prop · GM03110 · 1999-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1998/99:110 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen läggs förslag som innebär en utveckling av innehåll och utbud i undervisningen i både , gymnasieskolan och inom den kommunala vuxenutbildningen. Propositionen innehåller följande bedömningar och förslag. En femårig försöksverksamhet aviseras, som innebär att ett urval kommuner ges möjlighet att bedriva undervisning utan nationell timplan i . Det bör utvärderas både om en avskaffad timplan stärker mål- och resultatstyrningen och ger eleverna bättre förutsättningar att nå målen och på vilket sätt styrningen och kvalitetssäkringen behöver ut- vecklas om den nationella timplanen skulle avskaffas. Inom ramen för den totala minsta garanterade undervisningstiden bör försöksverksamhe- ten innebära en fullständig befrielse från den nationella timplanen. Regleringen av det individuella programmet skall tydliggöras. Ett programinriktat individuellt program (PRIV) skall vara möjligt att söka till. Att utveckla kvaliteten på undervisningen i det individuella pro- grammet är ett viktigt steg i ambitionen att skapa en gymnasieskola för alla. Landsting skall kunna anordna utbildning på ett individuellt pro- gram. Estetiska ämnen samt idrott och hälsa föreslås ingå i kursutbudet inom den kommunala vuxenutbildningen på gymnasial nivå. Dessa ämnen skall dock inte utgöra obligatoriska ämnen för att som vuxenstuderande få ut ett slutbetyg. Begreppet kompletterande skolor skall vidgas till att avse utbildningar på gymnasial nivå eller har gymnasieskola som antagningskrav som beteckningen ändras till kompletterande utbildningar. Utbildningarna skall efter ansökan kunna ställas under statlig tillsyn och få statligt stöd på tre nivåer, nämligen statlig tillsyn, statlig tillsyn och studiestöd samt statlig tillsyn, studiestöd och statsbidrag. Beslutsrätten när det gäller statlig tillsyn och statsbidrag skall föras över från regeringen till . Vissa ändringar i skollagen genomförs som en anpassning till EG- direktiv som rör examenserkännande i syfte att öka rörligheten på arbetsmarknaden och lärares möjligheter att få sin utbildning bedömd och godkänd för anställning i ett annat EU-land. I propositionen föreslås också vissa tekniska justeringar i lagen om entreprenadförhållanden inom skolan samt ändring i skollagen om bidragsår för fristående skola motsvarande gymnasieskola. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 5 2 Lagtext 6 2.1 Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100) 6 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:802) om entreprenadförhållanden inom skolan 11 3 Ärendet och dess beredning 12 3.1 Försöksverksamhet utan nationell timplan 12 3.2 Det individuella programmets utveckling 12 3.3 Det estetiska ämnesområdet samt idrott och hälsa i gymnasial vuxenutbildning 12 3.4 Kompletterande utbildningar med statligt stöd 13 3.5 Behörighet för lärare, förskollärare och fritidspedagoger inom det offentliga skolväsendet 13 4 Utgångspunkter 14 5 Försöksverksamhet utan nationell timplan 17 5.1 Timplanens roll i en mål- och resultatstyrd skola 17 5.2 Utformning av försöksverksamheten 19 5.3 Styrning och utvärdering av försöksverksamheten 23 6 Det individuella programmets utveckling 26 6.1 Tydligare reglering av det individuella programmet 26 6.2 Utvecklingen av programinriktade individuella program PRIV 31 6.2.1 Utvecklingen behöver stimuleras 33 7 Kurser inom det estetiska ämnesområdet samt idrott och hälsa inom gymnasial vuxenutbildning 34 7.1 En historisk tillbakablick 34 7.2 Gällande bestämmelser 35 7.3 Det estetiska ämnesområdet samt idrott och hälsa införs i gymnasial vuxenutbildning 35 8 Kompletterande utbildningar med statligt stöd 39 8.1 Bakgrund 39 8.2 Gällande bestämmelser 40 8.3 Begreppet kompletterande skola 41 8.4 Beslut om statlig tillsyn 43 9 Behörighet för lärare, förskollärare och fritidspedagoger inom det offentliga skolväsendet 46 9.1 Bakgrund 46 9.2 Behörighetsförklaring för utlandsutbildade lärare 49 9.3 Kravet på kunskaper i svenska 51 9.4 Kravet på nödvändiga insikter i författningar för skolan 52 9.5 Behörig myndighet 53 9.6 Överklaganderätten 53 10 Ändring i lagen (1993:802) om entreprenadförhållanden inom skolan 55 11 Ändring i skollagen (1985:1100) om bidragsår för fristående gymnasieskolor 57 12 Författningskommentarer 59 12.1 Förslaget till lag om ändring i skollagen (1985:1100) 59 12.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:802) om entreprenadförhållanden inom skolan 61 Bilaga 1 Förteckning över remissinstanserna samt en sammanställning av remissyttrandena över departementsskrivelsen Utan timplan med oförändrat uppdrag (Ds 1999:1) 62 Bilaga 2 Sammanfattning av förslagen i promemorian PRIV en ny väg till ett nationellt program (Ds 1998:27) 68 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna samt en sammanställning av remissyttrandena över promemorian PRIV en ny väg till ett nationellt program (Ds 1998:27) 69 Bilaga 4 Förteckning över remissinstanserna som avgivit yttrande över betänkandet Vuxenutbildning och livslångt lärande Situationen inför och med (SOU 1998:51) 75 Bilaga 5 Förteckning över remissinstanser som avgivit yttrande över betänkandet Fristående utbildningar med statligt tillsyn inom olika områden (SOU 1998:11) 77 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 78 Rättsdatablad 79 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att dels antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i skollagen (1985:1100), 2. lag om ändring i lagen (1993:802) om entreprenadförhållanden inom skolan, dels godkänner vad regeringen föreslår om 3. estetisk verksamhet, estetiska ämnen samt idrott och hälsa i gymnasial vuxenutbildning (avsnitt 7) och 4. statligt stöd till kompletterande utbildningar (avsnitt 8). 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100) Härigenom föreskrivs i fråga om skollagen (1985:1100) dels att 2 kap. 4 och 4 a §§, 5 kap. 4 b, 13, 13 a och 26 §§ samt 9 kap. 9 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 2 kap. 4 b 4 d och 7 a §§, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 4 § För att få anställas som lärare, förskollärare eller fritidspedagog i det offentliga skolväsendet utan tidsbegränsning skall den sökande dels behärska svenska språket, om det inte finns synnerliga skäl att medge annat, dels ha nödvändiga insikter i de föreskrifter som gäller beträffande det offentliga skol- väsendet, särskilt de föreskrifter som anger målen för utbildningen, dels också uppfylla ett av följande krav: 1. Sökanden har genomgått svensk lärarutbildning respektive barn- och ungdomspedagogisk utbildning med huvudsaklig inrikt- ning mot den undervisning anställ- ningen avser eller en därmed jäm- ställd pedagogisk utbildning i ett annat nordiskt land eller ett annat land som tillhör Europeiska fri- handelssammanslutningen eller Europeiska unionen. Sökanden har genomgått annan högskoleutbildning som av förklarats i huvudsak motsvara sådan pedagogisk utbildning som avses under 1. Om det saknas sökande som uppfyller kraven enligt 1 eller 2, men det finns särskilda skäl att anställa någon av de sökande utan tidsbegränsning, får sådan anställ- ning ändå komma till stånd, ifall den sökande har motsvarande kompetens för den undervisning som anställningen avser och det dessutom finns skäl att anta att sökanden är lämpad att sköta undervisningen. Behörig att anställas som lärare, förskollärare eller fritidspedagog i det offentliga skolväsendet utan tidsbegränsning är 1. den som har svensk lärarexamen, respektive barn- och ungdomspedagogisk examen som regeringen med stöd av 1 kap. 11 § högskolelagen (1992:1434) har meddelat föreskrifter om, eller motsvarande äldre utbildning, med huvudsaklig inriktning på den undervisning anställningen avser, eller 2. den som av har fått ett behörighetsbevis enligt vad som föreskrivs i 4 a och 4 b §§. Den som inte är behörig får ändå anställas utan tidsbegräns- ning, om det saknas behöriga sökande och om det finns särskilda skäl samt om den sökande har motsvarande kompetens för den undervisning som anställningen avser och det dessutom finns skäl att anta att den sökande är lämpad att sköta undervisningen. 4 a § Beslut av i ären- den som avses i 4 § första stycket 2 får inte överklagas. Den som har en utländsk lärar- utbildning skall få ett behörighets- bevis, om den utbildningen ensam eller tillsammans med yrkeslivser- farenhet motsvarar sådan pedago- gisk utbildning som avses i 4 § 1. 4 b § Den som har ett annat modersmål än svenska, danska, färöiska, isländska eller norska kan få ett behörighetsbevis endast om han eller hon har de kunskaper i svenska som behövs. 4 c § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om villkoren för ett sådant behörig- hetsbevis som avses i 4 § första stycket 2. 4 d § Beslut av i ären- den om utfärdande av behörighets- bevis enligt 4 § första stycket 2 får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 7 a § Kommuner och landsting skall se till att lärare, förskollärare och fritidspedagoger som undervisar har nödvändiga insikter i de före- skrifter som gäller för det offent- liga skolväsendet, särskilt de före- skrifter som anger målen för ut- bildningen. 5 kap. 4 b § Ett individuellt program kan 1. syfta till att stimulera eleven att senare gå över till ett nationellt program eller ett specialutformat program, 2. särskilt inriktas mot studier på ett nationellt eller specialutfor- mat program (programinriktat individuellt program), 3. göra det möjligt för ungdo- mar att genom lärlingsutbildning förena en anställning som syftar till yrkesutbildning med studier av vissa ämnen i gymnasieskolan, 4. avse utbildning för udda yrken, och 5. möta speciella behov hos eleven. Ett individuellt program som är av ett sådant slag som avses i första stycket 1 och 2 kan utformas för en grupp elever. Utbildningen på ett individuellt program skall följa en plan, som skall fastställas av styrelsen för utbildningen. I fråga om sådana individuella program som avses i första stycket 3 får regeringen föreskriva att utbildningen i skolan skall omfatta minst vissa ämnen. Ett individuellt program skall först och främst förbereda eleven för studier på ett nationellt pro- gram eller ett specialutformat pro- gram. Ett individuellt program kan 1. särskilt inriktas mot studier på ett nationellt eller specialutfor- mat program (programinriktat individuellt program), 2. göra det möjligt för ungdo- mar att genom lärlingsutbildning förena en anställning som syftar till yrkesutbildning med studier av vissa ämnen i gymnasieskolan, och 3. möta elevers speciella utbildningsbehov. Ett individuellt program som som har ett sådant syfte som avses i första stycket kan utformas för en grupp elever. Ett programinriktat individuellt program skall utformas för en grupp elever. Utbildningen på ett individuellt program skall följa en plan, som skall fastställas av styrelsen för utbildningen. I fråga om sådana individuella program som avses i andra stycket 2 får regeringen föreskriva att utbildningen i skolan skall omfatta minst vissa ämnen. 13 § Varje kommun är skyldig att erbjuda gymnasieutbildning i form av specialutformade program eller individuella program för de ungdomar i kommunen som avses i 1 § och som inte har tagits in på något nationellt program i gymnasieskolan eller en likvärdig utbildning eller har avlagt International Baccalaureate (IB). Detsamma gäller den som har tagits emot på ett nationellt program i gymnasieskolan eller till en likvärdig utbildning men som har avbrutit utbildningen där. I fråga om elever från särskolan gäller skyldigheten dock endast individuella program och endast om eleven vid prövning enligt 6 kap. 7 § inte tas emot i särskolan, därför att eleven bedöms kunna gå i gymnasieskolan. Ett erbjudande enligt första stycket får avse utbildning som anordnas av hemkommunen eller av en annan kommun eller, i fråga om specialutformade program, ett landsting. Utbildning som anordnas av en annan kommun eller ett landsting och som avser en grupp elever enligt vad som anges i 4 a och 4 b §§ får erbjudas inom ramen för ett samverkansavtal. Två eller flera kommuner som gemensamt erbjuder utbildning för en grupp elever bildar ett samverkans- område för den utbildningen. Kommuner och landsting som har slutit samverkansavtal om utbild- ning för en grupp elever bildar tillsammans ett samverkansområde för den utbildningen. Ett erbjudande enligt första stycket får avse utbildning som anordnas av hemkommunen eller av en annan kommun eller ett landsting. Utbildning som anord- nas av en annan kommun eller ett landsting och som avser en grupp elever enligt vad som anges i 4 a och 4 b §§ får erbjudas inom ramen för ett samverkansavtal. Två eller flera kommuner som gemensamt erbjuder utbildning för en grupp elever bildar ett samver- kansområde för den utbildningen. Kommuner som har slutit samver- kansavtal med ett landsting om en viss utbildning för en grupp elever bildar ett samverkansområde för den utbildningen. 13 a § Efter överenskommelse med en kommun får ett landsting anordna utbildning på specialutformade program. Efter överenskommelse med en kommun får ett landsting anordna utbildning på specialutformade och individuella program. 26 § Regeringen får föreskriva om skyldighet för hemkommunerna att betala ersättning till den anord- nande kommunen för sådan utbild- ning som avses i 9 och 14 §§. Re- geringen får vidare föreskriva om sådan skyldighet för hemkommu- nerna när det gäller sådana individuella program som avses i 13 § tredje stycket 2. Regeringen får föreskriva om skyldighet för hemkommunerna att betala ersättning till den anord- nande kommunen för sådan utbild- ning som avses i 9 och 14 §§. Re- geringen får vidare föreskriva om sådan skyldighet för hemkommu- nerna när det gäller sådana individuella program som avses i 4 b § andra stycket 2. 9 kap. 9 § Om inte kommunen och skolan har kommit överens om annat, skall bidraget enligt 8 a eller 8 c § beräknas för ett bidragsår i sänder. Varje bidragsår börjar . För att en fristående skola som avses i 8 eller 8 b § skall ha rätt till bidrag gäller att skolan har ansökt om att bli förklarad som bidrags- berättigad före kalen- deråret innan bidragsåret börjar. Om inte kommunen och skolan har kommit överens om annat, skall bidraget enligt 8 a eller 8 c § beräknas för ett bidragsår i sänder. Varje bidragsår börjar . För att en fristående skola som avses i 8 eller 8 b § skall ha rätt till bidrag gäller att skolan har ansökt om att bli förklarad som bidrags- berättigad före kalen- deråret innan det år utbildningen startar. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i 5 kap. 4 b § tillämpas på utbildning som påbörjas efter . 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:802) om entreprenadförhållanden inom skolan Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1993:802) om entreprenadför- hållanden inom skolan skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Kommuner och landsting får sluta avtal med en enskild fysisk eller juridisk person om att denne skall bedriva viss undervisning inom gymnasieskolan. Avtalet får endast avse undervisning i sådana ämnen som ingår i de ämnesblock som i bilaga 2 till skollagen (1985:1100) betecknas som este- tiska ämnen, ekonomiska ämnen, tekniska ämnen och yrkesämnen. Kommuner och landsting får sluta avtal med en enskild fysisk eller juridisk person om att denne skall bedriva viss undervisning inom gymnasieskolan. Avtalet får endast avse undervisning i karak- tärsämnen som har en yrkesinrik- tad eller estetisk profil. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning 3.1 Försöksverksamhet utan nationell timplan I propositionen Läroplan för det obligatoriska skolväsendet, försko- leklassen och fritidshemmet, m.m. (prop. 1997/98:94, bet. 1997/98:UbU18, rskr. 1997/98:272) meddelade regeringen sin avsikt att ge ett begränsat antal kommuner möjlighet att delta i en försöksverksam- het där arbetet i får organiseras utan en nationellt fastställd timplan. Regeringen avsåg att återkomma till i frågan. En arbetsgrupp tillsattes (U 1998:C) inom gavs i uppdrag att bedöma förutsättningarna för en sådan försöksverk- samhet samt att ge förslag till utformning av denna med avseende på ut- värdering och kvalitetssäkring. Arbetsgruppen överlämnade departementsskrivelsen Utan timplan med oförändrat uppdrag (Ds 1999:1) som har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna samt en sammanställning över remissyttrandena finns i bilaga 1. 3.2 Det individuella programmets utveckling En särskild arbetsgrupp (U 1997:H) inom arbetsgruppen om gymnasieskolans praktikprogram har haft i uppdrag att bl.a. utarbeta förslag till hur ett praktikprogram kan organiseras inom ramen för gymnasieskolans individuella program. Gruppens arbete redovisades genom rapporten en ny väg till ett nationellt program (Ds 1998:27). En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 2. Rapporten har remissbehandlats och en sammanställning av remissyttrandena finns i bilaga 3. I enlighet med beslut med anledning av förslag i propositionen Gymnasieskola i utveckling - kvalitet och likvärdighet (prop. 1997/98:169, bet. 1998/99:UbU3, rskr. 1998/99:160), ändras bestämmelserna i skollagens 5 kap. 4 b § från så att det tydligt visas på möjligheten att särskilt inrikta undervisningen inom ett individuellt program mot ett nationellt eller specialutformat program. 3.3 Det estetiska ämnesområdet samt idrott och hälsa i gymnasial vuxenutbildning Den parlamentariskt tillsatta (dir. U 1995:09) har överlämnat tre delbetänkanden till regeringen. I sitt andra delbetänkande Vuxenutbildning och livslångt lärande. Situationen inför och med (SOU 1998:51) föreslog kommittén att estetiska ämnen bör kunna erbjudas i vuxenutbildning som ett led i den enskildes studier mot en bred gymnasieutbildning. Samtliga kommuner, berörda myndigheter och intresseorganisationer har getts tillfälle att yttra sig över betänkandet. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. En sammanställning över inkomna synpunkter finns tillgänglig i (dnr U1998/2129/V). Med anledning av betänkandet anordnades en hearing . I Statens skolverks redovisning av uppdraget avseende Plan för utvecklingen av vuxenutbildningen behandlas frågan om estetiska ämnen och idrott och hälsa i komvux inom gymnasial vuxenutbildning. anser att den nuvarande förordningen hindrar utvecklingen av vuxenutbildningen. Det viktigaste skälet för att vuxna bör få samma möjligheter som ungdomar att tillgodoräkna sig kompetens i dessa ämnen är enligt att kunskaperna behövs i många olika yrken. belyser i sitt tredje delbetänkande Vuxenut- bildning för alla? Andra året med (SOU 1999:39) estetisk verksamhet inom vuxenutbildningen i ett historiskt perspektiv och före- slår att estetiska ämnen, estetisk verksamhet, idrott och hälsa samt specialidrott skall kunna ingå i vuxenutbildning. 3.4 Kompletterande utbildningar med statligt stöd bemyndigade regeringen det statsråd som har till uppgift att föredra ärenden om det offentliga skolväsendet m.m. att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över det statliga stödet till kompletterande skolor (dir. 1997:42). Utredaren skulle bl.a. definiera begreppet kompletterande skola och dess avgränsning från det offentliga skolväsendet, analysera statens och kommunernas ansvar för dessa skolor, se över formerna och kriterierna för det statliga stödet samt utreda frågan om rätt till studiestöd för eleverna. Utredaren lämnade sitt betänkande Fristående utbildningar med statlig tillsyn inom olika områden (SOU 1998:11). Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr U1998/346 /V). 3.5 Behörighet för lärare, förskollärare och fritidspedagoger inom det offentliga skolväsendet En arbetsgrupp inom har utarbetat en promemoria med förslag till ändring av skollagen (1985:1100) i fråga om behörighet att utöva yrke som lärare inom det offentliga skolväsendet för barn, ungdom och vuxna och som följer av medlemskap i och de krav som EG-rätten ställer på svensk lagstiftning. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr U1999/941/S). Den föreslagna ändringen i skollagen om möjlighet att överklaga beslut om behörighetsbevis till allmän förvaltningsdomstol faller inom lagrådets granskningsområde. Förslaget är i den delen av lagtekniskt okomplicerad beskaffenhet. Lagrådets hörande skulle därför sakna betydelse. 4 Utgångspunkter Det är kommunens ansvar att organisera, planera och administrera verksamheterna inom skolväsendet. Kommunerna har också ett ansvar att följa upp och utvärdera verksamheten. I en mål- och resultatstyrd verksamhet lämnas stort utrymme för de professionella att tillsammans med eleverna välja stoff och arbetsmetoder. Regeringens skolpolitik har som utgångspunkt att skapa förutsättningar för ett utvecklingsarbete i kommunen som kan höja kvalitet och likvärdighet och bidra till ökad måluppfyllelse. I propositionen läggs förslag som innebär en utveckling av innehåll och utbud i , gymnasieskolan och inom den kommunala vuxenutbildningen. Försöksverksamhet utan nationell timplan Genom den förändrade styrningen av skolan har den nationella timplanens roll förändrats. Den har inte längre den styrande roll den tidigare haft. Förändringarna gör att det kan synas motsägelsefullt att ha en nationellt fastställd timplan i en mål- och resultatstyrd skola, där ett stort utrymme lämnas till den professionella nivån att förverkliga resultaten i skolan. Timplanen kan upplevas som ett hinder, t.ex. för ämnesövergripande undervisning och lokal skolutveckling. Det system av kvalitetsinstrument, bl.a. kvalitetsredovisningarna, som har skapats på nationell nivå, i kommunen och i skolan, bör kunna ge goda förutsättningar att utveckla och garantera kvalitet och likvärdighet i , även utan nationell timplan. Regeringen anser därför att en försöksverksamhet bör bedrivas utan fastställd nationell timplan. Det individuella programmet Kommunerna är skyldiga att erbjuda alla ungdomar en gymnasieutbildning. En flexibel och anpassningsbar gymnasieskola innebär att varje elev kan utvecklas maximalt utifrån sina förutsättningar. Denna flexibilitet finns främst inom det individuella programmet där varje elev skall ges en utbildning utifrån en individuell studieplan. Det individuella programmet är ett viktigt redskap för kommunerna att erbjuda utbildning även till ungdomar som av olika skäl inte påbörjat ett nationellt eller specialutformat program. Utformningen av och kvaliteten på undervisningen på det individuella programmet är gymnasieskolans verkliga utmaning och viktig för gymnasieskolans måluppfyllelse i sin helhet. Utan ett individuellt program som håller en hög kvalitet och som möter elevernas enskilda behov och förutsättningar, kan inte målet om en gymnasieskola för alla bli verklighet. För att fler elever skall ges förutsättningar att klara av studier på ett nationellt program måste kvaliteten på det individuella programmet generellt sett höjas. För att stödja och stimulera det lokala utvecklingsarbetet anser regeringen att det finns anledning att förtydliga det individuella programmets huvudsyfte, nämligen att förbereda eleverna för studier på ett nationellt eller specialutformat program. Vidare skall en elev kunna söka de programinriktade individuella programmen. Studievägarna skall, förutom ämnen på grundskolenivå och kärnämnen, om eleven nått en sådan kunskapsnivå, innehålla nationella kurser i främst yrkesämnen samt arbetsplatsförlagd utbildning (APU). Dessutom bör landsting ges möjlighet att anordna utbildning på ett individuellt program.