prop · GM03115 · 1999-01-01 00:00:00 — En ny förening som bildas behöver dessutom inte vara avsedd att existera utan kan lika ofta bildas kring ett konkret projekt. 3.4 Ungdomars möjlighet till inflytande och delaktighet Ungdomar och inflytande Många ungdomar är politiskt intresserade. studie Ny tid Nya tankar uppger att av de unga kan tänka sig att gå med i ett politiskt parti men att av dem har varit eller är medlem i ett politiskt parti. En relativt stor del av de yngre anser dock enligt studien att etablerade vägar att uttrycka sig politiskt är otillräck- liga. Det verkar som om ungas engagemang i större utsträckning kanali- seras i avgränsade sakfrågor med krav på snabba resultat än i partipoliti- ken eller andra sammanhang med heltäckande program. För att bl.a. undersöka hur den kollektiva kompetensen i samhället an- vänds genomfördes inom en kartläggning av ålderssammansättningen i centrala myndighetsstyrelser och i det stat- liga kommittéväsendet beträffande verksamhetsåren 1989/90 och 1994/95. Kartläggningen visar att yngre personer i mycket liten utsträckning tas i anspråk för centrala uppgifter. I syfte att öka andelen unga representanter i dessa sammanhang har fortsatt att följa upp och informera om ålderssammansättningen i centrala myndighetsstyrelser och i det statliga kommittéväsendet. Årsskiftet 1994/95 var medelåldern i de statliga myndighetsstyrelserna och inom kommittéväsendet . Motsvarande siffror hade /98 sjunkit till och /99 ökat något till . Av ledamöterna i de centrala myndighetsstyrelserna och i det statliga kommittéväsendet var /95 respektive . Motsvarande siffror /98 var respektive och /99 var de respektive . På kommunalt plan finns allt oftare ungdomsråd vilka syftar till att engagera unga och ge dem möjlighet att delta i den lokala politiska diskussionen utan att gå med i ett politiskt parti. Syftet med ungdoms- råden är att anlägga ett ungdomsperspektiv på lokala samhällsfrågor i stort. Av de kartläggningar av ungdomsråd och liknande forum för inflytande som genomfört framgår att det finns cirka 100 sådana forum i 90 kommuner. Pojkar och flickor deltar i dessa verksamheter i ungefär samma omfattning. Detta framgår av , kommuner med Ungdomsråd (1999). I detta sammanhang bör även nämnas att ungdomars delaktighet är viktig i arbetet med och omställningen till en hållbar utveck- ling. Ungdomar medverkar i arbetet bl.a. i form av (KommunUtveckling 2000 ungdomskampanj för ett hållbart ) som vill engagera ungdomar för hållbar utveckling men också påverka kommuner, företag samt regering och riksdag. arbetar för att förverkliga lokalt, regionalt, nationellt och in- ternationellt. För att stärka ungdomars inflytande och delaktighet i samhällsplane- ringen har regeringen gett i uppdrag att tillsammans med Ung- domsstyrelsen och utveckla metoder för hur barns och ungdomars inflytande skall förverkligas i kommunerna i frågor som rör samhällsplanering och liknande frågor. I uppdraget ingår också att analysera frågan om behov av lagstiftning. Uppdraget skall redovisas . Inflytande i skolan är rätten till elevinflytande reglerad i bl.a. skollagen (1985:1100). Där finns bestämmelser om att "elever skall ha inflytande över hur deras utbildning utformas" (4 kap. 2 § skollagen). I läroplanerna för grundsko- lan och gymnasieskolan finns ett särskilt avsnitt om elevernas ansvar och inflytande. Där framgår bl.a. att de demokratiska principerna att kunna påverka, vara delaktig och ta ansvar skall omfatta alla elever. Enligt läro- planen för gymnasieskolan (läroplan för de frivilliga skolfor- merna [LPF 94]) är vidare elevernas ansvar för att planera och genom- föra sina studier samt deras inflytande på såväl innehåll som former vik- tiga principer i utbildningen. /98 påbörjades en fyraårig försöksperiod med lokala skolstyrelser med elevmajoritet. Syftet med lokala skolstyrelser är att ge gymnasieelever och elever i vuxenutbildning en reell möjlig- het till inflytande inom skolan. deltog 21 skolor i pro- jektet. I den lokala skolstyrelsen skall företrädare för elever och för de anställda vid skolan ingå. () är den myndighet som bär ansvaret för att utvärdera försöksverksamheten. Regeringen har gett i uppdrag att sprida information om försöksverk- samheten och följa verksamheten ur elevernas perspektiv. Många undersökningar, t.ex. undersökningen Vem tror på skolan? (1998), visar att elever anser att de har ganska lite att säga till om i skolan. Detta är allvarligt eftersom det ingår i skolans uppgift att fostra demokratiska medborgare. Lärarnas uppfattning om elevinflytande varierar. Det finns lärare i de lägre årskurserna som menar att ett ökat inflytande för eleverna är en nackdel för oroliga och otrygga barn. Lärare i de högre årskurserna upplever ibland elevinflytandet som ett hot mot kravet att hinna med kursen . senaste attitydundersökning Vem tror på skolan (1998) visar att av eleverna anser att de kan vara med och bestämma över arbetssättet i skolan och vad som skall tas upp i undervisningen. För att eleverna skall uppleva ett ökat inflytande i sina studier och över sin studiesituation måste lärarna se ett ökat elevinflytande som ett sätt att utveckla undervisningen och skapa förutsättningar för ett fördjupat lä- rande. I en konstruktivistisk och problemorienterad pedagogik är infly- tande över den egna kunskapstillägnelsen inte något marginellt utan ut- gångspunkt för själva kunskapsprocessen. Elevinflytandet hör därmed samman med lärandets kärna. Elevers inflytande över sin vardag hör också nära samman med skolans uppdrag kring värdegrundsfrågor, så- som frågor om främlingsfientlighet, rasism, jämställdhet, inflytande och fostran till demokrati. Demokratifrågor i I har ett beredningsarbete inletts i som skall belysa hur den lokala demokratins arbetsformer bättre kan tillvarata medborgarnas engagemang och bidra till att stärka den representativa demo- kratin. Det handlar bl.a. om att finna former för att aktivera det medbor- gerliga deltagandet i samhället. Det behövs ett brett spektrum av åtgärder för att underlätta och främja människors deltagande i olika former. För- ändringar i lagstiftningen kan vara en metod för att underlätta möjligheterna att stärka den lokala demokratins arbetsformer. Kommunallagen bör så långt som möjligt vara tillåtande och stimulera till olika kommunala demokratiförsök. Dessa frågor berör alla medborgares dvs. även ungdomarnas möjligheter till inflytande och delaktighet. 3.5 Ungdomars framtidstro Optimister eller pessimister? I studie Ny tid Nya tankar ingick bl.a. frågor om upplevd livskvalitet där det framgår att skillnader i upplevd livskvalitet mellan äldre och yngre är ganska små. Yngre tenderar dock att värdera sina livsvillkor något mer negativt. Vidare gäller att personer upplever en något högre livskvalitet. I denna grupp uppger att de är nöjda med livet. Bland de yngre (16 ) är motsvarande siffra . Mellan av landets unga är dock missnöjda med sin situation och ser pessimistiskt . Dessa ungdomar befarar i högre grad än optimisterna att arbetslösheten kommer att öka både i som helhet och på den egna orten. De hyser stor oro för framtida arbetslöshet, särskilt sin egen. Två av tre anser att utan de rätta kontakterna är det omöjligt att få jobb. Denna grupp består av ungdomar som ofta är lågut- bildade och har ett svagt socialt nätverk. Dessa ungdomar med en pessi- mistisk framtidssyn är mer sällan sammanboende och har oftare så mycket fritid att de inte vet vad de skall göra med den. De har dessutom lågt förtroende för det sociala välfärdssystemet. Tre fjärdedelar av dem anser att de har mycket liten valfrihet att själva bestämma hur deras liv skall bli. Det innebär att en mycket stor andel av ungdomarna med en pessimistisk framtidssyn anser att deras möjligheter att ta sig ur en lågt värderad livssituation för egen hand är näst intill obefintliga. Ungas värderingar och framtidstro Studien tid Nya tankar visar att ungas framtidsplaner är konventio- nella i den mening att de centreras kring eget boende, fast anställning, familj och självförverkligande. Unga födda utomlands tycker i högre ut- sträckning än unga födda i att det är viktigt att ha en god ställ- ning i samhället . Unga födda i betonar i stället att det är viktigt att ha mycket fritid. Trevliga arbetskamrater är den viktigaste aspekten på det arbete unga vill ha . Detta upplevs som långt viktigare än att ha ett arbete som bidrar till att skapa en mänskligare värld eller ett arbete som innebär en hög materiell standard. Unga kvinnor betonar mer vikten av att ha ett arbete som skapar en mänskligare värld och som bidrar till att utveckla personligheten än vad unga män gör. Bland dem som är födda utomlands är det betydligt fler som tycker att följande är viktigt; interna- kontakter, lugnt och tryggt, skapa bra kontakter, arbetets integri- tet, bidra till en mänskligare värld samt hög lön. Ungas utbildningsambi- tioner är höga. av unga mellan planerar att ta en akademisk examen. Totalt av alla har konkreta planer på att flytta utomlands mer permanent. Det finns flera omständigheter som har betydelse för sådana planer. Skillnaden mellan unga män och unga kvinnor är inte särskilt stor. Däremot har det stor betydelse om man är sammanboende eller ej. Bland unga ensamboende är det dubbelt så vanligt att ha konkreta planer på att flytta utomlands än bland sammanboende. 4 En nationell ungdomspolitik Ungdomspolitiken består av en rad konkreta åtgärder inom ramen för olika sektorers reguljära ansvar. Regeringens uppfattning är att det dessutom behövs en övergripande strategi för att förbättra och följa upp ungdomars levnadsvillkor. De förslag som redovisas i detta kapitel utgör ungdomspolitik i den senare betydelsen. Regeringen vill inledningsvis peka på ett par av de viktiga åtgärder som genomförts inom olika sektorer i syfte att för- bättra ungdomars villkor. För det första har en kraftfull utbyggnad av den högre utbildningen gjort det möjligt för fler ungdomar att studera på hög- skolan. För det andra har den kommunala utvecklingsgarantin förbättrat möjligheterna för många ungdomar mellan att få sysselsätt- ning vilket, tillsammans med andra åtgärder, har bidragit till en kraftig sänkning av ungdomsarbetslösheten. Dessa och andra åtgärder har redovisats av regeringen i en särskild skrift Ungdomar i fokus regeringens viktigaste åtgärder för ungdomar 1994 98. En central utgångspunkt för de statliga insatserna har varit ambitionen att ge alla ungdomar jämlika förutsättningar . Denna strä- van efter rättvisa att ständigt försöka skapa jämlika villkor oavsett so- cioekonomisk bakgrund, kön, etnisk och kulturell bakgrund eller någon form av funktionshinder har varit en ledstjärna för regeringens politik på ungdomsområdet. Detta är givetvis en central utgångspunkt också för den framtida ungdomspolitiken. Till denna politik, byggd på åtgärder för att skapa rättvisa, jämlikhet och jämställdhet, vill regeringen nu föra ett system med en generell, sektorsövergripande och målstyrd ungdomspolitik. Denna tar sin utgångspunkt i de gemensamma problem ungdomsgruppen som helhet ställs inför; den s.k. förlängda ungdomstiden, den alltför spridda känslan av maktlöshet samt att många ungdomar upplever att vuxna främst intresserar sig för dem då de skapar eller själva utgör problem. En generell och sektorsövergripande ungdomspolitik har därmed en viktig uppgift i att bejaka ungdomstiden samt underlätta vuxenblivandet. 4.1 Målstyrning av ungdomspolitiken Regeringens bedömning: Det bör införas ett system för styrning, uppföljning och analys av ungdomspolitiken som består av tre delar: 1. Mål för den nationella ungdomspolitiken som beslutas av och som anger ungdomspolitikens inriktning. Målen bör utgöra en av utgångspunkterna för den ordinarie mål- och resultatstyrningen. Delmål som beslutas av regeringen och som utgör en utgångspunkt för uppföljning och analys av den samlade ungdomspolitiken. Dessa mål bör fortlöpande prövas av regeringen. Goda exempel som är avsedda att illustrera olika former av konkret verksamhet som bidrar till att ungdomspolitikens mål uppnås. Bakgrund: fattade beslut om ett antal riktlinjer för ungdomspolitiken (prop. 1993/94:135, bet. 1993/94:KrU31, rskr. 1993/94:354). De fastslagna riktlinjerna anger att de offentliga insatserna för ungdo- mar i första hand bör vara stödjande och bygga på ungdomars, föräldrars och andra närståendes engagemang samt att ungdomar skall ha rätt till goda uppväxtvillkor som tillgodoser behovet av både trygghet och av personlig utveckling. Vidare anges att ungdomar skall ges goda förutsätt- ningar att etablera sig som vuxna och göra egna val, liksom att ungdo- mars personliga ansvarstagande, medmänsklighet, delaktighet och infly- tande skall främjas. Slutligen anger riktlinjerna också att åtgärder inom olika områden skall präglas av en helhetssyn på ungdomars situation och utgå från ett ungdomsperspektiv samt att myndigheter och organisationer i ökad utsträckning bör samverka liksom att engagemanget i den ideella sektorn skall tas till vara. Skälen för regeringens bedömning: sker den politiska styr- ningen av såväl statlig som verksamhet i huvudsak utifrån en stark indelning av samhället i olika sektorer. Den ordinarie budgetproces- sen är också i huvudsak sektorsbunden och utgår från existerande sam- hälleliga institutioner. Som komplement till detta har det utvecklats ett antal sektorsövergri- pande politikområden vars styrning också utövas främst genom den ordi- narie budgetprocessen. Dessa motiveras av att det är angeläget att i vissa fall komplettera den sektorsindelade politiken med ett helhetsperspektiv som tar sikte på en viss målgrupp eller en viss aspekt av samhällsutveck- lingen. Regeringen anser att även ungdomspolitiken bör bedrivas sektorsöver- gripande. Det främsta skälet för detta är att ungdomspolitiken i hög grad bör utgå från ett helhetsperspektiv på ungdomars situation och levnads- villkor. Med en stark helhetssyn kan olika insatser riktade till ungdomar bättre samordnas och bli så kraftfulla och resurseffektiva som möjligt. En sektorsövergripande ungdomspolitik kan också beskrivas som en metod för kvalitetssäkring av samhällets samlade insatser för ungdomar. På såväl lokal som central nivå underlättas en ökad överföring av erfa- renheter mellan personer som arbetar med ungdomsfrågor inom olika sektorer. kan olika åtgärder bättre följas upp, vilket förbättrar möjligheterna att mer kvalitativt pröva olika insatser inom ramen för or- dinarie budgetprocesser. En brist med de nuvarande riktlinjerna är att de inte är utformade så att de kan ligga till grund för någon mer systematisk uppföljning och utvär- dering. För att uppnå detta krävs, enligt regeringens uppfattning, ett mer utvecklat system för uppföljning och analys av ungdomspolitiken. Där- med skulle också möjligheterna att föra en mer långsiktig och målmed- veten sektorsövergripande ungdomspolitik förbättras. Regeringen anser därför att de av antagna riktlinjerna för ungdomspolitiken bör ersättas av ett system för styrning, uppföljning och analys som består av tre delar; mål, delmål och goda exempel. Målen för ungdomspolitiken bör vara övergripande till sin karaktär och prövas av i samband med att regeringen återkommande redovi- sar utfallet av den förda ungdomspolitiken. Delmålen bör fortlöpande prövas av regeringen. De goda exemplen bör identifieras av Ungdoms- styrelsen i samarbete med berörda myndigheter. Det föreslagna systemet skall ses som ett komplement till den ordinarie styrningen av berörda verksamheter. Den nuvarande ansvarsfördelningen mellan myndigheterna skall därför inte förändras. Regeringen vill, mot denna bakgrund, understryka varje myndighets ansvar att, inom ramen för sitt uppdrag och sina resurser, bidra till att ungdomspolitikens mål uppnås. 4.2 Mål för den nationella ungdomspolitiken Regeringens förslag: Följande tre mål skall ersätta tidigare antagna riktlinjer för den nationella ungdomspolitiken: 1. Ungdomar skall ha goda förutsättningar att leva ett självständigt liv. Ungdomar skall ha verklig möjlighet till inflytande och delaktighet. Ungdomars engagemang, skapande förmåga och kritiska tänkande skall tas till vara som en resurs. Ungdomspolitiska kommitténs förslag: Förslaget överensstämmer huvudsakligen med regeringens. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som har kommenterat kommitténs förslag om övergripande nationella mål för ungdomspoliti- ken är en majoritet positiva. Även för ungdomsorganisationer ställer sig bakom de övergripande målen, men efterlyser en deklaration från statsmakternas sida om konkreta åtgärder. Av ett fåtal negativa remissin- stanser märks , som menar att de övergripande målen är så generellt utformade att målens grundläggande betydelse går förlorad. Skälen för regeringens förslag: Det system för styrning, uppföljning och analys som regeringen vill införa bygger på att fastställer ett antal mål av övergripande karaktär. Regeringens uppfattning är att dessa mål bör fokusera på övergången från att vara ung till att bli vuxen snarare än på övergången från att vara barn till att bli ungdom. Det är vidare viktigt att målen utgår från en syn på ungdomar som individer med förmåga att fatta egna beslut samt själv- klar rätt att påverka. Slutligen bör målen för ungdomspolitiken också ge uttryck för en ambition att ta till vara den positiva kraft som ungdomar utgör i samhället. Målen bör vara formulerade så att de avser den påverkan på sam- hällsutvecklingen som riksdag och regering har för avsikt att uppnå ge- nom olika insatser. Målen bör vidare utformas så att de kan utgöra en av utgångspunkterna för den ordinarie mål- och resultatstyrningen liksom för en sektorsövergripande uppföljning och fördjupad analys av ung- domspolitiken. Regeringen har valt benämningen mål för ungdomspolitiken samt nå- got modifierat Ungdomspolitiska kommitténs förslag i syfte att åstad- komma en anpassning till den mål- och resultatstyrning för statsförvalt- ningen som har börjat tillämpas efter det att kommittén presenterade sitt betänkande. Till sitt innehåll överensstämmer dock regeringens förslag till mål för ungdomspolitiken med kommitténs förslag till övergripande mål. Goda förutsättningar att leva ett självständigt liv Ett första mål för ungdomspolitiken bör, enligt regeringens förslag, vara att ungdomar skall ha goda förutsättningar att leva ett självständigt liv. Många ungdomars liv präglas av att de har svårt att etablera sig på vissa samhälleliga arenor. På grund av långa utbildningstider och svårigheter att få arbete och bostad upplevs det av många ungdomar som om tidpunkten då de blir vuxna förskjuts. Att ha ett arbete, en egen bostad och en egen ekonomi leder till självständighet gentemot föräldrar, andra vuxna och samhällets institutioner. Det är i flera avseenden detta som kännetecknar vuxenblivandet. Politiken bör därför underlätta för ungdomar att successivt uppnå den självständighet som kännetecknar vuxnas liv. Ungdomars möjlighet till inflytande och delaktighet Ett andra mål för ungdomspolitiken bör, enligt regeringens uppfattning, vara att ungdomar skall ha verklig möjlighet till inflytande och delaktighet. Detta gäller både inflytande över den generella samhällsut- vecklingen och över beslut som rör ungdomarnas egna liv och verksam- heter. Ungdomars inflytande måste därför handla om såväl den enskildes inflytande över sin vardag som ungdomars gemensamma möjligheter att påverka såväl nationellt som internationellt. Om unga människor inte känner sig delaktiga undermineras en väsent- lig del av grunden för det demokratiska samhället. Detta är oacceptabelt utifrån demokratisynpunkt och allvarligt för samhällsutvecklingen. Av avgörande betydelse är också att samhället förmår att möta ungdomars önskemål om nya, mer direkta former för inflytande och delaktighet. Detta ställer krav i första hand på det politiska systemet, men också på de myndigheter och andra samhälleliga institutioner som hanterar frågor som är angelägna för ungdomar. De skillnader som generellt finns mellan mäns och kvinnors möjlighe- ter till inflytande gäller även unga män och kvinnor. Därför måste jämställdhetsaspekten särskilt beaktas inom ungdomspolitiken. Ungdomar är en resurs Ett tredje mål för den ungdomspolitik som regeringen föreslår är att ung- domars engagemang, skapande förmåga och kritiska tänkande skall tas till vara som resurs. Ett samhälle som stimulerar aktivt engagemang leder i sig till ökad delaktighet för den enskilde. Men det innebär också att det skapas energi och kraft som kan tas till vara av samhället som helhet. Samhället måste i högre grad än utnyttja unga människors kompe- tens inom olika områden. Ungdomars representation i olika offentliga styrelser och andra beslutande organ är låg i förhållande till deras andel av befolk- ningen. På grund av en alltför dålig åldersspridning är många offentliga organs sammansättning åldersmässigt alltför homogena, vilket i sin tur kan leda till kvalitativa problem. Erfarenhet och formella meriter är ofta otillräckliga urvalskriterier för att i en grupp samla den kompetens som behövs för att lösa problem i ett modernt och föränderligt samhälle. Ungdomars kreativitet, nya kunskaper och värderingar bör i högre grad utnyttjas som komplement till erfarenhetsbaserad kunskap och kompetens. I takt med att samhället blir alltmer internationaliserat och mångfalden ökar också behovet av sådan kunskap och kompetens som många ungdomar besitter, exempelvis IT-, media- och språkkunskaper. 4.3 Precisering av den nationella ungdomspolitiken Regeringens bedömning: Målen för ungdomspolitiken bör vara en av utgångspunkterna för den ordinarie mål- och resultatstyrningen. Med stöd av dessa mål bör effekterna av de insatser som genomförts med anledning av ungdomspolitiken följas upp och analyseras sek- torsövergripande. För att göra detta möjligt bör målen kompletteras med delmål som är möjliga att följa upp. Ungdomspolitiska kommitténs förslag: Kommitténs förslag överens- stämmer delvis med regeringens bedömning. Kommitténs förslag till former för styrning, utvärdering och uppföljning innebär att de övergri- pande mål kommittén föreslår skall brytas ned till konkreta mål utifrån vilka såväl styrning som uppföljning och utvärdering skall ske. Remissinstanserna: Remissinstanserna uppvisar betydande variatio- ner när det gäller synpunkter på de konkreta mål som kommittén föresla- git. Flera remissinstanser kritiserar de konkreta målen för att inte vara tillräckligt realistiska och sakna finansiering. Ett antal kommuner pekar på konflikten mellan den kommunala självstyrelsen och den detaljregle- ring som de föreslagna konkreta målen innebär. Majoriteten av de re- missinstanser som yttrat sig om de konkreta målen är av olika skäl tvek- samma till hur dessa mål formulerats. De flesta remissinstanserna före- språkar dock att de övergripande målen kompletteras med mer konkreta mål och åtgärder. Skälen för regeringens bedömning: Mål- och resultatstyrning av ungdomspolitiken bör även ske inom ramen för den ordinarie budgetprocessen. Regeringen bedömer att de mål för ungdomspolitiken som föreslagits bör vara en av utgångspunkterna för den mål- och resul- tatstyrning som sker genom berörda myndigheters regleringsbrev. Regeringen anser vidare att den ordinarie mål- och resultatstyrningen bör kompletteras med en sektorsövergripande uppföljning och analys av effekterna av de insatser som genomförts med anledning av ungdomspo- litiken. Genom den kunskap som då erhålls kan samhällets resurser ut- nyttjas bättre. blir samhällets insatser och den politik som lig- ger till grund för insatserna tydligare för de enskilda ungdomarna. Regeringen ansåg, i likhet med flertalet remissinstanser, att de kon- kreta mål som föreslagit behövde ses över. Regeringen gav därför i uppdrag att, i nära samarbete med berörda myndigheter samt , lämna förslag till konkreta delmål under respektive övergripande mål. Uppdraget redovisades till regeringen i rapporten till delmål för ungdomspolitiken.