prop · GM0393 · 1999-01-01 00:00:00 — Källa: , Individuellt pensionssparande , och SCB: Finansmarknaden del II, , 1998. Figur 2 visar utvecklingen av det individuella pensionssparandet som andel av hushållens nettoförmögenhet. Av figuren framgår att andelen har ökat relativt jämnt över perioden. 4.2.4 Förbättrad kostnadsinformation Regeringens förslag: Pensionssparare som placerat sina tillgångar i värdepappersfonder skall få individuell kostnadsinformation av det pensionssparinstitut som administrerar sparandet. För varje värdepappersfond som tillgångar varit placerade i under det närmast föregående året, skall information ges om hur stort belopp av de totala kostnaderna som belastat fonden som hänför sig till andelsinnehavet. Informationen skall ges i den förvaltningsredovisning av tillgångarna som institutet ger till pensionsspararen. skall i sin tur få informationen från de fondbolag som förvaltar värdepappersfonderna. Om andelsinnehaven är förvaltarregistrerade skall institutet i stället få information från fondbolagen om vilka belopp som belastat fonderna under det närmast föregående året redovisat per fondandel. Fondbolagen och pensionssparinstituten skall i sin information ange hur stora belopp som avser förvaltningskostnader, inklusive kostnader för förvaring av fondtillgångarna. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som har yttrat sig i denna del tillstyrker promemorians förslag. Aktiefrämjandet avstyrker förslaget under åberopande av att de föreslagna reglerna skapar en konkurrensnackdel för i jämförelse med utländska institut. hänvisar till vad som framförts tidigare om att individuell kostnadsinformation endast bör omfatta kostnader för förvaltning, förvaring och tillsyn, medan andra kostnader bör redovisas tillsammans med och relateras till resultatet av portföljförvaltningen. Skälen för regeringens förslag: Som regeringen konstaterade i prop. 1997/98:160, bör alla fondsparare i det individuella pensionssparandet få individuell kostnadsinformation. Sparformen är ett viktigt alternativ till andra former av bundet pensionssparande. Särskilt möjligheten att placera sparmedlen i värdepappersfonder har blivit allt populärare. En större kostnadsmedvetenhet bland dessa sparare kan förväntas ytterligare bidra till en ökad marknadseffektivitet och konkurrens på fondmarknaden. Vad gäller behovet av lagstiftningsåtgärder för att förbättra informationen till andelsägarna hänvisas i övrigt till vad regeringen anfört i ovan nämnda proposition. Det individuella pensionssparandet är konstruerat så att de enskilda pensionsspararna är andelsägare i de värdepappersfonder där pensionsmedlen placeras. Den nya 27 a § lagen om värdepappersfonder omfattar därför i och för sig även dessa sparare. Som konstateras i förarbetena till paragrafen, säkerställer den dock inte att alla individuella pensionssparare får individuell kostnadsinformation. Detta har att göra med hur andelsinnehaven registreras hos fondbolaget. I förarbetena till lagen om individuellt pensionssparande sägs att registreringen bör ske i pensionsspararens namn (prop. 1992/93:187 s. 112). I ett sådant fall kommer pensionsspararen på samma sätt som andra fondandelsägare att få individuell kostnadsinformation. När lagen om individuellt pensionssparande infördes fanns det inte någon möjlighet att förvaltarregistrera fondandelar. En sådan möjlighet har dock numera införts och utnyttjas bl.a. inom det individuella pensionssparandet. Av 27 a § andra stycket följer att fondbolaget i ett sådant fall skall ge informationen till pensionssparinstitutet som en klumpsumma för alla andelsinnehav som institutet förvaltar. De enskilda pensionsspararna kommer däremot inte att få någon individuell kostnadsinformation. Eftersom 27 a § uppenbarligen inte säkerställer att alla pensionssparare får kostnadsinformation, krävs en särskild reglering för dessa sparare. Frågan är hur en sådan reglering bör utformas. Informationen bör ges av pensionssparinstitutet En lösning som ligger väl i linje med regleringen av det individuella pensionssparandet är att kostnadsinformationen ges av det pensionssparinstitut som administrerar sparandet. I avsnitt 4.2.2 har beskrivits att pensionssparinstitutet skall ge spararen en skriftlig redovisning av förvaltningen av spararens tillgångar. Det är lämpligt att informationen om vilka kostnader som fondbolaget belastat fondtillgångarna med, ges i samma redovisning. På så sätt får spararen en samlad överblick av hur medlen förvaltas och vilka kostnader som hänför sig till sparandet. Av redovisningen kommer spararen att kunna se dels vilka kostnader som tagits ut av pensionssparinstitutet i form av olika typer av avgifter och skatt, dels vilka kostnader som tagits ut av fondbolaget i form av förvaltningsavgifter, courtage, andra transaktionskostnader m.m. I de fall institutet erbjuder sina sparare att placera sparmedlen i fonder som förvaltas av olika fondbolag är fördelen med en sådan lösning också att spararen får informationen samlad i stället för att få separata kostnadsuppgifter från olika fondbolag. En informationsskyldighet för pensionssparinstitutet innebär att även andelsägare med förvaltarregistrerade innehav kommer att kunna få kostnadsinformation. För att beräkna vilka kostnader som hänför sig till varje andelsägare av de totala kostnaderna som belastat en fond krävs, för de allra flesta värdepappersfonder, information om vilka kostnader som belastat fondtillgångarna och om antal fondandelar . Vidare krävs uppgifter om de olika andelsägarna och storleken på deras innehav dag för dag (se prop. 1997/98:160 s. 159). Om andelsinnehaven är förvaltarregistrerade har fondbolaget inte tillräckliga uppgifter om andelsägarna för att kunna beräkna och ge individuell kostnadsinformation till dessa. Som beskrivits i avsnitt 4.2.1 har dock pensionssparinstituten löpande uppgifter om de enskilda andelsägarna och storleken på deras innehav. Förutsatt att instituten får viss information från fondbolagen är det alltså möjligt för instituten att tillhandahålla kostnadsinformationen. Vilken information bör då instituten få från fondbolagen? När det gäller andelsinnehav som är registrerade i andelsägarnas namn är det lämpligt att fondbolagen på samma sätt som för andra andelsägare beräknar vilka kostnader som hänför sig till de enskilda pensionsspararna och sedan lämnar de färdiga kostnadsuppgifterna till pensionssparinstituten. Instituten vidareförmedlar sedan kostnadsuppgifterna i sin årliga redovisning till varje sparare. En sådan reglering innebär att pensionssparinstitutet inte behöver göra egna kostnadsberäkningar och att därmed kostnaderna för anpassningar av datasystem m.m. minimeras. Inte heller fondbolagen kommer att drabbas av några nämnvärda merkostnader. Fondbolagen kommer redan på grund av 27 a § lagen om värdepappersfonder att vara tvungna att anpassa sina datasystem så att de kan göra beräkningar av vilka kostnader som hänför sig till de olika andelsägarna. Några ytterligare anpassningar kommer inte att krävas för att beräkna kostnaderna för pensionsspararna. Beträffande förvaltarregistrerade andelsinnehav krävs en annan lösning. Som nämnts ovan, har fondbolaget inte tillräcklig kunskap om andelsinnehav som är förvaltarregistrerade för att kunna beräkna vilka kostnadsbelopp som hänför sig till dessa. De kan därför inte ge några färdiga kostnadsuppgifter till pensionssparinstituten. I stället bör en motsvarande ordning införas som för spararna i det nya premiepensionssystemet. Fondbolaget känner inte heller i det fallet till vilka de enskilda spararna är och kan inte beräkna vilka kostnader som hänför sig till dessa. Meningen är att kostnadsinformationen skall ges av den myndighet som administrerar sparandet, . För att myndigheten skall kunna beräkna vilka kostnadsbelopp som hänför sig till de olika spararna skall fondbolaget informera myndigheten om vilka kostnader som belastat fonden beräknat per fondandel. För pensionsspararnas del innebär en motsvarande lösning att fondbolaget informerar pensionssparinstitutet om vilka kostnader som belastat fonden beräknat per fondandel. multiplicerar sedan uppgifterna om kostnadsuttaget per fondandel en viss dag med det antal fondandelar som andelsägaren ägde . Kostnadsuppgifterna för summeras för att få fram en årlig kostnadsuppgift för spararen. En konsekvens av förslaget är att de pensionssparinstitut som låtit förvaltarregistrera sina pensionssparares andelsinnehav kommer att bli tvungna att anpassa sina datasystem så att de kan behandla den information som de får av fondbolagen om kostnadsuttaget i fonderna. Som konstaterats i fråga om fondbolagens anpassningar på grund av införandet av 27 a § lagen om värdepappersfonder, torde kostnaderna för pensions- sparinstitutens anpassningar huvudsakligen vara initiala. Vad gäller investeringar i informationsbehandling är det även i detta sammanhang viktigt att framhålla att den allmänna utvecklingen på området går snabbt och att konkurrensen på marknaden ställer ständiga krav på investeringar i systemutveckling och hårdvara. De kostnader som kan vara förknippade med en utvidgad informationsskyldighet kan därför inte ses som en isolerad företeelse. Vidare måste kostnaderna ställas mot de fördelar som står att vinna med att informationen till spararna förbättras. När det gäller konsekvenserna för fondbolagen kan konstateras att dessa, som ett led i beräkningen av den information som skall ges enligt 27 a § lagen om värdepappersfonder, kommer att bli tvungna att beräkna vilka kostnader som belastat en viss fond beräknat per fondandel. De merkostnader som kan uppkomma på grund av informationsskyldigheten mot pensionssparinstituten torde i sammanhanget vara marginella. Det kan för övrigt konstateras att, i fråga om fonder som är anslutna till premiepensionssystemet identiska uppgifter skall ges till och merkostnaderna torde inskränkas till kostnader för utskick. Den närmare utformningen av bestämmelsen om individuell kostnadsinformation till pensionssparare I förarbetena till 27 a § lagen om värdepappersfonder erinrar regeringen om att en informationsskyldighet för fondförvaltare inte är möjlig att införa i fråga om utländska fondföretag inom EES som omfattas av UCITS-direktivet. Skyldigheten att lämna individuell kostnadsinformation enligt lagen om värdepappersfonder föreslås därför endast gälla för svenska fondbolag (se prop. 1997/98:160 s. 154). Fondandelsägare med andelsinnehav som är placerade enligt lagen om individuellt pensionssparande bör få kostnadsinformation i samma utsträckning som andra fondandelsägare. informationsskyldighet bör således endast omfatta värdepappersfonder enligt definitionen i 1 § lagen om värdepappersfonder, dvs. värdepappersfonder som förvaltas av svenska fondbolag. När det gäller effekterna på konkurrenskraften hos de svenska fonderna av en sådan reglering hänvisas till prop. 1997/98:160 s. 157. informationsskyldighet bör även i övrigt utformas i anslutning till 27 a § lagen om värdepappersfonder. Detta innebär att kostnadsinformationen skall avse samtliga kostnader som under det närmast föregående kalenderåret belastat fondförmögenheten, oavsett på vilket sätt de debiteras fonden. Det totala beloppet skall delas upp i två delposter; förvaltningskostnader, inklusive kostnader för förvaring av fondtillgångarna, och övriga kostnader. Kostnadsuppgifter skall ges separat för alla fonder i vilka tillgångar varit placerade . 4.2.5 Övriga frågor har i sitt remissyttrande även hänvisat till att 27 a § lagen om värdepappersfonder inte innehåller någon skyldighet för förvaltare enligt 31 a § samma lag att ge individuell kostnadsinformation till andelsägarna. Eftersom en sådan skyldighet nu föreslås för förvaltare som administrerar andelsinnehav i det individuella pensionssparandet, finns det enligt inspektionen skäl att införa en motsvarande skyldighet för alla förvaltare enligt 31 a §. Regeringen instämmer i att det är viktigt att lagstiftningen är konkurrensneutral för olika sparformer. Frågan som aktualiserats i ett remissvar har emellertid inte blivit föremål för beredning. Det saknas därför förutsättningar för att i detta sammanhang föreslå någon lagstiftningsåtgärd. 4.2.6 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna träder i kraft . Informationen kommer således att ges till andelsägarna första gången . Den information som skall lämnas för får dock begränsas till att avse kostnader som belastar fonden . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: , och har inte något att invända mot förslaget. , och invänder att kommer att ta i anspråk omfattande resurser för pensionssparinstitut och fondbolag samt att det finns risk för att detta arbete kompliceras om man måste utveckla datasystem för informationsgivning till fondandelsägarna. Vidare framförs att pensionssparinstitutens systemuppbyggnad är beroende av hur fondbolagens kostnadsrapportering till instituten kommer att utformas och att detta arbete ännu inte är helt klart. Enligt föreningarnas mening bör såväl de nu föreslagna reglerna och den av beslutade 27 a § lagen om värdepappersfonder träda i kraft först . Aktiefrämjandet och instämmer i att förberedelsetiden för pensionssparinstituten är för kort och att ikraftträdandet av de föreslagna lagändringarna bör skjutas upp. Skälen för regeringens förslag: De lagändringar som föreslås här torde inte föranleda ytterligare anpassningar av fondbolagens datasystem. Vad gäller pensionssparinstituten kommer anpassningar endast att aktualiseras för de institut som valt att förvaltarregistrera sina kunders andelsinnehav. Dessa anpassningar behöver inte vara klara vid ikraftträdandet utan först när pensionssparinstituten skall bearbeta den information de får från fondbolagen. m.fl. påpekar, är det en fördel om samtliga fondsparare får rätt till kostnadsinformation från samma tidpunkt. Med hänsyn till detta, anser regeringen att även de nu föreslagna lagändringarna bör kunna träda i kraft . Detta innebär att kostnadsinformationen kommer att ges till andelsägarna . Det finns enligt regeringens mening inte anledning att nu ytterligare skjuta upp ikraftträdandet av de bestämmelser i prop. 1997/98:160 som redan beslutat om. Liksom vad gäller ikraftträdandet av 27 a § lagen om värdepappersfonder, bör övergångsbestämmelser införas som klargör att den information som lämnas för får begränsas till att avser kostnaderna december. 4.3 Fondbolagens information till förslag: Både svenska och utländska fondförvaltare som träffar samarbetsavtal med skall vid sin rapportering till myndigheten om de kostnader som tagits ut ur fonden, ange hur stora kostnadsbelopp som belastat fonden per fondandel. Informationen skall ange hur mycket som avser förvaltningskostnader, inklusive kostnader för förvaring av fondtillgångarna. Promemorians förslag: Förslaget berörs inte i promemorian utan har lagts till i propositionen. Synpunkter på ändringen har inhämtats under hand från , , , och . Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran av , och . framhåller att det inte finns någon enhetlig internationell definition av begreppet förvaltningskostnad. En skyldighet för fondförvaltarna att specificera förvaltningskostnaderna skulle enligt inspektionen kunna innebär att utländska fondförvaltare tvingas ha särskild redovisning för . Inspektionen pekar på att detta i sin tur kan få till följd att pensionsspararna får färre utländska fonder att välja mellan. instämmer i detta och avstyrker förslaget att fondförvaltarna i sin information till myndigheten skall specificera hur stor del av de totala kostnaderna som avser förvaltningskostnader. Skälen för regeringens förslag: beslutade att en bestämmelse skulle införas i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension om att svenska fondbolag som träffar samarbetsavtal med vid sin rapportering till myndigheten om de kostnader som tagits ur fonden, skall ange hur stort belopp som belastat fonden per fondandel (8 kap. 3 § första stycket 6 andra meningen, införd genom SFS 1998:1497). Avsikten är att myndigheten med hjälp av informationen från fondbolagen skall beräkna hur stora kostnader som hänför sig till de olika spararna och ge individuell kostnadsinformation till dessa. Fråga har uppkommit om att ändra denna bestämmelse. Enligt lagen om inkomstgrundad ålderspension har både svenska och utländska fondföretag som bedriver verksamhet i rätt att träffa samarbetsavtal med . Kraven för att få delta i premiepensionssystemet är desamma för alla fondförvaltare. Enligt den nya bestämmelsen i lagen om ålderspension gäller informationsskyldigheten till dock endast för svenska fondbolag. Som skäl för detta hänvisas i förarbetena till att det inte är möjligt att i svensk lag införa regler om vilken information som utländska fondföretag vilka omfattas av det s.k. UCITS-direktivet skall ge till sina fondandelsägare (se prop. 1997/98:160 s. 156 och 163). Detta är i och för sig riktigt. Fondföretag är enligt EU-regleringen uteslutande underkastade hemlandets bestämmelser när det gäller de flesta frågor som regleras i direktivet, bl.a. vilken information som skall lämnas till fondandelsägarna. I de fall ett fondföretag bedriver verksamhet i ett annat medlemsland än hemlandet, är det alltså inte möjligt för värdlandet att påföra fondföretaget annan eller ytterligare reglering i sådant som faller inom direktivets tillämpningsområde. Emellertid kan konstateras att EU-regleringen inte hindrar att det i lagstiftningen om premiepensionssystemet ställs särskilda krav på dem som får förvalta medel inom systemet, t.ex. när det gäller avgiftsstruktur och information, så länge dessa krav är generellt tillämpliga och inte endast riktade mot utländska fondföretag. Även med hänsyn till får det nämligen anses stå varje land fritt att i ett allmänt socialförsäkringssystem ställa sådana krav som är påkallade av försäkringssystemets särskilda natur (jfr prop. 1997/98:151 s. 411). Med hänsyn till detta och då det är angeläget att kraven för att få träffa avtal med så långt som möjligt är konkurrensneutrala för svenska och utländska fondföretag, bör skyldigheten att informera om vilka kostnadsbelopp som belastat fonden utvidgas till att gälla även för utländska fondförvaltare. Enligt 27 a § lagen om värdepappersfonder skall fondbolagen i sin information till fondandelsägarna specificera hur stor del av det individuella kostnadsbeloppet som avser förvaltningskostnader, inklusive kostnader för förvaring av fondtillgångarna. Det är enligt regeringens mening väsentligt att den information som ger till pensionsspararna utformas på samma sätt. För att möjliggöra detta krävs att fondförvaltarna gör motsvarande specifikationer i sin information till myndigheten. För att undvika oklarheter bör detta särskilt anges i lagtexten. Regeringen har bemyndigat att meddela de närmare föreskrifter som behövs beträffande den information som svenska fondbolag skall lämna enligt 27 a § lagen om värdepappersfonder (3 § förordningen (1990:1123) om värdepappersfonder)). Som inspektionen påpekar, kan även den nu föreslagna bestämmelsen om fondförvaltarnas information till behöva kompletteras med verkställighetsföreskrifter, bl.a. för att klargöra vilka kostnadsposter som skall innefattas i begreppet förvaltningskostnader. Regeringen vill vidare framhålla att det är angeläget att en särredovisning av förvaltningskostnaderna inte avhåller utländska fondförvaltare från att delta i systemet. Utländska förvaltares deltagande i premiepensionssystemet bör därför följas upp. 4.4 Kostnadsinformation till fondförsäkringstagare 4.4.1 Fondförsäkringstagares rätt till information enligt gällande rätt introducerades en ny försäkringsform på den svenska livförsäkringsmarknaden, livförsäkring med fondanknytning (s.k. fondförsäkring). Enligt den lag som gäller för fondförsäkring lagen (1989:1079) om livförsäkringar med anknytning till värdepappersfonder skall premierna enligt försäkringsavtalet placeras i en eller flera värdepappersfonder eller i utländska fondföretag, för vilka gäller föreskrifter som väsentligen stämmer överens med regleringen för värdepappersfonder. Försäkringsbolaget skall placera inbetalda för försäkringen i de fonder som försäkringstagaren bestämmer. Försäkringstagaren kan när som helst bestämma att tillgodohavandet skall flyttas till en eller flera andra fonder. Enligt försäkringsavtalet har försäkringsbolaget vanligen rätt att ta ut ersättning av försäkringstagarna för sina driftskostnader och för den avkastningsskatt som bolaget betalar. Förutom dessa kostnader belastas sparandet av kostnadsuttag i de fonder där premierna placeras. har utfärdat föreskrifter och allmänna råd om information till livförsäkringstagare (1998:9). Enligt de allmänna råden bör en försäkringsgivare, innan ett försäkringsavtal ingås, informera om de avgifter som försäkringsbolaget tar ut för att täcka driftskostnader och skatt. Information bör också ges om att ytterligare kostnadsuttag kan göras för fondbolagets förvaltning av fonden samt om storleken av dessa förvaltningskostnader. Detta gäller dock endast för fonder som förvaltas av fondbolag som tillhör samma koncern som försäkringsbolaget samt för andra fonder som försäkringsbolaget aktivt marknadsför. Under avtalets löptid skall årlig information ges om de kostnader som belastat försäkringens värde . Informationsskyldigheten avser endast de kostnader som försäkringsbolaget tar ut inte fondbolagets kostnadsuttag. 4.4.2 Behov av förbättrad kostnadsinformation? Regeringens bedömning: Det bör inte införas någon bestämmelse i lag om individuell kostnadsinformation till fondförsäkringstagare. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Bedömningen i promemorian tillstyrks av de flesta remissinstanser. invänder att det är angeläget att fondförsäkringssparare får fullständig kostnadsinformation och anser att de föreslagna förändringarna som skall ske inom ramen för försäkringsrörelselagen inte garanterar detta. betonar vikten av en konkurrensneutral reglering för olika sparformer och anser att även fondförsäkringsområdet bör omfattas av krav på kostnadsinformation. En sådan reglering bör enligt verket, om möjligt, genomföras i ett sammanhang. Även anser det väsentligt att fondförsäkringstagare får individuell kostnadsinformation, varför det framhålls att översynen av försäkringsbolagens informationsgivning bör ske . framför att man är oroad för en lagstiftning om individuell kostnadsinformation till fondförsäkringstagare, framför allt med hänsyn till att informationen endast skulle kunna omfatta svenska värdepappersfonder. Enligt förbundet skulle en lagstiftning innebära stora systemtekniska belastningar och bör därför träda i kraft tidigast . Skälen för regeringens förslag: Sparande i fondförsäkring har stora likheter med ägandet av andelar i en värdepappersfond. Försäkringstagaren ges möjlighet att inom vissa ramar själv bestämma placeringsinriktningen och bär på liknande sätt som en fondandelsägare de finansiella riskerna som är förknippade med placeringen. Även om det formellt är försäkringsbolaget som är fondandelsägare, framstår det därför som självklart att försäkringstagarna skall få fortlöpande information om förhållanden som rör förvaltningen av de fonder där spararna valt att placera sitt sparande (jfr prop. 1989/90:34 s. 60). Som några av remissinstanserna påpekar, är det väsentligt att regleringen är konkurrensneutral för olika sparformer och att även försäkringstagarna får fullständig information om de kostnader som är förknippade med sparandet. Regeringen har beslutat om en lagrådsremiss, Ändrade försäkringsrörelseregler (se Ds 1998:45) med förslag om ändringar i rörelsereglerna för svenska försäkringsbolag. Det föreslås bl.a. att försäkringstekniska avsättningar skall kunna göras för s.k. villkorad återbäring.