prop · GM0318 · 1999-01-01 00:00:00 — Följande varor skall dock vid tillämpningen av lagen inte anses vara bekämpningsmedel: vara avsedd att användas vid beredning av livsmedel, läkemedel eller annan jämförbar vara, färger fernissor, tjäror och andra varor som huvudsakligen begagnas för ett annat ändamål än skydd mot egendomsskada m.m., om inte varorna genom en särskild benämning eller på annat sätt anges vara avsedda som bekämpningsmedel. Dessutom görs undantag för träskyddsmedel. Definitionen av bekämpningsmedel i lagen om skatt på bekämpningsmedel överensstämmer i stort sett med definitionen i förordningen om bekämpningsmedel och omfattar endast ämnen och beredningar som är avsedda att användas för vissa angivna ändamål. Avgörande för bedömningen är avsikten hos tillverkaren eller importören (se prop. 1983/84:176 s 176). Bekämpningsmedelsskatt skall betalas med för varje helt kilo verksam beståndsdel i bekämpningsmedlet. Med verksam beståndsdel avses det eller de ämnen som angetts som sådana aktiva substanser i ansökan om godkännande av bekämpningsmedlet. Skattens konstruktion innebär att om ett ämne eller beredning har godkänts som bekämpningsmedel skall skatt tas ut. Som tidigare nämnts görs dock undantag för träskyddsmedel. För att tillverka eller importera ättika med avsikten att sälja den som bekämpningsmedel krävs godkännande av Kemikalieinspektionen. Eftersom avsikten är att sälja ättika som bekämpningsmedel skall skatt tas ut. Ättika är dock speciellt i den meningen att dess aktiva substanser kan användas till annat än bekämpning. Det finns i och för sig många bekämpningsmedel vars aktiva substanser kan användas till annat än bekämpning. Ättika är dock ensamt om att användas som livsmedel. Den finns i nästan alla livsmedelsbutiker och är således lättare tillgänglig för allmänheten än kanske någon annan substans som förekommer i bekämpningsmedel. måste ättika användas i höga doser för att ge önskad effekt vid bekämpning av ogräs. Därmed blir bekämpningsmedelsskatten på ättika väsentligt högre än på alternativa bekämpningsmedel. Särskilt betänkligt är dock att bekämpningsmedlet ättika, genom skatten, kan bli dyrare än livsmedlet ättika. Detta innebär att de som vill använda ättika som bekämpningsmedel har ett starkt incitament att införskaffa sin ättika i livsmedelsbutiken. De ättiksprodukter som säljs som livsmedel saknar märkning och information om risker och lämpliga skyddsåtgärder när de används i de mängder som behövs för att bekämpa ogräs. Dessutom kan livsmedlet ättika förekomma i spädningar som är olämpliga då ättikan skall spridas över vegetation. Dessa förhållanden innebär att användning av ättika som köps i livsmedelsbutiker medför vissa risker för hälsa och miljö då den används för bekämpningsändamål. Bekämpningsmedelsskatten motverkar således på ett uppenbart sätt sitt syfte i fråga om ättika. Med hänsyn härtill bör ättika undantas från bekämpningsmedelsskatt. Detta uppnås genom en ändring i 1 § lagen om skatt på bekämpningsmedel av innebörden att ättika inte skall anses som bekämpningsmedel enligt lagen. Industrin för Växt- och Träskyddsmedel avstryker förslaget och anför följande. Förslaget innebär att ogräsättika blir det enda ogräsbekämpningsmedlet i hela produktgruppen som undantas från skatt. Att ge en mindre effektiv produkt konkurrensfördelar i förhållande till övriga produkter i kategorin ogräsbekämpningsmedel kan inte anses konkurrensneutralt. Förslaget att ättika skall undantas från bekämpningsmedelsskatt ger fel signaler till användarna. Beslutet skulle kunna tolkas som att ättika är harmlöst och skulle kunna medföra en drastisk ökning av felaktig, ineffektiv och även olaglig användning av ättika för ogräsbekämpning. Det är därför principiellt felaktigt att dra slutsatsen att det faktum att ättika används för konservering och smaksättning av livsmedel samt att det är biologiskt lätt nedbrytbart, automatiskt innebär att ättika i större mängder inte medför risk för ogynnsam påverkan på marklevande organismer m.m. Det får förutsättas att ogräsättika, eftersom det är registreringspliktigt, kommer att säljas i andra förpackningar än livsmedelsättika även om det skulle befrias från bekämpningsmedelsskatt. Man löser därför inte problemet med felaktig användning av livsmedelsättika genom att ta bort bekämpningsmedelsskatten på ogräsättika. Livsmedlet ättika kommer även fortsättningsvis att vara mest lättillgängligt för många slutanvändare. Regeringens syfte med den föreslagna ändringen är att öka användarnas incitament att köpa ogräsättika , som är godkänt för bekämpningsändamål av Kemikalieinspektionen, i förpackningar som är försedda med varningstext med information om hälsorisker etc. Ättiksprodukter som säljs som livsmedel saknar sådan information och kan dessutom förekomma i koncentrationer som kan vara hälsofarliga och dessutom mindre lämpliga för ändamålet. Regeringen bedömer således att den föreslagna åtgärden minskar de risker för felaktig, ineffektiv och olaglig användning som Industrin för Växt- och Träskyddsmedel varnar för. Även Svenska Lantmännen avstyrker förslaget och anför följande. Alla växtskyddsmedel som används för ogräsbekämpning är belagda med skatt oavsett farlighetsgrad. Det saknas därför skäl för att undanta ättika från bekämpningsmedelsskatt. Förslaget strider också mot tidigare beslut om att allmänkemikalier inte skall tillåtas som bekämpningsmedel. Skall ättika tillåtas för ogräsbekämpning utan att belastas med bekämpningsmedelsskatt bör rimligen en omvärdering ske av andra allmänkemikalier som t.ex. svavelsyra och fotogen som kan användas för blastdödning respektive ogräsbekämpning. Regeringen vill påpeka att en ättiksprodukt som av Kemikalieinspektionen godkänts som bekämpningsmedel skall betraktas som sådant och inte som en allmänkemikalie. Enligt regeringens mening föranleder förslaget därför inte någon omvärdering av allmänkemikalier på det sätt Svenska Lantmännen hävdar. Den föreslagna ändringen föreslås träda i kraft . 6 Skatt på viss privat införsel och import av cigaretter Regeringens förslag: De skattebelopp som tas ut vid viss privat införsel resp. import av cigaretter justeras så att de överensstämmer med den cigarettskatt som gäller . Även tullbeloppet vid import justeras. Skälen för regeringens förslag: Från sänktes styckeskatten på cigaretter från till medan den del av skatten som är relaterad till detaljhandelspriset höjdes från till . Omläggningen av skattestrukturen och sänkningen av skatten på cigaretter har medfört att detaljhandelspriset på de mest efterfrågade cigaretterna har sjunkit från kronor. I lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen finns regler om skatteuttag vid viss privat införsel av alkoholdrycker och tobaksvaror. I lagen (1194:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. finns även regler om skatt och tull vid viss import av alkohol och tobaksvaror. Skattebeloppen i dessa lagar skall motsvara den skatt som betalas i för de mest efterfrågade cigaretterna. Eftersom skatten påverkas av detaljhandelspriset på cigaretterna var det inte möjligt att i förslaget om omläggningen av skattestrukturen och sänkningen av skatten på cigaretter fastställa dessa belopp. Detta kan nu ske och regeringen föreslår därför att skattebeloppen justeras så att de överensstämmer med den cigarettskatt som gäller . Även en justering föreslås av tullen vid import. Ändringarna föreslås gälla för tid . 7 Sekretessbelagda uppgifter får lämnas ut till rättighetsinnehavaren förslag: Lagen (1994:1552) om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. samt sekretesslagen (1980:100) ändras så att en tullmyndighet, enligt vad som redan gäller enligt EG-rätten, utan hinder av sekretessbestämmelserna, till innehavaren av ett varumärke, en upphovsrätt eller närstående rättigheter eller av en mönsterrätt kan lämna ut vissa namn- och adressuppgifter. När det gäller varor som motsvarar beskrivningen av vissa varumärkesförfalskade eller pirattillverkade varor, och som myndigheten uppskjutit frigörandet av eller kvarhållit, avser uppgifterna deklaranten av varorna och mottagaren av dessa. När det gäller varor som befunnits vara varumärkesförfalskade eller pirattillverkade avser uppgifterna dessutom avsändaren, importören eller exportören och tillverkaren av varorna i fråga. Skälen för regeringens förslag: Enligt rådets förordning (EG) nr 3295/94 av om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning, export, återexport eller hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade eller pirattillverkade varor (EG- förordningen) kan tullmyndigheten under vissa förutsättningar uppskjuta frigörandet av eller kvarhålla förfalskade eller pirattillverkade varor på begäran av rättighetsinnehavaren. Om så sker finns i andra stycket i artikel 6.1 i förordningen regler gällande underrättelse till rättighetsinnehavaren. Enligt dessa regler skall det tullkontor eller den enhet som behandlade ansökan på rättighetsinnehavarens begäran (i ), i enlighet med de nationella bestämmelserna om skydd av persondata, industri- och affärssekretess och yrkesmässig och administrativ konfidentialitet, underrätta innehavaren om deklarantens namn och adress och även om mottagarens namn och adress om dessa är kända, så att han kan begära att de behöriga myndigheterna (i allmän domstol) fattar ett beslut i sak. Enligt förordningen avses med rättighetsinnehavare varumärkeshavaren eller innehavaren av upphovsrätten eller närstående rättigheter eller mönsterrättsinnehavaren eller varje annan person med rätt att använda varumärket eller rättigheterna eller dessa personers företrädare. För varor som befunnits vara varumärkesförfalskade eller pirattillverkade gäller dessutom, enligt artikel 8.3 i förordningen, att tullkontoret eller den behöriga enheten på begäran skall underrätta rättighetsinnehavaren om namn på och adress till avsändaren, importören eller exportören och tillverkaren av varorna i fråga. Om ärendet inte hänskjutits till allmän domstol inom skall tullmyndigheten frigöra varorna. För att rättighetsinnehavaren skall kunna väcka talan i domstol krävs att han har vissa namn- och adressuppgifter. Av 9 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100) följer emellertid att sekretess, med visst här inte aktuellt undantag, gäller för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i verksamhet för bestämmande av skatt, såvida det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde som skyddas av sekretessen lider skada eller men. På motsvarande sätt gäller sekretess enligt 9 kap. 2 § i annan verksamhet som avser tullkontroll och som inte omfattas av sekretessen enligt 1 §. Eftersom bestämmelserna i 9 kap. 1 och 2 §§ sekretesslagen innehåller ett s.k. omvänt skaderekvisit får de i målet aktuella uppgifterna lämnas ut endast om det står klart att de kan röjas utan att de som uppgifterna avser lider skada eller men. Då ett utlämnande av uppgifter om namn och adress på den som använder ett tullförfarande i detta sammanhang kan medföra att åtal väcks mot personen ifråga, kan de förutsättningar som gäller för att uppgifterna skall få lämnas ut enligt sekretesslagen inte anses vara uppfyllda. Bestämmelserna i sekretesslagen ger inte möjlighet för rättighetsinnehavaren att få ut uppgifter om namn och adress på den som tillämpar en godkänd tullbehandling som förordningen omfattar och där tullen uppskjutit frigörandet av eller kvarhållit varorna i fråga. Det finns mot denna bakgrund anledning att ändra på de svenska reglerna för att dessa skall stå i överensstämmelse med gällande EG-rätt. Med de föreslagna ändringarna kommer detta att åtgärdas. 8 Ekonomiska konsekvenser ges befogenhet att besluta om revision och om s.k. tredjemansföreläggande för kontroll av ansökningar om återbetalning m.m. av skatt är fullständiga och riktiga. De kostnader som eventuellt kan uppkomma till följd härav får bestridas inom befintliga anslag. Förslagen om revision m.m. förväntas inte leda till någon ökning av arbetsbelastningen för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Intäkterna från skatten på bekämpningsmedel uppgick till . Salubrin/Druvan , som synes vara den enda tillverkaren av ogräsättika, uppger i sitt remissvar att bolaget betalar i bekämpningsmedelsskatt . Förslaget att undanta ättika från bekämpningsmedelsskatt kan dock leda till att användningen av ogräsättika ökar på bekostnad av beskattade bekämpningsmedel. Skattebortfallet till följd av att ättika undantas från bekämpningsmedelsskatt kan trots detta förväntas bli försumbart. Skattebortfallet till följd av att de skattebelopp som tas ut vid viss privat införsel respektive import av cigaretter sänks förväntas bli försumbart. 9 Författningskommentar 9.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel 8 a § I det nya andra stycket föreskrivs att belopp som skall betalas tillbaka enligt första stycket tas ut på samma sätt som skatt enligt 5 kap. LPP. Därmed inordnas nämnda återkrav i ett regelsystem avseende betalning, anstånd, återbetalning, dröjsmålsavgift, ränta och indrivning. Dessa återkrav skall betalas inom den tid som beskattningsmyndigheten bestämmer (jfr 5 kap. 1 § tredje stycket LPP). Hänvisningen till 5 kap. LPP innebär också att ett överklagande av ett beslut enligt första stycket inte inverkar på skyldigheten att betala tillbaka det oriktigt erhållna beloppet och att beslutet får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft (se 5 kap. 18 § LPP). kan dock medge anstånd med betalningen. I andra stycket ges även särskilda bestämmelser om beräkning av ränta. Av hänvisningen till 5 kap LPP följer att återkrav enligt första stycket skall betalas inom den tid som beskattningsmyndigheten bestämmer (jfr 5 kap 1 § tredje stycket LPP). Av 5 kap. 12 § första stycket 1 LPP följer att ränta skall tas ut på belopp som påförs med stöd av första stycket i förevarande paragraf. Bestämmelsen i 5 kap. 12 § andra stycket LPP om beräkning av ränta grundar sig emellertid på bestämmelsen om skatteredovisningens betalningsdag i LPP. Eftersom en sökande som beviljats återbetalning inte är redovisningsskyldig för skatt, i vart fall inte i återbetalningsärendet, kan bestämmelsen om ränteberäkning i LPP inte tillämpas på belopp som återkrävs med stöd av första stycket i förevarande paragraf. Med hänsyn härtill ges i första stycket en särskild bestämmelse om ränteberäkning. Denna bestämmelse innebär att ränta skall tas ut från den dag då beslut om återbetalning enligt 8 § fattades till och med den dag då den sökande enligt beskattningsmyndighetens beslut skall betala tillbaka vad han fått för mycket. Av det nya sista stycket framgår att lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter är tillämplig beträffande belopp som skall betalas tillbaka enligt första stycket. 8 b § Paragrafen är ny och har utformats med ledning av 3 kap. 5 § LPP. Första stycket innehåller bestämmelser som ger beskattningsmyndigheten möjlighet att genom föreläggande hämta in kontrolluppgift om rättshandling från annan än den som ansökt om återbetalning av skatt. För att ett föreläggande skall få meddelas krävs att kontrollupppgiften har betydelse för kontroll av en ansökan om återbetalning av skatt. Den krets som kan föreläggas är begränsad till bokföringsskyldiga och andra juridisk personer än dödsbo. Bestämmelsen i andra stycket innebär att om det finns särskilda skäl kan även den som inte är bokföringsskyldig eller dödsbon föreläggas att lämna uppgift enligt första stycket. Med särskilda skäl avses framför allt fall där det finns ett uttalat kontrollintresse och där alternativa kontrollmetoder saknas. Av tredje stycket följer att ett föreläggande enligt denna paragraf kan förenas med vite. I fjärde stycket görs en hänvisning till LPP som bl.a. innebär att bestämmelserna i om undantagande av handlingar och uppgifter skall gälla i fråga om föreläggande enligt förevarande pargaraf. Den som föreläggs att lämna en uppgift kan alltså begära att uppgiften undantas från föreläggandet (se 3 kap. 15 § LPP). 8 c § Enligt paragrafen, som är ny, får beskattningsmyndigheten besluta om revision för att kontrollera att den som har ansökt om återbetalning av skatt har lämnat riktiga och fullständiga uppgifter i sin ansökan. En bestämmelse härom finns i första stycket. I andra stycket föreskrivs att bestämmelserna i 3 kap. 8 15 d §§ LPP skall gälla i fråga om revision enligt första stycket. Det innebär bl.a. att ett beslut om revision skall innehålla uppgift om ändamålet med revision och om möjligheten att undanta handlingar och uppgifter (se 3 kap. 8 § LPP). Vidare innebär hänvisningen till bestämmelserna i att revisionen skall bedrivas i samverkan med den reviderade och på ett sådant sätt att den inte onödigt hindrar verksamheten (3 kap. 9 § LPP). Genom hänvisningen regleras också vad beskattningsmyndigheten får granska och vilka skyldigheter den reviderade har. Hänvisningen innebär dessutom att bestämmelserna i om undantagande av handlingar och uppgifter skall tillämpas vid revision enligt denna paragraf. 8 d § Paragrafen som är ny har utformats med ledning av 3 kap. 16 § LPP. Genom bestämmelsen i första stycket kan i (beskattningsmyndigheten) uppdra åt skattemyndigheterna i , eller att besluta om föreläggande enligt 8 b eller revision enligt 8 c i dess ställe. I andra stycket föreskrivs att har samma befogenhet som skattemyndighet har enligt 8 b och 8 c §§. 9 § I enlighet med vad som gäller enligt LPP föreskrivs att beslut om tredjemansföreläggande och revision inte får överklagas. Nuvarande lydelse av förevarande paragraf innehåller en uppräkning av sådana beslut som får överklagas. De beslut som räknas upp är inte beskattningsbeslut och överklagas därför inte enligt LPP. Uppräkningen omfattar alltså överklagbara förvaltningsbeslut. Med hänsyn till att det nu föreslås uttryckliga bestämmelser om att beslut om revision och om förläggande inte skall få överklagas ersätts uppräkningen med en föreskrift om att övriga beslut enligt denna lag, dvs. andra beslut än beslut om revision eller föreläggande, får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Detta innebär ingen ändring i sak utan beslut som räknas upp i nuvarande lydelse av förevarande paragraf skall även i fortsättningen överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Därvid gäller förvaltningslagens bestämmelser om överklagandetid m.m. Det bör i det här sammanhanget påpekas att gödselmedelsskatt påförs genom beskattningsbeslut enligt LPP. Dessa beslut och beslut om anstånd med att betala skatt m.m. överklagas enligt LPP (se 8 kap. 1 §). Den nu föreslagna lydelsen av förevarande paragraf innebär ingen ändring härvidlag. I ett nytt andra stycke ges rätt att överklaga beslut som avses i första stycket andra meningen. Bestämmelsen har utformats i enlighet med vad Lagrådet uttalat. I fjärde stycket föreskrivs att för det allmännas talan i allmän förvaltningsdomstol. 9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:824) om ändring i lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel 1 § Den nya punkten 4 i andra stycket innebär att ättika undantas från bekämpningsmedelsskatt. 9.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1563) om tobaksskatt 31 31 c §§ Se kommentaren till 8 a 8 d §§ förslaget till lag om ändring i lagen om skatt på gödselmedel. 35 § Att beslut enligt 5 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol av säljaren och följer av den föreslagna lydelsen av första stycket. Tredje stycket i nuvarande lydelse av denna paragraf föreslås därför utgå. I övrigt se kommentaren till 9 § förslaget till lag om ändring i lagen om skatt på gödselmedel. 9.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt 31 31 c §§ och 35 § Se kommentaren till 8 a 9 §§ förslaget till lag om ändring i lagen om skatt på gödselmedel. 9.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi 9 kap. 9 b § Det nya femte stycket innebär att bestämmelserna om betalning av skatt i 5 kap. 1 11 §§ och 16 18 §§ LPP skall tillämpas på skatt som påförs genom ett slutligt beslut om skattenedsättning enligt första stycket. Det förekommer ofta att skattebelastningen enligt ett beslut om preliminär skattesats enligt första stycket inte stämmer överens med skattebelastningen enligt ett slutligt beslut om skattenedsättning enligt andra stycket och att sökanden därför påförs skatt eller får tillbaka skatt. Ränta skall inte tas ut på skatt som påförs eller återbetalas genom ett slutligt beslut om skattenedsättning. Detta följer av att hänvisningen till 5 kap. LPP inte omfattar paragraferna 12 15 §§. Har sökande fått slutlig skattenedsättning med för högt belopp på grund av att han lämnat oriktiga uppgifter om hur mycket bränsle som förbrukats eller om försäljningsvärdet på de produkter som framställts får beskattningsmyndigheten enligt 12 § besluta att han skall betala tillbaka vad han fått för mycket eller att ytterligare skatt skall påföras honom. Av det föreslagna nya andra stycket i 12 § följer att ränta skall utgå i sådana fall och hur räntan skall beräknas. 9 kap. 12 § Se kommentaren till 8 a § förslaget till lag om ändring i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel. 9 kap. 13-15 och 12 kap. 1 § Till skillnad från lagarna om skatt på gödselmedel, tobak och alkohol finns det i lagen om skatt på energi förutom bestämmelser om återbetalning av skatt, även bestämmelser om nedsättning av och kompensation för skatt. För nedsättning och kompensation gäller dock samma regler som för återbetalning. De nya kontrollbefogenheterna föreslås vara gemensamma för dessa tre varianter av skattereduktion. Se därför kommentaren till 8 b 9 §§ lagen om skatt på gödselmedel. 9.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:466) om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet 1 § Ändringen i andra stycket innebär att förevarande lag kan tillämpas vid revision eller annan kontroll enligt de nya bestämmelserna om revision och tredjemansföreläggande i lagen om skatt på gödselmedel, lagen om tobaksskatt, lagen om alkoholskatt och lagen om skatt på energi. 9.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. 2 § Enligt föreslagna ändringar i 8 a § lagen om skatt på gödselmedel, 31 § lagen om tobaksskatt, 31 § lagen om alkoholskatt och 9 kap. 12 § lagen om skatt på energi skall bl.a. bestämmelserna om indrivning i LPP tillämpas i fråga om belopp eller skatt som tagits ut med stöd av nämnda bestämmelser. Det innebär att om betalning inte sker skall fordran lämnas för indrivning. Ändringen i första stycket 4 innebär att under indrivning av belopp eller skatt som tagits ut enligt nämnda bestämmelser gäller bestämmelserna i 7 kap. 14 § utsökningsbalken om företrädesrätt vid utmätning av lön. 9.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1552) om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. 4 § Ändringen innebär att ett nytt första stycke förs in i paragrafen. Enligt det nya stycket får en tullmyndighet, som funnit det klarlagt att varor som motsvarar beskrivningen av vissa varumärkesförfalskade eller pirattillverkade varor och som därför skjutit upp frigörandet av eller hållit kvar dessa, möjlighet att till rättighetsinnehavaren, i enlighet med bestämmelserna i artikel 6.1 i EG-förordningen, lämna ut namn- och adressuppgifter avseende dels den person som deklarerat varorna, dels mottagaren av varorna. Förutom dessa uppgifter skall ändringen möjliggöra att rättighetsinnehavaren, enligt artikel 8.3 i förordningen, får motsvarande uppgifter avseende avsändaren, importören eller exportören samt tillverkaren av de varor som befunnits vara varumärkesförfalskade eller pirattillverkade och mängden av varorna i fråga. För att de nämnda uppgifterna skall kunna lämnas ut är det nödvändigt att även sekretesslagen ändras.