prop · GM0384 · 1999-01-01 00:00:00 — Mot den bakgrunden anser regeringen trots allt att bestämmelsen bör begränsas till sådant avfall som uppstår på grund av verksamhet vid . 12.4 Asbesthaltigt avfall Regeringens förslag: Asbesthaltigt avfall skall skattebefrias. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna lämnar förslaget utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Asbestavfall, bestående av omhändertagna takplattor, rör, isoleringsmaterial m.m. från ombyggnader och rivningsarbeten, skall av hälsoskyddsskäl möjligt deponeras och täckas. Regler för denna hantering har utarbetats av Arbetarskyddsstyrelsen och . Asbest får inte blandas med annat avfall och kräver dessutom en specialhantering. Avgiften för denna uppgår till per ton. En avfallsskatt ovanpå denna avgift ökar risken för att asbestavfallet inte omhändertas på rätt sätt eller på rätt anläggning. Av miljöskäl bör således asbesthaltigt avfall skattebefrias. 12.5 Bygg- och rivningsavfall Regeringens förslag: Skatt skall tas ut på bygg- och rivningsavfall. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: Byggentreprenörerna hävdar att skattefrihet skall gälla för bygg- och rivningsavfall, eftersom branschen åtagit sig ett frivilligt producentansvar med målsättningen att halvera byggsektorns avfall till deponering. Skälen för regeringens förslag: Med bygg- och rivningsavfall menas avfall från nyproduktion, renovering, ombyggnad o. dyl. av byggnader och andra anläggningar samt avfall från rivningsarbeten. jord- och schaktmassor omfattas inte. Det underlag som presenterats av utredningen visar att det finns goda förutsättningar att mängden bygg- och rivningsavfall som deponeras kommer att minska markant . Byggsektorn har åtagit sig ett frivilligt miljöansvar avseende bygg- och rivningsavfall. Detta innebär bl.a. att utarbeta byggvarudeklarationer, att bättre omhänderta farligt avfall, att källsortera avfallet och att halvera den avfallsmängd som deponeras. Det frivilliga miljöansvaret innebär dock inte att en skatt skulle sakna styrande effekt vad gäller möjligheterna att finna alternativ till deponering. I likhet med utredningen anser därför regeringen inte skäl föreligga att medge något undantag från beskattning beträffande bygg- och rivningavfall. 12.6 Kommunalt avloppsslam Regeringens förslag: Skatt skall tas ut på kommunalt avloppsslam. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att det kommunala avloppsslammet bör undantas från skatten och pekar bl.a. på risken för att skatten leder till ökad, energikrävande slamförbränning. föreslår att oavvattnat slam från reningsverk som inte är försedda med avvattningsutrustning och slam från enskilda anläggningar skall vara befriade från avfallsskatt fram . Därigenom kan glesbygdskommunerna bygga upp hanteringssystem och anläggningar som står i samklang med de övergripande målsättningarna att avfallsmängden skall minska och det organiska materialet återföras till kretsloppet. Skälen för regeringens förslag: I kommunalt avloppsslam ingår slam, rens och sand från avloppsrening men också slamvatten från enskilda avloppsanläggningar som tillförs avloppsreningsverken via slamsugningsfordon. Den totala mängden slam kan minska genom effektivare avvattning. används ca en tredjedel av slammet inom jordbruket. Den användningen kommer att kunna öka efterhand som allt mer slam uppnår en miljökvalitet som motsvarar vad som överenskommits mellan , och . Vidare kan samkompostering ske av slam med bark, torv och liknande strukturmaterial för framställning av slamjord. Sammantaget medför detta att den mängd slam som deponeras kan minska väsentligt, enligt utredningens bedömning med . Mot den angivna bakgrunden bör kommunalt avloppslam vara föremål för beskattning. Som framgått av avsnitt 8 anser regeringen att fysiskt instabila avfall, som slam, inte bör deponeras eftersom de markant ökar risken för sättningar i deponin. Stora vattenmängder i avfallet medför också att lakvattenproduktionen kommer igång mycket tidigare och blir större totalt. Det är därför i normalfallet bättre att vattenfasen i ett slam skiljs ut före deponeringen, och vid behov behandlas separat vid källan, än att vattnet läcker ut från en deponi med risk för att då mer förorenat spridas till omgivningen. Det är således från miljösynpunkt befogat att avvattna slammet innan det deponeras och avfallsskatten är ett effektivt instrument för att åstadkomma detta. Det finns enligt regeringens bedömning inte tillräckligt starka skäl för att tidsmässigt uppskjuta beskattningen av oavvattnat avloppsslam jämfört med den tidpunkt då andra avfallstyper skall beskattas. Regeringen finner inte skäl att befria enskilda anläggningar på det sätt föreslår. Beträffande risken för ökad slamförbränning framgår av avsnitt 5 att frågan om skatt på avfallsförbränning kan komma att analyseras på nytt om utvecklingen går mot en omotiverad ökning av sådan förbränning. 12.7 Avfall från energiutvinning 12.7.1 Biobränsleaska Regeringens förslag: Skatt skall tas ut på biobränsleaska. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att den skattesats som utredningen föreslår inte är tillräckligt högt satt för att en marknad för kompensationsgödsling av skogsmark skall uppstå på kort sikt. En rad institutionella trögheter bidrar till att försvåra askåterföring till skogsmark i stor skala. Skogsindustrierna menar att biobränsleaskor bör vara skattebefriade eftersom det saknas riktlinjer för hur storskalig spridning i skogsmark skall ske. Även , och anser att man av motsvarande skäl bör avvakta med en skatt på biobränsleaskor. Skälen för regeringens förslag: En viktig förutsättning för att uppnå en uthållig biologisk produktion är i många fall att näringsämnen kan återföras till marken där biobränsle har skördats. Därmed kan deponeringen av biobränsleaskor minska. Intresset för återföring av biobränsleaskor till skogsmark har ökat . Askan innehåller näringsämnen, som i vissa områden kan ge ökad skogstillväxt och motverka markförsurning. uppkommer ca biobränsleaska. Askornas kvalitet är en avgörande förutsättning för askåterföring. Stabilitet, långsamlöslighet och tungmetallinnehåll är viktiga egenskaper att ta hänsyn till vid storskalig och rationell återföring av aska. , och presenterade en rapport, Storskalig askåterföring, förutsättningar och hinder. Av rapporten framgår att det krävs förtydligande av de regler som styr verksamheten. Bl.a. nämns att det krävs ett klargörande av behovet att justera riktlinjerna beträffande askkvaliteter, doser och spridning. I lagrådsremissen om skatt på avfall angav regeringen att en förutsättning för att beskatta deponering av biobränsleaskor är att riktlinjer finns som gör det möjligt att återföra aska. har beslutat om allmänna råd och tagit fram tagit fram rekommendationer för askåterföring. Detta skall kompletteras med tillåtna halter av tungmetaller. Det innebär att det vid införandet av skatten kommer att finnas det beslutsunderlag som behövs för askåterföring. Eftersom skogsbränslehanteringen är under utveckling ger de allmänna råden och rekommendationerna dock relativt stort handlingsutrymme. För storskalig och rationell hantering av askorna krävs det fortsatt utveckling av teknik och metoder. Härutöver finns det också behov av fortlöpande informationsinsatser inom området. kommer att besluta om en policy avseende cesiumhaltiga askor. I denna kommer förutsättningarna för återföring av cesiumhaltiga askor till skogen att anges. Regeringen aföreslår mot denna bakgrund att biobränsleaskor omfattas av avfallsskatten. Skatten kommer att stimulera teknikutvecklingen bl.a. vad gäller framställning av aska och askornas kvalitet. Men främst stimulerar den till angelägen återföring av näringsämnen till skogen och därmed en minskad deponering. Eftersom det inte finns något alternativt omhändertagande som kan främjas genom avfallsskatten, skulle det vara önskvärt att de askor, vars egenskaper inte ryms inom ramen för policy, undantas från beskattning. Ett sådant undantag kommer dock att medföra betydande kontrollproblem. Dessutom rör det sig om mycket små volymer i förhållande till den totala mängden biobränsleaskor, enligt uppgifter från . Mot den bakgrunden är det inte rimligt att undanta dessa askor. 12.7.2 Övrigt avfall från energiutvinning Regeringens förslag: Även övrigt avfall från energiutvinning bör omfattas av skatten. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: Avfallsaktiebolag anser att stabiliserade rökgasreningsprodukter bör skattebefrias. menar att restprodukter som inte kan eller får återanvändas bör befrias från skatt. anser att aska och slagg från eldning av fossilbränslen och avfall bör undantas från skatten. Skälen för regeringens förslag: Som tidigare framhållits skall avfallsskatten styra mot minskad deponering. Detta kan ske genom att avfallet återanvänds, materialåtervinns eller utnyttjas för energiändamål. Skatten skall emellertid också styra mot minskad uppkomst av avfall som inte kan användas på dessa sätt. Det kan ske genom realistiska processförändringar, val av råvaror eller andra åtgärder. anför att skattefrihet bör gälla för avfall som inte kan eller får användas på grund av avfallets egenskaper eller på grund av att myndigheterna inte lämnar tillstånd till återanvändning. Vidare bör, enligt föreningen, skattefrihet gälla för avfall som inte kan avsättas eftersom det saknas marknad för avfallet i . Den bedömning som föreningen gör baseras endast på en analys av avfallet och dess användning men inte hur avfallskatten kan vara styrande vad gäller val av råvara, processförändringar etc. Om inte hänsyn tas till t.ex. val av råvara skulle avfallsskatten kunna få en motsatt styreffekt där rent avfall från energiutvinning skattebeläggs medan förorenade restprodukter skattebefrias. Skatten skulle kunna leda till att man prioriterar sameldning av exempelvis kol och biobränslen varvid avfallet då blir skattebefriat, medan användande av enbart biobränsle skulle ge upphov till ett beskattat avfall. Detta ligger inte i linje med intentionerna bakom skatten och inte heller i linje med tidigare nämnda strävan mot en uthållig energiförsörjning. För kolaskor, i första hand bottenaskor, kan återanvändning som fyllnadsmassa vid t.ex. vägbyggen bli aktuell. påpekar att tillståndsgivingen är komplicerad med särskilt tillstånd för varje användningstillfälle och ofta så långa handläggningstider att avsättningsmöjligheterna hinner bli överspelade innan tillstånd erhållits. Det är viktigt att ambitionen med skatten, att styra mot minskad deponering och ökad återvinning, inte motverkas av en omständlig tillståndsgivning. Det är därför angeläget att berörda myndigheter tar fram generella kriterier så att beslut om tillståndsgivning kan tas utan onödig tidsutdräkt. Någon skatt föreslås inte på avfall som förs till förbränning. Däremot beskattas det avfall, i form av slagg och aska, som uppstår efter förbränningen om det deponeras. Mängden sådant avfall uppgår till ca 15 av det ursprungliga avfallets vikt. Även om avsättning i stor utsträckning skulle komma att saknas för slaggen och askan är en faktisk skattebelastning på 15 rimlig. Dels för att det stimulerar till avfallsminskning och dels med tanke på den miljöbelastning som deponering av dessa avfall ger. Sammanfattningsvis finner regeringen inte skäl att medge skattebefrielse för avfall från energiutvinning. Det är dock, som tidigare framhållits, önskvärt att berörda myndigheter tar fram kriterier som gör det möjligt att i högre utsträckning än utnyttja detta avfall. 13 Skattebefrielse för vissa branschspecifika avfall 13.1 Inledning Med begreppet branschspecifikt avfall avses avfall som uppkommer som en direkt följd av företagens produktion. Avsnitt 13 behandlar frågor om skattebefrielse för vissa typer av branschspecifikt avfall. Det rör sig om sådana som behandlats av utredningen men även om sådana som tagits upp av vissa remissinstanser samt skattebefrielser som yrkats efter det att lagrådsremissen presenterades. I avsnittet redovisar regeringen i vilka fall den anser att skattebefrielse bör medges och de fall som regeringen inte funnit motiverade för skattebefrielse. 13.2 Avfall från gruvor och mineralutvinning Regeringens förslag: Avfallsskatt skall inte tas ut på fluor- och svavelhaltigt avfall från rökgasrening vid tillverkning av järnmalmspellets. Utredningens förslag: Stämmer i huvudsak överens med regeringens förslag. Utredningen föreslår dock endast att fluorhaltigt slam från tillverkning av järnmalmspellets skall skattebefrias. Remissinstanserna lämnar förslaget utan erinran. menar att med den av utredningen föreslagna lydelsen av undantaget omfattas inte visst avfall från rökgasrening vid en anläggning i . Föreningen yrkar att undantaget ändras och formuleras på så sätt att avfallet omfattas. Skälen för regeringens förslag: driver de pelletsverk som finns i . De är belägna i , och . Vid tillverkning av järnmalmspellets avgår stoft och en gas. Gasen renas från stoftet, vilket medför att en järnhaltig slurry uppkommer. Detta avfallsslag har behandlats i avsnitt 10. Den gas som återstår efter det att det järnhaltiga stoftet avlägsnats har tidigare ansetts vara harmlös. har det emellertid upptäckts att gasen innehåller stora halter av fluor och svavel, varpå ett nytt steg i reningsprocessen införts. Gasresterna renas således ytterligare före utsläpp. Från denna reningsprocess uppkommer ett fluor- och svavelhaltigt stoft som deponeras. Mängden uppgår till ca . Stoftet deponeras på separata deponier. Det fluor- och svavelhaltiga stoftet härrör således från gasreningen. Det saknas kunskap om i vilken grad det fluor- och svavelhaltiga stoftet skulle kunna återvinnas. En avfallsskatt kan ha viss pådrivande effekt för en sådan utveckling. Det är dock inte troligt att mer än en mindre del av de uppkomna mängderna kan återtas . För huvuddelen återstår då deponering som enda alternativ, vilket från miljömässiga aspekter måste anses vara den bästa lösningen . Regeringen finner därför att det fluor- och svavelhaltiga stoftet från rökgasrening vid tillverkning av järnmalmspellets bör skattebefrias. Beträffande frågan om skattebefrielse för bergrester och avfallssand från gruvindustriell verksamhet hänvisas till avsnitt 10.1. 13.3 Avfall från trävaruindustrin Regeringens förslag: Branschspecifikt avfall från trävaruindustrin skall omfattas av skatten. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att spillbark och aska från biobränslen bör undantas från avfallsskatt. Om skatt tas ut på spillbark bör den beräknas efter den torra vikten bark, varvid hänsyn tas till andelen vatten, jord, sten och grus m.m. Skälen för regeringens förslag: Inom trävaruindustrin uppkommer ca branschspecifikt avfall . Huvuddelen av detta avfall går till återvinning och energiproduktion. Den spillbark som deponeras är ofta blöt eller förorenad med jord, sten och dylikt. Tendensen är dock att spillbark till deponering minskar. Ökad förbränning och kompostering blir möjlig om sten, grus och sand avskiljs från barken och om våt bark torkas eller pressas så att den får ett högre energivärde. Utredningen har också bedömt att deponeringen av spillbark bör kunna minska . Mot den bakgrunden finner regeringen inte skäl att undanta barken från beskattning. Som framgått av avsnitt 8 anser regeringen att det bl.a. av kontrollskäl inte bör komma i fråga att fastställa skatten efter en beräkning av vad avfallet väger i torrt skick. Någon avräkning för vatten m.m. bör således inte förekomma. Av avsnitt 12.7.1 framgår att regeringen anser att biobränsleaska bör vara föremål för beskattning. 13.4 Avfall från massa- och pappersindustrin 13.4.1 Generell skattebefrielse för avfall från massa- och pappersindustrin Regeringens förslag: Generell skattebefrielse för branschspecifikt avfall från massa- och pappersindustrin skall inte medges. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: Skogsindustrierna anser att inget av det branschspecifika avfallet från skogsindustrin skall omfattas av skatten. Skälen för regeringens förslag: Inom massa- och pappersindustrin uppkommer ca branschspecifikt avfall , varav ca deponeras . Som framgått av avsnitt 5 anser regeringen inte det finnas skäl att generellt undanta branschspecifikt avfall. I stället får avfallsslagen bedömas var för sig. Enligt regeringens mening finns också stora möjligheter för skogsindustrin att ytterligare minska deponeringen av branschspecifikt avfall. Något generellt undantag bör därför inte komma i fråga. 13.4.2 Grönlutslam Regeringens förslag: Avfallsskatt skall inte tas ut för grönlutslam. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna lämnar förslaget utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Grönlutslam är en restprodukt som genereras i sulfatmassafabrikers system för återvinning av kemikalier. Det uppkommer i stor mängd och är svårt att reducera. Allt grönlutslam deponeras , i regel tillsammans med kalkgrus och mesa på brukens egna deponier. Mängden slam uppskattas till ca . Grönlutslammets innehåll av tungmetallerna kadmium, krom, nickel och zink anses vara relativt högt. De halter som förekommer överstiger redan nu exempelvis de gränsvärden som gäller för att kommunalt avloppsslam skall kunna återföras till jordbruksmark. En ökad slutning av processerna leder till att grönlutslammets metallinnehåll höjs ytterligare. Att återföra grönlutslam till skog, i likhet med vad som eftersträvas för biobränsleaskor, bedöms inte vara realistiskt . Förutom ett högre metallinnehåll saknar grönlutslammet också bioaskans värdefulla näringsämnen som ju utgör ett starkt motiv till att askorna bör återföras till skogen eller annan lämplig odlingsmark. Regeringen anser således att grönlutslam skall skattebefrias. 13.4.3 Avfall från upparbetning av returpapper Regeringens förslag: Avfallsskatt skall inte tas ut för returfiberavfall och avsvärtningsslam från upparbetning av returpapper. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna lämnar förslaget utan erinran. Bakgrunden till regeringens förslag: Returpapper samlas in runt om i landet och upparbetas vid drygt ett tiotal olika pappersbruk. Vid pappersbrukens hantering av returpapper uppkommer dels returfiberavfall, dels avsvärtningsslam. Returfiberavfallet består av fiber, sand, plast, ståltråd, lim och andra föroreningar som förekommer i det insamlade pappersavfallet. Mängden returfiberavfall uppgår till ca , varav återvinns, förbränns och resterande deponeras. Utredningen beräknar att mängden returfiberavfall till deponering bör kunna minskas . För att kunna förbränna materialet krävs i regel förbehandling med rivare, magnetavskiljare och sikt. Detta innebär att det endast förekommer förbränning av delar av returfiberavfallet på de större pappersbruken. Då pappersåtervinningen ökar framöver medför detta att även mängden returfiberavfall kommer att öka. Avsvärtningsslam uppstår vid massatillverkning baserad på returpapper och består huvudsakligen av oljehaltigt färgpigment. Mängden avsvärtningsslam uppgår till ca , varav går till förbränning och resterande deponeras. Utredningen beräknar att den avfallsmängd som deponeras bör kunna minskas . Metallhalterna är visserligen relativt låga, men slammet har låg kväve- och fosforhalt och är därför mindre intressant som jordförbättringsmedel. Returpappersbruken deponerar i regel avsvärtningsslammet medan bruk med egna lämpliga fastbränslepannor om möjligt eldar upp slammet efter avvattning. Slammet har ett högt fiberinnehåll och används ofta för att underlätta avvattningen av andra slam. Slammet kan innehålla höga halter organiskt och oorganiskt material och vara blandat med fines och fyllmedel. I synnerhet slam som härrör från upparbetning av veckotidningspapper innehåller mycket oorganiskt material, huvudsakligen kaolin och kalciumkarbonat. Skälen för regeringens förslag: Som utredningen redovisar finns goda möjligheter att fram avsevärt minska avfallsmängderna inom returpappersindustrin. Detta torde särskilt gälla avsvärtningsslammet, där en ökad grad av förbränning i kombination med möjligheter att använda aska som fyllnadsmaterial bör innebära att deponeringen kan minska. Även vad gäller returfiberavfallet torde dock finnas möjligheter att genom sortering och andra åtgärder minska den mängd sådant avfall som deponeras. En skatt bör i och för sig kunna verka pådrivande i den riktningen. En av de grundläggande principerna för statsmakternas syn på avfallshanteringen är att avfallet tas om hand utifrån sina egenskaper, vilket förutsätter att uppkommet avfall delas upp i fraktioner med lämpliga egenskaper och att dessa styrs till rätt omhändertagandemetod. Hushållens källsortering av papper har goda möjligheter att medföra en ökad pappersåtervinning, vilket av miljö- och resursskäl bör stimuleras och också utgör en viktig del av det kretsloppsanpassade samhället. Retur-pappersindustrin befinner sig dock ännu i ett uppbyggnadsskede och en skatt på avsvärtningsslam och returfiberavfall riskerar att leda till en minskad användning av returpapper och därmed minskade möjligheter till pappersåtervinning. Mot bakgrund härav anser regeringen att miljö- och naturresursskäl medför att skattebefrielse i vart fall i ett inledningsskede bör ges för avsvärtningsslam och returfiberavfall som uppkommer vid returpappersbrukens upparbetning av returpapper. Regeringen har för avsikt att noga följa utvecklingen mot minskat deponeringsbehov inom branschen och gör den bedömningen att skattebefrielsen bör kunna upphöra. 13.5 Askor från eldning av avsvärtningsslam Regeringens förslag: Avfallsskatt skall inte tas ut för askor från eldning av avsvärtningsslam. Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna lämnar förslaget utan erinran. Bakgrunden till regeringens förslag: Av avsnitt 13.4.3 framgår att av det avsvärtningsslam som uppkommer vid massatillverkning baserat på returpapper går till förbränning i brukens fastbränslepannor. Sådana pannor finns främst vid de bruk som använder såväl färskfiber som returfiber. Askhalten är hög vid förbränning av avsvärtningsslam på grund av den höga halten av oorganiskt material (fyllmedel). Nästan all aska deponeras . För att kunna hanteras lättare, fuktas askan före deponering. Enligt utredningen uppgår den totala mängden aska från förbränning av avsvärtningsslam till ca . Som framgått ansåg utredningen att denna aska inte borde beskattas. Frågan kom dock inte att uttryckligen behandlas i lagrådsremissen. Detta har påpekats av Skogsindustrierna och . Skälen för regeringens förslag: Det pågår ett antal försök att utnyttja olika askor från skogsindustrin. Bland de intressantaste alternativen är användning som fyllnadsmaterial, antingen direkt vid vägbyggen eller som ballast i betong. En skatt bör i och för sig kunna verka pådrivande i riktning mot alternativ användning av askan. Bränslevärdet på avsvärtningsslam är dock lågt varför det finns en överhängande risk att förbränning av slammet skulle upphöra om deponering av askorna beskattades. I stället för att förbränna avsvärtningsslammet skulle slammet sannolikt deponeras eftersom deponering av slammet i sig är skattebefriat. Som framgått av avsnitt 5 anser regeringen att förbränning i förbränningsanläggningar är ett bättre alternativ än deponering av avfall. Mot den bakgrunden anser regeringen att askor från eldning av avsvärtningsslam skall skattebefrias åtminstone i ett inledningsskede. 13.6 Avfall från kemisk industri 13.6.1 Slam från framställning av dikalciumfosfat, kalciumklorid och natriumfosfat Regeringens förslag: Slam från framställning av dikalciumfosfat, kalciumklorid och natriumfosfat skall vara skattebefriat.