prop · GM031D15 · 1999-01-01 00:00:00 — Andelen som arbetar deltid i har under större delen av uppgått till av de anställda. Det finns emellertid branscher där deltidsarbete är mer vanligt förekommande. Inom den offentliga sektorn arbetar drygt en tredjedel deltid vilket kan jämföras med inom övriga branscher. Det är framför allt kvinnor som arbetar deltid. Kvinnor svarar för av allt deltidsarbete vilket förklaras av att det är främst inom de kvinnodominerande branscherna som deltidsarbete förekommer. Inom vård- och omsorgssektorn arbetar totalt sett deltid. av kvinnorna arbetar deltid inom denna sektor. Utvecklingen av deltidsarbete tyder inte på att andelen som arbetar deltid har ökat. Dock är det fortfarande så att en stor andel av de anställda inom den offentliga sektorn, i synnerhet inom vård- och omsorgssektorn, arbetar deltid. Arbetslöshet Under inledningen av ökade arbetslösheten mest för män som ett resultat av den kraftigt minskade sysselsättningen inom tillverknings- och byggnadsindustrin. Under konjunkturuppgången minskade dock arbetslösheten för män medan arbetslösheten för kvinnor i stort var oförändrad. Detta förklaras av att uppgången medförde en ökad sysselsättning inom industrin. Arbetslöshetsökningen bland kvinnor beror till stor del på neddragningarna inom den offentliga sektorn. Även de stora personalnedskärningarna inom det kontorsadministrativa området har bidragit till kvinnors ökade arbetslöshet. var skillnaden mellan mäns och kvinnors arbetslöshet som störst, . Därefter närmade sig dock kvinnornas arbetslöshet männens till följd av fortsatta besparingar inom den offentliga sektorn, företrädesvis inom kommunerna. kunde män i större utsträckning ta del av den konjunkturuppgång som inträffade . Diagram 3.2 Öppet arbetslösa och personer i konjunkturberoende åtgärder i förhållande till arbetskraften har arbetslösheten minskat kraftigt. För kvinnor var nedgången i arbetslösheten främst en effekt av medan män i större utsräckning kunde ta del av konjunkturuppgången. har arbetslösheten fortsatt att ligga på en låg nivå jämfört med föregående år. uppgick den öppna arbetslösheten till för kvinnor och för män. Detta innebär att arbetslösheten har minskat för män och för kvinnor . För såväl unga kvinnor som unga män har den senaste utvecklingen på arbetsmarknaden inneburit en förbättring. Arbetslösheten bland ungdomarna har minskat /97. uppgår arbetslösheten bland unga män till och till för unga kvinnor. En förklaring till den positiva utveckling är en ökad sysselsättning, främst i form av tidsbegränsade anställningar. Både antalet långtidsarbetslösa och antalet långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingarna har minskat kraftigt under innevarande budgetår. Målet för AMV är att högst 75 000 personer i genomsnitt under budgetåret får vara långtidsarbetslösa och att högst 100 000 personer i genomsnitt under budgetåret får vara långtidsinskrivna. var 53 000 personer långtidsarbetslösa och 88 000 personer långtidsinskrivna. Orsaken till att målen överträffats har främst varit att regeringen har underskattat kraften i konjunkturförbättringen. Bland ungdomarna är minskningen av antalet långtidsarbetslösa särskilt påtaglig . Regeringens mål är att ingen ungdom skall vara arbetslös i utan att få ett erbjudande om arbete eller utbildning. var 5 800 ungdomar i åldern långtidsarbetslösa och av dessa hade 2 900 inte fått något erbjudande om arbete eller utbildning. Således har AMS inte lyckats uppnå regeringens mål för ungdomar. För de utländska medborgarna i synnerhet de utomnordiska medborgarna är arbetsmarknadsläget besvärligt. som många av de tidigare arbetskraftsinvandrarna har förlorat sina arbeten har många av de nyanlända inte kunnat etablera sig på arbetsmarknaden. Den senaste tidens ökade arbetskraftsefterfrågan har emellertid medfört att arbetslösheten också har minskat bland de utländska medborgarna. Arbetslösheten bland de utländska medborgarna uppgår till vilket är en kraftig nedgång jämfört med då arbetslösheten uppgick till . Sysselsättningsgraden är dock fortfarande väldigt låg bland de utländska medborgarna, jämfört med . EU:s sysselsättningsriktlinjer I samband med ekonomiska vårproposition lämnade in en nationell handlingsplan för sysselsättningen till EU- kommissionen. handlingsplan bygger, liksom övriga medlemsländers, på de riktlinjer för sysselsättning som antogs vid toppmötet om sysselsättning i och av . I slutsatserna från toppmötet utvecklas också synen på den procedur för samordning och övervakning som Amsterdamfördraget och sysselsättningsriktlinjerna innebär. Riktlinjerna skall infogas i nationella handlingsplaner för sysselsättningen som utarbetas av medlemsstaterna i ett flerårigt perspektiv. En första avstämmning av medlemsstaternas handlingsplaner gjordes vid i . Därefter har handlingsplanerna kompletterats men en implementeringsrapport . EU:s sysselsättningsriktlinjer är indelade i fyra huvudområden; att förbättra anställbarheten, att utveckla företagarandan, att uppmuntra företagens och de anställdas anpassningsförmåga och att stärka jämställdhetspolitiken. Inom varje huvudområde finns ett antal riktlinjer som anger vad länderna bör göra och i vissa fall finns konkreta mål som länderna skall sträva efter att uppnå. Sysselsättningsriktlinjerna, vars inriktning aktivt har påverkat, ligger väl i linje med den svenska arbetsmarknadspolitiken och innebär framförallt att förhindra långtidsarbetslöshet bland alla grupper i samhället genom en ökad prioritering av utbildning och aktiv arbetsmarknadspolitik för att därigenom öka anställbarheten. I tre fall anger riktlinjerna kvantitativa mål för medlemsländernas sysselsättningspolitik. För det första skall alla arbetslösa ungdomar erbjudas arbete, åtgärd, utbildning eller någon annan aktiverande insats . För det andra skall motsvarande erbjudas arbetslösa vuxna . Slutligen skall andelen arbetslösa som deltar i aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder uppgå till genomsnittet för de tre mest framgångsrika länderna, vilket är . uppfyller väl de tre kvantitativa målen. I flera fall är regeringens ambition mer långtgående än vad riktlinjerna anger, bl. a. vad gäller åtgärder för unga arbetslösa. 7.2.2 De viktigaste statliga insatserna inom området Arbets- och kompetenslinjen utgör hörnstenen i den svenska arbetslivs- och arbetsmarknadspolitiken. Aktiva insatser prioriteras före passivt understöd för att främja en snabb platstillsättning och motverka långtidsarbetslöshet och utslagning från arbetsmarknaden. Det innebär att de som har svårigheter att få eller behålla ett arbete i första hand skall erbjudas utbildning eller andra kompetenshöjande insatser för att öka deras anställbarhet. Dessa insatser tillsammans med en effektiv platsförmedling motverkar inflationsdrivande flaskhalsar och förbättrar därmed arbetsmarknadens funktionssätt. Det är även av stor betydelse att arbetslivet främjar kompetensutveckling samt lika villkor för kvinnor och män på arbetsmarknaden och i arbetslivet. Jämställdhetspolitiken skall genomsyra samtliga politikområden och arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken är ett viktigt instrument för att förbättra jämställdheten mellan kvinnor och män i arbetslivet och därmed samhällslivet i övrigt. Arbetsmarknadspolitiken är ett centralt instrument för att nå regeringens övergripande mål om tillväxt, stabilitet och rättvis fördelning och därmed för att nå de kortsiktiga målen om halverad arbetslöshet och ökad sysselsättning samt det långsiktiga målet om full sysselsättning. befinner sig i begynnelsen av en högkonjunktur. Centrala uppgifter för arbetsmarknadspolitiken är därför att snabbt och effektivt tillsätta de lediga platserna och att i största möjliga mån stimulera arbetskraftens rörlighet i syfte att öka sysselsättningen samt motverka inflationsdrivande flaskhalsar och bristsituationer. De förändringar som ägt rum och det som genomförs strävar till att höja effektiviteten inom arbetsmarknadspolitiken. Detta sker dels genom en fortsatt prioritering av utbildnings- och kompetenshöjande insatser, dels genom en ökad decentralisering av arbetsmarknadspolitiken och av förstärkt verksamhetsuppföljning. Arbetsmarknadspolitiken bör utvecklas så att den också förenar miljö- och sysselsättningsmål och påskyndar omställningen till en ekologisk hållbar utveckling. Arbetslivspolitiken skall främja arbetslivets utveckling med möjlighet till personlig utveckling och arbete för den enskilde samt ökad tillväxt och produktivitet genom ny teknik, organisationsförändringar, kompetensutveckling och en sund lönebildning. Den har till uppgift att förebygga arbetsskador och ohälsa i arbetslivet och därigenom motverka utslagning samt att hjälpa människor tillbaka i arbete. En annan viktig uppgift är att utveckla ny kunskap och att föra kunskaper och erfarenheter vidare, så att arbetsmiljöarbetet kan förbättras ytterligare. Arbetslivspolitiken skall också motverka en uppdelning av arbetslivet vad gäller arbetsvillkor, bland annat de olika villkor som råder mellan kvinnor och män på grund av den könsuppdelade arbetsmarknaden och den ojämna fördelningen av ansvaret för hem och barn. Till arbetslivspolitiken hör också frågor om arbetsrätt och arbetstider. Ett bra arbetsliv och fungerande spelregler på arbetsmarknaden ökar produktiviteten samt främjar ekonomisk tillväxt och sysselsättning. Jämställdhetspolitiken skall genomsyra alla politikområden. Inom ramen för jämställdhetspolitiken fortsätter arbetet med att omfördela makt och inflytande mellan kvinnor och män i samhället. Ett jämställdhetsperspektiv skall genomsyra alla delar av regeringens politik. Ett centralt mål för regeringens politik för arbete och tillväxt är att det råder lika villkor för män och kvinnor på arbetsmarknaden och i arbetslivet. Staten som arbetsgivare utgör en del av den statliga förvaltningspolitiken. Området omfattar främst hur staten som arbetsgivare behandlar frågor om personal- och chefsförsörjning, personalutveckling och personalrörlighet samt löne- och anställningsfrågor. Regeringen har i propositionen Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst (prop. 1997/98:136, bet. KU 1997/98:31, rskr. 1997/98:294) lagt fram riktlinjerna för förvaltningspolitiken i stort. Regeringen kommer bl.a. att ägna ökad uppmärksamhet åt kompetens- och utbildningsfrågor i syfte att stimulera myndigheternas kompetensförsörjning och främja kvalitetsarbetet inom förvaltningen. I enlighet med vad som sades i budgetpropositionen för (prop. 1997/98:1, Utg.omr. 14, s. 80 ff.) har myndigheterna ålagts att inom ramen för regeringens system för arbetsgivarpolitisk uppföljning redovisa sin kompetensförsörjning och de mål som gäller för denna. En samlad redovisning av innevarande års arbetsgivarpolitiska uppföljning lämnas i den reviderade finansplanen (prop. 1998/99:1 Vol. 1, avsnitt 9). träffade ramavtal om löner m.m. för arbetstagare hos staten (RALS 1998-2001) med de centrala arbetstagarorganisationerna. En utförligare beskrivning lämnas i den reviderade finansplanen (Vol. 1, avsnitt 9). I propositionen om den statliga förvaltningspolitiken återges regeringens chefspolicy (s. 51 ff.) där myndighetscheferna ses som främsta målgrupp. Myndighetscheferna förväntas i sin tur tillämpa regeringens policy på underlydande chefer. I propositionen har regeringen också uttalat att den avser att se över regleringen av bisysslor inom statsförvaltningen, främst avseende skyldigheten att anmäla sådan syssla. 7.2.3 Effekter av statliga insatser Arbets- och kompetenslinjen har varit vägledande för insatserna inom arbetsmarknadspolitiken, vilket också visat sig ge positiva resultat. De lediga platserna har tillsatts relativt snabbt. Flaskhalsar och bristyrken har kunnat motverkas. Arbetslösheten och långtidsarbetslösheten har minskat kraftigt. Antalet sysselsatta och arbetslösa arbetshandikappade och utländska medborgare har förändrats på ungefär samma sätt som för övriga. En bidragande orsak till detta har också varit, förutom konjunkturuppgången, regeringens utbildningssatsning . Grupper med en svagare anknytning till arbetsmarknaden såsom ungdomar, arbetshandikappade och invandrare har prioriterats till de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna genom att de fått en större andel av åtgärdsplatserna än vad de utgör av de arbetslösa. Den stigande arbetslösheten bland kvinnor har också motverkats genom att arbetslösa kvinnor har fått en allt större del av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. För ungdomarna har långtidsarbetslösheten minskat kraftigt, vilket delvis är ett resultat av regeringens starkt uttalade ambition att ingen ungdom skall vara arbetslös eller mer utan att få ett erbjudande om ett jobb eller utbildning. De ökade medlen till JämO från och med har inneburit att JämO har intensifierat sitt arbete bl.a. med att följa upp arbetsgivares aktiva jämställdhetsarbete. 7.2.4 Regeringens slutsatser För att uppnå regeringens mål om en ökad sysselsättning och halverad arbetslöshet är det viktigt att arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken än mer inriktas mot att främja tillväxten i ekonomin. Viktiga instrument inom arbetsmarknadspolitiken för att uppnå målen är en fortsatt prioritering av en snabb tillsättning av de lediga platserna som de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna bör användas mer strategiskt för att motverka flaskhalsar och bekämpa långa tider utan reguljärt arbete. Den inriktning som regeringen redan påbörjat med en ökad satsning på yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning framför praktikåtgärder för att motverka bristyrken och flaskhalsar bör fortsätta. Trots den förbättrade arbetsmarknadssituationen bedömer regeringen att det även kvarstår behov av relativt omfattande arbetsmarknadspolitiska insatser främst för att erbjuda arbetslösa kompetenshöjande insatser för att öka anställbarheten. Det är även viktigt att i konjunkturuppgången rikta insatser mot redan anställda för att motverka bristyrken som arbetslösa som ersätter dem som deltar i olika kompetenshöjande insatser får en chans att få den nödvändiga arbetslivserfarenhet som krävs för att öka deras chanser till ett reguljärt arbete. Det finns ett stort behova av ökad IT-kompetens i hela samhället. Regeringen anser att det är viktigt att IT-kompetensen inom den offentliga sektorn breddas. Inom arbetslivspolitiken har ansträngningar fortlöpande gjorts för att fullfölja regeringens ambition att förbättra förutsättningarna för att åstadkomma moderna arbetsorganisationer i arbetslivet. Dessa kännetecknas av delaktighet, helhetsperspektiv, jämställdhet mellan kvinnor och män, kompetensutveckling av de anställda samt en god arbetsmiljö i övrigt med förebyggande av fysiska och psykiska hälsorisker. Regeringens uppfattning är att ett säkert och utvecklande arbetsliv är en förutsättning för det pågående arbetet med att åstadkomma en ekologisk hållbar utveckling. JämO skall främja jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet och i samhället samt för att se till att jämställdhetslagen följs. De ökade medlen som har anvisats till JämO har inneburit att JämO kunnat intensifiera sin verksamhet. Det är dock för tidigt att göra en helhetsbedömning av effekterna av resursförstärkningen. JämO skall redovisa hur det ökade anslaget har påverkat myndighetens verksamhet. Först därefter kommer regeringen att göra en djupare analys av verksamhetens inriktning och omfattning. 7.3 Åtgärder utanför utgiftsområdet Arbetsmarknadspolitiken är en integrerad del i den ekonomiska politiken. Regeringens utbildningssatsning anknyter i högsta grad till arbets- och kompetenslinjen inom arbetsmarknadspolitiken. Detta gäller även de stöd som finns till ökat företagande och ökad sysselsättning. De ökade statsbidragen till kommunerna, en nivåhöjning med jämfört med , innebär möjligheter för kommunerna att behålla och utöka sin personalstyrka. Utfall 19972 Anslag 1998 1 Utgifts- prognos 19982 Förslag anslag 1999 Beräknat anslag 2000 Beräknat anslag 2001 Arbetsmarknad 32 855 34 529 33 517 34 721 35 347 33 765 Arbetsliv 5 745 5 584 5 632 5 377 5 417 5 433 Jämställdhet mellan kvinnor och män 20 31 35 33 34 34 Staten som arbetsgivare 8 161 8 104 8 004 8 143 8 083 8 175 Totalt för utgiftsområde 14 46 781 48 248 47 188 48 274 48 881 47 407 1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för i samband med den ekonomiska vårpropositionen 2. 8.1 Omfattning () är den myndighet som i huvudsak svarar för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten under verksamhetsområdet. Utgifterna under verksamhetsområdet avser därför till största delen finansieringen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och AMV:s förvaltningskostnader. Verksamhetsområdet omfattar även utgifter för Europeiska socialfonden, utgifter för samt utgifter för vissa kostnader för införandet av en allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring. Inom verksamhetsområdet finns även avgiftsfinansierade verksamheter såsom Arbetslivstjänster och som inte redovisas på statsbudgeten. 8.2 Utgiftsutvecklingen Tabell 4.1 Utgiftsutvecklingen Miljoner kronor Utfall 19971 Anslag 1998 2 Utgifts- prognos 19983 Förslag anslag 1999 Beräknat anslag 2000 Beräknat anslag 2001 32 855 34 529 33 517 34 721 35 347 33 765 1 I beloppet ingår ej för utgifter från det äldre anslaget 1995/96 X A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder 2 Varav anslaget A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder höjts med på tillägsbudget 3 I beloppet ingår ej för utgifter från det äldre anslaget1995/96 X A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall Vid utgången av var ca 11 500 årsarbetare anställda inom , varav ca 9 500 på arbetsförmedlingar och . Under deltog i genomsnitt drygt 197 000 personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder som finansieras under verksamhetsområdet som drygt 51 000 personer var anställda med lönebidrag eller i skyddad anställning hos offentliga arbetsgivare (). omfattade de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna i genomsnitt 187 500 personer och antalet personer anställda med lönebidrag eller OSA uppgick till drygt 54 000 personer. Förändringar beslut att AMV under budgetåren 1995/96 1998 skall spara på AMS och länsarbetsnämndernas förvaltningskostnader har genomförts och de återstående omställningsarbetet fullföljs under . beslutade med anledning av förslag i budgetpropositionen för (prop. 1997/98:1, bet. 1997/98:AU1, rskr. 1997/98:125) att AMV får använda totalt för tillfälliga personalförstärkningar vid arbetsförmedlingar och , dvs. mer än under . har det i takt med konjunkturförbättringen skett en successiv omläggning av politiken bort från praktikåtgärder till mer tillväxtfrämjande åtgärder såsom olika former av utbildning. Som ett resultat av detta har bl.a. den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen ökat och färre personer deltagit i praktikåtgärder jämfört med . beslutade vidare på tilläggsbudget till statsbudgeten för om ett nationellt program för IT utbildning (prop. 1997/98:1, yttr. 1997/98:AU3y, bet. 1997/98:FiU11, rskr. 1997/98:44) som skall pågå . En särskild satsning har påbörjats för att minska arbetslösheten främst bland lågutbildade ungdomar genom en utvecklingsgaranti som tillsammans med kommunernas ansvar för unga arbetslösa syftar till att ungdomar skall erbjudas aktiva insatser inom 100 dagars arbetslöshet. Det har även skett en sysselsättningssatsning inom byggsektorn på grund av den mycket höga arbetslösheten bland byggnadsarbetare. Detta har skett bl.a. genom att arbetsmarknadspolitiska resurser, främst i form av anställningsstöd, riktats till byggprojekt inom de omfattande satsningar regeringen tagit initiativ till inom miljö- och energiområdet för ett ekologiskt hållbart . I regeringens strävan att förenkla reglerna kring de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har bl.a. åtgärderna beredskapsarbete, rekryteringsstöd och utbildningsvikariat sammanförts till en stödform, anställningsstöd. Finansieringsbidraget har höjts för arbetsgivare som anordnar arbetsplatsintroduktion för att bl.a. motverka undanträngningseffekter. Av samma skäl har också kraven på samråd med de fackliga organisationerna skärpts innan någon placeras i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Till följd av att ersättningsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen har höjts har även utbildningsbidragets storlek för personer som har rätt till arbetslöshetsersättning ökat i motsvarande utsträckning. Arbetslösa invandrare har fått en möjlighet till ett förlängt starta-eget bidrag. För att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden har även under avsatts till särskilda brytprojekt. Ramen för otraditionella insatser har ökat från under till bl.a. för att göra det möjligt att öka det lokala inflytandet i arbetsmarknadspolitiken. Av detta belopp är beräknade under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder och under anslaget Särskilda åtgärder för arbetshandikappade. Den utökade ramen för otraditionella insatser är främst ett resultat av regeringens beslut att initiera en regional försöksverksamhet kring en offensiv regional och lokal arbetsmarknadspolitik fram till utgången av . Försöksverksamheten pågår i , , , och . Den innebär bl.a. att målet för omfattningen på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har ersatts med ett sysselsättningsmål och ett mål för den totala obalansen på arbetsmarknaden i form av andelen som är arbetslösa eller befinner sig i någon arbetsmarknadspolitisk åtgärd, samt en utökad ram för otraditionella insatser under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Reglerna för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna gäller dock för den pågående försöksverksamheten utan undantag. Prioriteringar skall den omläggning av arbetsmarknadspolitiken mot en mer tillväxtinriktad politik som påbörjats fortsätta. beslut om en regional näringspolitik och om ett program för utarbetande av regionala tillväxtavtal bör kunna resultera i förbättrad samordning av statens resurser för tillväxt och sysselsättningsfrämjande åtgärder. Arbetsmarknadspolitiken spelar en viktig roll i detta sammanhang. Antalet personer i olika yrkesinriktade utbildningar skall hållas på en hög nivå som praktikåtgärderna skall fortsätta att minska. Arbetsförmedlingens huvuduppgift är att snabbt tillsätta lediga platser och motverka långa arbetslöshetstider. Det sker främst genom en effektiv platsförmedling med kompetenshöjande insatser för att öka de arbetssökande anställbarhet men också via olika åtgärder som understryker arbetslöshetsförsäkringens roll som en omställningsförsäkring. Därigenom kan tillväxten och sysselsättningen öka och arbetslösheten minska utan att inflationen tar fart. skall målen för arbetsmarknadspolitiken och AMV vara att: - hålla vakanstiderna nere för lediga platser, - minska långtidsarbetslösheten, - motverka långa tider utan reguljärt arbete. 8.3 Resultatbedömning och slutsatser Övergripande mål och verksamhetsmål budgetåren 1997 och 1998 För budgetåren 1997 och 1998 angavs tre övergripande mål för AMV: - hålla nere vakanstiderna för lediga platser, - minska långtidsarbetslösheten, - motverka långa tider utan arbete. De övergripande målen har brutits ned till ett antal verksamhetsmål. De kvantitativa verksamhetsmålen och AMV:s resultat återfinns i följande tabell. Tabell 4.2 Kvantitativa verksamhetsmål för budgetåren 1997 och 1998