prop · GM03119 · 1999-01-01 00:00:00 — Biståndsarbetare i enskilda organisationer har genom olika former av avtal mellan organisationerna och försäkringsbolag ett visst försäkrings- skydd vid utlandsarbete. I en rapport (PUG 1996:1) från Utrikesdeparte- mentets projekt- och utredningsgrupp har lämnats en redovisning av innehållet i dessa försäkringar. Det framgår där att de inte ger någon kompensation för förlorad pensionsrätt i . Därför rekommenderas i rapporten att enskilda organisationer tecknar och betalar tilläggspen- sionsförsäkringar för biståndsarbetare som anställs utomlands. Enligt uppgifter som utredningsgruppen inhämtat från olika försäkringsbolag kan även relativt små ge ett ordentligt tillskott i pension. Försäkringsbolagen erbjuder inte bara rena pensionsförsäkringar. Det finns därutöver olika former av sjukförsäkringar, m.m. Dessa är som regel utformade så att de ger ersättning i form av ofta standardiserade tillägg till vad som utgår från den allmänna försäkringen. De förutsätter att den försäkrade beviljats någon form av förmån från det allmänna, t.ex. sjukpenning eller förtidspension. De skäl som anfördes i samband med införandet av möjligheten att teckna ATP-förbindelser har i viss mån alltjämt giltighet. Mot detta kan sägas att utvecklingen i de flesta länder torde vara sådan att pensionslag- stiftningen successivt förbättrats. Möjligheterna att exportera utländska pensioner till har också ökat till följd av de bilaterala konventio- ner om social trygghet som ingått med andra länder och inte minst genom de avtal som EU och dess medlemsländer träffat med ett stort antal tredje länder). Behovet av förbindelserna torde således vara mindre . Att så är fallet antyds också av den omständig- heten att det antal personer (245 st ) för vilka förbindelserna an- vänds nu är mycket begränsat. En viktig faktor är vilka alternativ som står till buds för den arbets- tagare som vill försäkra sig om ett tillfredsställande försäkringsskydd i de situationer då han inte kan tillgodoräknas pensionsgrundande inkomst och därmed ATP-poäng (pensionsrätt) i . De alternativ som f.n. finns är dels kollektivavtalsförsäkringar, dels privata, individuella försäk- ringar av olika slag. Allmänt sett är dessa dyrare än det skydd som ges genom det nuvarande obligatoriska svenska pensionssystemet. Detta gäller inte minst på grund av att förpliktelserna enligt en ATP-förbindel- se begränsar sig till skyldigheten att betala ålderspensionsavgift men inte allmän pensionsavgift. Försäkringen kan således i förbindelsefallen sägas vara kraftigt subventionerad. Genom kollektivavtalsförsäkring eller genom att teckna en privat pen- sionsförsäkring kan den berörde själv eller genom sin arbetsgivare skaffa sig ett komplement till den ålderspension han i övrigt är berättigad till. I sådana försäkringar kan även skydd för efterlevande läggas in. I flera av dessa försäkringar ingår också ett sjukförsäkringsmoment till följd varav även personer som drabbas av långvarig sjukdom eller blir förtidspensionerade kan nå upp till en högre ersättningsnivå. Det nu sagda innebär att, om förbindelser motsvarande dagens ATP- förbindelser skall finnas kvar, frågan om ansvaret för betalningen av pen- sionsavgifterna måste övervägas. Det torde därvid knappast kunna komma i fråga att som i praktiken är fallet det skall betalas en lägre avgift för personer som är anslutna till pensionssystemet enbart genom en förbindelse. Intresset för möjligheten att teckna en förbindelse borde därmed komma att minska i jämförelse med alternativet privata in- dividuella pensionsförsäkringar. Som vi har uttalat hör den typ av tilläggsbetalningar med åtföljande tillgodoräknande av pensionsrätt som en sådan förbindelse leder till inte hemma i ett offentligt obligato- riskt försäkringssystem. Vidare talar grundtanken om enhetliga villkor som ligger bakom upp- delningen av socialförsäkringen i två grenar mot en ordning med partiell tillhörighet till den arbetsbaserade försäkringen. Vi anser nu att övervägande skäl talar för att möjligheten att teckna ATP-förbindelser bör avskaffas helt och att någon motsvarighet till såda- na förbindelser inte heller bör finnas i det reformerade pensionssystemet. Förbindelserna är för det första inte förenliga med bestämmelserna i förordning 1408/71, dvs. inom EU/EES. Ett system med frivilliga tilläggsbetalningar hör inte hemma i en offentlig obligatorisk försäkring. Förbindelserna leder i de allra flesta fall till dubbelförsäkring, dvs. den anställde omfattas av socialförsäkringen i såväl som arbetslandet, vilket generellt sett knappast är önskvärt. Vidare synes det faktiska behovet av ATP-förbindelser numera vara tämligen begränsat, och det kan med fog ifrågasättas om det är rimligt att behålla en ordning som utnyttjas för bara ett par hundra personer. Regeringen föreslår således att möjligheten att teckna ATP-förbindel- ser avskaffas. Möjligheten att tillgodoräkna arbetstagaren pensionsgrundande in- komst på grund av en ATP-förbindelse kan bringas att upphöra antingen genom att RFV säger upp samtliga existerande förbindelser eller genom uttrycklig författningsreglering. Vad som sagts hindrar inte att det i lagstiftningen ges en viss över- gångstid innan möjligheten att tillgodoräkna pensionsgrundande inkomst på grund av en existerande ATP-förbindelse försvinner. Ett viktigt skäl för detta är att förekomsten av en sådan förbindelse kan ha varit en väsentlig förutsättning vid bestämmandet av villkor i anställningsavtal mellan berörda arbetsgivare och arbetstagare. Dessa bör således ges att söka andra lösningar på hur pensionsfrågan skall lösas. Vi föreslår därför att pensionsgrundande inkomst till följd av en redan existerande ATP-förbindelse skall kunna tillgodoräknas även för femte året som följer närmast efter lagstiftningens ikraftträdande. 10 Förmåner vid utlandsvistelse 10.1 Bosättningsbaserade förmåner Regeringens förslag: Vissa begränsningar skall gälla för utbetalning av bosättningsbaserade förmåner för tid när den försäkrade vistas i ett land som varken är medlem i EU eller omfattas av . Som huvudregel skall sådana förmåner kunna utbetalas vid en utlands- vistelse endast om det kan antas att denna kommer att vara i längst . För sjukvårdsersättning skall hittillsvarande bestämmelser om vård som ges utomlands tillämpas även i fortsättningen. Bosättningsbaserade pensionsförmåner skall dock kunna betalas när den försäkrade vistas utomlands, så länge denne fortfarande anses bo- satt här i landet. För handikappersättning och annat funktionsstöd skall dock huvudregeln gälla. Undantag från dessa begränsningar skall gälla för statsanställda som sänds ut från och för deras medföljande familjemed- lemmar. Sådant undantag skall också gälla för familjestöd till bi- ståndsarbetare m.fl. och utlandsstuderande. Utbetalning skall kunna medges även vid utlandsvistelse eller när bosättning här i landet har upphört, om det är uppenbart oskäligt att dra in förmånen. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Hovrätten över och anser att lag- stiftningen så långt det är möjligt bör bringas i överensstämmelse med EG-rätten. anser principiellt att ersättning generellt skall kunna utges under hela den tid som försäkringstillhörigheten före- ligger men vill inte utöka nuvarande möjligheter till ersättning vid ut- landsvistelse. Om det av kostnadsskäl anses motiverat att göra begräns- ningar motsätter sig verket inte det. allmänna försäk- ringskassa anför att enligt förslaget skall särreglerna för svenska med- borgare upphöra, dvs. utländska medborgare får rätt till export av ATP- baserad folkpension. Enligt bör samordning ske med garantipensionen som skall utbetalas endast vid bosättning i och på grundval av bosättningstid. Vidare anför att ålders- pension enligt 16 kap. 1 § AFL skall beviljas utan ansökan som det i den föreslagna lydelsen inte anges att personen skall vara bosatt i . Pension kan enligt inte beviljas en utomlands bosatt, om dennes adress inte är känd. anför att reglerna för utbetalning av folkpension bör samordnas med den plane- rade lagstiftningen inom pensionsområdet. I 5 kap. 1 § AFL stadgas att såväl tilläggspension som folkpension kan exporteras. De föreslagna reglerna bör förtydligas så att skillnaden mellan dessa och de som gäller enligt AFL framgår. i världen anser att en förut- sättning för att få behålla barnbidrag och underhållsstöd bör vara att man betalat skatt i . Skälen för regeringens förslag: Det finns vissa begränsningar mot utbetalning av förmåner till den som vistas utomlands. En grund- läggande begränsning är bestämmelserna om försäkringstillhörighet. Den som inte är svensk medborgare skall enligt 1 kap. 3 § första stycket AFL vara bosatt i , om han eller hon skall vara försäkrad. En försäkrad som lämnar anses bosatt här, om utlandsvistelsen är avsedd att vara längst . Åtskilliga förmåner enligt AFL kan således inte betalas ut vid utlandsvistelse, eftersom den enskilde inte längre omfattas av den svenska socialförsäkringen. Avser den enskilde att vistas utomlands än , kan utbetalning inte göras för tiden efter utresan. För de olika förmånerna inom socialförsäkringen finns ytterligare be- stämmelser angående möjligheterna till utbetalning vid utlandsvistelse. Regeringen anser att bosättningsbaserade förmåner även skall kunna utbetalas vid temporär utlandsvistelse. Något behov av att generellt utöka möjligheterna till utbetalningar i sådana situationer har dock inte framkommit. Inte heller av kostnadsskäl bör det komma i fråga att generellt utöka möjligheterna till utbetalning av bosättningsbaserade förmåner vid temporära utlandsvistelser. Våra förslag om att vissa personkategorier skall få ett förstärkt försäkringsskydd vid utlands- vistelse kommer dock att föranleda ökade kostnader för socialförsäk- ringen. För att täcka dessa kostnader kan de generella möjligheterna till utbetalning vid utlandsvistelser beskäras något. Vi återkommer längre fram till frågor rörande utbetalning av förmåner till de särskilda person- kategorierna, nämligen statsanställda, biståndsarbetare och utlands- studerande. Vissa förmåner såsom barnbidrag, förlängt barnbidrag och under- hållsstöd kan som huvudregel betalas ut vid utlandsvistelse endast om denna är avsedd att vara än som godtas enligt den s.k. ett- årsregeln i AFL. Dessa förmåner kan betalas ut endast för utlandsvistelse som är avsedd att vara längst . Närståendepenning kan be- talas ut endast för tid under vilken den närstående vårdar den sjuke här i landet. Regeringen anser att vissa restriktioner skall gälla för utbetalning av förmåner för tid under vilken en person vistas utomlands, även om denne är försäkrad här i landet. Det finns inte anledning att utvidga möjligheterna att vid utlandsvistelse uppbära barnbidrag, förlängt barn- bidrag och underhållsstöd. Å andra sidan anser vi, som tidigare redo- visats, att det vid en utlandsvistelse skall gälla en ettårsgräns för att be- hålla tillhörigheten till den bosättningsbaserade försäkringen. Utlands- tiden bör nämligen kunna tillgodoräknas bl.a. som bosättningstid och försäkringstid för folkpension respektive garantipension. Ett annat skäl för dessa begränsningar är att en stor del av systemen för social trygghet i andra länder är arbetsbaserade, medan svensk socialför- säkring till väsentlig del även kommer att vara bosättnings- baserad. är en utlandsvistelse förknippad med arbete utomlands, vilket kan medföra att den enskilde kommer att omfattas av ett annat lands sociala trygghetssystem. De bosättningsbaserade förmånerna är väsentligen skattefinansierade i , och skattebefrielse för förvärs- inkomster erhålls i många fall redan vid sex månaders anställning i ett annat land. För att minska risken för dubbelförsäkring och av finansiella skäl bör således vissa restriktioner gälla för utbetalning av förmåner för tid när den försäkrade vistas utomlands. Det anförda gäller främst vid vistelse i ett land som varken är medlem i EU eller omfattas av . Bestämmelserna i förordning (EEG) nr 1408/71 syftar nämligen till att undvika bl.a. dubbel försäkringstill- hörighet. Härtill kommer att bestämmelserna i förordning 1408/71 gäller före nationell lagstiftning. Begränsningar mot utbetalning av förmåner för tid under vilken den försäkrade vistas utomlands kommer därför att få störst betydelse vid sådan utlandsvistelse som inte omfattas av gemen- skapsrätten. Inom EES kan sådana begränsningar i allmänhet ändå inte upprätthållas. Begränsningarna mot utbetalning av bosättningsbaserade förmåner vid utlandsvistelse skall enligt vårt förslag därför gälla endast vid vistelse i ett land som varken är medlem i EU eller omfattas av EES- avtalet. Enligt vår allmänna princip om likställighet, dvs. att socialförsäkringens bestämmelser skall gälla lika oberoende av den enskildes medborgarskap, bör begränsningarna gälla oavsett om den för- säkrade är medborgare i ett land inom EU/EES eller inte. Mot bakgrund av det anförda anser regeringen att nuvarande begräns- ning mot utbetalning av barnbidrag, förlängt barnbidrag och underhålls- stöd vid utlandsvistelse i princip skall behållas. För att göra villkoren för utbetalning av bosättningsbaserade förmåner mer enhetliga skall utbetal- ning av sådana förmåner som huvudregel inte få göras för en utlands- vistelse som kan antas vara än . Detta skall således normalt vara den längsta tid under vilken förmåner får betalas vid utlandsvistelse. Den ettårsregel som vid utlandsvistelse skall styra själva tillhörigheten till den bosättningsbaserade försäkringen skall således i allmänhet inte utgöra den främsta begränsningen mot utbetalning av förmåner under utlandsvistelse. Däremot kommer i detta hänseende ett- årsregeln att vara den yttersta begränsningen. Vissa undantag anser vi bör göras från den föreslagna sexmånaders- regeln för utbetalning vid utlandsvistelse. Undantag bör göras för ersätt- ning för sjukvård m.m. med hänsyn till att sådan ersättning kan avse vårdåtgärder som är oundgängligen påkallade. För dessa ersättningar skall således nuvarande bestämmelser behållas. Detta innebär att ettårs- regeln för bosättning normalt kommer att gälla som begränsning för utbetalning av sjukvårdsersättning vid utlandsvistelse, i den mån ersätt- ning över huvud taget kan ges. Vad gäller de bosättningsbaserade förmånerna bör undantag från sex- månadersregeln för utbetalning vid utlandsvistelse göras för flertalet pen- sionsförmåner. Sexmånadersregeln skall således tillämpas varken på ga- rantipension eller folkpension i form av förtidspension och efterlevande- pension. I sammanhanget kan nämnas att vad gäller folkpension är det endast den bosättningsbaserade folkpensionen som i likhet med garanti- pensionen skall hänföras till den bosättningsbaserade försäkringen. ATP- baserad folkpension hänförs till den arbetsbaserade försäkringen. Det uppkommer därför inte något behov av samordning mellan garantipen- sion och ATP-baserad folkpension vad gäller villkoren för utbetalning. Sexmånadersregeln skall heller inte tillämpas på pensionstillskott och särskilt pensionstillägg till ålderspension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn. Avgörande för om pensionsförmånerna skall kunna utbetalas för tid när den försäkrade vistas utomlands skall i stället vara att denne fortfarande anses bosatt här i landet, dvs. att han eller hon fort- farande är försäkrad. Detta innebär att utbetalning kan göras till den som lämnar landet, om utlandsvistelsen kan antas vara längst , vilket i praktiken motsvarar vad som gäller . Bestämmelserna om villkoren för utbetalning av bosättningsbaserade pensionsförmåner vid utlandsvistelse skall införas i den nu föreslagna socialförsäkringslagen. Det finns därför inte anledning att även i 16 kap. 1 § AFL införa något bosättningskrav. För övrigt sker utbetalning av garantipension normalt först efter ansökan. Vidare skall bestämmelserna i 5 kap. 1 § AFL inte längre reglera rätt till utbetalning vid utlandsvistelse. Bestämmelser därom skall finnas i 4 kap. socialförsäkringslagen. Det förhållandet att utbetalning av bosättningsbaserade förmåner inte får ske för tid när en försäkrad vistas utomlands utgör inte i sig något hinder mot att tiden får tillgodoräknas som bosättningstid för folkpension enligt bestämmelserna i 5 kap. 5 11 §§ AFL respektive försäkringstid för garantipension enligt 2 kap. lagen (1998:702) om garantipension. Vad gäller handikappersättning och vårdbidrag anser vi att det saknas tillräckliga skäl för att göra undantag från den föreslagna huvudregeln att utbetalning kan få göras vid utlandsvistelse som kan antas vara i längst . Vi gör samma bedömning när det gäller funktionsstöd i andra former och bostadsstöd under utlandsvistelser. De föreslagna begränsningarna mot utbetalning avser utlandsvistelse för vilken en förmån skulle ha betalats. Däremot saknar det naturligtvis betydelse var den försäkrade vistas för själva betalningstransaktionen. Vad gäller bedömningen av om en person i socialförsäkringshänseende skall anses bosatt här i landet föreslår vi i avsnitt 6.2 vissa ändringar beträffande personer som kommer till respektive lämnar . grundas bedömningen bl.a. på dessa personers avsikter angå- ende varaktigheten av vistelsen i resp. utanför . Enligt vårt förslag skall, i stället för enbart avsikten angående en vistelses varaktighet, be- dömningen grundas på den varaktighet en vistelse kan antas ha. Avgörande för om utbetalning skall kunna ske för som en försäk- rad vistas utomlands bör därför vara den tid som utlandsvistelsen kan antas komma att vara. Några särskilda personkategorier Regeringen föreslår, som redovisats i avsnitt 8, särskilda bosättningsbe- stämmelser för statsanställda och biståndsarbetare som utsänds från samt för personer som studerar utomlands. Dessa personkatego- rier kommer därför vid utlandsvistelse att omfattas av svensk socialför- säkring i större utsträckning än vad som följer av ettårsregeln. För den som är utsänd av en svensk statlig arbetsgivare för arbete för arbetsgivarens räkning och som därvid anses bosatt här i landet skall begränsningar mot utbetalning av bosättningsbaserade förmåner inte tillämpas. Samma gäller dennes medföljande familjemedlemmar. Vårt förslag innebär ingen förändring för dessa grupper. För biståndsarbetare och missionär m.fl. föreslår vi, som tidigare redo- visats, en utvidgning av den bosättningsbaserade försäkringen. Möjlig- heterna för dem att omfattas av den bosättningsbaserade försäkringen utökas med hänsyn till att de kan anses fortsatt bosatta här under längre utlandsvistelser . Vidare kommer de under utlandsvistelsen att vara försäkrade för samtliga bosättningsbaserade förmåner. Nuvarande specialbestämmelser för biståndsarbetare och missionärer m.fl. innebär att de får uppbära barnbidrag och föräldrapenning i större utsträckning än som skulle följa av sexmånadersregeln för barnbidrag respektive inskrivningskraven för föräldrapenning. Nuvarande specialreglering för denna grupp innebär också att det vid beräkning av SGI och bosätt- ningstid för folkpension bortses från viss utlandsvistelse. En väsentlig del av de särskilda bestämmelserna för biståndsarbetare och missionärer m.fl. avser familjestöd. Det är fortfarande i första hand familjestö- dsförmåner som denna grupp bör kunna få uppbära under utlandsvistelsen. Detta skall gälla under hela utlandsvistelsen, om bosättning anses föreligga här i landet. Begränsningarna mot utlands- betalning för denna grupp skall enligt vår mening inte avse föräldrapenning på garantinivån, barnbidrag, förlängt barnbidrag, bidrag vid adoption av utländska barn och underhållsstöd. Detta innebär en utvidgning av skyddet såvitt gäller underhållsstöd. För att få mer enhetliga regler anser vi att samma lättnader från be- gränsningar mot utbetalning vid utlandsvistelse skall gälla för de stude- rande som vid utlandsstudier fortfarande skall anses bosatta här i landet. Dispens för utbetalning vid utlandsvistelse Regeringen anser att det bör finnas vissa möjligheter att medge utbetal- ning av bosättningsbaserade förmåner även när rätten till en förmån har upphört på grund av att den enskilde inte längre anses bosatt här. En så- dan möjlighet finns för folkpension enligt 5 kap. 16 § AFL och en anslutande kungörelse (1962:516). Folkpension kan i sådana fall fortsätta att betalas ut dels i fall som anges i kungörelsen, dels om det med hänsyn till omständigheterna skulle framstå som uppenbart oskäligt att dra in pensionen. För garantipension finns en liknande bestämmelse i 4 kap. 3 § lagen om garantipension. Den bestämmelsen har emellertid ett något mer begränsat tillämpningsområde än vad som gäller för folkpensionen. En- ligt nämnda kungörelse har det varit möjligt att för pensionsberättigade, som av hälsoskäl har behövt vistas utomlands, att få sin folkpension ut- betald i ett annat land än . Enligt förordning (EEG) nr 1408/71 skall folkpension betalas ut även vid bosättning i ett annat medlemsland. Detta gäller också garantipension, varför reglerna om hälsoskäl inte längre har samma betydelse. Däremot ges även för garantipension möj- lighet till fortsatt utbetalning i särskilt ömmande fall. Regeringen anser att det bör finnas en möjlighet att kunna besluta att en bosättningsbaserad förmån skall få utbetalas även i ett fall när det föreligger hinder mot utbetalning på grund av bestämmelserna om be- gränsning mot utbetalning vid utlandsvistelse. Denna möjlighet bör också finnas när rätten till en förmån har upphört på grund av bosättningsbe- stämmelserna. Sådana beslut bör kunna meddelas på ansökan av den för- säkrade, och dispens bör kunna ges om det skulle vara uppenbart oskäligt att dra in förmånen. Vi anser dock att det inte finns behov av att såsom utredningen föreslår i en bestämmelse särskilt ange att utbetalning kan beslutas även för utlandsvistelse som är påkallad av hälsoskäl. Vid be- dömningen av om det är uppenbart oskäligt att dra in en förmån kan ändå beaktas bl.a. hälsoskäl. Bestämmelsen bör tillämpas restriktivt. 10.2 Arbetsbaserade förmåner Regeringens förslag: För utbetalning av arbetsbaserade förmåner vid utlandsvistelse skall vissa begränsningar gälla. Förmåner vid sjuk- dom, havandeskap, tillfällig vård av barn och rehabilitering skall kunna utges vid utlandsvistelse endast om ersättningsfallet har inträffat medan den försäkrade utförde arbete utomlands som jämstäl- ls med arbete i . förmåner skall också kunna utges om har godkänt att den enskilde vistas utomlands. När det gäller utbetalning av arbetsbaserade pensionsförmåner och ersättning från arbetsskadeförsäkringen skall några särskilda begräns- ningar däremot inte tillämpas. Dessa förmåner skall vid utlands- vistelse kunna betalas ut så länge rätten till förmånen består enligt respektive lag. Utbetalning av föräldrapenning över garantinivån skall vid utlands- vistelse så som kunna ske om barnet är bosatt i . Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Hovrätten över och anser att lag- stiftningen så långt är möjligt bör bringas i överensstämmelse med EG- rätten. instämmer i förslaget. Försäkringskasseför- bundet anför att reglerna för utbetalning av folkpension bör samordnas med den nya lagstiftningen inom pensionsområdet. I 5 kap. 1 § AFL stadgas att såväl tilläggspension som folkpension kan exporteras. De föreslagna reglerna bör förtydligas så att skillnaden mellan dessa och de som gäller enligt AFL framgår. Skälen för regeringens förslag: De arbetsbaserade förmånerna kan till väsentlig del sägas vara intjänade förmåner, och de skall heller inte vara knutna till den enskildes bosättning. Sjukpenning utges som huvudregel inte vid utlandsvistelse. Dock utges sådan ersättning, om den försäkrade blir sjuk när han utför arbete som ett led i en i bedriven verksamhet. Sjukpenning kan också utges vid utlandsvistelse, om den försäkrade under sjukdom eller viss medicinsk behandling eller rehabilitering reser utomlands med medgivande.