prop · GM0335 · 1999-01-01 00:00:00 — Ett skiljeförfarande enligt denna lag får också inledas i mot en part som har hemvist här eller annars skulle kunna sökas i tvisten vid svensk domstol, om inte skiljeavtalet innebär att förfarandet skall äga rum utomlands. I andra fall får skiljeförfaranden enligt denna lag inte äga rum i . 48 § Har ett skiljeavtal internationell anknytning, skall den lag som parterna kommit överens om tillämpas på avtalet. Har parterna inte träffat någon sådan överenskommelse tillämpas lagen i det land där förfarandet med stöd av parternas avtal har ägt rum eller skall äga rum. Första stycket tillämpas inte på frågan, huruvida en part var behörig att ingå skiljeavtalet eller var behörigen företrädd. 49 § Skall utländsk rätt tillämpas på skiljeavtalet gäller 4 § beträffande ett anspråk som omfattas av avtalet, utom när 1. avtalet enligt tillämplig lag är ogiltigt, utan verkan eller ogenom- förbart, eller 2. tvisten enligt svensk lag inte får avgöras av skiljemän. Att en domstol utan hinder av skiljeavtalet kan meddela sådana beslut om säkerhetsåtgärder som domstolen enligt lag är behörig att meddela framgår av 4 § tredje stycket. 50 § Vad som sägs i 26 och 44 §§ om bevisupptagning under skilje- förfarande i gäller även beträffande skiljeförfaranden som äger rum utomlands, om förfarandet grundar sig på ett skiljeavtal och den fråga som lämnats till skiljemännen enligt svensk lag får avgöras av skiljemän. 51 § Har inte någon av parterna hemvist eller driftställe i , får de i ett kommersiellt förhållande genom en uttrycklig skriftlig överens- kommelse utesluta eller begränsa tillämpligheten av de grunder för upphävande av en skiljedom som anges i 34 §. En skiljedom som omfattas av en sådan överenskommelse erkänns och verkställs i enligt de regler som gäller för en utländsk skiljedom. Erkännande och verkställighet av utländsk skiljedom m.m. 52 § En skiljedom som meddelas utomlands anses som utländsk. Vid tillämpning av denna lag anses en skiljedom vara meddelad i det land där platsen för förfarandet är belägen. 53 § En utländsk skiljedom som grundar sig på ett skiljeavtal erkänns och verkställs i , om inte annat följer av 54 60 §§. 54 § En utländsk skiljedom erkänns och verkställs inte i , om den part mot vilken skiljedomen åberopas visar 1. att parterna enligt tillämplig lag saknade behörighet att ingå skiljeavtalet eller inte var behörigen företrädda eller att skiljeavtalet är ogiltigt enligt den lag som enligt parternas överenskommelse skall tillämpas eller, i avsaknad av varje anvisning i sådant hänseende, enligt lagen i det land där skiljedomen har meddelats, 2. att den part, mot vilken skiljedomen åberopas, inte i vederbörlig ordning har underrättats om tillsättandet av skiljeman eller om skilje- förfarandet eller av annan orsak inte varit i stånd att utföra sin talan, 3. att skiljedomen behandlar en tvist som inte avsetts med eller omfattas av parternas begäran om skiljedom, eller att skiljedomen innehåller beslut i en fråga som faller utanför skiljeavtalet, dock skall, om beslut i en fråga som omfattas av uppdraget kan skiljas från beslut som faller utanför uppdraget, den del av skiljedomen som omfattas av uppdraget erkännas och verkställas, 4. att skiljenämndens tillsättande eller dess sammansättning eller skiljeförfarandet strider mot vad parterna avtalat eller, om avtal om detta saknas, mot lagen i det land där förfarandet har ägt rum, eller 5. att skiljedomen ännu inte blivit bindande för parterna eller att den undanröjts eller dess verkställighet skjutits upp av behörig myndighet i det land där den meddelats eller enligt vars lag den meddelats. 55 § En utländsk skiljedom erkänns och verkställs inte heller, om domstolen finner 1. att skiljedomen innefattar prövning av en fråga, som enligt svensk lag inte får avgöras av skiljemän, eller 2. att det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för rättsordningen i att erkänna eller verkställa skiljedomen. 56 § Ansökan om verkställighet av en utländsk skiljedom görs hos . Till ansökan skall skiljedomen fogas i original eller styrkt kopia. Om hovrätten inte bestämmer annat skall även en styrkt översättning av hela domen till svenska språket ges in. 57 § Ansökan om verkställighet får inte bifallas utan att motparten har getts tillfälle att yttra sig. 58 § Invänder motparten att skiljeavtal inte träffats, skall sökanden ge in skiljeavtalet i original eller styrkt kopia samt styrkt översättning till svenska språket, eller på annat sätt visa att skiljeavtal ingåtts. Invänder motparten att framställning gjorts om undanröjande av skiljedomen eller om uppskov med dess verkställighet hos myndighet som avses i 54 § 5, får hovrätten skjuta upp avgörandet samt, om sökanden begär det, ålägga motparten att ställa skälig säkerhet vid påföljd att beslut om verkställighet annars kan komma att meddelas. 59 § Bifaller hovrätten ansökan, verkställs skiljedomen som en svensk domstols lagakraftägande dom, om inte efter överklagande av hovrättens beslut bestämmer något annat. 60 § Har en säkerhetsåtgärd enligt 15 kap. beviljats, skall vid tillämpning av 7 § samma kapitel med talans väckande jämställas en begäran om skiljedom utomlands som kan leda till en skiljedom som erkänns och kan verkställas här. Sedan ansökan om verkställighet av en utländsk skiljedom gjorts ankommer det på hovrätten att pröva en begäran om säkerhetsåtgärd eller om upphävande av ett sådant beslut. Denna lag träder i kraft , då lagen (1929:145) om skiljemän och lagen (1929:147) om utländska skiljeavtal och skiljedomar upphör att gälla. Äldre bestämmelser tillämpas i fråga om skiljeförfaranden där begäran om skiljedom har skett före ikraftträdandet och beträffande ansökningar om verkställighet av utländska skiljedomar som gjorts före ikraftträdandet. Har ett skiljeavtal slutits före ikraftträdandet, gäller 18 § andra stycket, 21 § första stycket 1 och 26 § andra och tredje styckena lagen (1929:145) om skiljemän fortfarande, såvitt avser tid för meddelande av skiljedom, i förfaranden där skiljedom har begärts från den nya lagens ikraftträdande. Parterna kan i fall som anges i 2 och 3 bestämma att endast den nya lagen skall gälla. Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till lagen (1929:145) om skiljemän, tillämpas i stället den nya lagen. 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 10 kap. 18 § skall ha följande lydelse, dels att det i balken skall införas en ny paragraf, 10 kap. 17 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I lagen (1999:000) om skiljeförfarande finns särskilda bestämmelser om hinder mot rättegång. Dessa skall beaktas endast efter invändning av en part. 18 § Är rätten av annan grund än i 17 § sägs obehörig att upptaga tvist, som där väckes, skall tvisten dock anses väckt vid rätt domstol, om ej svaranden i rätt tid gjort invändning om domstolens be- hörighet eller uteblivit från första inställelsen eller, då förberedelsen är skriftlig, underlåtit att inkomma med svaromål. Har svaranden uteblivit eller underlåtit att in- komma med svaromål, skall kärandens uppgift om de om- ständigheter, som betinga dom- stolens behörighet, tagas för god, om svaranden erhållit del därav och anledning ej förekommer, att den är oriktig. Är rätten av annan grund än i 17 eller 17 a § sägs obehörig att upptaga tvist, som där väckes, skall tvisten dock anses väckt vid rätt domstol, om ej svaranden i rätt tid gjort invändning om dom- stolens behörighet eller uteblivit från första inställelsen eller, då förberedelsen är skriftlig, under- låtit att inkomma med svaromål. Har svaranden uteblivit eller underlåtit att inkomma med svaromål, skall kärandens uppgift om de omständigheter, som betinga domstolens behörighet, tagas för god, om svaranden erhållit del därav och anledning ej förekommer, att den är oriktig. Denna lag träder i kraft . 3 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken Härigenom föreskrivs att 2 kap. 24 §, 3 kap. 15 18 §§ och 18 kap. 5 § utsökningsbalken skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 24 § Har enligt 4 kap. 20, 21 eller 22 § eller 13 kap. 7 § andra stycket föreläggande meddelats att väcka talan vid domstol, skall tvisten prövas av en tingsrätt i den region där kronofogdemyndigheten finns, om ej annat följer av andra stycket. Om föreläggande har meddelats enligt 4 kap. 20, 21, 22 eller 26 § i fall då tvisten rör egendom som avses i 10 kap. 10 eller 12 § rättegångs- balken, gäller om domstols behörighet vad som sägs där. Har föreläggande meddelats enligt 4 kap. 23 § första stycket eller 9 kap. 11 § tredje stycket, gäller om domstols behörighet vad som i allmänhet är föreskrivet därom. I fall som avses i 4 kap. 23 § andra stycket skall tvisten prövas, när fråga är om pantbrev i fastighet, av den tingsrätt som anges i 10 kap. 10 § och annars av en tingsrätt i det län där kronofogdemyndigheten finns. Har ett föreläggande meddelats enligt 3 kap. 16 § gäller om dom- stols behörighet vad som sägs i 43 § lagen (1999:000) om skilje- förfarande. I föreläggande skall anges vid vilken domstol talan i första hand bör väckas. 3 kap. 15 § Skiljedom som grundas på skiljeavtal får verkställas, om 1. skiljeavtalet ej innehåller förbehåll om rätt för part att klandra domen, 1. skiljeavtalet inte innehåller något förbehåll om rätt för part att föra talan mot domen eller, när ett sådant förbehåll finns, tiden för parts talan har gått ut utan att talan har förts, och 2. omständighet ej föreligger som gör domen ogiltig, även om talan ej förs mot domen, och 3. det ej heller görs sannolikt att domen kan hävas enligt 21 § lagen (1929:145) om skiljemän 2. domen uppfyller före- skrifterna om skriftlighet och undertecknande i 31 § första stycket lagen (1999:000) om skiljeförfarande. I fråga om ersättning till skiljeman får skiljedomen verk- ställas, om tiden för parts talan mot domen i denna del har gått till ända utan att sådan talan har väckts och det ej föreligger om- ständighet som avses i första stycket 2. I fråga om ersättning till skiljeman får skiljedomen verk- ställas, om 1. tiden för parts talan mot domen i denna del har gått ut utan att talan har väckts och 2. domen uppfyller föreskrifter- na om skriftlighet och under- tecknande i 31 § första stycket lagen (1999:000) om skilje- förfarande. Svaranden skall alltid ges tillfälle att yttra sig innan verk- ställighet sker. Om verkställighet av en skilje- dom som omfattas av en sådan överenskommelse om inskränkning i parternas rätt att föra talan mot skiljedomen som anges i 51 § lagen (1999:000) om skilje- förfarande gäller vad som föreskrivs där. Finns det anledning att anta att en skiljedom som enligt 15 § får verkställas är ogiltig och pågår inte redan rättegång om detta, skall kronofogdemyndigheten före- lägga sökanden att inom en månad från det att föreläggandet delgavs sökanden väcka talan i saken mot svaranden. 16 § 17 § Bestämmelserna i 15 § första stycket 2 och 3 samt andra stycket tillämpas också på skiljedom som, utan att skiljeavtal föreligger, medstöd av bestämmelse i lag har meddelats enligt lagen (1929:145) om skiljemän. Bestämmelserna i 15 och 16 §§ gäller i tillämpliga delar en skilje- dom som, utan att skiljeavtal föreligger, med stöd av bestäm- melse i lag har meddelats med tillämpning av lagen (1999:000) om skiljeförfarande. Möter ej på grund av bestäm- melserna i 15 eller 16 § hinder mot verkställighet av skiljedom, skall kronofogdemyndigheten med- dela särskilt beslut härom. Innan sådant beslut meddelas, skall svaranden beredas tillfälle att yttra sig. 18 § Sedan beslut som avses i 17 § har meddelats, verkställs skilje- domen såsom lagakraftägande dom, om ej annat förordnas av domstol där talan mot skiljedomen är anhängig. Finns inte på grund av bestäm- melserna i 15 eller 17 § hinder mot verkställighet av skiljedomen, verkställs den som lagakraft- ägande dom, om inte annat för- ordnas av den domstol där talan mot skiljedomen förs. Har sökanden förelagts att väcka talan enligt 16 § får skilje- domen dock verkställas endast i fall och under villkor som gäller för icke lagakraftägande under- rättsdomar. Sedan talan om skiljedomens giltighet väckts av sökanden eller svaranden får dom- stolen bestämma om verkställig- heten. Väcks inte talan inom den angivna tiden eller avslutas målet utan prövning i sak skall vid tillämpning av 22 § anses som om skiljedomen hade upphävts. 18 kap. 5 § Följande beslut får inte överklagas: 1. ett beslut genom vilket begäran om rättelse av utmätning enligt 4 kap. 33 eller 34 § eller av kvarstad för fordran enligt 16 kap. 13 § har lämnats utan bifall, 2. ett beslut genom vilket en rättighet inte har förbehållits enligt 12 kap. 33 § andra stycket, 3. ett beslut genom vilket en förrättningsman har förklarats jävig, 4. ett beslut i en fråga som avses i 17 kap. 4 § första stycket. 4. ett beslut i en fråga som avses i 17 kap. 4 § första stycket, 5. ett beslut i en sådan fråga om verkställighet av en skiljedom som avses i 3 kap. 16 §. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser tillämpas beträffande en ansökan om verkställighet som gjorts före ikraftträdandet. 4 Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 8 kap. 28 § och 12 kap. 66 § jordabalken skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 kap. 28 § Vid jordbruksarrende och bostadsarrende får avtal mellan jordägare och arrendator, att framtida tvist med anledning av arrendeförhållandet skall hän- skjutas till avgörande av skiljemän utan förbehåll om rätt för parterna att klandra skiljedomen, ej göras gällande i fråga om arrendatorns rätt eller skyldighet att tillträda eller kvarsitta på arrendestället, fastställande av arrendevillkor i fall som avses i 9 kap. 12 eller 13 § eller 10 kap. 6 a § eller bestämmande av ersättning enligt 9 kap. 14 §. I övrigt gäller skiljeavtalet ej såvitt därigenom skiljemän utsetts eller bestäm- melse meddelats om skiljemän- nens antal, sättet för deras utseende eller förfarandet vid skiljenämnden. I berörda hän- seenden skall lagen (1929:145) om skiljemän tillämpas. Vad som sagts nu utgör dock ej hinder för att i skiljeavtalet utse arrende- nämnden till skiljenämnd eller bestämma för skilje- mannaåtgärdens avslutande än den tid som anges i nämnda lag. Vid jordbruksarrende och bostadsarrende får avtal mellan jordägare och arrendator, att framtida tvist med anledning av arrendeförhållandet skall hän- skjutas till avgörande av skiljemän utan förbehåll om rätt för parterna att klandra skiljedomen, inte göras gällande i fråga om arrendatorns rätt eller skyldighet att tillträda eller kvarsitta på arrendestället, fastställande av arrendevillkor i fall som avses i 9 kap. 12 eller 13 § eller 10 kap. 6 a § eller bestämmande av ersättning enligt 9 kap. 14 §. I övrigt gäller skiljeavtalet inte såvitt därigenom skiljemän utsetts eller bestämmelse meddelats om skiljemännens antal, sättet för deras utseende eller förfarandet vid skiljenämnden. I berörda hänseenden skall lagen (1999:000) om skiljeförfarande tillämpas. Vad som sagts nu utgör dock inte hinder för att i skiljeavtalet utse arrendenämnden till skiljenämnd eller bestämma för meddelande av skiljedom. 12 kap. 66 § Avtal mellan hyresvärd och hyresgäst, att framtida tvist med anledning av hyresförhållandet skall hänskjutas till avgörande av skiljemän utan förbehåll om rätt för parterna att klandra skilje- domen, får ej göras gällande i fråga om hyresgästens rätt eller skyldighet att tillträda eller behålla lägenheten, fastställande av hyres- villkor i fall som avses i 51, 52 eller 55 §, återbetalning av hyra och fastställande av hyra enligt 55 d § eller bestämmande av ersättning enligt 58 b §. I övrigt gäller skiljeavtalet ej såvitt därigenom skiljemän utsetts eller bestämmelse meddelats om skilje- männens antal, sättet för deras utseende eller förfarandet vid skiljenämnden. I berörda hänseen- den skall lagen (1929:145) om skiljemän tillämpas. Vad som sagts nu utgör dock ej hinder för att i skiljeavtalet utse hyres- nämnden till skiljenämnd eller bestämma för skilje- mannaåtgärdens avslutande än den tid som anges i nämnda lag. Avtal mellan hyresvärd och hyresgäst, att framtida tvist med anledning av hyresförhållandet skall hänskjutas till avgörande av skiljemän utan förbehåll om rätt för parterna att klandra skilje- domen, får inte göras gällande i fråga om hyresgästens rätt eller skyldighet att tillträda eller behålla lägenheten, fastställande av hyres- villkor i fall som avses i 51, 52 eller 55 §, återbetalning av hyra och fastställande av hyra enligt 55 d § eller bestämmande av ersättning enligt 58 b §. I övrigt gäller skiljeavtalet inte såvitt därigenom skiljemän utsetts eller bestämmelse meddelats om skilje- männens antal, sättet för deras utseende eller förfarandet vid skiljenämnden. I berörda hänseen- den skall lagen (1999:000) om skiljeförfarande tillämpas. Vad som sagts nu utgör dock inte hinder för att i skiljeavtalet utse hyresnämnden till skiljenämnd eller bestämma för meddelande av skiljedomen. Denna lag träder i kraft . 5 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 43 § aktiebolagslagen (1975:1385) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. 43 § Ett förbehåll i bolagsordningen att tvister mellan bolaget och styrelsen, en styrelseledamot, den verkställande direktören, en likvidator eller en aktieägare skall hänskjutas till skiljemän har samma verkan som ett skiljeavtal. Om styrelsen begär skiljeförfarande mot bolaget, tillämpas 42 §. Är det fråga om klandertalan av styrelsen mot bolagsstämmans beslut, är rätten till talan inte förlorad enligt 40 § första stycket, om styrelsen inom där angiven tid har kallat till stämma enligt 42 §. Om bolaget är ett publikt aktiebolag, gäller inte 23 § första stycket och andra stycket första meningen lagen (1929:145) om skiljemän. I stället skall bolaget svara för ersättningen till skiljemännen. Skiljemännen får dock på yrkande av bolaget förplikta bolagets motpart att helt eller delvis ersätta bolaget för dessa kostnader, om det finns särskilda skäl för det. Om bolaget är ett publikt aktiebolag, skall bolaget svara för ersättningen till skiljemännen. Skiljemännen får dock på yrkande av bolaget förplikta bolagets motpart att helt eller delvis ersätta bolaget för dessa kostnader, om det finns särskilda skäl för det. Denna lag träder i kraft . 6 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 8 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 kap. 17 § Sekretess gäller hos domstol i mål eller ärende i domstolens rättsskipande eller rättsvårdande verksamhet för uppgift om myndighets eller enskilds affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör lider avsevärd skada om uppgiften röjs. I mål eller ärenden enligt 13 § tredje stycket, 23 § andra stycket, 60 och 63 §§ konkurrenslagen (1993:20) gäller dock sekretess för uppgift om sådana förhållanden redan om det kan antas att den som uppgiften rör lider skada om uppgiften röjs. Första stycket tillämpas inte, om annan sekretessbestämmelse till skydd för samma intresse är tillämplig på uppgiften och innebär att sekretess inte skall gälla. För uppgifter som avses i första stycket och som lämnas vid ett förhör enligt 26 § lagen (1999:000) om skiljeförfarande gäller sekretess hos domstol om en part begär det och det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften rör lider skada. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 7 Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 § konkurslagen (1987:672) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 6 § Har en borgenärs fordran fastställts av domstol eller av kronofogdemyndighet med stöd av lagen (1990:746) om betal- ningsföreläggande och handräckning, skall detta godtas som stöd för behörighet att begära gäldenären i konkurs, även om avgörandet inte har vunnit laga kraft. Detta gäller dock inte, om en domstol har förordnat att avgörandet inte får verkställas. En fordran som har fastställts genom skiljedom skall också godtas, om skiljedomen får verk- ställas enligt 3 kap. 15 eller 16 § utsökningsbalken och en domstol inte har meddelat ett sådant förordnande som avses i 18 § i samma kapitel. En fordran som har fastställts genom en giltig skiljedom skall också godtas, om skiljedomen får verkställas enligt 3 kap. 15 eller 17 § utsökningsbalken och en domstol inte efter talan mot skiljedomen har bestämt annat. I andra fall än de som avses i första och andra styckena skall borgenären styrka sin behörighet att begära gäldenären i konkurs. Denna lag träder i kraft . 8 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning Härigenom föreskrivs att 33 och 38 §§ lagen (1990:746) om betal- ningsföreläggande och handräckning skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 33 § Om svaranden i ett mål om betalningsföreläggande eller vanlig handräckning bestrider ansökningen i rätt tid, skall sökanden genast underrättas om det. Om sökanden vill vidhålla sitt yrkande, kan han begära att målet eller, om bestridandet avser endast en del av yrkandet, målet i den bestridda delen skall överlämnas till tingsrätt. Underrättelse enligt första stycket skall innehålla upplysning om vad som sägs där samt i 34, 35 och 37 §§. En invändning om skiljeavtal skall behandlas som ett be- stridande. 38 § Om det behövs, skall sökanden få tillfälle att yttra sig över vad svaranden har anfört i bestridandet. Begär sökanden ersättning för kostnader som uppkommit efter ansökningen, skall han ange detta i ett sådant yttrande. får inte förordna om ytterligare skriftväxling i målet. En invändning om skiljeavtal hindrar inte att ansökningen prövas. Denna lag träder i kraft . Lagrådet Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om skiljeförfarande, 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i utsökningsbalken, 4. lag om ändring i jordabalken, 5. lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385), 6. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 7. lag om ändring i konkurslagen (1987:672), 8. lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Det måste hälsas med tillfredsställelse att förslag nu läggs fram till en ny lag om skiljeförfarande. Skiljemannalagen har varit mogen för en översyn. har en framskjuten plats bland stater dit parter förlägger sina skiljetvister i kommersiella förhållanden med inter- nationell anknytning. Det är då av vikt även om parterna ofta i den enskilda tvisten hänvisar till ett skiljedomsinstituts reglemente att den svenska skiljedomslagstiftningen är så utformad att den utgör en god grund för ett effektivt skiljedomsväsende som kan tillvinna sig internationella parters förtroende. Det remitterade förslaget har också fått en sådan utformning i fråga om sakligt innehåll och begriplighet att lagen bör kunna fylla det angivna syftet. Genom att vid utarbetandet UNCITRAL:s modellag fått tjäna till ledning för innehållet i ett stort antal enskilda bestämmelser kommer också parter med internationell anknytning att lätt känna igen regleringen i den nya lagen. Förslagets förtjänster torde inte minst kunna tillskrivas den höga kvalitén på det utredningsarbete som ligger till grund för förslaget. Grundläggande för den nya lagen är och måste vara respekten för partsautonomin. Denna medför att man på många punkter har att göra ett val mellan att helt överlämna frågor till parternas och skiljemännens bedömande eller införa uttryckliga men i så fall dispositiva bestäm- melser.