prop · GM03105 · 1999-01-01 00:00:00 — Det finns ett stort behov av kompetensutveckling i detta avseende. För att kunna möta olika behov bör arbetslaget ses som en enhet inom vilken olika lärare kan utveckla olika kompetenser och komplettera varandra. Även andra grupper i skolan kan ha behov av kompetensutveckling om elever med funktionshinder, t.ex. rektorer och elevassistenter. Specialpedagogen är betydelsefull för elever med funktionshinder. Kommittén beskriver en specialpedagog med flera roller med direkt elevrelaterade insatser, konsultativt stöd till enskilda lärare och arbetslag, stöd till skolans ledning samt med uppgift att dokumentera insatser och erfarenheter. Kommunerna bör uppmärksamma behovet av specialpeda- gogisk kompetens i gymnasieskolan, liksom behovet av specialpedagoger för elever med flerfunktionshinder i särskolan. Åtgärder för barn och ungdomar med funktionshinder behöver planeras och följas upp, från förskolan upp i gymnasieskolan. Kommittén föreslår därför att kravet på åtgärdsprogram skall gälla för samtliga skolformer inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom, jämte motsvarande fristående skolor. Åtgärdsprogrammet skall gälla elevens hela skolsituation. Genom att eleven och elevens vårdnadshavare föresås få möjlighet att initiera arbetet med åtgärdsprogram stärks deras ställning, men också relationen mellan hem och skola. Kontakten mellan skolan och elevens vårdnadshavare är särskilt betydelsefull när det gäller elever med funktionshinder. Kommittén understryker vikten av att det finns ett nära samarbete mellan elevvårdspersonal och skolans pedagogiska personal. Elevvården är organiserad på olika sätt i olika kommuner. Elever, föräldrar och sko- lans personal bör därför ges information om elevvården och dess uppgif- ter och organisation. För elever med medicinska funktionshinder har skolhälsovården ett särskilt ansvar, bl.a. för information till skolans per- sonal och kontakter mellan skola och sjukvård. I kommunernas styrning av skolan är skolplaner, resursfördelning samt uppföljning och utvärdering viktiga instrument, vilka bör uppmärksamma gruppen elever i behov av särskilt stöd, t.ex. elever med funktionshinder. Kommittén föreslår vidare att det i kommunerna skall finnas en samord- ningsfunktion för frågor som rör elever i behov av särskilt stöd, däribland elever med funktionshinder. Detta för att öka tillgängligheten till kom- munens organisation för elever, föräldrar och lärare, men också för att det skall finnas en kontaktyta för de regionala center för stöd i specialpedagogiska frågor som föreslås i det följande. Kommittén menar slutligen att det finns skäl att utveckla statens insat- ser vad gäller såväl tillsyn som uppföljning och utvärdering av skolsitua- tionen för elever med funktionshinder i skolan. Specialskolan Det finns fem statliga regionala specialskolor som tar emot döva och hör- selskadade elever och . Vidare finns tre statliga riksrekryte- rande specialskolor som tar emot synskadade elever och synskadade elever som också är döva, hörselskadade eller utvecklings- störda, Åsbackaskolan som tar emot döva och hörselskadade elever med utvecklingsstörning samt som dels tar emot gravt språk- störda elever, dels döva och hörselskadade med beteendestörningar m.m. Kommittén föreslår att specialskolan upphör som egen skolform. Detta markerar att målen för och kraven på utbildningen är desamma som för det offentliga skolväsendet för barn och ungdom i övrigt. Detta och kommitténs övriga förslag medför ändringar av såväl skollag som grund- skoleförordning och specialskoleförordning. Döva och hörselskadade barn och ungdomar som är beroende av kom- munikation på teckenspråk föreslås även framgent erbjudas utbildning i en fullvärdig teckenspråkig miljö, dvs. en miljö där elever, lärare och andra vuxna kommunicerar på teckenspråk och som omfattar ett tillräck- ligt antal elever. Detta vid fem teckenspråkiga grundskolor samt vid Ås- backaskolan. För de teckenspråkiga grundskolorna föreslås ett kommunalt huvud- mannaskap. Därmed upphör dagens regionala specialskolor att vara stat- liga myndigheter. Relationen mellan stat och värdkommun regleras i av- tal. Staten föreslås behålla huvudmannaskapet för Åsbackaskolan, som trots detta föreslås upphöra som egen statlig myndighet. Verksamheten vid de teckenspråkiga grundskolorna och Åsbackaskolan förelås som finansieras dels med statligt verksamhetsstöd, dels av de kommuner som har elever vid skolorna. Kommittén menar dock att dagens ersättning från elevernas hemkommuner är omotiverat låg. Kommittén föreslår att de teckenspråkiga grundskolorna skall ta emot döva och hörselskadade elever med beteendestörning m.m. som tas emot vid . De teckenspråkiga grundskolorna skall vidare på försök kunna ta emot döva och hörselskadade elever med lätt utveck- lingsstörning. Undervisningen för dessa elever skall baseras på grundsärskolans kursplaner. Kommittén är dessutom positiv till att grup- per med hörselskadade elever som undervisas på svenska med tekniskt stöd samlokaliseras med teckenspråkiga grupper inom den teckensprå- kiga . Åsbackaskolan föreslås ta över ansvaret från Ekesko- lan för skola och resurscenter för dövblindfödda skolpliktiga elever. I kommitténs delbetänkande (SOU 1996:167) föreslogs en antagnings- nämnd med ansvar för antagningen till den riksrekryterande gymnasieut- bildningen för elever med funktionshinder. föreslås även svara för antagningen till de teckenspråkiga grundskolorna och till Åsbackaskolan. Kommittén föreslår vidare att den fasta skolverksamheten vid Ekesko- lan och avvecklas. Resurserna från skolverksamheten förs successivt över till respektive skolas resurscenterverksamhet som stärks, med bl.a. en utvidgad möjlighet till utrednings- och träningsbesök. För- ändringarna bör genomföras successivt . Staten före- slås ha kvar huvudmannaskapet för de båda verksamheterna, som upphör att vara egna myndigheter och inordnas i den organisation för stöd i spe- cialpedagogiska frågor som föreslås (se nedan). har och kommer även i fortsättningen att ha ansvar för till- syn, uppföljning och utvärdering över utbildningen vid de föreslagna teckenspråkiga skolorna och Åsbackaskolan. Det skiljer dem inte från andra skolor inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. saknas ett tillsynsansvar för boendet vid specialskolorna. Därför föreslås att länsstyrelsernas sociala enheter och ges till- synsansvar över elevboendet vid de teckenspråkiga grundskolorna och vid . Den riksrekryterande gymnasieutbildningen Kommittén lade ett delbetänkande (SOU 1996:167) om gymnasieutbildningen för vissa ungdomar med funktionshinder. Här re- dovisas därför främst vissa kvarstående frågor, i några fall justeringar av tidigare ställningstaganden. Det gäller bl.a. vissa ytterligare preciseringar av personkretsen för RGD/RGH. Det tidigare förslaget justeras så att begreppet grav inte tas med i preciseringen för de döva och hörselskadade eleverna. Förslaget innebär vidare att elever med grav språkstörning inte skall ingå i person- kretsen för RGD/RGH. Istället bör de regionala centren för stöd i speci- alpedagogiska frågor samt riksresurscenter erbjuda hem- kommunernas gymnasieskola stöd för denna elevgrupp. kommun föreslås även framgent ta emot dövblinda ungdomar i sin gymnasieskola. Detta bör preciseras i gymnasieförordningen. Rättighetsinslaget i regleringen av den Rh-anpassade gymnasieutbild- ningen föreslås tas bort. I och med gymnasiereformen är kommunerna nu skyldiga att erbjuda alla ungdomar gymnasieutbildning. Det var inte fal- let då den nuvarande lagstiftningen utformades. Liksom för specialskolorna föreslås för den riksrekryterande gymna- sieutbildningen att länsstyrelsernas sociala enheter och ges i uppdrag att svara för tillsynen över boendet. Finansieringen av boende och habilitering vid den Rh-anpassade gym- nasieutbildningen skall enligt förslaget ske via ett statligt verksamhetsbi- drag och interkommunal ersättning från elevens hemkommun och hem- landsting. har staten hela finansieringsansvaret. att ge elever med funktionshinder förutsättningar för en likvärdig utbildning krävs många olika och samverkande insatser. Det gäller både inom skolans ram och mellan skola och andra aktörer. I vardagen är arbetslaget ansvarigt för det pedagogiska arbetet. Stöd till arbetslaget ges i första hand av specialpedagoger på skolan och/eller en stödfunktion. Statens roll blir då bl.a. att stödja kommunens specialpedagoger genom en förändrad stödorganisation med särskild spetskompetens. Kommittén föreslår en organisatorisk samordning av statens insatser för stöd till skolhuvudmännen i specialpedagogiska frågor för elever med funktionshinder. Detta innebär att samt de statliga bidragen till landstingens hörselvårdskonsulenter, kunskap- scentren för döva och hörselskadade, rörelsehindrade m.fl., resurscentren vid dagens riksrekryterande specialskolor och Tomtebodaskolans resur- scenter samt till datapedagogerna vid REDAH-centren samordnas i en organisation. med företrädare för såväl stat, kommuner som landsting föreslås leda och samordna verksamheten, som organiseras i fem geografiska regioner och i fyra riksresurscenter. De regionala centren ges enligt förslaget i uppdrag att bl.a. svara för övergripande rådgivning samt för utvecklingsinsatser och kompetensut- veckling. , , , och görs till cent- ralorter i sina respektive regioner, som föreslås få samma utformning som dagens hörselregioner. Även kommer att behövas vissa riksresurser för barn och ungdomar som har särskilt ovanliga och från pedagogiska utgångspunkter komplicerade funktionshinder. Dessa bör enligt förslaget lyda direkt under styrelsen. Vid föreslås två riksresurscenter. För det första föreslås att Åsbackaskolan även framgent skall ha ett center för döva och hörsel- skadade barn och ungdomar med utvecklingsstörning. Vidare skall Ås- backaskolan enligt förslaget ges i uppdrag att bygga upp ett riksresur- scenter för dövblindfödda barn och ungdomar. Det innebär att detta an- svar överförs från till Åsbackaskolan. Den förändrade profil som föreslagits för respektive innebär att centren för elever med grav språkstörning respek- tive elever med synskada och ytterligare funktionshinder ges ökad bety- delse för stöd till elever och kommuner. Detta bl.a. genom en utvidgad möjlighet till utrednings- och träningsbesök för elever med särskilt om- fattande problematik samt i vissa fall korttidsbesök. Eleverna skall vara inskrivna i sin hemkommuns skola och insatserna ingå som en planerad del av elevens åtgärdsprogram. Kommittén föreslår vidare att och Tomtebodaskolans resurscenter samordnas i ett riksresurscenter un- der den föreslagna styrelsen. Kommittén föreslår en översyn av sjukhusundervisningen. Detta bl.a. mot bakgrund att allt färre elever tillbringar på sjukhus. Även om kommitténs uppdrag i första hand är att utreda stödet i speci- alpedagogiska frågor finns det skäl att uppmärksamma habiliteringen för barn och ungdom. Både utredning och habilitering kan utgöra viktiga förutsättningar för framgångsrika specialpedagogiska insatser. Kommit- tén menar att det finns skäl att överväga en översyn av habiliteringen för barn och ungdom. Lärarutbildning och lärarfortbildning Det finns behov av en ökad specialpedagogisk kompetens i den svenska skolan. För att bygga upp denna krävs en stor flexibilitet i utbildningsut- budet. Kommittén föreslår att i sitt arbete beaktar behovet av ett ökat inslag av specialpedagogik i den grundläggande lärarutbildningen, behovet av specialpedagoger i gymnasieskolan, behovet av en särskild lärarutbildning för att undervisa på grundsärskolan, med kompetens för såväl grundskola som grundsärskola, möjligheterna att permanenta den teckenspråkiga inriktningen inom grundutbildningen, för lärare som skall undervisa vid den teckenspråkiga , att frågor som rör elever med funktionshinder i skolan bör ges utrymme i rektorsutbildningen och i den aviserade skolledarutbildningen. Det är viktigt att kommunerna prioriterar området elever med funktions- hinder i sin kompetensutveckling för skolan. För att stödja detta föreslås att inom de medel verket disponerar nu prioriterar en generell kompetensutveckling avseende förförståelse om elever med funktions- hinder. Läromedel Brist på lämpliga läromedel får inte utgöra ett hinder för barn och ung- domar med funktionshinder att genomgå utbildning på lika villkor som andra elever. Kommittén föreslår därför att det även framgent skall vara ett statligt åtagande att se till att elever med funktionshinder, som är be- roende av särskilt utvecklade eller anpassade läromedel, ges tillgång till sådana läromedel. Åtagandet skall omfatta elever med funktionshinder inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom jämte elever i motsvarande fristående skolor. Motivet för ett fortsatt statligt åtagande är att det krävs offentligt stöd i någon form för att viss läromedelsproduktion för små grupper elever med funktionshinder överhuvudtaget skall komma till stånd. Kommittén me- nar dock att detta åtagande i högre grad än skall stimulera produk- tion på den fria läromedelsmarknaden. Uppdraget skall vara att utveckla och vidmakthålla en strategi för lä- romedelsförsörjning för elever med funktionshinder, inventera behov av och stimulera produktion av bristläromedel, informera, initiera forskning och utvecklingsinsatser m.m., förmedla aktuell kunskap, följa och om- sätta utvecklingen inom informationsteknologin samt svara för viss fram- ställning, mångfaldigande och försäljning. Statens engagemang för läromedelsfrågor föreslås även framgent orga- niseras i myndighetsform. Den föreslagna styrelsen för stöd i specialpe- dagogiska frågor föreslås få ansvar att leda även denna verksamhet. Kommitténs förslag innebär att SIH:s och nuvarande an- svar för frågor som rör läromedel för elever med funktionshinder och elever med dyslexi samordnas under styrelsen. Kommittén föreslår en bred översyn av statens hela engagemang vad gäller läromedel, studiematerial och studielitteratur. Därvid bör särskilt beaktas behoven för barn i förskolan liksom behoven för studerande med funktionshinder i olika former av vuxenutbildning, eftergymnasial ut- bildning, universitet och högskola. Slutligen föreslår kommittén att upphovsrättslagen ses över, bl.a. för att kunna anpassa läromedel i ny teknik för funktionshindrade. En sådan översyn bör leda till att talböcker för synskadade kan framstäl- las även om ett läromedel getts ut som kassettbok. Genomförande Kommitténs förslag innebär förändringar för såväl kommuner, landsting som stat. Framför allt innebär förslagen stora förändringar för enskilda verksamheter som dagens specialskolor, för berörda myndigheter samt andra organ inom dagens organisation för stöd i specialpedagogiska frå- gor. Att genomföra genomgripande förändringar av denna typ kräver en planmässig process. Det är viktigt att kompetensuppbyggnaden i kommunerna kommer till stånd . En första åtgärd bör därför vara att nu prioriterar en generell kompetensutveckling avseende förförståelse om elever med funktionshinder. De regionala centren i specialpedagogiska frågor får också en viktig roll för att stödja kommunerna i sin utveckling. Etablerandet av dessa bör därför ges hög prioritet och genomföras tidigt i det samlade förändringsarbetet. De förändringar som föreslagits för dagens specialskolor och resurs- center bör också initieras . Förändringarna kommer dock att ta varierande . Den omorientering av verksamheten som föreslagits för och måste genomföras succes- sivt. Det går elever vid skolorna som i många fall förväntat sig få hela sin skolgång vid skolorna. De äldre eleverna bör ges möjlighet att slutföra sina studier vid skolorna. För andra finns skäl att erbjuda elever- nas hemkommuner specialpedagogiskt stöd att bygga upp en fullgod skolsituation hemma. Uppdraget att bygga upp ett nytt riksresurscenter för dövblindfödda vid kräver att ny kompetens byggs upp vid skolan. Inför etablerandet av de teckenspråkiga grundskolorna måste avtal mellan staten och de presumtiva värdkommunerna utarbetas och överenskommas mellan parterna. En viktig uppgift i samband med större organisationsförändringar är att förankra intentionerna bakom förändringarna. I det här fallet handlar det bl.a. om att informera om kommunernas ansvar samt den statliga stöd- organisationens förändrade uppdrag. För att genomföra förändringsarbetet krävs en organisationskommitté. Kommittén bedömer att hela förändringsarbetet kräver . Or- ganisationskommitténs uppgifter bör dock kunna avslutas tidigare genom att ansvaret för förändringsarbetet successivt kan överlåtas till den före- slagna styrelsen. Förteckning över remissinstanserna samt en samman- ställning av remissyttrandena över betänkandet FUNKIS funktionshindrade elever i skolan (SOU 1998:66) Remissinstanser Remissyttranden har inkommit från Kammarrätten i , Socialsty- relsen, (), (), Hjälpmedelsinsitutet, utbildningsstöd (SISUS), Statskontoret, (), , i skolan (), Skolväsendets över- klagandenämnd, , Folkbildningsrå- det, Tal- och (TPB), , Lin- universitet, i , i , , , , , , Kristinaskolan, Manillaskolan, Vänerskolan, Åsback- askolan, Östervångskolan, Tomtebodaskolans resurscenter (TRC), , , och , , , , läns landsting, , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , stad, , , och kommuner, Föreningen (), Stiftelsen , Akademikers (), (), i (LO), (), Adolfsbergsskolans , , , , (), (), () (), Unga hörselskadade (UH), , hörselskadade och språkstörda barn (DHB), (), Föreningen , , Ungdomar och Vuxna (FUB), och Ungdomar (RBU), , i , Handikappförbundens samarbetsorgan (HSO), SFSP), och skrivsvårigheter (FMLS). Dessutom har yttranden inkommit från i , , specialpedagogiska centrum, Astma och , i län, Hagabergs folkhögskola, Föreningen , PBU-mottagning läns landsting, Språkförskolan i , Specialfastigheter , , för barn med CI, , Förbundet rörelsehind- rade, Föräldrar till teckenspråksberoende, gravt språkstörda elever vid , , kommun, , FFS), , , hörselskadade och språkstörda barn vid i , och , m.fl., Döva, hörselskadade och språkstörda barn i , Landstingsverksamheten vid i , Aka- demiska Barnsjukhuset i , Personal på Östevångsskolan, Personal på Adolfsbergsskolan, , kommun, i , Personal vid , och döva barn med familjer , , , , Neuroknuten , Läromedelsförfattarnas Fö- rening, och Skola, Foniatriska kliniken, Läs- och Skrivpedagogiska Centrum, Hörselskada- des förening i , , Arbetsgruppen för handikappfrågor Krisna Råd, Hälso- och sjukvårdskommittén , , Pingstförsamlingarnas Handikappverksamhet, . Allmänna synpunkter Flertalet instanser, däribland , och stödjer kommitténs grundläggande resonemang om en utveckling mot en skola som i högre grad svarar mot målen om en likvärdig skola för alla, byggd på delaktighet och gemenskap. i skolan () och anser att denna ambition är helt riktig och pekar på att utgångspunkten i den svenska handikappolitiken är uppfattningen om alla människors lika värde och lika rätt men att så inte är fallet vilket innebär att sam- hället måste se över de nuvarande hindren och vidta kraftfulla åtgärder. i anser att en skola för alla är en skola där alla elever får möjlighet att utvecklas optimalt, snarare än en skola där alla elever ges förutsättningar att nå skolans mål. För att uppnå detta krävs ett samarbetsperspektiv som man anser försummat i utredningen. Enligt TCO omfattar en skola för alla ett skolsystem för alla och inte en skol- form för alla. Målet att alla elever ska få utvecklas efter sina förutsätt- ningar i gemenskap med andra bör vara överordnat de organisatoriska målen. Remissinstanserna Även om i princip alla remissinstanser delar den grundsyn som finns i betänkandet kritiseras utredningen av bl.a. () för att inte i tillräcklig utsträckning innehålla behovsanalyser och kostnadsmässiga konsekvenser av förslagen. HO får medhåll av bland annat som menar att kommittén gjort halt så tidigt att det är svårt att överblicka konsekvenserna av principförslagen. i skola () och Handikappförbundens samarbetsorgan (HSO) anser det synnerligen otillfredsställande att kom- mittén inte analyserat eller bedömt undervisningsituationen för elever i särskolan. delar kommitténs utgångspunkter för arbetet men menar att förslagen i utredningen inte förändrar skolsituationen för särskoleeleverna. Handikappförbundens Samarbetsorgan (HSO) påtalar att det finns flera grupper av funktionshindrade som kommittén inte be- rört, bl.a. de med medicinska funktionshinder. kri- tiserar utredningen för att ha ett alltför snävt individperspektiv och menar att kommittén borde ha problematiserat begreppen funktionshinder och handikapp i ett skol/undervisningskontextuellt perspektiv. Elever i behov av särskilt stöd Kommittén föreslår att begreppet elever med särskilda behov byts ut till elever i behov av särskilt stöd i 1 kap. 2 § skollagen. Förslaget motiveras med behovet av en fokusförskjutning från att se eleven som problembä- rare. Remissinstanserna Med ett fåtal undantag är remissinstanserna positivt inställda till utred- ningens förslag. anser att FN:s miljörelaterade handikappbe- grepp och standardregler bör leda till en förändring av skrivningen i skollagen så att fokus riktas från eleven till skolan och skolans åtgärder. i skolan () tillstyrker förslaget och menar att en sådan förändring bör kunna innebära bättre förutsätt- ningar för ett realiserande i alla kommuner av de tre principer som är vägledande för SIH:s hela verksamhet. anser föränd- ringen i skollagen till ordalydelsen om elever i behov av särskilt stöd är en viktig markering för att komma bort från en statisk och alltför elevin- riktad syn. () och () stödjer förslaget då man anser att ords värderingar har stor betydelse som attitydpåverkare. Den nuvarande formuleringen antyder ett stadigvarande tillstånd hos eleven. Därför sätts åtgärder in hos eleven fastän det egentligen ska vidtas åtgärder i omgivningen. Lärar- högskolan i är positiv till förslaget men anser att det är viktigt att poängtera att elever i behov av särskilt stöd inte kan karaktäriseras som en speciell grupp. tillstyrker visserligen förslaget men anser inte att någon större vikt bör läggas vid denna for- muleringsändring eftersom den inte i sig avhjälper de problem som möter funktionshindrade elever i behov av särskilt stöd i skola. förordar en översyn av skollagen då man har svårt att se att den föreslagna ändringen har någon betydelse för hörselskadade elever eller elever med funktionshinder i stort. Om lagen skall stödja deras elev- grupp borde redan i inledningen av 2 § framhållas elever med funktions- hinder, vilket är en synpunkt som delas av bl.a. Handikappombudsman- nen. Unga hörselskadade anser att den föreslagna ändringen inte säger något om graden av hänsyn och vill i stället föreslå skrivningen: I ut- bildningen måste åtgärder vidtas för elever med funktionshinder . och Skola anser att förändringen är en markering utan reell innebörd och menar att det är andra insatser och åtgärder som kan komma till rätta med de problem som dessa elever möter i skolan. Väl fungerande tillsyn, uppföljning och utvärdering av såväl från statlig och nivå har sannolikt bättre effekt. () avvisar förslaget eftersom det faktum kvarstår att elever på t.ex. den Rh- anpassade gymnasieutbildningen har en stadigvarande medicinsk diagnos vilket innebär att de har särskilda behov under hela sin skolgång. Sådana ytliga förändringar av inarbetade och accepterade begrepp förvirrar mer än de förtydligar och tjänar inget praktiskt eller etiskt syfte. Den kommunala skolan I kapitlet 5 som huvudsakligen innehåller förslag och bedömningar som rör den kommunala skolan framhålls bl.a. vikten av att alla lärare har en god generell kunskap om funktionshinder, en s.k. förförståelse. Vidare understryks behovet av specialpedagogisk kompetens i gymnasieskolan och specialpedagogens roll nu och .