prop · GM0372 · 1999-01-01 00:00:00 — I paragrafen anges de uppgifter som får registreras från rättspsykiatriska undersökningar och intyg enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild per- sonutredning i brottmål, m.m. Samma uppgifter får enligt 4 § registreras från motsvarande undersökningar enligt äldre lagstiftning. Med undersökningens resultat, p. 5, avses de ställningstaganden som görs i de frågor rätten skall ha svar på. Det innebär vad gäller rättspsy- kiatriska undersökningar, enligt den nuvarande terminologin, bedöm- ningar av om allvarlig psykisk störning förelåg vid brottet, om allvarlig psykisk störning föreligger vid undersökningen, om förutsättningar för rättspsykiatrisk vård föreligger och om återfallsrisk föreligger till följd av störningen. När det gäller intyg enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. innebär detta bedömningar av om all- varlig psykisk störning föreligger eller inte, om behov av rättspsykiatrisk undersökning föreligger och om förutsättningar för rättspsykiatrisk vård utan särskild utskrivningsprövning föreligger. Med diagnostiska bedömningar avses samma sorts uppgifter som registreras i Rättspsykiatriska ärenderegistret och som avser diagnoser och resultat av undersökningar. 7 § För varje person får det registreras sådana uppgifter ur domen som avser 1. utgången i ansvarsdelen, 2. utdömd påföljd eller meddelad påföljdseftergift, samt 3. beslut om utvisning enligt 4 kap. 7 § utlänningslagen (1989: 529). Paragrafen anger vilka uppgifter ur allmän domstols dom som får registe- ras. Enligt p.1 får de brott registreras som den tilltalade har dömts för. Den påföljd som har dömts ut samt uppgift om påföljdseftergift får, enligt p. 2, också registreras. 8 § För varje person som har överlämnats till rättspsykiatrisk vård eller dömts till fängelse får uppgifter om vård enligt lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård registreras. Uppgifter enligt första stycket får avse 1. tidpunkt när vården har påbörjats, avbrutits och upphört, 2. på vilka sjukvårdsinrättningar personen har vårdats, samt 3. vilka diagnoser som har ställts i samband med utskrivning. Av paragrafens första stycke följer att de vårduppgifter som får registre- ras endast är sådana som avser rättspsykiatrisk vård. I första hand torde paragrafen få betydelse för den som av domstol har överlämnats till rättspsykiatrisk vård. Men även den som är intagen i anstalt kan, som framgår av 1 § andra stycket 3 lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård (LRV) få rättspsykiatrisk vård under anstaltsvistelsen. Vilka uppgifter om rättspsykiatrisk vård som får registreras anges i andra stycket. Med att vården har påbörjats respektive upphört avses på- börjande och upphörande av varje vårdtillfälle. Med avbrutits avses längre permissioner som led i utskrivning. En person som är föremål för rättspsykiatrisk vård kan flyttas mellan olika sjukvård- sinrättningar. En flyttning innebär i administrativt hänseende att ett vård- tillfälle avslutas och att ett nytt påbörjas. 9 § För varje person som har dömts till fängelse får, när verkställigheten helt eller delvis har skett enligt lagen (1974:203) om kriminalvård i an- stalt, uppgifter registreras om när verkställigheten har påbörjats respek- tive avslutats samt när villkorlig frigivning och avbrott i verkställigheten har skett. I paragrafen anges vilka uppgifter som får registreras om personer som har dömts till fängelse. Uppgifter får dock registreras om fängelsestraff endast om detta helt eller delvis har verkställts i anstalt enligt lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt. Denna begränsning utesluter regi- strering av uppgifter när verkställigheten av ett utdömt fängelsestraff i dess helhet har skett genom intensivövervakning med elektronisk kon- troll. Denna begränsning har gjorts eftersom rättspsykiatrisk vård vid verkställighet av ett fängelsestraff kan bli aktuell endast när detta verk- ställs i anstalt (jämför 1 § andra stycket 3 LRV). Det sagda innebär att om ett fängelsestraff i huvudsak verkställts genom intensivövervakning med elektronisk kontroll men en del av verkställigheten t.ex. på grund av misskötsamhet har skett i anstalt, uppgifter från den sistnämnda delen får registreras. Skälen till att uppgifter om verkställighet av fängelsestraff får registre- ras har angetts i avsnitt 13 under rubriken . De uppgifter som får registreras är när verkställigheten har påbörjats och avslutats. Vidare får tidpunkten för villkorlig frigivning och avbrott i verkställigheten av fängelsestraffet registreras. Det sagda innebär att uppgifter om återupptagen verkställighet, t.ex. efter förverk- ande av villkorligt medgiven frihet på grund av misskötsamhet, också får registreras. Uppgiftsskyldighet 10 § respektive skall lämna upp- gifter enligt 6 § 7, 8 § och 9 § till det rättspsykiatriska forskningsregist- ret. Om allmän domstols uppgiftsskyldighet finns särskilda bestämmelser. finns föreskrifter om skyldighet att till () lämna rättspsykiatriska undersökningar, intyg enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. och domar i vissa mål där rättspsykiatriskt utlåtande har inhämtats (se avsnitt 14). I förevarande paragraf, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, föreskrivs att respektive skall lämna uppgifter enligt 6 § 7, 8 § och 9 § till det rättspsykiatriska forsk- ningsregistret. Regleringen innebär dels att de angivna myndigheterna ges en skyldighet att lämna vissa uppgifter till registret, dels att dessa myndigheter kan lämna uppgifterna utan hinder av eventuell sekretess. Frågan om undanröjande av sekretesshinder för att uppgifter skall kunna lämnas till det rättspsykiatriska forskningsregistret har behandlats i avsnitt 14, varför det hänvisas dit. De allmänna domstolarnas skyldighet att lämna uppgifter till RMV regleras i förordningen (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m. Regeringen avser att komplettera denna förordning. Efter denna komplettering kommer domstolarnas skyldighet att till RMV skicka kopior av domar att omfatta domen i samtliga mål där rättspsyki- atrisk undersökning gjorts eller intyg enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. har hämtats in. Närmare föreskrifter om uppgiftsskyldigheten bör finnas i förord- ningen (1970:517) om rättsväsendets informationssystem samt förord- ningen (1993:1058) om sjukvårdsregister hos för forsk- ning och statistik. och uppgiftslämnande förut- sätter att dessa myndigheter från RMV erhåller vissa uppgifter. RMV:s uppgiftslämnande till dessa myndigheter regleras i 13 § första stycket. Det får förutsättas att och uppgiftslämnande kommer att ske på medium för automatiserad behand- ling. Någon särskild reglering av detta i förevarande lag har emellertid inte ansetts nödvändig. RMV:s lämnande av uppgifter på medium för automatiserad behandling till de två andra myndigheterna regleras vis- serligen i 13 §. Detta beror emellertid på att i den paragrafen förbjuds allt utlämnande på medium för automatiserad behandling från det rättspsy- kiatriska forskningsregistret utom sådant som särskilt nämns. Direktåtkomst 11 § Endast får ha direktåtkomst till uppgifter i det rättspsykiatriska forskningsregistret. I paragrafen slås fast att ingen utanför får ha direkt- åtkomst till registret. Att verket såsom personuppgiftsansvarigt har sådan åtkomst är en självklarhet. Tillgången inom myndigheten till registret skall vara begränsad. Detta utvecklas närmare i avsnitt 16. Information 12 § När personuppgifter i ett mål första gången registreras i det rättspsykiatriska forskningsregistret skall lämna den registrerade information om behandlingen. Informationen skall innehålla upplysningar om 1. att är personuppgiftsansvarigt för behand- lingen, 2. ändamålen med behandlingen, 3. vilken typ av uppgifter behandlingen avser, 4. mottagarna av uppgifterna, 5. de sekretess- och säkerhetsbestämmelser som gäller för behand- lingen, 6. bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om information som skall lämnas efter ansökan samt om rättelse och skadestånd, samt 7. de begränsningar i fråga om tillgång till uppgifter, utlämnande av uppgifter på medium för automatiserad behandling och bevarande av uppgifter som gäller för behandlingen. Enligt paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, skall RMV se till att de personer som ingår i det rättspsykiatriska forsknings- registret får information om registret och den behandling av personupp- gifter som sker inom ramen för detta. De personuppgifter som får behandlas hänför sig till olika stadier i ett brottmål. Det rör sig vanligen om uppgifter från undersökningar som har utförts i ett mål, från domar och från verkställighetsstadiet. Alla dessa uppgifter kommer inte att registreras hos RMV. Normalt kom- mer vid ett första tillfälle uppgifterna att registreras från undersöknings- förfarandet och från domen (jämför 4 §). Därefter kommer de övriga uppgifterna att efterhand tillföras registret. Av den information som skall lämnas till den registrerade skall framgå att RMV är personuppgiftsansvarigt för behandlingen, ändamålen med denna och vilken typ av uppgifter som behandlingen avser. Vidare skall mottagarna av uppgifterna anges. Härmed avses att den enskilde ges en beskrivning av vad ändamålsbestämningen innebär när det gäller de hu- vudsakliga kategorier av användare som är aktuella. Punkterna 5 7 krä- ver inte ytterligare kommentarer. Informationen skall lämnas när registrering sker första gången. Då skall den registrerade också upplysas om den tillkommande registrering som kommer att äga rum inom ramen för ett och samma mål. Särskild information behöver därefter inte lämnas i samband med sådan registre- ring. Om däremot samma person senare återkommer i ett nytt brottmål, skall information lämnas igen. Utlämnande av uppgifter 13 § skall till och Kriminalvårds- styrelsen på medium för automatiserad behandling lämna de uppgifter som är nödvändiga för att dessa myndigheter skall kunna lämna uppgifter enligt 10 § till det rättspsykiatriska forskningsregistret. Uppgifter från det rättspsykiatriska forskningsregistret får, utöver vad som sägs i första stycket, lämnas ut på medium för automatiserad be- handling endast om uppgifterna skall användas för det ändamål som an- ges i 3 § 1. Paragrafen reglerar utlämnande av uppgifter på medium för automati- serad behandling. I paragrafens första stycke anges att RMV till Social- styrelsen och skall lämna vissa uppgifter på detta sätt. De uppgifter som RMV skall lämna är sådana som är nödvändiga för att och skall kunna lämna uppgifter enligt 10 § till RMV. Utformningen av bestämmelsen innebär dessutom att den sekretess som gäller för uppgifterna hos RMV inte hindrar att de lämnas till och till . Utlämnande av uppgifter för användning i enlighet med ändamålen aktualiseras, utöver vad som sägs i paragrafens första stycke, endast när uppgifterna enligt 3 § 1 skall användas för forskning inom rättspsykiatrin som har godkänts av en forskningsetisk kommitté. Det andra ändamålet är nämligen RMV:s eget utvecklingsarbete och då är utlämnande inte aktuellt. Enligt paragrafens andra stycke får utlämnande på medium för automatiserad behandling, utöver vad som anges i det första stycket, ske endast om uppgifterna skall användas för behandling av personuppgifter för forskning inom rättspsykiatrin om behandlingen har godkänts av en forskningsetisk kommitté. En begäran om utfående av uppgifter skall om någon uppgiftsskyl- dighet inte föreligger på vanligt sätt prövas enligt sekretesslagen. Den prövningen skall göras oavsett i vilken form uppgifterna skall lämnas ut. I förevarande paragraf regleras endast i vad mån utlämnande får ske på medium för automatiserad behandling. Regeringen föreslår att sekretess enligt en ny bestämmelse (7 kap. 39 §) i sekretesslagen skall gälla för uppgifter i det rättspsykiat- riska forskningsregistret. Det bör ankomma på regeringen att närmare precisera de uppgifter som RMV skall lämna till och . Eftersom dessa föreskrifter har karaktären av verkställighetsföreskrifter krävs inget särskilt bemyndigande för regeringen i detta avseende. Sekretess 14 § I sekretesslagen (1980:100) finns bestämmelser om begränsningar i rätten att lämna ut uppgifter från det rättspsykiatriska forskningsregistret. I paragrafen erinras om att sekretesslagens bestämmelser gäller för ut- lämnande av uppgifter från det rättspsykiatriska forskningsregistret. Rättelse och skadestånd 15 § Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna lag. Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse och skadestånd är utfor- made så att dessa gäller vid överträdelse av den lagen. Genom före- varande paragraf görs personuppgiftslagens bestämmelser i dessa avse- enden tillämpliga även då personuppgifter behandlas i strid med lagen om rättspsykiatriskt forskningsregister. Överklagande 16 § Beslut av om information som skall lämnas efter ansökan enligt 26 § personuppgiftslagen (1998:204) och om rättelse enligt 28 § samma lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. De flesta beslut som fattas av och som gäller be- handling av personuppgifter enligt denna lag är interna eller administra- tiva. Enskilda berörs dock direkt av beslut om information som skall lämnas efter ansökan enligt 26 § personuppgiftslagen (vad som enligt äldre ter- minologi kallats registerutdrag) och om rättelse enligt 28 § samma lag. Besluten är av det slaget att de bör få överklagas. Genom denna bestäm- melse föreskrivs att talan mot sådana beslut får föras hos allmän förvalt- ningsdomstol, dvs. hos länsrätt i första instans. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 25.2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 7 kap. 39 § Sekretess gäller i verksamhet som avser förande av eller uttag ur register som förs enligt lagen (1999:000) om rättspsykiatriskt forsknings- register för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga för- hållanden som har tillförts registret, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Sekretessen enligt första stycket gäller också i förhållande till en re- gistrerad person som är vård- eller behandlingsbehövande i fråga om uppgift om hans hälsotillstånd, om det med hänsyn till ändamålet med vården eller behandlingen är av synnerlig vikt att uppgiften inte lämnas till honom. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen är ny och reglerar sekretessen för uppgifter i det rättspsykiat- riska forskningsregistret samt för RMV:s verksamhet i anslutning till registret. Som närmare utvecklats i avsnitt 17 torde sekretessbestämmel- sen i 7 kap. 1 § inte vara tillämplig på den verksamheten eftersom denna bestämmelse endast är tillämplig på sådan hälso- och sjukvård och medi- cinsk verksamhet som är individuellt inriktad. Registret skall inte enbart användas för forskning utan även för utvecklingsarbete hos RMV. Re- geln om sekretess i 13 kap 3 § sekretesslagen är därför med all sanno- likhet inte tillämplig på uppgifter som lämnas till registret. Mot denna bakgrund finns det skäl att särskilt reglera sekretessen för registret. Genom paragrafen kommer sekretess att gälla för uppgifterna i regist- ret hos RMV samt i RMV:s verksamhet som avser förande av eller uttag ur registret, om det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskilde eller hans närstående lider men. Presumtionen är alltså för sek- retess. Innebörden härav är att en skadeprövning såvitt gäller berörda personer måste ske i varje särskilt fall, alltså varje gång uppgifter begärs utlämnade från registret. För att uppgifter skall kunna lämnas ut fordras i praktiken att RMV har kännedom inte bara om vem sökanden är utan också om vilket syfte denne har med sin begäran. Sekretessen följer inte med om uppgifter i registret lämnas till annan myndighet. I paragrafens andra stycke, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, föreskrivs på motsvarande sätt som inom hälso- och sjukvårdens område ett undantag från huvudregeln att sekretess till skydd för en en- skild inte gäller i förhållande till den enskilde själv. Innebörden av be- stämmelsen är densamma som i 7 kap. 3 §. Syftet med bestämmelsen är således i första hand att hindra en registrerad person, under de förutsätt- ningar som i övrigt gäller enligt paragrafen, från att ta del av uppgifter om sitt hälsotillstånd. 16 kap 1 § I likhet med 7 kap. 1 § bör den nya bestämmelsen i 7 kap. 39 § omfattas av undantag från meddelarfriheten utom såvitt avser uppgift om verk- ställighet av beslut om vård utan samtycke. Ändringen av punkt 8 har behandlats i avsnitt 24 varför det hänvisas dit. Utredningens sammanfattning Till rättspsykiatrin hör den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten och rättspsykiatrisk vård. Rättspsykiatrin är en del av det straffrättsliga systemet, en del som möjliggör ingripande åtgärder mot lagöverträdare. Det är därför viktigt att dessa åtgärder utformas och används på bästa sätt. Behovet av forskning inom rättspsykiatrin är stort. Många problemställningar är relativt outforskade och kräver ren grundforskning. Att föra fram utvecklingen på det rättspsykiatriska området är således av flera skäl angeläget. För forskning och utvecklingsarbete inom rättspsykiatrin finns ett stort behov av tillgång till uppgifter om personer som har varit föremål för åtgärder på området. Uppgifterna bör, för att tillgodose dessa intressen, vara registrerade på ett sådant sätt att ett stort underlag kan hanteras på ett effektiv sätt och att mindre grupper, utifrån inriktningen på olika forskningsprojekt, kan tas fram ur det stora underlaget. För vissa projekt är möjligheter till samkörning med uppgifter från andra register en förutsättning. Det är lätt att se att ett register med uppgifter om personer som har varit föremål för åtgärder inom rättspsykiatrin kommer att innehålla uppgifter av mycket känslig natur. Om ett sådant register skall inrättas, måste det omgärdas av ett från integritetssynpunkt tillfredsställande skydd. Vissa utgångspunkter för att registrering av personuppgifter för forskning och utvecklingsarbete inom rättspsykiatrin skall få förekomma måste därför ställas upp. Inga andra uppgifter än de som efter en noggrann prövning bedöms nödvändiga bör få registreras. Uppgifterna bör få användas endast för seriös forskning och angeläget utvecklingsarbete. Endast de personer som har klart berättigade intressen bör ha tillgång till uppgifterna. Detta gäller såväl utlämnande som hantering i anslutning till registerverksamheten. Uppgifterna bör omges av en tillfredsställande sekretess. När uppgifterna kan anses vara av centralt intresse för forskningen bör de tas bort från registret, eller i vart fall endast få bevaras i sådan form att de inte är hänförliga till en viss person. Behovet av personuppgifter för forskning och utvecklingsarbete har vägts mot kravet på skydd för den enskildes personliga integritet. Slutsatsen har därvid dragits att integritetsintressena på sådant sätt kan tillgodoses att dessa inte utgör ett hinder mot att ett särskilt register benämnt Rättspsykiatriska forskningsregistret inrättas. Något realistiskt alternativ till dataregister finns inte. Både praktiska aspekter och integritetshänsyn talar för att en lösning med ett register bör väljas framför en lösning med flera register. En modell med flera register skulle i och för sig kunna innebära bl.a. att respektive register innehöll uppgifter om färre personer och färre uppgifter om respektive person. Men en lösning med ett enda register medför bl.a. bättre tillsyn, färre inblandade personer och möjligheter till ett bättre skalskydd. Uppgifterna i registret skall enligt förslaget få användas för endast två ändamål. Det ena ändamålet är forskning inom rättspsykiatrin som har godkänts av en forskningsetisk kommitté. Det andra är uppföljning, utvärdering eller kvalitetssäkring av RMV:s verksamhet. Kravet vid forskning på godkännande av forskningsetisk kommitté har ställts upp för att så långt möjligt säkerställa att uppgifterna i Rättspsykiatriska forskningsregistret används endast för forskning inom rättspsykiatrin som är seriös och som motsvarar höga krav på vetenskapligt värde och vetenskaplig metod. RMV har ett ansvar för utvecklingsarbete inom den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten och har redan tillgång till en hel del av uppgifterna. Bl.a. av dessa skäl har det ansetts rimligt att RMV får använda registret för sin utvecklingsverksamhet. RMV skall enligt förslaget vara registeransvarig. Denna lösning har valts med hänsyn till bl.a. att merparten av de uppgifter som bör få ingå i registret redan finns hos RMV. Andra lösningar innebär att känsliga personuppgifter i större utsträckning måste lämnas från olika myndigheter till den registeransvarige. De uppgifter som skall bevaras för forskning och utvecklingsarbete kan föras in antingen i RMV:s ärenderegister eller i ett särskilt inrättat register. Som tidigare nämnts har den sistnämnda lösningen valts. Flera skäl finns för detta, t.ex. blir rågången mellan uppgifter som registreras för ärendehantering och uppgifter för forskningsändamål tydligast på detta sätt. En särskild lag och en särskild förordning skall enligt förslaget reglera Rättspsykiatriska forskningsregistret. En författningsreglering stämmer väl överens med rådande praxis. Integritetsskäl talar för att i så stor utsträckning som möjligt reglera registret i lag. Vissa preciseringar bör dock göras i en förordning. En noggrann prövning har gjorts av vilken information som bör få finnas i registret. Förslaget innebär att uppgifter skall få registreras om personer som har genomgått rättspsykiatrisk undersökning eller § 7- undersökning eller motsvarande undersökningsformer enligt äldre lagstiftning. En förutsättning är dock att uppgifterna inte härrör från ett brottmål där åtalet mot den undersökte i dess helhet har ogillats. Endast vissa närmare preciserade uppgifter skall få registreras. Det rör sig om uppgifter från undersökningsstadiet, domstolarnas domar och verkställighetsstadiet. För domstolar, och föreslås en författningsenlig skyldighet att lämna vissa uppgifter till Rättspsykiatriska forskningsregistret. Detta har bedömts nödvändigt bl.a. för att säkerställa att sekretess inte utgör hinder för uppgiftslämnande. Information skall enligt förslaget alltid lämnas till den enskilde i samband med att uppgifter om denne skall registreras. RMV skall som registeransvarig ha ett ansvar för att informationen lämnas och att denna har ett visst innehåll. I 7 kap. 1 § första stycket sekretesslagen föreslås en ändring så att uppgifter i Rättspsykiatriska forskningsregistret omgärdas av samma sekretess som enligt huvudregeln gäller för uppgifter inom hälso och sjukvården. Utlämnande på ADBmedium skall i princip få ske endast om mottagaren skall använda uppgifterna för forskning inom rättspsykiatrin som har godkänts av en forskningsetisk kommitté. De uppgifter som ingår i registret skall få användas som sökbegrepp. Terminalåtkomst skall, enligt förslaget, medges endast den personal på RMV som måste ha tillgång till uppgifterna för att verksamheten i anslutning till registret skall kunna bedrivas. Alltför hårda krav på gallring kan inte ställas upp, om registret skall vara användbart för forskning. En avvägning mellan forskningsintressena och integritetsaspekterna har dock lett till slutsatsen att man når en punkt där forskningens behov har minskat i sådan grad att integritetsintressena väger över. Uppgifterna saknar då också betydelse för RMV:s utvecklingsarbete. Det föreslås därför att personuppgifter i registret skall få bevaras i högst efter det att en uppgift från undersökningsstadiet senast registrerades om personen. Därefter får uppgifter bevaras endast i sådan form att personen varken direkt eller indirekt kan identifieras.