prop · GM03109 · 1999-01-01 00:00:00 — Kapitlets rubrik ändras med anledning av den nya lagtekniska systematiken i fråga om elproduktionsenheter. De nuvarande underrub- rikerna i kapitlet utom rubriken närmast före 1 § utgår. Under rubriken regleras vad som ingår i vattenkraftverk respektive värmekraftverk liksom vad som i kapitlet avses med mark. Efter en underrubrik betecknad Vattenkraftverk regleras värderingen av dessa kraftverk i 2 7 §§. För värmekraftverken finns motsvarande värderings- regler i 10 15 §§ efter en underrubrik, betecknad Värmekraftverk. Regler om andels- och ersättningskraft tas in i 8 och 9 §§ utan särskild under- rubrik i det avsnitt i kapitlet som gäller värderingen av vattenkraftverk. 1 § I första och andra styckena preciseras de huvudgrupper som värderas enligt regler i 15 kap. nämligen vattenkraftverk och värmekraft- verk. I tredje stycket anges vad som avses med mark i 15 kap. 2 § I paragrafen slås fast att riktvärdet för det totala vattenkraftverket, vilket således bestäms först, skall utgöra värdet av en värderingsenhet avseende sådan egendom. Därefter anges att riktvärdet för mark till ett vattenkraftverk skall utgöra värdet av en värderingsenhet sådan egendom och att riktvärdet för kraftverksbyggnader tillhörande vattenkraftverk utgör skillnaden mellan riktvärdena för vattenkraftverket och för mark tillhörande verket. Av fjärde stycket framgår att riktvärde för egendom tillhörande vatten- kraftverk skall bestämmas utan att andels- och ersättningskraft beaktas. 3 § Värdet av normenheten utgör utgångspunkten för värderelationerna i skilda värdetabeller o.d. Normenheten för vattenkraftverk betecknas normkraftverk och beskrivs i denna paragraf. Normkraftverket skall vara ett kraftverk som har tagits i drift och som har en normal- årsproduktion på . I en riktvärdeangivelse skall värde anges såväl för vattenkraftverket som för marken. Vidare föreskrivs att normkraftverket skall ha en utnyttjandetid på , sakna möjlighet till flerårsreglering och leverera sin produktion i inmatningspunkt Forsse-Hjälta. Värdena i en riktvärdeangivelse för vattenkraftverk och mark bör lik- som gäller för andra byggnadstyper och ägoslag få anges endast med värden i värdeserie som fastställs i FTF eller av RSV (jfr. 7 kap. 7 §). 4 § I denna pragraf regleras de riktvärdegrundande värdefaktorerna för att bestämma riktvärdet för ett vattenkraftverk. För vattenkraftverken är värdefaktorerna normalårsproduktion, utnyttjandetid, flerårsreglering, belägenhet och ålder. 5 § Av denna paragraf framgår att för marken till ett vattenkraftverk skall samma värdefaktorer som för kraftverket gälla med undantag för ålder. 6 § Utgångspunkten för värderingen av vattenkraftverken skall vara det värde som anges i riktvärdeangivelsen för normkraft- verket. Detta värde skall bestämmas utifrån kraftverkets lönsamhet. Priser vid köp av likartade vattenkraftverk eller delar därav skall beaktas vid värderingen. Detta framgår av första stycket. För marken tillhörande ett vattenkraftverk skall enligt andra stycket utgångspunkten för värderingen vara hur stor del av det för normkraft- verket angivna värdet som med ledning av främst kostnaderna för att uppföra ett helt nytt kraftverk kan anses belöpa på marken. 7 § Regler om beräkningsgången för riktvärdet för ett vattenkraftverk och marken till ett sådant verk finns i denna paragraf. För ett vattenkraftverk utgör enligt första stycket riktvärdet produkten av verkets normalproduktion i kilowattimmar och det i riktvärdeangivel- sen angivna värdet korrigerat med hänsyn till avvikelse från normkraftverket. För marken föreskrivs i andra stycket att riktvärdet utgör produkten av kraftverkets normalproduktion i kilowattimmar och det i riktvärdean- givelsen för mark angivna värdet korrigerat i enlighet med vad som anges för vattenkraftverket i dess helhet, utom såvitt gäller värdefaktorn ålder. 8 § I denna paragraf behandlas värdet av andels- och ersättningskraft för vilka mottagaren helt eller i allt väsentligt skall betala sin andel av uttags- kostnaderna. 9 § I paragrafen regleras värdet av andels- och ersättningskraft för vilka mottagaren inte eller endast till begränsad omfattning betalar uttagskost- nader. 10 § Utgångspunkt för bestämningen av riktvärdena för värmekraftverken skall liksom vara dels värdet av ett nybyggt sådant verk, dels de värdefaktorer som skall beaktas vid riktvärdebestämningen. Med hänsyn till de skilda värderingsmetoderna som skall gälla för vattenkraftverken och för värmekraftverken skall inte något riktvärde beräknas för det totala värmekraftverket. I stället föreskrivs i denna paragraf att riktvärdet för marken till ett värmekraftverk skall utgöra värdet av en värderings- enhet sådan mark och att riktvärdet för en kraftverksbyggnad till ett sådant kraftverk skall utgöra värdet av en värderingsenhet avseende sådan byggnad. 11 § I paragrafen anges vad som skall ingå i riktvärdeangivelsen för värme- kraftverken. Detta är värden per kilowatt installerad effekt för de olika slagen av värmekraftverk. 12 § Vad gäller de värdefaktorer som tillämpas vid bestämning av riktvärde för värmekraftverk skall enligt nuvarande regler i 15 kap. riktvärdet bestämmas för skilda typer av kraftverk. I 1 kap. 26 § FTF anges i fråga om värmekraftverken att skillnad skall göras vid värderingen av kärnkraftverk, kondenskraftverk, kraftvärmeverk, gasturbiner och vind- kraftverk. I denna paragraf föreskrivs att olika kraftverkstyper skall ut- göra klasser av värdefaktorn typ av värmekraftverk. De klasser som uppkommer är således kärnkraftverk, kraftvärmeverk, kondenskraftverk, gasturbiner och vindkraftverk. Avgörande för värderingen är vidare kraftverkets effekt. Effekten föreslås därför vara en av de riktvärdegrundande värdefaktorerna. Med effekt avses aggregatets installerade effekt i kilowatt. 13 § Riktvärdeangivelsen kan innehålla skilda värden per kilowatt instal- lerad effekt för de olika slagen av värmekraftverk dvs. de olika klasserna av värdefaktorn typ av värmekraftverk. De värden per kilowatt instal- lerad effekt som skall tas in i riktvärdeangivelsen och som skall avse ett nybyggt värmekraftverk skall bestämmas med utgångspunkt i de återan- skaffningskostnader som gäller för de olika slagen av värmekraftverk. Vidare skall dessa värden jämkas med hänsyn till lönsamheten för den totala elproduktionen i landet. Detta regleras i denna paragraf. 14 § Värdet av ett nybyggt värmekraftverk bestäms enligt nuvarande regler i 15 kap. 5 och 6 §§ som produkten av kraftverkets installerade effekt och värdet av installerad effekt för skilda typer av kraftverk. Motsvarande regler förs in i denna paragraf. 15 § Då det gäller beräkningen av värdena på mark och byggnader finns i nuvarande 15 kap. 11 § en regel om fördelning av det beräknade totala värdet av kraftverket på mark och byggnader. Enligt denna bestämmelse skall det totala värdet av kraftverket i nybyggt skick fördelas på marken och på byggnaderna. Det värde som belöper på bygg- naderna minskas därefter genom tillämpning av en nedskrivningsfaktor. Motsvarande bestämmelse förs in i denna paragraf vari anges beräk- ningen av riktvärde för dels mark, dels kraftverksbyggnad på värmekraft- verk. Till skillnad mot gällande regler fördelas kraftverkets värde i ny- byggt skick på marken och på kraftverksbyggnaderna . För kraftverksbyggnaderna skall i riktvärdet liksom värdeminskning beaktas genom tillämpning av en nedskrivningsfaktor. 4 § Ändringen i paragrafen innebär att ytterligare en ny grund för ny- taxering införs. Ny taxering skall ske om en taxeringsenhets värde ökat eller minskat på sätt föreskrivs i paragrafen genom att driftsförhållandena ändrats för kondenskraftverk (jfr. 7 kap. 16 §). 2 a § Bestämmelsen har motiverats i avsnitt 4.3. 4 § Det nuvarande innehållet i punkt 6 kan utgå med hänsyn till den nya värderingsmodellen för kraftverken. Utnyttjandetid, regleringsmöjlighet och belägenhet utgör sådana värderingsfaktorer som omfattas av punkt 4 i paragrafen. Nuvarande punkt 7 betecknas punkt 6. 6.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt 1, 3 och 4 §§ Ändringarna i paragraferna är följdändringar med anledning av den nya lagtekniska systematiken i fråga om elproduktionsenheter. 6.3 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Anvisning till 46 § Punkt 6 Ändringen i anvisningspunkten är en justering av styckeindelningen. 6.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader 3 § Ändringen i paragrafen är en justering av en felaktigt utformad hänvis- ning. 6.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:000) om ändring av fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 2 kap. 2 § En ny byggnadstyp införs, kraftverksbyggnad. Byggnad ingående i kraftverk har tidigare räknats till byggnadstypen industribyggnad och om så inte har varit fallet till övrig byggnad. Den nya byggnadstypen bryts således ut från begreppet industribyggnad. Därmed måste ett undantag göras i definitionen av industribyggnad. Självfallet anses inte en bostads- byggnad som byggnad för produktionen av elektrisk starkström. Sammanfattningen i promemorian Ändringar i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) inför den allmänna fastighetstaxeringen Allmän fastighetstaxering (AFT) av hyreshus och industrienheter samt specialenheter skall ske (AFT00). Senast sådan taxering ägde rum var 1994. I denna PM föreslår RSV ändringar i fastighetstaxerings- lagen (1979:1152, FTL) avseende främst reglerna i 15 kap. om vär- deringen av elproduktionsenheter. Värdering av industrier, hyreshus och specialenheter Resultatet av AFT av industrier och hyreshus har bedömts i allt väsentligt vara godtagbart. RSV föreslår därför endast några smärre ändringar avseende den egentliga industrivärderingen. Dessa avser av- gränsningen i fråga om de industribyggnader som enligt 11 kap. skall värderas enligt produktionskostnadsmetoden. I fråga om taxeringen av hyreshus liksom för industribyggnader föreslås att normbyggnaden med hänsyn till tillämpningen av ortsprismaterialet skall vara uppfört sjuttonde året före en allmän fastighetstaxering i stället för som före en sådan taxering. Vidare föreslås en klarläggande regel om det ortsprismaterial som skall få användas vid nivåläggningen för hyreshus och industribyggnader inom ett värdeområde då antalet köp inom om- rådet inte är tillräckligt. Motsvarande regel finns beträffande tomt- marken. För specialenheter föreslås inte några lagändringar. Värdering av elproduktionsenheter AFT har elmarknaden avreglerats och en ny ellagstiftning trätt i kraft (SFS 1994:617, 1995:1138 m.fl.). Därigenom har ändrade förutsättningar för värderingen av elproduktions- enheterna uppkommit. De huvudsakliga slag av elproduktionsenheter som förekommer är dels vattenkraftverk med regleringsdammar, dels värmekraftverk m.m. Till det sistnämnda slaget av kraftverk räknas vid taxeringen kärnkraftverk, kraftvärmeverk, kondenskraftverk, gasturbiner och vindkraftverk. För såväl vattenkraftverk som värmekraftverk utgör installerad effekt den grundläggande värdefaktorn. För vattenkraftverken korrigeras den installerade effekten, i FTL betecknad utbyggd effekt, med hänsyn till utnyttjandetid, regleringsmöjlighet och belägenhet och benämns där- efter taxerad effekt. Den för vattenkraftverken tillämpade metoden kan betecknas som en ortsprisrelaterad avkastningsmetod och den för värme- kraftverken tillämpade metoden är en renodlad produktionskostnads- metod. RSV och verkets expertgrupp för elproduktionsenheter är ense om att man efter avregleringen av elmarknaden för vattenkraften bör ändra den ortsprisrelaterade avkastningsmetoden så att den utgår från kraftverkets normalårsproduktion och beaktar utnyttjandetiden, fler- årsreglering, belägenhet och ålder. Vidare bör uppdelningen av kraft- verkens totalvärden på byggnadsvärden och markvärden ses över och inte göras direkt beroende av verkens återanskaffningskostnader, bedöm- da med utgångspunkt i historiska byggnadskostnader. De grundläggande reglerna för en sådan värdering av vattenkraftverken med andels och ersättningskraft m.m., anpassade till systematiken i öv- riga delar av FTL, föreslås bli intagna i 15 kap. FTL. Liksom för andra byggnadstyper och ägoslag föreslås att den närmare utformningen av vär- deringsreglerna för kraftverken, sedan förberedelsearbetet för taxeringen framskridit ytterligare, regleras i fastighetstaxeringsförordningen (1993:1199, FTL). Då det gäller att införa motsvarande ändringar av värderingsreglerna för värmekraftverken, vilket enligt RSV:s mening varit lämpligt i vart fall vad gäller kärnkraften, har representanter för kraftverksintressenterna i emellertid främst med hänsyn till tidsaspekten för dels förberedelserna och provvärderingen av den nya värderingsmodell- en, dels lagstiftningsarbetet ansett att ytterligare utredningar bör göras. RSV framlägger mot bakgrund av bland annat kraftverksintressenternas önskemål inte något förslag om en avkastningsbaserad värderingsmetod för värmekraftverken. Ändringar föreslås dock även av reglerna för dessa kraftverk i fråga om en anpassning till systematiken i FTL och en förenkling av regleringen. I samband med de ändringar som föreslås av värderingen av kraftverken bör enligt RSV:s mening elproduktionsenheterna brytas ut från industri- enheterna och utgöra en särskild taxeringsenhetstyp. Det sker enklast om också en ny byggnadstyp införs, betecknad kraftverksbyggnad, och omfattningen regleras av vad som skall ingå i taxeringsenhet och värderingsenhet med egendom som tillhör kraftverk. Administrativa frågor Beslutshanteringen vid fastighetstaxeringen är omfattande. För att förenkla och rationalisera denna verksamhet föreslås att de grundläg- gande besluten om allmän fastighetstaxering skall såsom gäller för texeringen i övrigt fr.o.m. AFT00 fattas genom automatisk data- behandling och att särskild beslutshandling behöver upprättas endast vid avvikelse, som skall motiveras särskilt. Lagförslagen i promemorian Ändringar i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) inför den allmänna fastighetstaxeringen Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) Härigenom föreskrivs i fråga om fastighetstaxeringslagen (1979:1152) dels att rubrikerna närmast före 15 kap. 7 och 9 §§ skall upphöra att gälla, dels att 1 kap. 7 och 9 §§, 2 kap. 2 4 §§, 4 kap. 5 och 10 §§, 5 kap. 3, 7 och 8 §§, 6 kap. 13 §, 7 kap. 3, 15 och 16 §§, 9 kap. 2 §, 11 kap. 1 och 3 §§, 12 kap. 1 §, 15 kap. 1 11 §§, 16 kap. 4 §, 20 kap. 4 § samt rubrik- erna närmast före 15 kap. och 15 kap. 2 och 11 §§ skall ha följande lydel- se, dels att det i lagen skall införas nya bestämmelser, 6 kap. 14 §, 15 kap. 12 16 §§ och 20 kap. 2 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 7 § Allmän fastighetstaxering skall ske enligt bestämmelserna i 2 5 kap. och i följande ordning. och därefter taxeras hyreshusenheter, indu- strienheter inklusive elproduk- tionsenheter och specialenheter. och därefter taxeras hyreshusenheter, indu- strienheter, elproduktionsenheter och specialenheter. och därefter småhusenheter samt och därefter lantbruksenheter. Bestämmelserna om förfarandet vid allmän fastighetstaxering finns i 17 24 kap. 9 § Omräkning skall ske för olika typer av skattepliktiga taxe- ringsenheter utom industrienheter enligt bestämmelserna i 16A kap. Omräkning skall ske för olika typer av skattepliktiga taxe- ringsenheter utom industrienheter och elproduktionsenheter enligt bestämmelserna i 16A kap. Bestämmelser om förfarandet vid omräkning finns i 33 38 kap. 2 kap. 2 § Byggnader skall indelas i de byggnadstyper som anges i det följande. Småhus Byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer. Till sådan byggnad skall höra komplementhus såsom garage, förråd och annan mindre byggnad. Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer skall tillhöra byggnadstypen småhus, om byggnaden ligger på fastighet med , betesmark, skogsmark eller skogsimpediment. Hyreshus Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer eller till kontor, butik, hotell, restaurang och liknande. Byggnad med förrådsutrymme, som ligger i anslutning till hyreshus och som behövs för verksamheten, skall utgöra hyreshus. Till hyreshus skall dock inte räknas byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer, om den ingår i lantbruksenhet. Ekonomi- byggnad Byggnad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk och som inte är inrättad för bostadsändamål, såsom djurstall, loge, lada, maskinhall, lagerhus, magasin och växthus. Växthus och djurstall som inte har anknytning till jordbruk eller skogsbruk. Kraftverks- byggnad Byggnad som är in- rättad för kommer- siell produktion av elektrisk starkström. Även byggnad för vattenreglering, för lagring av bränsle och annan byggnad för produktionen ut- gör kraftverksbygg- nad, dock ej bostads- byggnad. Industri- byggnad Byggnad som är in- rättad för industriell verksamhet. Industri- byggnad Byggnad som är in- rättad för industriell verksamhet och som inte utgör kraftverks- byggnad. Special- byggnad Med specialbyggnad avses Försvars- byggnad Byggnad som används för försvars- ändamål eller ekonomisk försvars- beredskap, om byggnaden inte är en fristående industriell anläggning. Även mässbyggnad skall utgöra försvars- byggnad. Kommunika- tionsbyggnad Garage, hangar, lokstall, terminal, sta- tionsbyggnad, expeditionsbyggnad, vänthall, godsmagasin, reparations- verkstad och liknande, om byggnaden används för allmänna kommunikations- ändamål. Byggnad som används i Statens järn- vägars, , , Svensk Rundradio Aktiebolags, Sveri- ges Radio Aktiebolags, Tele- vision Aktiebolags och Ut- bildningsradio Aktiebolags verksamhet. Distributions- byggnad Byggnad som ingår i överförings- eller distributionsnätet för gas, värme, elek- tricitet eller vatten. Värmecentral Byggnad för produktion och distri- bution av varmvatten för uppvärmning, dock ej sådan anläggning som även är inrättad för produktion av elektrisk starkström för yrkesmässig distribution. Renings- anläggning , avloppsreningsverk, an- läggning för förvaring av radioaktivt avfall, sopstation och liknande samt pumpstation som hör till sådan an- läggning. Vårdbyggnad Byggnad som används för sjukvård, nykterhetsvård, narkomanvård, barna- vård, kriminalvård, arbetsvård, åld- ringsvård eller omsorg om psykiskt utvecklingsstörda. Annan byggnad än som har nämnts skall utgöra vård- byggnad, om den används som hem åt personer som behöver institutionell vård eller tillsyn. Bad-, sport- och idrotts- anläggning Byggnad som används för bad, sport, idrott och liknande, om allmänheten har tillträde till anläggningen. Skolbyggnad Byggnad som används för under- visning eller forskning vid skola som anordnas av staten skola som anordnas med statsbidrag och skola vars undervisning står under statlig tillsyn. Byggnad som används som elevhem eller skolhem för elever vid sådana skolor. Kulturbyggnad Byggnad som används för kulturellt ändamål såsom teater, biograf, museum och liknande. Ecklesiastik- byggnad Kyrka eller annan byggnad som an- vänds för religiös verksamhet. Prästgård som avses i 41 kap. kyrko- lagen (1992:300). Bårhus, krematorium och byggnad som används för skötsel av begravnings- plats. Allmän byggnad Byggnad som tillhör staten, kommun eller annan menighet och som används för allmän styrelse, förvaltning, rätts- vård, ordning eller säkerhet samt fritidsgård och byggnad med likartad användning. Som allmän byggnad skall inte anses byggnad som används för statens affärsdrivande verksamhet. Övrig byggnad Byggnad som inte skall utgöra någon av de tidigare nämnda byggnadstyper- na. 3 § Byggnadstypen skall bestämmas med hänsyn till det ändamål som byggnad till övervägande del är inrättad för och det sätt som byggnad till övervägande del används på. Byggnad, som kan indelas både som småhus, hyreshus, industri- byggnad eller övrig byggnad och som specialbyggnad, skall indelas som specialbyggnad. Byggnad, som kan indelas både som småhus, hyreshus, kraft- verksbyggnad, industribyggnad eller övrig byggnad och som specialbyggnad, skall indelas som specialbyggnad. Byggnad, som kan indelas både som specialbyggnad och ekonomi- byggnad, skall indelas som ekonomibyggnad. 4 § skall indelas i de ägoslag som anges i det följande. som är vattentäckt skall indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte påverkas av förekomsten av byggnad som skall rivas (saneringsbyggnad) eller av byggnad eller byggnader vars sammanlagda basvärde inte skulle uppgå till . Tomtmark som upptas av småhus, hyreshus, industribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad samt trädgård, parkerings- plats, upplagsplats, kommunikations- utrymme m.m., som ligger i anslutning till sådan byggnad. till fastighet, som är bebyggd med småhus, hyreshus, industribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad, skall i sin helhet utgöra tomtmark, om fastig- heten ligger i ett ägoskifte och har en total areal som inte överstiger två hektar. Detta skall dock ej gälla om fastighetens mark till någon del skall taxeras tillsam- mans med annan egendom enligt reg- lerna i 4 kap. Tomtmark som upptas av småhus, hyreshus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad samt trädgård, parkerings- plats, upplagsplats, kommunikationsut- rymme m.m., som ligger i anslutning till sådan byggnad. till fastighet, som är bebyggd med småhus, hyreshus, kraftverksbyggnad, industribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad, skall i sin helhet utgöra tomtmark, om fas- tigheten ligger i ett ägoskifte och har en total areal som inte överstiger två hektar. Detta skall dock ej gälla om fastighetens mark till någon del skall taxeras tillsam- mans med annan egendom enligt reg- lerna i 4 kap. Vad nu har sagts om tomtmark skall också gälla mark till obebyggd fastighet, som har bildats för byggnadsändamål . Har fastigheten bildats längre tillbaka i tiden skall marken utgöra tomtmark endast om det är uppenbart att den får bebyggas. I övriga fall skall obebyggd mark anses som tomtmark endast om marken enligt detaljplan utgör kvartersmark för enskilt bebyggande och det inte är uppenbart att bebyggelsen inte skall genom- föras. Detsamma gäller om det finns giltigt bygglov eller tillstånd enligt ett förhandsbesked enligt plan- och bygg- lagen (1987:10), avseende sådan byggnad som anges i andra stycket. Täktmark för vilken gäller täkttillstånd enligt 18 § natur- vårdslagen (1964:822) eller vattenlagen (1983:291). Med täkttillstånd skall jämställas pågående täkt. Byggnad på täktområde för täktens utnyttjande hindrar inte att marken indelas som täktmark. som används eller lämpligen kan användas till växtodling eller bete och som är lämplig att plöjas. Betesmark som används eller lämpligen kan användas till bete men inte lämplig att plöjas. Skogsmark som är lämplig för virkesproduktion och som inte i väsentlig utsträckning används för annat ändamål. där det bör finnas skog till skydd mot sand- eller jordflykt eller mot att fjällgränsen flyttas ned. som ligger helt eller i huvudsak outnyttjad skall dock inte anses som skogsmark, om den på grund av särskilda förhållanden inte bör tas i anspråk för virkesproduktion. skall anses lämplig för virkesproduktion, om den enligt vedertagna bedömningsgrunder kan producera i genomsnitt minst en kubikmeter virke per hektar. Skogsim- pediment som inte är lämplig för virkesproduktion utan pro- duktionshöjande åtgärder men som bär skog eller har förutsättningar att bära skog. som inte skall utgöra något av de tidigare nämnda ägoslagen.