prop · GM03107 · 1999-01-01 00:00:00 — En idrottspolitik för 2000-talet folkhälsa, folkrörelse och underhållning Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll Den nationella idrottspolitiken bör bygga på tre grundstenar. För det första bör det vara en tydlig strävan att i samhällsplanering, i skolans arbete och i andra sammanhang uppmuntra och ge möjligheter till människors motion och idrott i syfte att främja en god folkhälsa. För det andra bör ett aktivt stöd ges till en fri och självständig idrottsrörelse byggd på ideellt engagemang och som bedriver en bred verksamhet, som värnar om god etik, som ger lika förutsättningar för kvinnor och män, som arbetar aktivt för integration samt värnar om demokratisk fostran. För det tredje bör idrottspolitiken beakta att idrotten till viss del är kommersiell underhållning som ger många människor förströelse och glädje. Den skall bedrivas på konkurrensneutrala och marknadsmässiga villkor. Idrottsrörelsen bör själv lägga fast målen för sin verksamhet. Staten skall endast ange de syften som staten har med sin bidragsgivning. () skall pröva frågor om fördelning av stats- bidrag till idrottsverksamhet i enlighet med vad regeringen bestämmer. Offentlighetsprincipen och sekretesslagen skall gälla för sådan verksam- het hos RF som består av fördelning av statsbidrag. De medel som staten anvisar för svenskt deltagande vid och Paralympics skall fördelas mellan åren och fortsättningsvis inkluderas inom ramen för anslaget Stöd till idrotten. tillförs idrotten betydande belopp från AB . Detta kommer att stärka idrottsrörelsens lokala barn- och ungdomsverksamhet. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Lagtext 5 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:361) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till 5 2.2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 6 3 Ärendet och dess beredning 8 4 Utgångspunkter 9 4.1 Staten och idrotten 9 4.2 Statens stöd till idrotten en del av välfärdspolitiken 11 4.3 Barn- och ungdomsidrott 12 4.4 Det ideella ledarskapet 13 4.5 Idrottens finansiering och skattesituation 14 4.6 Jämställdhet även 17 4.7 Integration 18 4.8 Idrottsforskning och idrottslärarutbildning 18 4.9 Idrottsrörelsens antidopningsarbete 20 4.10 Etik och rent spel 22 4.11 Idrott ur ett EU-perspektiv 22 4.12 Friluftsliv och främjandeorganisationerna 25 5 En nationell syn på motion och idrott för 2000-talet 27 6 Ett samhälle som uppmuntrar motion och idrott 29 6.1 Statens roll för en god folkhälsa 29 6.1.1 uppdrag 30 6.1.2 Den 30 6.1.3 Antidopningsarbetet 30 6.2 Kommunernas ansvar 31 6.2.1 En bra samhällsplanering leder till en god livsmiljö 31 6.2.2 En skola som bejakar rörelse 33 6.3 Friluftsliv och främjandeorganisationer 35 7 Idrotten vår största folkrörelse 36 7.1 Idrottsrörelsen inför 2000-talet 36 7.2 Idrottsrörelsens förutsättningar 37 7.2.1 Idrottens möjligheter till egenfinansiering 37 7.2.2 Statsbidraget 39 7.2.3 Bidrag för svenskt deltagande vid och Paralympics 40 7.2.4 Bidrag från AB 41 7.2.5 Idrottens lokala aktivitetsstöd 42 7.2.6 Det kommunala stödet till idrotten 43 7.2.7 Främja jämställdhet och integration 45 8 Den kommersiella underhållningsidrotten 46 9 Statsbidraget till idrottsrörelsen 48 9.1 Syftet med statsbidraget 48 9.2 fördelar statsbidraget 50 9.3 Utvärdering av statsbidragets effekter 52 10 Utveckling av en svensk EU-strategi inom idrottsområdet 54 11 Idrottens framtidsfrågor 55 11.1 Idrottens trovärdighet 55 11.2 Forskning och utveckling 59 11.3 Att stärka som idrottsnation 60 11.3.1 Stora internationella mästerskap 60 11.3.2 En särskild talangsatsning 61 11.3.3 Möjligheter att kombinera studier och elitidrott 62 12 Ekonomiska konsekvenser 63 13 Författningskommentarer 64 13.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:361) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till 64 13.2 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 64 Bilaga 1 Sammanfattning av förslag 66 Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser 76 Utdrag ut protokoll vid regeringsammanträde 78 Rättsdatablad 79 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att dels antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1995:361) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till , 2. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), dels godkänner 3. vad regeringen föreslår om bidrag för svenskt deltagande vid och Paralympics (avsnitt 7.2.3), 4. vad regeringen föreslår om syftet med statsbidraget till idrottsrörelsen (avsnitt 9.1). 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:361) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1995:361) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § prövar frågor om fördelning till kommuner av statsbidrag till kostnader för specialidrott inom gymnasieskolan. prövar frågor om fördelning av statsbidrag till idrottsverksamhet i enlighet med vad regeringen bestämmer. Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att bilagan till sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan i den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten anges i förekommande fall med hänvisning till numret i () på den författning med stöd av vilken verksamheten har uppdragits åt organet. prövning av anställnings- och arbetsvillkor och andra frågor som rör statligt reglerad anställning hos nämnden (SFS 1992:318) fördelning till kommuner av statsbidrag till kostnader för specialidrott inom gymnasieskolan (SFS 1995:361) I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan i den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten anges i förekommande fall med hänvisning till numret i () på den författning med stöd av vilken verksamheten har uppdragits åt organet. prövning av anställnings- och arbetsvillkor och andra frågor som rör statligt reglerad anställning hos nämnden (SFS 1992:318) fördelning av statsbidrag till idrottsverksamhet (SFS 1995:361) Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Genom regeringsbeslut bemyndigades framlidne statsrådet att tillkalla en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att utvärdera det statliga stödet till idrotten och föreslå nya, tydligare mål för detta stöd samt en modell för uppföljning och utvärdering av verksamheten i relation till målen (dir. 1996:84). Kommittén antog namnet . Genom regeringsbeslut gavs kommittén genom tilläggsdirektiv i uppdrag att bedöma konsekvenserna för den statliga idrottspolitiken om idrotts- föreningar väljer att bedriva en del av sin verksamhet i annan form än den ideella föreningens (dir. 1997:146). Regeringen har till utredningen överlämnat revisorers skrivelse om det statliga stödet till studieförbund och idrott (IN96/513/FO) samt delvis betänkanden Fria val? (SOU 1995:145) och Fritid i förändring (SOU 1996:39). lade utredningen fram betänkandet Idrott & Motion för livet (SOU 1998:76). En sammanfattning av utredningens förslag finns i bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 2. Remissyttrandena finns tillgängliga i Kultur- departementet (dnr Ku1999/56/FU). Ärendet innehåller förslag till ändringar av lagen (1995:361) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till och sekretesslagen (1980:100). fördelar statsbidrag till de s.k. riksidrottsgymnasierna med stöd av den först nämnda lagen. Ändringen i den lagen innebär att det ges lagstöd för all fördelning av statsbidrag som går genom . Den föreslagna ändringen i sekretesslagen innebär att principen om handlings- offentlighet även i fortsättningen gäller för den bidragsfördelning som görs med stöd av lag. Lagförslagen är av så enkel beskaffenhet att ett yttrande av Lagrådet enligt regeringens bedömning inte skulle tillföra ärendet något av betydelse. Något yttrande från Lagrådet har därför inte inhämtats. 4 Utgångspunkter 4.1 Staten och idrotten Den organiserade idrottsrörelsens tillkomst Den organiserade idrottsrörelsen i har varit verksam . bildades för idrottens främjande () och tillkom gymnastik- och idrottsföreningars riksförbund, RF (). arbetade närmast som en främjandeorganisation med uppgift att skaffa pengar till idrott. RF däremot organiserades som en klassisk folkrörelse och tog på sig rollen att organisera den aktiva idrotten. ansökte tidigt om ekonomiskt stöd hos staten och fick man ett engångsanslag. Efter de svenska framgångarna i de i var läget gynnsamt för att återigen söka ett statsanslag. beviljade då idrotten ett årligt anslag. Regeringen avgjorde hur pengarna skulle fördelas. Regeringen utsåg även revisorer som skulle granska och räkenskaper samt en representant i . Mellan två idrottsutredningar förordade den första statliga idrottsutredningen ett fortsatt statligt anslag. På förslag från kronprins , som var ordförande i båda organisationerna, tog RF över det ekonomiska ansvaret för idrotten. bildades AB Tipstjänst. Året därpå inrättade regeringen en idrottsfond. beslutade hur stor del av tipsmedlens överskott som skulle gå till idrottsfonden. Regeringen beslutade, på förslag från RF, hur pengarna skulle fördelas. Efter försvann den direkta kopplingen mellan AB Tipstjänst och idrotts- rörelsens anslag. I fortsättningen fick idrottsrörelsen sina statsbidrag över statsbudgeten. Efterkrigstiden präglades av välfärdssamhällets framväxt. Från offent- ligt håll uppfattades idrotten alltmer som en samhällsnyttig företeelse. Det betonades att idrotten befrämjade folkhälsan samt att idrotten och dess föreningsliv var en lämplig fritidssysselsättning för ungdomen. lämnade den dåvarande Idrotts- och friluftsutredningen sitt betänkande (SOU 1957:41). Utredningen föreslog bl.a. ett inrättande av en statlig av idrotts- och friluftsfrågor. Regeringen valde dock att inte gå vidare med förslaget. gällande ordning tillsattes en idrottsutredning för att bl.a. lösa frågor kring anslagstilldelning och RF:s roll. presenterade utredningen sitt betänkande Idrott åt alla (SOU 1969:29). Regeringen föreslog att bredd- och motionsidrott skulle prioriteras (prop. För att klara denna prioritering ansågs att statens stöd till idrott behövde ökas kraftigt. Regeringen ansåg vidare att elitidrotten hade ett stort värde för att väcka och bredda intresset för motion och fysisk fostran överhuvudtaget. I propositionen underströks att idrotten var en viktig del av den förebyggande hälsovården, att den skapade möjligheter till sociala kontakter och att den gav en rikare fritid. Idrottsrörelsens ställning som en självständig och demokratisk folkrörelse betonades. I propositionen underströks också att särskild vikt borde fästas vid handikappidrottens utveckling. Idrottsrelaterad forskning sades vara angelägen, men RF och inte staten skulle ta initiativet till att sådan forskning kom igång. Propositionen innehöll ett förslag om att regeringen skulle utse två representanter i , mot tidigare en representant. Represen- tanternas uppgift skulle vara att företräda de frilufts- och främjande- organisationer som stod utanför RF när det gällde bl.a. anslagsfrågor. Dessa organisationer skulle få lämna in sina anslagsframställningar direkt till regeringen. Regeringen föreslogs fastställa anslagen men först efter det att även RF uttalat sig över dem. beslutade om den idrottspolitik som i huvudsak alltjämt gäller. infördes det statliga lokala aktivitetsstödet, det s.k. LOK- stödet. Stödet var ett bidrag till idrotts- och ungdomsorganisationernas lokala föreningar och storleken bestämdes av antalet aktiviteter. fördelas LOK-stödet till idrotten av RF och höjdes beloppet per sammankomst väsentligt. RF fick i samband med detta i uppdrag att göra en översyn av stödet och föreslå regler för bidraget. Enligt av regeringen godkända regler utgörs stödet dels av ett grundbidrag, dvs. ett fast belopp per grupp, dels av ett rörligt belopp per deltagare i åldern 7 . Dopningproblematiken lyftes fram första gången i 1981/budgetproposition. Målet var att eliminera dopningen bland idrottare. I 1982/budgetproposition markerades att idrottsrörelsen är en fri folkrörelse som själv formar sin verksamhet. I samma proposition uttalades att särskilda insatser krävs för kvinnoidrott, invandraridrott och handikappidrott. I 1983/budgetproposition betonades att motion och rekreation är viktiga inslag i friskvårdsarbetet. Ungdomen skall ges hög prioritet och ledarutbildningen skall utvecklas. angavs då också att en del av anslaget skall användas för . /91 bröts det lokala aktivitetsstödet till idrotten ut från anslaget för stöd till ungdomsverksamhet och flyttades till idrottsanslaget. Ett nytt anslag till forskning infördes. ) bildades och ett antal professurer inom idrottsforskningsområdet inrättades genom beslut av . Staten önskade även intensifiera forskningen kring dopningfrågor. I bugetpropositionen /91 angav regeringen att det är ett viktigt mål att stärka idrottsrörelsens möjligheter till egenfinansiering bl.a. genom förmånligare villkor för spel och lotterier. Syftet var att värna och stärka idrottsrörelsens oberoende. utser regeringen inte längre några statliga representanter i . I samband med skattereformen sänktes mervärdesskatten för idrotten. Möjligheten för idrottsföreningar att betala ut ersättningar till enskilda för idrottsverksamhet upp till ett halvt basbelopp utan att betala sociala avgifter reglerades i lag. I flera budgetpropositioner har regeringen framhållit att det lokala aktivitetsstödet är viktigt för att träna barn och ungdomar i idrott och i demokratiska beslutsprocesser. Kraven på jämställdhet skärptes genom att regeringen i regleringsbrev för angav att RF i årsredovisningen skall redovisa i vilken utsträckning RF:s egna jämställdhetsmål har uppnåtts. Från och med /96 avsätts en särskild medelsram till specialidrott inom gymnasieskolan. RF disponerar dessa medel och fördelar medlen till de kommuner som anordnar riksidrottsgymnasier. Strävan mot enhetlighet i statens agerande gentemot idrottsrörelsen har stärkts genom att statens bidrag till idrott från att ha handlagts av flera departement och riktats till flera mottagare efterhand samlats i ett departement och riktats till en mottagare. 4.2 Statens stöd till idrotten en del av välfärdspolitiken Skillnader i hälsa Ett viktigt mål inom välfärdspolitiken är att befolkningen har en god hälsa. befolkning har , ur ett internationellt perspektiv, en mycket god hälsa. Vid internationella jämförelser av olika indikatorer på förekomst av ohälsa hävdar sig mycket bra med undantag för förekomsten av allergier. Men folkhälsan handlar inte enbart om utvecklingen av det generella hälsoläget i befolkningen utan även om hur hälsan utvecklas inom olika befolkningsgrupper. Flera av dessa indikatorer skiljer sig i förekomst mellan olika socioekonomiska grupper. Arbetare motionerar inte regelbundet i lika stor utsträckning som tjänstemännen rör sig mer under arbetstid. Samma förhållande gäller för andelen överviktiga i relation till andra socioekonomiska grupper. Andelen överviktiga är större bland arbetare än bland tjänstemän. Dessutom ökar andelen överviktiga stadigt bland både kvinnor och män. Ett resultat av detta förhållande är att även sjukdomsbördan, som kan relateras till bl.a. fysisk aktivitet, är socioekonomiskt betingad. Det är därför av största vikt att främja en utveckling mot mer fysisk aktivitet bland befolkningen eftersom ett av de viktigaste målen för hälsoutveck- lingen är att minska ohälsan. Idrottsrörelsens hälsobefrämjande uppgift Idrotten bidrar till välfärden genom bredd- och motionsverksamhet för människor i alla åldrar. I den ryms hela den breda tävlingsidrotten på distriktsnivå tillsammans med motionsidrotten utan tävlingsinslag. I denna verksamhet är trivsel och välbefinnande de dominerande motiven. I bredd- och motionsverksamheten finns alla åldrar representerade. har framför allt äldre människors behov av motion uppmärksammats. Ungdomar och pensionärer kan motionera i samma gymnastikgrupp och stå på samma startlinje i motionsloppet. Personer med funktionshinder kan tävla tillsammans med andra människor. De idrottar tillsammans för att må bra och ha en trevlig social samvaro. De enskilda människornas ambitioner kanaliseras genom denna typ av aktiviteter in i en idrottslig gemenskap. 4.3 Barn- och ungdomsidrott Nära hälften av landets knappt sju miljoner invånare mellan sju och är med i en idrottsförening. Av dessa är ca två miljoner aktiva utövare. I åldrarna är drygt två av tre pojkar och varannan flicka med i en idrottsförening. Dessutom idrottar ungefär var tionde ung person i dessa åldrar utanför den organiserade idrotten. Inom vissa idrotter som exempelvis gymnastik, konståkning och ridsport är flickor i klar majoritet. Idrott för barn Med idrott för barn avses i allmänhet idrott . Barnidrott syftar till att lära barn olika idrotter och utveckla fysiska grundfärdigheter. Barnets allsidiga utveckling är i allmänhet normgivande för verksamheten. Idrotten spelar en viktig roll i många barns uppväxt. Genom att idrotta får de utlopp för sin glädje och sin spontanitet. De får också tillfälle att utveckla sin motorik. De attityder och värderingar som förmedlas genom idrotten präglar i stor utsträckning barns och ungdomars personliga utveckling. För barn är tävlingen ett naturligt inslag i idrotten. Det är därför naturligt att lära barn hantera såväl vinst som förlust. Barn utvecklas olika snabbt i olika avseenden vilket ställer särskilda krav på ledarna. Det är också viktigt att hänsyn tas till flickors och pojkars olika villkor och förutsättningar i idrotten. Idrott för barn utövas bäst i enkla former i barnens närområde. Det är en viktig uppgift för idrottsrörelsen att i sam- verkan med kommunen göra detta möjligt. Lättillgängliga grönområden i bostadsområdena och öppna skolgårdar ger goda förutsättningar för detta. Barn kan få ett livslångt idrottsintresse om de erbjuds möjligheter att pröva på flera idrotter. Detta sker i stor omfattning genom en bra verksamhet i det lokala föreningslivet. Idrott för ungdomar Med ungdom avses åldrarna . är det viktigt att idrotten präglas av samma principer om lekfullhet och allsidig träning som gäller för barnidrott. Hänsyn måste tas till att fysiska och psykiska förutsättningar kan variera kraftigt inom en åldersgrupp. Könstillhörigheten får vidare en ökad betydelse. Ungdomars intresse för prestationsinriktad tävlingsidrott påverkas av många faktorer. För att underlätta övergången från barnidrotten måste stor hänsyn till detta tas i uppläggning och stegring av svårighetsgraden i träning och tävling för dessa grupper. Ungdomsidrotten ger unga människor möjlighet att förstå idrotts- grenens innehåll och att tillämpa kunnandet och förståelsen i praktiken. Detta tar olika beroende på vilken idrott som utövas och hur olika människor utvecklas. Ungdomar måste därför behandlas individuellt och få tid att testa sin förmåga innan de själva väljer på vilken nivå de vill idrotta. Vissa ungdomar har talang och vilja att satsa helhjärtat på en elitidrottskarriär, medan andra fortsätter sitt idrottande enbart för gemenskapens, lustupplevelsens och det egna välbefinnandets skull. För att alla skall kunna utöva idrott på önskad nivå sker en uppdelning. Det är viktigt att denna uppdelning inte sker för snabbt eftersom flickors och pojkars ambition kan variera som de utvecklas olika fort. är det en del av varje ungdoms utveckling till vuxen individ att få en realistisk självbild. All tillgänglig statistik visar att det framför allt är under tonåren som idrottsrörelsen tappar medlemmar. Detta beror till stor del på att ungdomar får nya intressen men även till viss del på att många idrotter saknar verksamhet som lockar flickor och pojkar att fortsätta idrotta på en lägre nivå. Lokalt aktivitetsstöd för barn- och ungdomsverksamhet Av stor betydelse för barn- och ungdomsidrotten är det statliga lokala aktivitetsstödet. Det består av dels ett grundbidrag dvs. ett fast belopp per grupp, dels av ett rörligt belopp per deltagare. Det rörliga bidraget kan utgå till maximalt 20 deltagare i åldern 7 per grupp. Antalet deltagare per sammankomst måste vara minst tre i åldern 7 . De formella reglerna för aktivitetsstödet har utformats av regeringen efter förslag från idrottsrörelsen. 4.4 Det ideella ledarskapet Den svenska idrottsmodellen bygger i stor utsträckning på de ideella ledarnas frivilliga engagemang. Ungefär 600 000 personer beräknas ha ett eller flera ledaruppdrag inom den svenska idrottsrörelsen. De verkar i styrelser på olika nivåer, som tränare, ungdomsledare, funktionärer, lagledare m.m. Det stora flertalet ledare utför sin ledargärning helt utan ersättning. Drivkraften för idrottsledarnas engagemang är inte pengar eller önskan om egna framgångar. För många är det ett sätt att betala tillbaka man själv var aktiv. För andra ledare börjar engagemanget med de egna barnens idrottande. För de allra flesta är ledarskapet en källa till glädje och stimulans. Ledarskapet kan även vara en nyttig erfarenhet som kan komma till användning inom arbetslivet och i andra förenings- sammanhang. Det går inte att exakt beräkna värdet av alla ideella ledarskap inom idrotten. Ett sätt att göra en grov uppskattning är att i likhet med Handelhögskolan i utgå från en genomsnittlig fritidsledarlön och multiplicera den med antalet ledare. En sådan beräkning ger till resultat ett värde för samhället som motsvarar . Till detta skall läggas det värde för samhället som skapas genom att många idrottsledare kan utnyttja sina erfarenheter inom andra områden i vårt samhälle. Att vara ledare ställer krav på utbildning för att man skall utvecklas i sin ledargärning. Detta måste i allmänhet ske under fritid i konkurrens med många andra åligganden. Trots detta genomgår över 200 000 ledare någon form av utbildning för att bli bättre ledare och för att kunna utveckla sina föreningar. 4.5 Idrottens finansiering och skattesituation redovisade att idrottsrörelsens totala intäkter uppgick till ca . Intäkterna kom från staten, kommunerna, landstingen, näringslivet, spel och lotterier, åskådare och inte minst medlemmarna själva. Penningströmmarna in i idrottsrörelsen är komplexa då idrottsrörelsen finansierar sin verksamhet från olika källor och då idrottsrörelsen är organiserad i flera nivåer där varje nivå har sin egen finansieringsstruktur. Utöver de totala intäkterna kommer värdet av kommunernas anläggningsstöd. Detta värde är inte en intäkt i idrottsföreningarnas bokslut men utgör likväl ett väsentligt bidrag. Värdet för idrottsrörelsen av att kunna använda sig av subventionerade lokaler och anläggningar har av uppskattats till ca . Olika idrotter har sinsemellan mycket olika ekonomiska möjligheter. Förutsättningarna att kunna finansiera verksamheten varierar vidare med position i seriesystemen ett ishockeylag i elitserien har större möjlighet till intäkter än vad mindre klubbar längre ner i seriesystemet har. Idrottsrörelsen är i stor utsträckning egenfinansierad i betydelsen att intäkterna genereras av rörelsens föreningar och förbund. Hälften av intäkterna kom från medlemmarna och publiken samt spel. Intäkter från näringslivet (TV och sponsring) utgjorde . Stat (idrottsanslag, lönebidrag m.m.), kommun och landsting stod tillsammans för av idrottsrörelsens intäkter. Statens stöd Idrottsanslaget uppgick till ca . De stora posterna i anslaget var bidraget på till lokal barn- och ungdomsverksamhet och bidraget på till gemensam verksamhet inom idrottsrörelsen (organisationsbidrag).