trots att den faktiska tillväxten översteg den trendmässiga men inte 1996. Tabell 11.4 Förändring av finansiellt sparande Procent av BNP 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Total förändring 2,6 5,7 1,0 3,2 -1,0 1,2 1,1 Förklarande faktorer Kapitalinkomster och ränteutgifter, netto -0,4 -0,4 0,3 Konjunkturläge inkl. förändring av skattebaser -0,2 0,2 Periodicering av skatteinkomster -1,2 -0,3 -0,4 0,1 Köp och försäljningar av fastigheter, netto -0,8 -0,8 -0,1 0,0 Justerat finansiellt sparande -0,4 -0,5 0,5 Källa: . Periodiseringar av skatteinkomsterna har stor betydelse för det finansiella sparandet. Det är huvudsakligen den kassamässiga uppbörden av skatter som ingår i sparandet. höjdes sparandet tillfälligt av förändringen av uppbörden av mervärdesskatt. ökar skattebetalningarna från hushåll och företag mer än den beräknade slutligt fastställda skatten, vilket bl.a. förklaras av att skatten på de höga realisationsvinsterna betalas . Det som i nationalräkenskaperna registreras som köp och försäljningar av fastigheter är ofta ett resultat av finansiella transaktioner, som sale- lease-backavtal och bolagiseringar. drogs det offentliga sparandet ned av kommunala köp av fastigheter och 1998 förbättras sparandet av bolagiseringen av AP-fondens fastigheter. Efter beaktande av bidragen från dessa faktorer till förändringen av det finansiella sparandet återstår en restpost, justerat finansiellt sparande, som kan tolkas som en grov indikator på finanspolitikens inriktning. Som framgår av tabell 11.4 ökade det justerade finansiella sparandet med sammanlagt av BNP . Finanspolitiken var således starkt kontraktiv . Konsolideringsprogrammets skattehöjningar och besparingar uppgick till av BNP . Att förbättringen av det justerade sparandet blev än större beror bl.a. på besparingar i kommuner och landsting, som inte räknades in i konsolideringsprogrammet, samt på att utgifterna för räntebidragen till bostäder reducerades till följd av räntenedgången. och minskar det justerade finan- siella sparandet med av BNP , vilket indikerar en milt expansiv finanspolitik. Visserligen innebär konsolideringsprogrammet budgetförstärkningar också 1998, men dessa kompenseras av andra åtgärder som t.ex. höjda ersättningsnivåer i socialförsäkringarna, höjda barnbidrag, sänkt fastighetsskatt samt höjda statsbidrag till kommunerna, som bidrar till en ökning av den kommunala konsumtionen. förbättras det justerade sparandet av BNP och 2001 av BNP. Sammanfattningsvis är således finanspolitiken, enligt detta mått, svagt expansiv 1998 och 1999 och svagt kontraktiv 2000 och 2001. 11.2 Den statliga sektorn Den finansiella situationen för staten har förbättrats markant . Statens finansiella sparande visade ett underskott på ca 1994 medan det beräknas uppkomma ett överskott på . Motsvarande förbättring visar sig också i att det statliga lånebehovet vänts från en upplåning på 1994 till en amortering av statsskulden med . Statsskulden var, som andel av BNP, högst då den uppgick till . Vid årets utgång beräknas den till motsvarande av BNP, se tabell 11.5 på nästa sida. Ålderspensionsreformen medför en påtaglig belastning på statens finanser , medan det sker en motsvarande förstärkning av ålders- pensionssystemet. Som redovisas närmare i avsnitt 11.3 medför de statliga ålderspensionsavgifterna, överföringen av medel till premie-pensionssystemet m.m. en nettoförsvagning av statsfinanserna med , och . Som kompensation för denna försvagning överförs till staten medel från AP-fonden motsvarande 45, 45 respektive , 2000 respektive 2001. Den stora överföringen utgör kompensation även för tiden . Engångsöverföringen 2001 kommer delvis att bestå av bostadsobligationer, som ska förvaltas av till dess obligationerna förfaller till betalning. Till den del dessa obligationer förfaller efter 2001 påverkas därför inte statens lånebehov. Däremot påverkas statens finansiella sparande av överföringen av bostadsobligationer. I prognosen har antagits att av överföringen utgörs av bostadsobligationer, med förfall efter 2001. Tabell 11.5 Staten inklusive sjuk- och arbetslöshetsförsäkringen (exkl. statliga affärsverk och aktiebolag) Miljarder kronor, löpande priser 1997 1998 1999 2000 2001 Inkomster 618,7 665,4 719,9 741,2 958,4 Skatter och avgifter 560,7 603,3 615,1 633,3 660,3 Överföring från AP-fonden 45,0 45,0 235,0 Övriga inkomster 58,0 62,1 59,8 63,0 63,1 Utgifter 641,3 650,8 704,8 673,0 676,4 Transfereringar till privat sektor och utlandet 323,7 312,4 309,2 298,6 297,4 Bidrag till kommuner 60,2 81,6 91,2 94,1 96,4 Ålderspensionsavgifter till pensionssystemet 15,3 15,2 15,5 Premiepensionsmedel 37,0 12,5 18,1 Konsumtion och investeringar 151,2 160,5 165,3 169,9 175,5 Ränteutgifter 106,3 96,4 86,8 82,7 73,5 Finansiellt sparande -22,6 14,6 15,1 68,3 282,0 Lånebehov 6,2 -12,0 -16,0 -63,1 -203,1 Statsskuld 1432,1 1404,5 1382,3 1321,8 av BNP 82,4 77,5 73,3 66,8 54,1 Källor: , , och Sammantaget förstärks statens finansiella sparande med ca 2, 23 och till följd av pensionsreformen. Totalt inklusive pensionsreformen beräknas statens finansiella sparande uppgå till 15, 68 och för . Amorteringen av statsskulden blir något lägre än de finansiella överskotten. Statsskulden beräknas minska med till motsvarande av BNP . Av denna nedgång är ca effekter av pensionsreformen, motsvarande av BNP. Bortsett från övergångseffekter beräknas pensionsreformen försvaga statens finanser och öka lånebehovet med , medan sparandet i ålderspensionssystemet förstärks med samma belopp. För att belysa utgångsläget för de statliga finanserna efter reformens fulla genomförande har en beräkning också gjorts av det sparande som skulle ha uppkommit om reformen i sin helhet hade slutförts . Detta underliggande finansiella sparande beräknas till av BNP. De statliga utgifterna beräknas, enligt redovisningen i nationalräkenskaperna, uppgå till 1998. Av utgifterna är det endast konsumtionen och investeringarna som utgör real resursförbrukning och ingår i BNP. Den statliga konsumtionen svarar för ca 1/5 av statens utgifter och av BNP. Den statliga konsumtionen varierar relativt kraftigt mellan åren och har visat sig vara svår att förutsäga. Genom systemet med anslagssparande kan statliga myndigheter delvis förskjuta förbrukningen av de budgeterade medlen i tiden. Dessutom är nationalräkenskapernas preliminära utfall osäkra och genomgår ofta stora revideringar. Den statliga konsumtionen i fasta priser har minskat kontinuerligt och sjönk konsumtionen med . En återhämtning skedde då konsumtionen steg , jämfört med . Den starka ökningen beror på stora inköp av varor och tjänster bl.a. till för-svaret, medan den statliga sysselsättningen fortsatte sjunka. beräknas ökningstakten för konsumtionen avta till , vilket leder till en uppgång för på . För i prognosperioden väntas sedan en ökning på . 11.3 Allmänna pensionsfonden/ ålderspensionssystemet beräknas avgiftsintäkterna till den allmänna tilläggspensionen (ATP) understiga utbetalda ATP-pensioner med ca . Detta underskott finansieras med AP- fondens direktavkastning i form av utdelningar och ränteinkomster, som sammantagna väntas uppgå till . sker en bolagisering av AP-fondens inhemska fastighetsinnehav, som har ett uppskattat värde på . Denna transaktion bokförs i nationalräkenskaperna som ett bidrag till fondens finansiella sparande. Frånräknat denna effekt uppgår fondens finansiella sparande till . Eftersom ATP- systemets avgiftsunderskott vuxit trendmässigt har fondens sparande successivt avtagit. hade fonden ett sparande på . Den av beslutade ålderspensionsreformen innebär att AP-fonden får en delvis ny roll. Fonden kommer framgent att finansiera inkomstbaserade ålderspensioner inom det reformerade systemets s.k. fördelningsdel. Finansieringsansvaret för tilläggspension i form av förtids- och efterlevandepension förs över till statsbudgeten. Vidare medför reformen att fondens avgiftsinkomster förstärks genom att det införs statliga ålderspensionsavgifter på vissa transfereringar m.m., som betalas över statsbudgeten. Nivåerna för allmänna pensionsavgiften och ålderspensionsavgiften är 6,95 resp och antas vara så . Ålderspensionsreformen innebär dock att avgiftssatserna ska vara högre. Vid sidan av AP-fonden påbörjas en förmögenhetsuppbyggnad inom premie- pensionssystemet. De medel som avsätts motsvarar intjänad premiepensionsrätt och placeras hos den fondförvaltare som den enskilde själv väljer. Genom att den statliga är formell ägare av fondandelarna kommer sparandet i premiepensionssystemet att i nationalräkenskaperna inräknas i den offentliga sektorn. Den offentliga sektorn indelas därför i den statliga sektorn, den kommunala sektorn och ålderspensionssystemet, varav det senare omfattar AP-fonden och . Sparandet i den 7:e AP-fonden tillgodoräknas . Tabell 11.6 Ålderspensionssystemet Miljarder kronor, löpande priser 1997 1998 1999 2000 2001 Inkomster 133,6 134,4 181,2 157,8 161,7 Avgifter 87,5 91,1 105,7 112,5 116,2 Allmänna egenavgifter 7,8 52,2 58,4 60,4 62,4 Ålderspensionsavgifter 79,7 38,9 32,0 36,9 38,3 Statliga ålderspensions- avgifter 37,0 12,5 18,1 Räntor, utdelningar m.m. 46,1 43,4 38,5 32,8 27,5 Utgifter 122,6 126,2 181,4 185,8 381,5 Pensioner 121,6 125,1 135,2 139,5 145,2 Överföring till staten 45,0 45,0 235,0 Övriga utgifter 1,1 1,1 1,1 1,3 1,2 Försäljning av fastigheter -15,0 Finansiellt sparande 11,0 23,3 -0,2 -28,0 -219,8 AP-fonden -38,2 -42,7 -241,0 38,0 14,7 21,2 Källor: , , och . överförs retroaktiva premiepensionsmedel avseende inkomståren 1995-1997 från den tillfälliga förvaltningen hos till , sammanlagt . Det sparande som sker inom premiepensionssystemet motsvaras således av ett reducerat sparande inom staten. Medel motsvarande premiepensionsrätten överförs till först andra året efter inkomståret. Överföringen avser således . Fr.o.m. höjs den intjänade premiepensionsrätten från till av pensionsgrundande inkomster och belopp, varför överföringen till premiepensionssystemet stiger fr.o.m och då beräknas uppgå till ca . Sammantaget medför de beslutade delarna av ålderspensionsreformen en långsiktig förstärkning av ålderspensionssystemets finansiella sparande. När nivån på avgifterna till ålders-pensionssystemet slutligen fastställs stärks systemets sparande med ytterligare ca . Det underliggande sparandet , dvs. det sparande som skulle ha uppkommit om pensionsreformen i sin helhet hade slutförts , uppgår därmed till , vilket motsvarar av BNP. 11.4 Kommunsektorn ökade sysselsättningen och förbrukningen i kommuner och landsting något kraftigare än vad som förutsågs ekonomiska vårproposition. Därför har prognosen reviderats upp och konsumtionsvolymen förväntas öka . Ökningen följer efter en utveckling med stagnerande eller minskande konsumtion . Med bland annat högre skatteinkomster än i föregående kalkyl finns i sektorn utrymme för såväl en ekonomi i balans som en starkare utveckling av konsumtions- volymen fram till och med än tidigare beräknat. Med kommunsektorn menas här kommuner, landsting och kyrkokommuner exklusive affärsverk och bolag. Enligt det preliminära utfallet från national- räkenskaperna motsvarade kommunsektorns utgifter av BNP . Konsumtionen utgjorde därav. Kommunerna och landstingen svarade för av sektorns totala konsumtion. Faktorer som påverkar sektorns utveckling I enlighet med tidigare riksdagsbeslut har nivån på de allmänna statsbidragen till kommuner och landsting under innevarande och föregående år höjts med totalt . Regeringen föreslår nu en fortsatt förstärkning med . Därutöver avser regeringen att föreslå ytterligare höjningar med 4 respektive för de två därpå följande åren. Sammantaget leder dessa förstärkningar till att nivån på de generella statsbidragen kommer att vara högre . Statsbidragen påverkas också av ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn. tar kommuner och landsting över huvudmannaskapet för inkontinensartiklar. Landstingen övertar ansvaret för läkemedelssubventioner från staten. har särskilda statsbidrag utgått för arbetsmarknadspolitiska åtgärder i form av offentligt tillfälligt anställda (OTA) och resurs- arbeten. förklarade regeringen att kommuner och landsting skulle få kompensation om de i samband med slutavräkningen preliminära skattemedel tvingas att betala tillbaka en del av det förskott som erhållits. Denna kompensation har i kalkylen hanterats som en tillfällig statsbidragshöjning på . förstärks dessutom kommunernas och landstingens inkomster ytterligare genom en tillfällig överföring av statlig inkomstskatt motsvarande . Den genomsnittliga kommunala skattesatsen antas förbli oförändrad nivå under hela kalkylperioden. Möjligheten att höja skatten begränsas genom lagen om att i särskilda fall minska det generella statsbidraget. Lagen innebär att de kommuner eller landsting som fastställer en högre skattesats än den som gällde får det generella statsbidraget reducerat med ett belopp som motsvarar halva den ökning som följer av skattehöjningen. I beräkningarna har den kommande skatteväxlingen mellan kommuner och landsting för de nya landstingen i och ej beaktats. I samband med regeringens krisuppgörelse 1992 slöts ett avtal om förändrade pensionsbestämmelser i kommuner och landsting. Avtalet medförde reducerade pensioner . Efter en rättslig process har Arbetsdomstolen ogiltigförklarat avtalet. Därför måste nu kommuner och landsting betala ut retroaktiva pensioner motsvarande cirka 1,0 res-pektive . Utbetalningarna förväntas vara genomförda års utgång. De retroaktiva utbetalningarna medför dock att kommunernas och landstingens skatteinkomster ökar med . Sedan vårpropositionen publicerades har fler löneavtal för kommunsektorns anställda slutits. De flesta avtalen är fleråriga och ger en något högre löneutveckling än vad som tidigare prog- nostiserats. Därför har löneökningstakten i kalkylen reviderats upp. Både kommuner och landsting är enligt lag skyldiga att uppnå ekonomisk balans . Balanskravet innebär att budgeten i varje kommun, landsting och kommunalförbund bildat måste upprättas så att de årliga intäkterna överstiger kostnaderna. Kostnaderna skall inkludera förändringen av pensionsskulden. Om kostnaderna ändock överstiger intäkterna skall underskottet täckas . Vanligtvis krävs ett positivt finansiellt sparande för att nå balanskravet. Om investeringsutgifterna är större än avskrivningarna kan dock ett negativt finansiellt sparande förenas med att kravet uppfylls. En sådan situation är mer sannolik i kommunerna än i landstingen. I beräkningarna av kommunsektorns finansiella utveckling förutsätts att alla kommuner, landsting och kommunalförbund uppfyller balans-kravet. Utvecklingen till och med Inkomsterna i kommunsektorn förväntas fram till och med bli högre än vad som förutsågs i vårpropositionen. Till följd av ett oväntat högt preliminärt taxeringsutfall , en fortsatt ökad sysselsättning och högre löneökningar förutspås skatteinkomsterna öka. Även statsbidragen ökar, bland annat på grund av ovan nämnda förstärkningar. har fastställt kommunernas och landstingens momsavgift till 1 970 respektive per invånare. Detta innebär att avsättningarna till momskontot antas bli högre än i tidigare kalkyler. Även sektorns utgifter förväntas bli högre än vad som förutsågs i vårpropositionen. Transfereringarna minskar dock något, delvis till följd av en svagare prisutveckling.