prop · GM0383 · 1999-01-01 00:00:00 — Om arbetet på varje arbetsplats pågår begränsad tid enligt de vill- kor som gäller för vissa arbetstagare inom byggnads- och anläggnings- branschen eller därmed jämförliga branscher skall den skattskyldiges bostad anses som tjänsteställe. För reservofficerare skall bostaden anses som tjänsteställe. Detsamma skall gälla för nämndemän, jurymän och andra liknande uppdragstagare i allmän domstol, allmän förvaltnings- domstol, hyresnämnd, arrendenämnd eller skattenämnd. En skattskyldig som arbetar vid någon av Europeiska unionens in- stitutioner eller organ eller vid Europaskolorna men får den huvudsakliga delen av lönen för arbetet från annan arbetsgivare skall, under längst , anses ha sitt tjänsteställe hos den arbetsgivare som betalar den huvud- sakliga delen av lönen, om den skattskyldige begär det. Om bostaden på arbetsorten är tillfällig och beror enbart på tjänsteutövningen, skall den inte anses som sådan bostad som avses i andra meningen, under förut- sättning att den skattskyldige har annan permanent bostad. Kostnadsökning enligt första stycket kan avse utlägg för logi, merkost- nad för måltider samt diverse småutgifter. Har arbetsgivare för förrättning inom riket utgivit ersättning för att täcka kostnadsökningen för måltider och småutgifter (dagtraktamente) och visar den skattskyldige inte större kostnadsökning, medges avdrag med belopp motsvarande den uppburna ersättningen, dock för varje hel dag som tagits i anspråk för resan högst med ett belopp som motsvarar av det för beskattningsåret gällande basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring avrundat till närmaste tiotal kronor (helt maximibelopp) och för varje halv dag högst med ett halvt maximibelopp. Har arbetsgivare för förrättning utom riket utgivit dagtraktamente, och visar den skattskyldige inte större kostnadsökning, medges avdrag med belopp motsvarande den uppburna ersättningen, dock för varje hel dag som tagits i anspråk för resan högst med belopp som kan anses motsvara den normala ökningen i levnadskostnaderna i respektive förrättningsland (helt normalbelopp) och för varje halv dag högst med ett halvt normalbelopp. Helt normalbelopp avser kostnadsökning för frukost, för lunch och middag bestående av en rätt på restaurang av normal stan- dard samt för småutgifter under varje hel dag som har tagits i anspråk för resan. Föreligger särskilda skäl får normalbeloppet avse kostnadsökning för måltider på restaurang av bättre standard. Uppehåller sig den an- ställde under tjänsteresa i mer än ett land bestäms det högsta beloppet för avdrag med hänsyn till det land där han har uppehållit sig den längsta tiden av dagen (06.00-24.00). Som hel dag anses även avresedag om resan påbörjats före och hemkomstdag om resan avslutats efter . Som halv dag anses avresedag om resan påbörjats eller senare och hemkomstdag om resan har avslutats eller tidigare. Vill skattskyldig visa att kostnadsökningen under förrättning som varit förenad med övernattning inom riket i en och samma anställning varit större än avdrag som beräknats i enlighet med vad som sägs i fjärde stycket, skall utredningen avse hans samtliga förrättningar i nämnda an- ställning under beskattningsåret. Vill skattskyldig visa att kostnads- ökningen under förrättning som varit förenad med övernattning på utri- kes ort i en och samma anställning varit större än avdrag som beräknats enligt femte stycket, får kostnadsökningen beräknas för varje förrättning för sig. Om den skattskyldige inte fått ersättning från arbetsgivaren för att täcka kostnadsökning för måltider och småutgifter men gör sannolikt att han haft sådana merkostnader medges avdrag vid förrättning inom riket enligt schablon med ett halvt maximibelopp och vid förrättning utom riket enligt schablon med ett halvt normalbelopp per dag. Avdrag för kostnad för logi medges med belopp motsvarande den faktiska utgiften. Kan den skattskyldige inte visa logikostna- den medges avdrag med belopp motsvarande ersättning som upp- burits från arbetsgivaren (nattraktamente). Detta avdrag får dock inte överstiga vid förrättning inom riket ett halvt maximibelopp och vid förrättning utom riket ett halvt normalbelopp per natt. Avdrag för kostnad för logi medges med belopp motsvarande den faktiska utgiften. Kan den skattskyldige inte visa logikostna- den medges avdrag vid förrättning inom riket med ett halvt maximi- belopp och vid förrättning utom riket med ett halvt normalbelopp per natt. Har skattskyldig som har rätt till avdrag för ökade levnadskostnader enligt denna punkt tillhandahållits kostförmån skall avdraget reduceras med hänsyn härtill, såvida inte förmånen avser fri kost som tillhandahål- lits på allmänna transportmedel vid tjänsteresa och som inte utgör skatte- pliktig intäkt. När arbete utom den vanliga verksamhetsorten varit förlagt till en och samma ort i en följd bedöms rätten till avdrag och beräknas detta enligt bestämmelserna i punkt 3 a. En löpande förrättning anses bruten endast av uppehåll som beror på att arbetet för- läggs till annan ort . Med arbetsgivare jämställs annan utbetalare av traktamente om den huvudsakliga delen av arbetet utförs för denne. En avdragsgill fördyring avseende ökade levnadskostnader kan inte anses föreligga enbart av den anledningen att den skattskyldige ar- betar på annan ort än den där han har sin bostad. Avdrag medges dock i följande fall, nämligen om arbetet avser endast , arbetet visserligen inte kan betecknas som kortvarigt men ändå typiskt sett är tidsbegränsat till sin natur eller sådant att en fast anknytning till den tidigare bostadsorten krävs, arbetet skall bedrivas på flera olika platser eller det av annan anledning inte skäligen kan ifrågasättas att flyttning bör ske till arbetsorten. Oavsett vad som ovan sagts har en skattskyldig, som på grund av sitt arbete flyttar till ny bostadsort, rätt till avdrag för ökade levnadskostna- der om bostad för den skattskyldige, dennes make, sambo eller familj behållits på den tidigare bostadsorten och sådan dubbel bosättning är skälig på grund av makes eller sambos förvärvsverksamhet, svårighet att anskaffa fast bostad på verksamhetsorten eller annan särskild omständighet. Avdrag enligt denna punkt medges endast om övernattning på ar- betsorten äger rum. Avdrag medges endast om avståndet mellan bostadsorten och ar- betsorten är längre än . Avdrag enligt första stycket medges under längst och i övrigt under längst för gifta eller samboende par och under längst för ensamstående skattskyldiga. I den angivna tiden skall inräknas tid under vilken av- drag för samma förrättning med- getts enligt punkt 3. Avdrag med- ges dock än som sagts , om anställningens natur eller andra särskilda skäl talar för det. Avdrag för kostnad för logi be- räknas till belopp motsvarande den faktiska utgiften. För skattskyldiga som avses i punkt 3 ovan medges dock avdrag enligt bestämmel- serna i punkt 3 nionde stycket. Ökningen i kostnaderna för målti- der och småutgifter på arbetsorten beräknas antingen enligt utredning om den faktiska kostnadsökning- ens storlek eller schablonmässigt. Den schablonmässiga ökningen beräknas 1. för skattskyldig som av bortovaron medgivits avdrag enligt punkt 3 ovan och som alltjämt uppbär kostnadsersättning från arbetsgiva- ren, till per dag av helt maximibelopp när arbetsorten är belägen inom riket och av helt normalbelopp när ar- betsorten är belägen utom riket, Avdrag enligt andra stycket medges under längst för gifta eller samboende par och under längst för ensamstående skattskyldiga. I den angivna tiden skall inräknas tid under vilken av- drag för samma förrättning med- getts enligt punkt 3. Avdrag med- ges dock än som sagts , om anställningens natur eller andra särskilda skäl talar för det. Avdrag för kostnad för logi be- räknas till belopp motsvarande den faktiska utgiften. Kan skattskyldig, som medges avdrag enligt första stycket, inte visa logikostnaden medges avdrag vid arbete inom riket med ett halvt maximibelopp och vid arbete utom riket med ett halvt normalbelopp per natt. Ök- ningen i kostnaderna för måltider och småutgifter på arbetsorten be- räknas antingen enligt utredning om den faktiska kostnadsökning- ens storlek eller schablonmässigt. Den schablonmässiga ökningen beräknas 1. för skattskyldig som av bortovaron medgivits avdrag enligt punkt 3 ovan och som alltjämt uppbär kostnadsersättning från arbetsgiva- ren, till per dag av helt maximibelopp när arbetsorten är belägen inom riket och av helt normalbelopp när ar- betsorten är belägen utom riket av borto- varon och till av helt maximibelopp när arbetsorten är belägen inom riket och av helt normalbelopp när ar- betsorten är belägen utom riket för tid därefter, 2. för skattskyldig med arbetsort belägen inom riket som medges av- drag enligt första stycket till ett halvt maximibelopp per dag av bortovaron och till av helt maximi- belopp för tid därefter, 3. för skattskyldig med arbetsort belägen utom riket som medges av- drag enligt första stycket, till ett halvt normalbelopp per dag av bortovaron och till av helt normalbe- lopp för tid därefter, 4. för skattskyldig som medges avdrag enligt andra stycket, till ett be- lopp per dag som utgör av maximibeloppet eller normalbe- loppet. Har skattskyldig som har rätt till avdrag för ökade levnadskostnader enligt denna punkt tillhandahållits kostförmån skall avdraget reduceras med hänsyn härtill, såvida inte förmånen avser fri kost som tillhandahål- lits på allmänna transportmedel vid tjänsteresa och som inte utgör skatte- pliktig intäkt. Denna lag träder i kraft och gäller och tillämpas första gången vid taxering. Äldre bestämmelser skall dock gälla vid taxering om dessa är förmånligare för den skattskyldige. Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Härigenom föreskrivs att 8 kap. 19 § skattebetalningslagen (1997:483) skall ha följande lydelse. 8 kap. 19 §1 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Från ersättning för ökade levnadskostnader som lämnas vid sådan tjänsteresa som avses i punkt 3 av anvisningarna till 33 § kommunal- skattelagen (1928:370) skall skatteavdrag göras endast till den del ersätt- ningen överstiger de schablonbelopp som anges i punkt 3 respektive 3 a, eller när det gäller kostnad för logi, den faktiska utgiften. Om en tjänsteresa som avses i punkt 3 elfte stycket av anvisning- arna till 33 § kommunalskattela- gen varar på samma ort eller, i fall som avses i punkt 3 andra stycket åttonde och nionde meningarna av samma anvis- ningar, på samma ort, skall skatteavdraget beräknas på hela ersättningen. får dock, efter ansökan av den som betalar ut ersättningen, besluta att skatteavdrag skall göras enligt första stycket även under en viss . Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången i fråga om preliminär skatt och arbetsgivaravgifter som avser beskatt- . Förteckning över remissinstanser till delbetänkandet Avdrag för ökade levnadskostnader vid tjänsteresa och tillfälligt arbete (SOU 1998:56) Efter remiss har yttrande över delbetänkandet avgetts av Riksskatte- verket, Hovrätten för Nedre , Kammarrätten i , Läns- rätten i län, Länsrätten i , , Arbets- marknadsstyrelsen, , Försvarsmakten, högkvarteret, , , Statskontoret, Byggentreprenö- rerna, , i , , , , Facket för Service och Kommunikation, , , , , , , . , Ledarna, , och har beretts tillfälle att yttra sig men har inte kommit in med något ytt- rande. , har gett in yttrande från . Yttrande har också inkommit från Föreningen svenskar i världen Lagrådsremissens förslag till lagtext 1. Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivs att punkterna 3 och 3 a av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Anvisningar till 33 § 3. Har skattskyldig i sitt arbete företagit resor som varit förenade med övernattning utom den vanliga verksamhetsorten, äger han rätt till avdrag för den ökning i levnadskostnaden, som han har haft på grund av att han vistats utom sin vanliga verksamhetsort. Den vanliga verksamhetsorten utgörs av ett område inom ett avstånd av från den skattskyldiges tjänsteställe. Med vanlig verk- samhetsort likställs ett område inom ett avstånd av från den skattskyldiges bostad. Tjänsteställe är den plats där en arbetstagare full- gör huvuddelen av sitt arbete. Om detta sker under förflyttning eller på arbetsplatser som växlar, anses som tjänsteställe i regel den plats där arbetstagaren fullgör en del av sitt arbete, såsom att hämta och lämna arbetsmaterial eller utföra förberedande och avslutande arbetsupp- gifter. Om arbetet på varje arbetsplats pågår begränsad tid enligt de vill- kor som gäller för vissa arbetstagare inom byggnads- och anläggnings- branschen eller därmed jämförliga branscher skall den skattskyldiges bostad anses som tjänsteställe. För reservofficerare skall bostaden anses som tjänsteställe. Detsamma skall gälla för nämndemän, jurymän och andra liknande uppdragstagare i allmän domstol, allmän förvaltnings- domstol, hyresnämnd, arrendenämnd eller skattenämnd. En skattskyldig som arbetar vid någon av Europeiska unionens in- stitutioner eller organ eller vid Europaskolorna men får den huvudsakliga delen av lönen för arbetet från annan arbetsgivare skall, under längst , anses ha sitt tjänsteställe hos den arbetsgivare som betalar den huvud- sakliga delen av lönen, om den skattskyldige begär det. Om bostaden på arbetsorten är tillfällig och beror enbart på tjänsteutövningen, skall den inte anses som sådan bostad som avses i andra meningen, under förut- sättning att den skattskyldige har annan permanent bostad. Kostnadsökning enligt första stycket kan avse utlägg för logi, merkost- nad för måltider samt diverse småutgifter. Har arbetsgivare för förrättning inom riket utgivit ersättning för att täcka kostnadsökningen för mål- tider och småutgifter (dagtraktamente) och visar den skattskyldige inte större kostnads- ökning, medges avdrag med be- lopp motsvarande den uppburna ersättningen, dock för varje hel dag som tagits i anspråk för resan högst med ett belopp som mot- svarar av det för be- skattningsåret gällande basbelop- pet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring avrundat till närmaste tiotal kronor (helt maximibelopp) och för varje halv dag högst med ett halvt maximibelopp. Har arbetsgivare för förrättning inom riket utgivit ersättning för att täcka kostnadsökningen för mål- tider och småutgifter (dagtraktamente) och visar den skattskyldige inte större kostnads- ökning, medges avdrag med be- lopp motsvarande den uppburna ersättningen, dock för varje hel dag som tagits i anspråk för resan högst med ett belopp som mot- svarar av det för beskattningsåret gällande pris- basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring avrundat till närmaste tiotal kronor (helt maximibelopp) och för varje halv dag högst med ett halvt maximibelopp. Har arbetsgivare för förrättning utom riket utgivit dagtraktamente, och visar den skattskyldige inte större kostnadsökning, medges avdrag med belopp motsvarande den uppburna ersättningen, dock för varje hel dag som tagits i anspråk för resan högst med belopp som kan anses motsvara den normala ökningen i levnadskostnaderna i respektive förrättningsland (helt normalbelopp) och för varje halv dag högst med ett halvt normalbelopp. Helt normalbelopp avser kostnadsökning för frukost, för lunch och middag bestående av en rätt på restaurang av normal stan- dard samt för småutgifter under varje hel dag som har tagits i anspråk för resan. Föreligger särskilda skäl får normalbeloppet avse kostnadsökning för måltider på restaurang av bättre standard. Uppehåller sig den an- ställde under tjänsteresa i mer än ett land bestäms det högsta beloppet för avdrag med hänsyn till det land där han har uppehållit sig den längsta tiden av dagen (06.00 24.00). Som hel dag anses även avresedag om resan påbörjats före och hemkomstdag om resan avslutats efter . Som halv dag anses avresedag om resan påbörjats eller senare och hemkomstdag om resan har avslutats eller tidigare. Vill skattskyldig visa att kostnadsökningen under förrättning som varit förenad med övernattning inom riket i en och samma anställning varit större än avdrag som beräknats i enlighet med vad som sägs i fjärde stycket, skall utredningen avse hans samtliga förrättningar i nämnda an- ställning under beskattningsåret. Vill skattskyldig visa att kostnadsök- ningen under förrättning som varit förenad med övernattning på utrikes ort i en och samma anställning varit större än avdrag som beräknats en- ligt femte stycket, får kostnadsökningen beräknas för varje förrättning för sig. Om den skattskyldige inte fått ersättning från arbetsgivaren för att täcka kostnadsökning för måltider och småutgifter men gör sannolikt att han haft sådana merkostnader medges avdrag vid förrättning inom riket enligt schablon med ett halvt maximibelopp och vid förrättning utom riket enligt schablon med ett halvt normalbelopp per dag. Avdrag för kostnad för logi medges med belopp motsvarande den faktiska utgiften. Kan den skattskyldige inte visa logikostna- den medges avdrag med belopp motsvarande ersättning som upp- burits från arbetsgivaren (nattraktamente). Detta avdrag får dock inte överstiga vid förrättning inom riket ett halvt maximibelopp och vid förrättning utom riket ett halvt normalbelopp per natt. Avdrag för kostnad för logi medges med belopp motsvarande den faktiska utgiften. Kan den skattskyldige inte visa logikostna- den medges avdrag vid förrättning inom riket med ett halvt maximi- belopp per natt och vid förrättning utom riket med ett halvt normal- belopp per natt. Har skattskyldig som har rätt till avdrag för ökade levnadskostnader enligt denna punkt tillhandahållits kostförmån skall avdraget reduceras med hänsyn härtill, såvida inte förmånen avser fri kost som tillhandahål- lits på allmänna transportmedel vid tjänsteresa och som inte utgör skatte- pliktig intäkt. När arbete utom den vanliga verksamhetsorten varit förlagt till en och samma ort i en följd bedöms rätten till avdrag och beräknas detta enligt bestämmelserna i punkt 3 a. En löpande förrättning anses bruten endast av uppehåll som beror på att arbetet för- läggs till annan ort . Med arbetsgivare jämställs annan utbetalare av traktamente om den huvudsakliga delen av arbetet utförs för denne. En avdragsgill fördyring avseende ökade levnadskostnader kan inte anses föreligga enbart av den anledningen att den skattskyldige ar- betar på annan ort än den där han har sin bostad. Avdrag medges dock i följande fall, nämligen om arbetet avser endast , arbetet visserligen inte kan betecknas som kortvarigt men ändå typiskt sett är tidsbegränsat till sin natur eller sådant att en fast anknytning till den tidigare bostadsorten krävs, arbetet skall bedrivas på flera olika platser eller det av annan anledning inte skäligen kan ifrågasättas att flyttning bör ske till arbetsorten. Oavsett vad som ovan sagts har en skattskyldig, som på grund av sitt arbete flyttar till ny bostadsort, rätt till avdrag för ökade levnadskostna- der om bostad för den skattskyldige, dennes make, sambo eller familj behållits på den tidigare bostadsorten och sådan dubbel bosättning är skälig på grund av makes eller sambos förvärvsverksamhet, svårighet att anskaffa fast bostad på verksamhetsorten eller annan särskild omständighet. Avdrag enligt denna punkt medges endast om övernattning på ar- betsorten äger rum. Avdrag medges endast om avståndet mellan bostadsorten och ar- betsorten är längre än . Avdrag enligt första stycket medges under längst och i övrigt under längst för gifta eller samboende par och under längst för ensamstående skattskyldiga. I den angivna tiden skall inräknas tid under vilken avdrag för samma förrättning medgetts enligt punkt 3. Avdrag medges dock än som sagts , om anställningens natur eller andra särskilda skäl talar för det. Avdrag för kostnad för logi be- räknas till belopp motsvarande den faktiska utgiften. För skattskyldiga som avses i punkt 3 ovan medges dock avdrag enligt bestämmel- serna i punkt 3 nionde stycket. Ökningen i kostnaderna för mål- tider och småutgifter på arbets- orten beräknas antingen enligt ut- redning om den faktiska kostnads- ökningens storlek eller schablon- mässigt. Den schablonmässiga ökningen beräknas 1. för skattskyldig som av bortovaron medgivits avdrag enligt punkt 3 ovan och som alltjämt uppbär kostnadsersättning från arbetsgiva- ren, till per dag av helt maximibelopp när arbetsorten är belägen inom riket och av helt normalbelopp när arbets- orten är belägen utom riket, Avdrag enligt andra stycket medges under längst för gifta eller samboende par och under längst för ensamstående skattskyldiga. Avdrag medges dock , om särskilda skäl talar för det. Avdrag för kostnad för logi be- räknas till belopp motsvarande den faktiska utgiften. Kan skattskyldig, som medges avdrag enligt första stycket, inte visa logikostnaden medges avdrag vid arbete inom riket med ett halvt maximibelopp per natt och vid arbete utom riket med ett halvt normalbelopp per natt. Ökningen i kostnaderna för måltider och småutgifter på arbets- orten beräknas antingen enligt utredning om den faktiska kost- nadsökningens storlek eller schablonmässigt. Den schablon- mässiga ökningen beräknas 1. för skattskyldig som av bortovaron medgivits avdrag enligt punkt 3 ovan och som alltjämt uppbär kostnadsersättning från arbetsgiva- ren, till ett belopp som motsvarar denna ersättning, dock till högst av helt maximibelopp per dag när arbetsorten är belägen inom riket och av helt normalbelopp per dag när arbets- orten är belägen utom riket för tid fram till bortovaro och för tid därefter, till högst av helt maximibelopp per dag när arbetsorten är belägen inom riket och av helt normal- belopp per dag när arbetsorten är belägen utom riket, 2. för skattskyldig med arbetsort belägen inom riket som medges av- drag enligt första stycket till ett halvt maximibelopp per dag av bortovaron och till av helt maximi- belopp för tid därefter, 3. för skattskyldig med arbetsort belägen utom riket som medges av- drag enligt första stycket, till ett halvt normalbelopp per dag av bortovaron och till av helt normalbe- lopp för tid därefter, 4. för skattskyldig som medges avdrag enligt andra stycket, till ett be- lopp per dag som utgör av maximibeloppet eller normalbe- loppet. I de angivna tiderna skall inräk- nas tid under vilken avdrag för samma förrättning medgetts enligt punkt 3 Har skattskyldig som har rätt till avdrag för ökade levnadskostnader enligt denna punkt tillhandahållits kostförmån skall avdraget reduceras med hänsyn härtill, såvida inte förmånen avser fri kost som tillhandahål- lits på allmänna transportmedel vid tjänsteresa och som inte utgör skatte- pliktig intäkt. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. De nya bestämmelserna tillämpas i fråga om utgifter som uppkom- mit efter utgången av . Äldre bestämmelser skall alltjämt gälla vid 1999 och taxe- ringar om dessa är förmånligare för den skattskyldige. Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Härigenom föreskrivs att 8 kap. 19 § skattebetalningslagen (1997:483) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 kap. 19 §1 Från ersättning för ökade levnadskostnader som lämnas vid sådan tjänsteresa som avses i punkt 3 av anvisningarna till 33 § kommunal- skattelagen (1928:370) skall skatteavdrag göras endast till den del ersätt- ningen överstiger de schablonbelopp som anges i punkt 3 respektive 3 a eller, när det gäller kostnad för logi, den faktiska utgiften. Om en tjänsteresa som avses i punkt 3 elfte stycket av anvisning- arna till 33 § kommunalskatte- lagen varar på samma ort eller, i fall som avses i punkt 3 andra stycket åttonde och nionde meningarna av samma an- visningar, på samma ort, skall skatteavdraget beräknas på hela ersättningen.