prop · GM0369 · 1999-01-01 00:00:00 — Ett medlemsland har därför rätt att anse att minimikraven i direktivet är uppfyllda om det krävs att den begärda informationen skall lämnas redan till följd av likvärdiga skyldigheter i annan gemenskapslagstiftning. Hit hör exempelvis de krav som uppställs i det s.k. penningtvättsdirektivet (91/308/EEG). Med "likvärdiga skyldigheter" har man velat förtydliga att man inte avser penningtvättsdirektivet i sig. Direkta hänvisningar dit ansågs inte möjliga dels för att de bägge direktiven har olika syften, dels för att den legala grunden för penningtvättsdirektivet (artikel 100 a i EG-fördraget) är en annan än den som gäller för direktiv /80/EG (artikel 99 i EG- fördraget). Det ansågs dock att likvärdiga skyldigheter skulle kunna godtas för att förenkla för de handlare (banker och andra finansinstitut) för vilka båda direktiven är tillämpliga. Syftet är dock inte att penning- tvättsdirektivet skall vara direkt tillämpligt på de nu aktuella fallen. Penningtvättsdirektivet är införlivat i svensk lagstiftning genom lagen (1993:786) om åtgärder mot penningtvätt. har antagits ändringar i penningtvättslagen som innebär att den som yrkesmässigt bedriver handel med bl.a. metaller skall bli skyldig att, på begäran av polisen, lämna de uppgifter som polisen anser vara av betydelse vid utredning om penningtvätt (prop. 1998/99:19, bet. 1998/99:JuU8, rskr. 1998/99:134). Det krävs således att ett konkret ärende redan har initierats hos polisen för att svarsskyldigheten skall inträda. Dokumentationsplikten avser alla betydande transaktioner. Med "betydande" avses transaktioner med ett värde på 15 000 ECU (numera euro) eller mer. Medlemsländerna måste således införa regler som kräver att handlaren dokumenterar all handel på eller mer. Härigenom har man velat förhindra att handeln flyttar till länder med lägre ställda krav. Som framgått tidigare får medlemsländerna utöver åtgärder likvärdiga med dem som nämns i penningtvättsdirektivet bestämma strängare regler, särskilt i fråga om arkivkering och dokumentation. Genom ordet "särskilt" har man velat tydliggöra att länderna får ha särbestämmelser även för transaktioner med ett lägre värde än . Det bör noteras att skattefriheten inte är betingad av att villkoren för handlaren uppfylls. De krav som ställs på handlarna utgör således inte en förutsättning för tillämpningen av de aktuella beskattningsreglerna. I propositionen föreslås att direktivets bestämmelser genomförs i svensk lagstiftning på så sätt att 14 kap. skattebetalningslagen (1997:483, SBL) om utredning och kontroll av skatteärenden kompletteras med en särskild skyldighet för dem som säljer investeringsguld, att utföra identitetskontroll av sina kunder. Vid bestämmandet av den beloppsmässiga begränsningen föreslås bl.a. med hänsyn till önskemål från branschen själv, en lägre gräns än den som angavs i promemorian och som motsvarade det belopp på som gäller för identitetskontroll enligt penningtvättslagen. Då identifikationsskyldigheten inte kan anses särskilt betungande för aktörerna på marknaden förelås tills vidare att denna skyldighet skall gälla för alla transaktioner som överstiger . Skäl att införa olika gränsvärden beroende på om aktören omfattas av penningtvättslagen eller inte kan inte anses föreligga. För det fall det senare skulle visa sig motiverat bör det kunna övervägas att justera värdet uppåt eller nedåt. Tiden för bevarandet av handlingar eller uppgifter som använts vid identitetskontrollen bör motsvara den som gäller för bevarandet av annat underlag i skatteärenden, nämligen (jfr 14 kap. 2 § SBL). Det skall vidare vara möjligt för skattemyndigheten att förelägga den som är skyldig att utföra identitetskontroll att lämna uppgift härom. För detta krävs en ändring i 14 kap. 3 § SBL. Såsom framhållit bör skyldigheten att utföra identitetskontroll sanktioneras. Detta kan åstadkommas genom att skattemyndigheten ges befogenhet att påföra den som åsidosätter identifikationsskyldigheten en särskild kontrollavgift på för varje tillfälle då skyldigheten inte fullgjorts. Befrielse från kontrollavgift skall kunna medges om det framstår som uppenbart oskäligt att ta ut den. Överklagande av länsrättens beslut om befrielse från kontrollavgift skall kräva prövningstillstånd av kammarrätten. Regler om kontrollavgift föreslås i 15 kap. och 22 kap. 11 § SBL. Vidare krävs det följdändringar i 1 kap. 1 och 4 §§ SBL. För att göra det svårare att undandra skatt bör det också såsom påpekat, vara möjligt att kontrollera en köpare av investeringsguld i samband med import. Importören kan vara köparen av guldet eller någon annan. Uppgifter om köparens identitet bör lämnas i samband med tulldeklarationen. Föreskrifter om detta bör kunna meddelas av med stöd av 6 § tullförordningen (1994:1558). I fråga om dokumentationsplikten skall vidare noteras att en deklarationsskyldig handlare enligt 14 kap. 2 § första stycket SBL har en skyldighet att föra anteckningar för kontroll av mervärdesbeskattningen. Enligt 14 kap. 3 § första stycket SBL får skattemyndigheten förelägga den som är eller kan antas vara deklarationsskyldig att lämna ut uppgifterna. Handlare med investeringsguld är även skyldiga att i bokföringen löpande notera alla affärshändelser oavsett deras storlek och tillse att verifikationer finns till alla bokföringsposter, jfr 2 § bokföringslagen (1976:125). De föreslagna ändringarna i skattebetalningslagen behandlas närmare i författningskommentaren, avsnitt 9. 6.6 Omvänd skattskyldighet Regeringens förslag: Vid omsättning av guldmaterial eller halvfärdiga produkter med en finhalt av minst eller vid omsättning av investeringsguld där säljaren har utnyttjat rätten till skattskyldighet skall köparen vara skattskyldig för omsättningen. Att det föreligger en sådan omvänd skattskyldighet måste framgå av fakturan. Förslaget i promemorian: Överensstämmer med regeringens förslag. Regeringens förslag innehåller dessutom ett särskilt krav på fakturans innehåll. Remissinstanserna: avstyrker den föreslagna förvärvsbeskattningen av köparen och menar att förslaget medför tillämpnings- och kontrollproblem samt ifrågasätter dess effekt när det gäller att komma åt skattefusket. ifrågasätter behovet av att införa omvänd skattskyldighet mot bakgrund av de ändringar som i övrigt är föreslagna, vilka enligt bolaget, i sig torde minska incitamenten till skattebedrägerier. Skälen för regeringens förslag: Av artikel 26 b.F i direktiv /80/EG framgår att medlemsländerna, i fråga om omsättning av guldmaterial eller halvfärdiga produkter med en finhalt av minst , eller omsättning av investeringsguld i de fall rätten till skattskyldighet har utnyttjats, får utpeka köparen som skattskyldig i enlighet med de förfaranden och villkor som medlemsländerna fastställer. Möjligheten för medlemsländerna att utse köparen i stället för säljaren som skattskyldig (s.k. omvänd skattskyldighet, "reverse charge") vid handel med guld har tillkommit för att länderna önskar bekämpa olika former av guldbedrägerier inom gemenskapen. Det förekommer att guld förs in okontrollerat från länder med låg beskattning eller ingen beskattning alls till länder där omsättningen är skattepliktig. Vid omsättning av guldet debiterar säljaren mervärdesskatt men underlåter att redovisa skatten. En näringsidkare kan också i enlighet med reglerna för gemenskapsinterna transaktioner skattefritt köpa in finguld från ett annat medlemsland under åberopande av sitt registreringsnummer till mervärdesskatt. Någon förvärvsskatt i det egna landet enligt reglerna för gemenskapsinterna förvärv redovisas dock inte av företaget. Guldet säljs vidare med mervärdesskatt till ett företag i samma land. Det säljande företaget underlåter därefter att redovisa skatten, dvs. det upphör utan att någon skatt inbetalats till skattemyndigheterna. Köparen i sin tur yrkar avdrag för den skatt han erlagt vilket lett till att skattemyndigheterna återbetalat skatt, ofta med mycket höga belopp. Guldbedrägerier av detta slag har också drabbat . har medlemsländerna med stöd av artikel 12.3.e andra stycket i sjätte direktivet en möjlighet att införa en särskild ordning för redovisning av mervärdesskatt på guldtransaktioner mellan näringsidkare i det egna landet. Bestämmelsen innebär att köparen betalar mervärdesskatten för säljarens räkning och får avdragsrätt för ingående skatt med samma belopp. Regeln som tillkommit i syfte att bekämpa guldbedrägerier, ersätts nu av rätten till omvänd skattskyldighet i artikel 26 b.F i direktiv /80/EG och kommer därför att upphävas. har av principiella skäl avstyrkt den föreslagna förvärvsbeskattningen av köparen och anfört att en beskattning av detta slag generellt sett medför tillämpningsproblem. Vidare menar verket att problematiken med skattefusk ytterst är ett kontrollproblem. Regeringen konstaterar att det finns en möjlighet att tillämpa en ordning med omvänd skattskyldighet för guldhandeln . En sådan ordning förekommer exempelvis i . En förvärvsbeskattning av köparen siktar bl.a. till att angripa den typ av guldbedrägerier som leder till felaktiga utbetalningar av mervärdesskatt från skattemyndighetens sida. Förvärvsbeskattningen kan antas vara ett verkningsfullt medel i detta avseende i vart fall om gränsvärdet för guldets finhalt sätts tillräckligt lågt. Vid ett gränsvärde på har medlemsländerna bedömt att skattefusk kan anses lönsamt. Med hänsyn till de bedrägerier med guld som förekommit i och som ofta rört mycket höga mervärdesskattebelopp, anser regeringen det angeläget att , i samband med införandet av ett särskilt beskattningssystem för investeringsguld, pröva den möjlighet som står till buds för att komma tillrätta med skattefusket. Den föreslagna åtgärden, som endast berör ett begränsat antal skattskyldiga, skall dock ses som en metod bland flera för att förhindra skattebedrägerier med guld. Den omvända skattskyldigheten bör på samma sätt som gäller för omvänd skattskyldighet i andra fall (exempelvis enligt 1 kap. 2 § första stycket 2 ML vid omsättning av tjänster som avses i 5 kap. 7 § ML) inbegripa en rätt för köparen att vid deklarationen av den utgående skatten dra av motsvarande belopp som ingående skatt. Bestämmelser motsvarande direktivets artikel 26 b.F föreslås införda i 1 kap. 2 § ML som anger vem som är skyldig att betala mervärdesskatt. Vidare föreslås av kontrollskäl och på inrådan en bestämmelse i 11 kap. ML om att fakturan måste innehålla uppgift om det förhållandet att omvänd skattskyldighet tillämpas för transaktionen i fråga. Bestämmelserna behandlas närmare i författningskommentaren till den paragrafen, se avsnitt 9. 6.7 Transaktioner på en reglerad guldmarknad En av de största marknadsplatserna för världshandeln med guld och andra ädelmetaller är baserad i och administreras av Association. Marknaden utgör en länk mellan producenter, förädlare, industriföretag, investerare och centralbanker och regleras av den engelska , . Medlemskapet i Association är hårt kontrollerat. Handeln sker via telefon och datorer för direktansluten handel. Den karakteriseras av en mycket hög transaktionsvolym, främst avistaaffärer ("spot") och forwardkontrakt. Transaktionerna görs mellan skattskyldiga parter och huvudsakligen utan någon fysisk leverans av guldet. Dokumentationen om transaktionerna är mycket liten. Marknaden gynnas av ett förenklat förfarandet vad gäller registrering och redovisning av mervärdesskatt. Denna särordning, som införts i med stöd av artikel 27 i sjätte direktivet, innebär i praktiken ett nollskattesystem för de aktuella transaktionerna. Genom en form av suspensionsordning ("black box") blir det möjligt att bortse från mervärdesskatt så länge handeln görs av medlemmar på marknaden. För transaktioner mellan marknadsmedlemmarna uppskjuts skatteuppbörden och ges dispens från registreringskraven. Deklaration och beskattning sker först när guldet lämnar marknaden. När skatten förfaller till betalning (t.ex. på grund av fysisk leverans till en icke-medlem) är marknadsmedlemmen skyldig att redovisa skatten för icke-medlemmens räkning (omvänd skattskyldighet) om denne inte redan är registrerad till mervärdesskatt i landet. I artikel 26 b.G i direktiv /80/EG införs nu en möjlighet för samtliga medlemsländer att tillämpa ett beskattningsförfarande för internationella guldmarknader som återspeglar den suspensionsordning som gäller för Association. Bestämmelsen utgör en avvikelse från de särskilda regler för investeringsguld som behandlas i direktivet i övrigt. Av direktivtexten framgår att export och gemenskapsinterna transaktioner är undantagna från den särskilda ordningen. Endast nationella transaktioner omfattas således. En tillämpning av särreglerna skall föregås av konsultationer i . Bestämmelsen har motiverats med det stora antalet transaktioner som äger rum på marknader av detta slag och den snabbhet med vilken de företas. Eftersom alla marknadsaktörer är skattskyldiga personer har det förenklade systemet ansetts vara till fördel både för skatteförvaltningen och för de skattskyldiga. Ett normalt skattesystem vore svårt att hantera och skulle innebära en sådan administrativ belastning för de skattskyldiga att man befarat att handeln skulle flytta utanför gemenskapen. Eftersom alla handlare är skattskyldiga anses systemet också intäktsneutralt. I finns inte någon sådan marknadsplats för guld som avses i direktivet. Först om en handel av detta slag skulle bli aktuell finns det skäl att överväga det beskattningsförfarande som regleras i artikel 26 b.G. Det kan noteras att det nuvarande artikel 27-undantaget för handeln på metallbörs innefattar en rätt att tillämpa den förenklade proceduren för samtliga transaktioner på råvarumarknaden. Medlemsländerna har därför i samband med tillkomsten av direktiv /80/EG uttalat att undantaget fortfarande skall vara tillämpligt på andra transaktioner än dem som avser investeringsguld. 7 Ikraftträdande Regeringens förslag: De nya reglerna föreslås träda i kraft . Förslaget i promemorian: Överensstämmer med regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag: De särskilda mervärdesskattereglerna för investeringsguld skall enligt direktivet införas . Av övergångsbestämmelserna till de föreslagna ändringarna i ML bör framgå att äldre bestämmelser skall gälla i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Äldre bestämmelser skall således gälla i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. Detsamma gäller i fråga om ingående skatt för vilken rätt till avdrag inträtt före ikraftträdandet. 8 Ekonomiska konsekvenser Eftersom beskattar handel med guld för investeringsändamål (se avsnitt 5) förekommer det i stort sett inte någon sådan handel här. En skattebefrielse för transaktioner med investeringsguld kan därför inte antas få någon negativ effekt på statsintäkterna. Skattefriheten för investeringsguld kan förväntas få positiva ekonomiska effekter för genom att undanröja konkurrenssnedvridningen mellan länderna och stärka konkurrenskraften hos guldmarknaden inom gemenskapen gentemot tredje land. Dessa faktorer kommer sannolikt att leda till ett ökat intresse både i och utomlands, för inköp av guld i investeringssyfte En sådan utveckling gynnar i sin tur guldproducerande länder som . Till förslagets positiva effekter hör även de åtgärder som införts för att motverka skattebedrägerier med guld. Slutligen skall noteras att förslagen i propositionen inte innebär sådana ändringar som kan förväntas medföra behov av resursförstärkning till skattemyndigheterna eller förvaltningsdomstolarna. 9 Författningskommentar 9.1 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 1 kap. 2 § I en ny punkt 4 a föreslås en bestämmelse om omvänd skattskyldighet motsvarande artikel 26 b.F i direktiv /80/EG. Motivet till bestämmelsen kommenteras under regeringens förslag, avsnitt 6.6. Bestämmelsen omfattar endast transaktioner som görs mellan näringsidkare ( taxable persons ) i . Säljaren och köparen måste båda vara registrerade till mervärdesskatt här eller vara registreringsskyldiga här som en konsekvens av transaktionen. Bestämmelsen innebär att det företag som förvärvar guldet blir skattskyldigt för omsättningen och skall redovisa och betala utgående skatt på förvärvet beräknad på det fakturerade värdet. Förvärvaren får göra avdrag för hela förvärvsskatten såsom ingående skatt. Bestämmelsen i 8 kap. 2 § ML om vad som utgör ingående skatt kommer genom sin lydelse att även omfatta sådan ingående skatt som här avses. När medlemsländerna utnyttjar möjligheten till omvänd skattskyldighet skall de enligt artikel 26 b.F vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den person som utpekas som skattskyldig uppfyller skyldigheten att lämna en deklaration och att betala skatten. Eftersom det förvärvande företaget är skattskyldigt enligt 1 kap. 2 § ML kommer vad som föreskrivs i skattebetalningslagen (1997:483) om bestämmande, debitering, redovisning och betalning av skatten att gälla för företaget. Paragrafens första strecksats omfattar guldmaterial med en renhet av minst . Härmed avses allt guld som svarar mot detta kriterium oavsett om guldet har formen av guldtackor, guldmynt eller någon annan form, såsom granulat eller demolerat guld. För guldtackor och guldmynt som uppfyller kriterierna för investeringsguld gäller emellertid skattefrihet. Omvänd skattskyldighet kan då endast bli aktuell om säljaren utnyttjat rätten till skattskyldighet (jfr paragrafens andra strecksats). När det gäller att närmare fastställa vad som skall avses med guldmaterial eller halvfärdiga produkter bör viss ledning kunna sökas i kapitel 71 till den Kombinerade nomenklaturen (KN) enligt rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av om tulltaxe- och statikstiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, , s. 1). 18 § I paragrafen definieras begreppet investeringsguld. Bestämmelsen motsvarar artikel 26 b.A i direktiv /80/EG och kommenteras även under regeringens förslag, avsnitt 6.2. Första stycket 1 anger förutsättningarna för att guldtackor skall omfattas av begreppet investeringsguld. Guldtackor eller plattor ("wafers") som godtas på de fyra stora marknaderna för investeringsguld säljs endast i vissa bestämda vikter, i vissa standardiserade former och med finhalten eller mer. Den normala vikten för en guldtacka på är 400 oz (12,). Det finns dock över 20 mindre enheter enligt följande. kilogram 12,5 / 1 gram 500 / 250 / 100 / 50 / 20 / 10 / 5 / 2,5 / 1 Ounce (1 oz = ) 100 / 10 / 5 / 1 / 0,5 / 0,25 tael (en traditionell kinesisk viktenhet, 1 tael = 1,913 oz) 10 / 5 / 1 tola (en traditionell indisk viktenhet, 10 tola = 3,75 oz) 10 --------------------------------------- Källa : och Vikten på guld uttrycks också ofta i troy ounces (1 troy ounce = 1,097 vanliga ounce). Det kan noteras att småtackor och plattor på eller mindre, inte skall omfattas av den föreslagna skattefriheten för investeringsguld, se avsnitt 6.2. Ett internationellt erkänt system för att certifiera finhalt och vikt hos det guld som omfattas av definitionen existerar således redan. Guldtackor som säljs på marknaderna för investeringsguld har en erkänd kontrollstämpel ingraverad i metallen där finhalt, vikt, serienummer och förädlare framgår för varje tacka. För att guldet skall vara en lönsam investering och kunna säljas måste det normalt uppfylla standarderna på guldmarknaden. Det finns dock inte något krav på att guldet måste vara stämplat. Kan näringsidkaren på annat sätt visa att kriterierna för investeringsguld är uppfyllda skall guldet omfattas av tillämpningsområdet för skattefriheten. I första stycket 2 anges förutsättningarna för att guldmynt skall anses som investeringsguld. Det första kriteriet avser guldmyntets finhalt. De vanligast förekommande finhalterna för investeringsmynt i guld är 900, 916 och . förekommer även 920, 983 och . Det andra kriteriet anger att guldmyntet skall vara präglat . Guldmynt präglade säljs normalt för sitt samlarvärde. Kring började man framställa guldmynt i större skala. har därför ansetts utgöra en rimlig avgränsning mellan guldmynt som utgör investeringsguld och guldmynt som enbart har numismatiskt intresse. Det tredje kriteriet "är eller har varit gällande betalningsmedel" avser att säkerställa att föremål som t.ex. guldmedaljer eller rena samlarföremål inte omfattas av skattefriheten. Det fjärde kriteriet definierar myntet efter det faktiska värdet i förhållande till marknadsvärdet för guldinnehållet. Mynt av numismatiskt värde säljs ofta till ett pris som ligger betydligt över guldpriset. Den i fjärde kriteriet angivna procentsatsen utgör en kompromiss mellan ländernas önskemål och har ansetts vara en lämplig avvägning gentemot mynt som omsätts för sitt samlarvärde. Nackdelen med en värdering av det slag som anges i fjärde kriteriet är att definitionen blir svår att tillämpa. För att avgöra om en transaktion är skattepliktig eller inte är skattemyndigheterna och handlarna hänvisade till en procentsats relaterad till ett guldpris i ständig förändring. Handlarna skulle behöva göra beräkningar för varje enskild omsättning för att kunna fastställa om den omfattas av det särskilda systemet för investeringsguld eller inte. För att förenkla tillämpningen kommer urvalskriterierna för investeringsmynt att kombineras med en förteckning över sådana mynt som anses uppfylla kriterierna, se avsnitt 6.2. Mynt som tagits upp i förteckningen skall alltid anses uppfylla kriterierna som listan gäller. Förteckningen är således bindande för de guldmynt som finns upptagna där. En hänvisning till företeckningen har därför gjorts i paragrafens tredje stycke. Förteckningen utesluter dock inte att andra mynt som uppfyller kriterierna också skall omfattas av definitionen för guldmynt även om de inte finns med i förteckningen. Det innebär att länderna kan tillämpa skattefriheten på exempelvis nya investeringsmynt vilka ännu inte hunnit komma med i förteckningen. Medlemsländerna skall anmäla vilka mynt som svarar mot de fyra kriterierna. För att skall kunna fullgöra anmälningsskyldigheten bör lämna uppgifter till . Detta bör framgå av mervärdesskatteförordningen (1994:223), jfr avsnitt 6.2. Varje land skall till kommissionen uppge inte bara vilka egna investeringsmynt som omsätts i landet utan också vilka investeringsmynt från andra medlemsländer och från tredje land som omsätts där. I syfte att åstadkomma enhetlighet vid tillämpningen av 80%-kriteriet diskuterar möjligheten att fastställa ett visst datum som referensdatum. Bestämmelsen i fjärde stycket syftar till att utesluta gränsdragningsproblem i samband med omsättning av investeringsmynt som har ett samlarvärde och omsättningen därför skulle kunna vara skattepliktig (jfr artikel 13 B.d.4 i sjätte direktivet och 3 kap. 23 § 1 ML). För guldmynt som uppfyller kriterierna i första stycket 2 gäller således den särskilda ordningen för investeringsmynt. En tillämpning av marginalskattesystemet för begagnade varor utesluts därmed i dessa fall. 3 kap. 10 a § Bestämmelsen som motsvarar artikel 26 b.B i direktiv /80/EG, kommenteras även under regeringens förslag (avsnitt 6.1). Enligt första stycket omfattar undantaget sådan omsättning av investeringsguld som resulterar i en äganderätt till guldet eller en fordran på guldet. Vad som i paragrafen sägs om omsättning gäller även vid gemenskapsinterna förvärv och import av investeringsguldet. Att så är fallet framgår av 3 kap. 1 § andra och tredje stycket ML. Vad som avses med investeringsguld framgår av föreslagna 1 kap. 18 § ML. I tillämpningsområdet ingår både transaktioner som innebär en fysisk leverans av guldet och transaktioner med guld representerat av värdepapper.