prop · GM03131 · 1999-01-01 00:00:00 — I samband med detta ökar också bety- delsen av att barn och ungdomar får se bra film och diskutera filmers budskap. Enligt används filmupplevelsen ofta som ut- gångspunkt för ämnesövergripande temaprojekt i skolan. Spelfilm, kort- och dokumentärfilm har här kommit att spela en allt större roll. Verksamheten med film i skolan har på ett tiotal år vuxit till en mycket livaktig verksamhet som engagerar många, t.ex. skolor, kommuner, före- ningslivet, filmbranschen, visningsorganisationer, regionala resurs- centrum och . Sedan slutet fördelar institutet inom ramen för den filmkulturella verksamheten ett särskilt stöd till lokal filmkulturell verksamhet för barn och ungdom (skolbio) och ger även ut filmpedagogiskt studiematerial. Statistiken visar att 154 av kommuner bedrev regelbunden skolbioverksamhet under /98, varav 90 kommuner fick stöd från . Filmbranschen bidrar dessutom med rabatter på film- och biografhyror och genom skollanseringar av viktiga och engagerande filmer som t.ex. , Vildängel och Sanning och konsekvens. Bland övriga insatser kan nämnas att och driver en kampanj för skolbio tillsammans med filmbranschen. föreslår att filmkulturella verksamhet med stöd till skolbioverksamhet skall fortsätta inom ramen för ett nytt filmavtal. Förutom att verksamheten är viktig för skolan, så ger den även ett betydelsefullt bidrag till den lokala biografen. Utredningen behandlar i det här sammanhanget även problemen med distribution av kort- och dokumentärfilmer. Bakgrunden är att filmvis- ning på biograf i så hög grad begränsas till långfilm, medan flertalet kort- och dokumentärfilmer aldrig visas på biografer. Ett skäl kan vara att an- svaret för att distribuera filmerna ligger på bolag och institutioner som bara har begränsade resurser för information och marknadsföring. Fil- merna skulle kunna nå en större publik om de gjordes tillgängliga i större utsträckning. Här betonar utredningen centralernas och bibliotekens betydelse. Den främsta målgruppen för kort- och dokumentärfilmer är skolor, organisationer och företag. Utredningen föreslår att ett nytt filmavtal även bör omfatta ett stöd för spridning av kort- och dokumen- tärfilm som fördelas av . Parterna filmavtal har enats om att avtalet skall omfatta ett stöd till film i skolan. Stödet skall omfatta medel till spridning av kort- och dokumentärfilm och för en fortsatt skolbioverksamhet. Stödet skall även täcka kostnaderna för filmuthyrning och inköp av filmrättigheter. Stöd till skolbioverksamhet får lämnas till en kommun eller till en förening under sammanlagt högst . För att stöd skall ges krävs att bidrag lämnas från landsting, kommun eller annan huvudman med ett belopp som minst motsvarar det stöd som lämnas inom ramen för avtalet. Vidare krävs en pedagogisk plan och att verksamheten sker i samarbete med en lokal biografägare. Därutöver avser regeringen att, inom ramen för tiopunktsprogrammet för skolan, särskilt uppmärksamma verksamhet med skolbio och barns och ungdomars eget filmskapande. Stöd till visningsorganisationer, till filmfestivaler samt till import och lanse- ring av kvalitetsfilm för den nuvarande filmkulturella verksamheten har stöd till visningsorganisationer för lämnats till centralorganisationerna för de föreningsägda biograferna, dvs. Vidare har , , kets Bio och fått stöd. Unga Örnars Riksför- bund och Förbundet har fått stöd för verksamhet riktad mot barn. Stöd till visningsorganisationer utgår från samma bud- getram som stöd till filmfestivaler och till import och lansering av kvali- tetsfilm. Under remissbehandlingen av har det varit ett starkt önskemål från visningsorganisationerna att stöden delas upp så att de hanteras inom två olika budgetramar: en ram för stöd till visnings- organisationer och en ram för stöd till filmfestivaler och till import och lansering av kvalitetsfilm. filmavtal är önskemålet om en upp- delning av anslaget tillgodosett. Till skillnad från förslag innebär filmavtal att stödet till visningsorganisationerna ökar jämfört med nuvarande stöd. Det är otvetydigt att biografverksamheten i stora delar av vårt glest be- folkade land är helt beroende av väl fungerande och aktiva visningsorga- nisationer på såväl lokal som central nivå. Enligt regeringens bedömning behövs satsningar på både visningsorganisationer och regionala resurs- och produktionscentrum (se avsnittet Stöd till regional verksamhet). Filmpolitikens uppgift att distribuera och visa film i hela landet genom- förs bäst genom en kraftfull kombination av åtgärder. Parterna filmavtal har även enats om att det nuvarande stö- det till filmfestivaler liksom stödet till import och lansering av kvalitets- film som bedöms ha svårigheter att hävda sig kommersiellt skall ingå i det nya avtalet (jfr avsnitt 3.2.2). Stöd till filmkulturell verksamhet Bland uppgifterna för en ny svensk filmpolitik finns även att bevara fil- mer och material av film- och kulturhistoriskt intresse samt att upprätt- hålla och utveckla det internationella utbytet och samarbetet på filmom- rådet. För att uppnå dessa syften krävs enligt regeringens bedömning i första hand att man bygger vidare och utvecklar de insatser som redan genom- förs på detta område. När det gäller åtgärder för att öka tillgängligheten till film för funktionshindrade krävs dock nya insatser. Mot denna bak- grund omfattar filmavtal i den här delen internationella avgifter och medel för internationell lansering, stöd till textning på svenska av film och video och till syntolkning, stöd till samarbete mellan filmbran- schen och TV företagen, övrig filmkulturell verksamhet samt medel till stiftelsens ledning och administration. Internationella avgifter och internationell lansering I en protokollsanteckning till det nuvarande filmavtalet förutsätter staten att fortsätter samarbetet inom Nordiska Film- och TV fon- den samt åtar sig de svenska samordningsinsatserna i anslutning till MEDIA II programmet i EU. I mån av tillgängliga medel förutsätts vi- dare att institutet fortsätter samarbetet inom samproduk- tionsfond Eurimages. anser att bör fortsätta med detta samarbete och att har en central uppgift att genom aktiv rådgivning bidra till att svenska manusförfattare, producenter och biografägare i högre grad än ansöker om stöd i nämnda fonder och program. menar vidare att erfarenheterna från internationella festivaler visar att är ett framgångsrikt filmland, inte minst när det gäller kort- och dokumentärfilmer. riktas det en- ligt utredningen kritik mot att inte säljer sina spelfilmer lika ak- tivt som konkurrerande länder. Utredningen betonar betydelsen av att svenska filmer får möjligheter att nå ut utanför landet och att det nuva- rande stödet till internationell marknadsföring av svenska filmer bör finnas kvar. Mot denna bakgrund har parterna filmavtal enats om att av- sätta medel för internationella avgifter och för internationell lansering av svensk film. skall inom denna ram fortsätta samarbetet inom Eurimages och Nordiska Film- och TV fonden samt åta sig de svenska samordningsinsatserna i anslutning till MEDIA II programmet. Institutet skall vidare medverka vid internationell lansering av svensk film och även lämna stöd till producenter och distributörer av svensk film för sådan lansering. Stöd till textning på svenska av film och video och till syntolkning på video- gram Det är en allmän kulturpolitisk ambition att kulturen skall kunna erbjudas alla och att människor med funktionsnedsättning bereds möjlighet att använda sin kreativitet och sina konstnärliga och intellektuella färdig- heter. visar att det för omkring 800 000 hörselska- dade inte är möjligt att se svensk film på bio eller på video eftersom fil- merna inte är textade. För hörselskadade barn gäller dessutom att många utländska filmer har svenskt tal i stället för text. Enligt utredningen skulle denna orättvisa vara lätt avhjälpt om svenska filmer textas på samma sätt som utländska filmer. Här måste de hörselskadades rätt att på lika villkor ta del av svensk film prioriteras framför den eventuella olä- genhet som biografpubliken kan uppleva, skriver utredningen, och före- slår att medel ställs till förfogande för att varje svensk film som erhåller stöd görs i en textad version. Även synskadade har rätt att få ta del av aktuella filmer. visar hur det skulle kunna ske genom syntolkning på videogram och förordar att får utreda frågan vidare. I båda fallen bör film för barn och ungdom prioriteras. Parterna filmavtal har enats om att avsätta medel för att göra film mer lättillgänglig för funktionshindrade. Med detta syfte skall stöd lämnas till textning på svenska av film och video och till syntolkning på videogram. Stöd till samarbete mellan filmbranschen och TV företagen föreslår ingen fortsättning av det stöd som lämnas inom ramen för nuvarande avtal till samarbete mellan filmbranschen och TV företagen. Stödet fördelas av filmbranschens samarbetskommitté och används till bl.a. spridning av värdefulla filmer, utbildning och forskning, åtgärder mot olovlig hantering av filmer samt aktiviteter för att öka all- mänhetens intresse för film i alla former. Under remissbehandlingen av utredningen har flera instanser, inte minst avtalsparterna, betonat att verksamheten vid filmbranschens sam- arbetskommitté fyller en viktig uppgift när det gäller att bevaka bran- schens gemensamma intressen och även för att samordna gemensamma verksamheter, som t.ex. den årliga Stora biodagen. Parterna filmavtal har mot denna bakgrund enats om att stöd till samarbete mellan filmbranschen och TV företagen skall finnas även i det nya avtalet. Övrig filmkulturell verksamhet De medel som avser övrig filmkulturell verksamhet filmavtal skall användas för att bl.a. bevara och tillgängliggöra det svenska film- arvet samt för att informera om och dokumentera filmen som konstart och nöjesindustri. Huvuddelen av denna verksamhet bedrivs av Cinematek och Information (jfr avsnitt 3.2.2). Vidare skall av medlen för övrig kulturell verksamhet användas för restaurering av svensk färgfilm. Det innebär en fort- sättning på den satsning som regeringen presenterade i budgetpropositio- nen för (prop. 1998/99:1, utg.omr. 17) om ett årligt anslag i namn av svensk films centralgestalt för att möjliggöra ett fortsatt restaureringsarbete för svensk film. Administration och ledning Enligt filmavtal skall kostnaderna för admini- stration och ledning, inklusive förvaltning och administration av konsu- lenternas och nämndens verksamhet, hållas åtskilda från de medel som står till förfogande för olika stödåtgärder. Ett tak har satts för hur höga kostnaderna får vara. I enlighet med förslag görs dock undantag för de olika stöd som lämnas för distribution och visning av film i hela landet. Där tillåter avtalet att högst av tillgängliga medel får användas för administrationskostnader. Regeringens bedömning: Allmänheten har ett berättigat intresse av insyn i handläggning av filmstöd. Det finns dock inte formella förutsättningar att låta institutets verksamhet omfattas av handlingsoffentlighet. Regeringen förutsätter att institutet ändå tilläm- par största möjliga öppenhet i sin verksamhet. förslag: har föreslagit att all verk- samhet hos skall omfattas av handlingsoffentlighet. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig över förslaget har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. Skälen för regeringens bedömning: Enligt 2 kap. tryckfri- hetsförordningen (TF) gäller en principiell rätt för var och en att ta del av allmänna handlingar. En handling anses vara allmän om den förvaras hos en myndighet och är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndigheten. Enligt 1 kap. 8 § sekretesslagen (1980:100) skall det som föreskrivs i TF om rätt att ta del av allmänna handlingar hos en myndighet i tillämpliga delar gälla också hos vissa andra organ. Vilka dessa organ är anges i bilagan till sekretesslagen där det också anges vil- ken verksamhet hos de enskilda organen som omfattas av handlings- offentligheten. Handlingsoffentligheten hos vissa enskilda tillkom vid en lagändring (prop. 1986/87:151). Bakgrunden var att allt fler offentliga verk- samheter lades över på bolag och stiftelser. Regeringen ansåg att allmänhetens krav på insyn inte kunde anses minska bara för att verksamheten bytt organisationsform, utan menade att offentlig- hetsprincipen bör gälla i allmänna angelägenheter, oavsett i vilken form verksamheten bedrivs. En följd av att ett organ förs in i sekretesslagens bilaga blir att samt- liga, eller vissa, handlingar hos organet i fråga faller under offentlighets- principen. Offentlighetsprincipen gäller inte för . Institutet in- rättades som stiftelse av staten och övriga parter finan- sieringsavtal. Stiftelsens ändamål är enligt stiftelseförordnandet att ge stöd till värdefull svensk filmproduktion, att ge stöd till visningsverk- samhet, att medverka i internationellt arbete och att utföra uppdrag åt staten inom det filmkulturella området. Enligt lagen (1992:318) om överlämnande av förvaltningsuppgifter inom verksamhetsområde prövar Stiftelsen frågor om fördelning av statliga medel inom stif- telsens verksamhetsområde. Genom filmavtal, och de förslag i denna proposition som är en följd av avtalet, kommer en övervägande del av stiftelsens verksamhet att finansieras av statliga medel. De statliga stöd som stiftelsen fördela motsvarar stöd som på andra områden fördelas av offentliga institutioner. Detta talar för att de förvaltningsuppgifter som stiftelsen innehar bör omfattas av handlingsoffentlighet. Handlingsoffentlighet kan emellertid inte omfatta annat än förvaltningsuppgifter som utförs med allmänna medel för statens räkning. En icke försumbar del av stiftelsens medel utgör bidrag från andra än staten. Det är inte möjligt att skilja ut vilka medel som är allmänna och vilka som utgör bidrag från andra än staten vid stiftelsens handläggning av ärenden. Detta innebär, samman- fattningsvis, att det inte finns förutsättningar för att låta någon del av stiftelsens verksamhet omfattas av handlingsoffentlighet inom ramen för TF och sekretesslagen. Det finns dock ett berättigat intresse från allmänhetens sida att ha insyn i handläggningen av den typen av stöd som stiftelsen fördelar. Rege- ringen förutsätter därför att stiftelsen i sin verksamhet tillämpar största möjliga öppenhet. 8 Ekonomiska konsekvenser I denna proposition lämnar regeringen förslag och bedömningar inom en total ram som innebär att staten under förutsättning att fattar erforderliga beslut skall lämna ett årligt bidrag till på . Det innebär en ökning av bidra- get med i jämförelse med de medel som anvisats för samt att de som regeringen disponerat inneva- rande år för restaurering av svensk film i stället disponeras inom ramen filmavtal (jfr prop. 1989/99:1, utg.omr. De ökade åtgär- derna skall finansieras genom en omfördelning mellan anslagen inom utgiftsområde 17. Regeringens samlade förslag till statsbudget för presenteras i budgetpropositionen . Sammanfattning av betänkandet Ny svensk filmpoli- tik (SOU 1998:142) Mitt uppdrag har varit att lämna förslag till hur ett framtida stöd till svensk filmproduktion skall utformas. Syftet skall vara att upprätthålla och utveckla en värdefull svensk filmproduktion. Mitt uppdrag har vidare varit att föreslå åtgärder för att främja en bred spridning och visning av film, och att föreslå åtgärder som ökar antalet biobesök och utvecklar biografen som kulturell mötesplats i hela landet. Slutligen har uppdraget inneburit att dels pröva förutsättningarna för ett nytt filmavtal som fi- nansieringsmodell, dels en finansiering utan avtal. Produktionen av svensk film först. Existensen av en nationell svensk filmproduktion är beroende av statligt stöd. Det gäller i liksom i alla övriga länder i . har med sin långa tradition som filmland goda förutsättningar att också i framtidens intensiva medie- landskap ha en framgångsrik egen filmproduktion. Här finns en konst- närlig potential att ta till vara. Att lyckas skapa en vital svensk filmpro- duktion har stor betydelse för den nationella identiteten, för att ge inte minst unga människor bilder av samtiden som de kan identifiera sig med, och för att motverka den ensidiga amerikanska påverkan som sker genom filmindustrin. EU liksom flera europeiska stater har också tagit fasta på den betydelse filmproduktionen har för sysselsättning och tillväxt. Den audiovisuella industrin står inför en betydande expansion. Film är en framtidsindustri. Allt fler TV kanaler och andra digitala medier öppnar nya marknader för den rörliga bilden. Det är angeläget att får del av den tillväxten. I En ny svensk filmproduktion Utgångspunkten för förslagen har varit att vitalisera produktionsmiljön genom att skapa förutsättningar för filmens upphovsmän att utveckla projekt, att finansiera och genomföra dem, och att själva få möjlighet att förfoga över sina verk. Filmskapare skall kunna leva av sina filmer - inte bara av produktionsprocessen. Förslagen syftar till att skapa en stark in- frastruktur med oberoende producenter, ett klimat med ekonomiska förutsättningar och stimulans från förproduktion till tiden efter filmens premiär. Sju förslag till produktionsstöd omfattar hela denna kedja. För- slagen är beräknade kostnadsläge, och utgår från en långfilms- produktion om 20 filmer . Förslagen är: 1. En fond om , där unga filmare kan få stöd att göra film under realistiska former (Växthus), etablerade filmare kan få fortbildning, men framför allt där producenter, regissörer och manusförfattare kan få stöd för att utveckla filmprojekt innan de in- leder arbetet med att söka finansiering. Två fonder för förhandsstöd. Dessa fonder till stöd för långfilm om- fattar vardera, alltså sammanlagt . Den ena fonden leds, precis som , av en konsulent, den andra av en nämnd som består av en konsulent och ytterligare fyra personer: två utses av , och två av branschen. Fonderna agerar fritt och obe- roende av varandra. Där finns inga tak för stödnivåerna, heller inga återbetalningskrav. Den överordnade principen för stöd skall i stället vara kvalitet. Kvalitetsbegreppet är vidsträckt och omfattar såväl smala filmer som bredare publikfilmer. En Film- och TV fond. som public service- företag har ett särskilt ansvar för filmen. Televisionen är en allt viktigare avnämare av film, som den tekniska utvecklingen också för filmen och videotekniken närmare varandra. I många länder har televi- sionen spelat en kvalitativt viktig roll för att utveckla filmen. Både film- och TV branschen har en nytta av kontaktytor mellan branscherna. Det behövs också en alternativ tredje finansieringskälla till de föreslagna två förhandsstöden, och en med resurser för mer kostnadskrävande produk- tioner, och med ackumulationspotential. Mot denna bakgrund föreslår jag en Film- och TV fond där bidrar med , och staten via filmavtalet med . Fonden får därmed som fördelas av en konsulent tillsammans med en nämnd med representanter från STV och . Kort- och dokumentärfilm. Den skall ledas av två konsulenter. Fon- den fördelar . Ur fonden ges stöd till kortfilm, korta dokumentärer och till barnfilm och animationer. De fria producenterna har särskilda problem. De har svårt att få ekonomi i sin verksamhet, och tillbringar en allt större del av sin tid med att jaga finansiärer. I förlängningen av detta blir det också allt vanligare att de tvingas sälja bort merparten av ägandet av sina filmer. Därmed försämras deras möjligheter att långsiktigt bygga upp en eko- nomi som innebär att de kan planera kommande produktioner. Detta nya stöd ger möjlighet för fem producenter - eller konstellationer pro- ducent/regissör/manusförfattare - att söka maximalt un- der för att utveckla filmprojekt. Syftet är att skapa arbetsro för att få fram flera alternativa projektförslag som sedan kan gå vidare i pro- duktionsprocessen. En del av stödet om totalt fördelas till teknikföretag. Tre upphovsmän följer en film under hela dess uppkomst. De är producenten, regissören och manusförfattaren. Dessa tre har ett intresse av att följa filmen från idé till premiär. Med upphovs- mannastödet skapar jag ett incitament för denna grupp att också efter premiär aktivt arbeta för att filmen skall nå sin publik. För varje försåld biljett från den första till 100 000 biljetter utgår ett stöd på per biljett att delas mellan dessa tre upphovsmän. Det nuvarande efterhandsstödet slopas helt. Sammantaget kostar pro- duktionsstöden , att jämföras med nuvarande pro- duktionsstöd om (), en ökning . II Film i hela landet Den andra delen av mina förslag rör distribution av film, och biografer- nas framtid. Det är en nyckelfråga för svensk film. Det är en rättvisefråga att film skall nå ut till alla. Redan nu är filmen den konstsektor som når ut till flest människor. Filmen är ofta den första konstupplevelse en ung människa har, och som hon delar med många. Men filmutbudet är ojämlikt. Kvalitetsfilmer för en ojämlik kamp mot den amerikanska do- minansen. Stora samhällsgrupper känner inte igen sin egen verklighet och sina problem och förlorar därför intresset för film. Det finns filmer som formulerar detta, men de når ofta inte ut till biografen. Det finns också en geografisk orättvisa. I de 20 största städerna - framför allt i de fem största - finns en valfrihet som resten av befolkning inte har. En ny svensk filmpolitik måste därför skapa förutsättningar för film i hela landet. Alla svenskar är med och finansierar svensk film. De måste också få en chans att se dem. Alla svenskar måste få en chans att se vär- defull film. Alla barn och ungdomar måste få en chans att uppleva film på biograf, men också i skolan, som en del av sin utveckling. Det är i korthet syftet med de sju förslag som rör distribution och vis- ning av film. De är: 1. året om har fyra till fem filmer premiär i . Filmens framgång bestäms i hög grad av den första helgen. Det innebär stora krav på en lansering som får filmen att tränga igenom mediabruset, ger lika villkor i konkurrensen från andra filmer och hän- delser. Filmen blir också i allt högre grad en färskvara. Detta driver upp kostnaden för lanseringen. Som regel har den svenska filmen inte samma ekonomiska möjligheter till en bred lansering som den konkurrerande amerikanska filmen. Därför behövs ett lanseringsstöd till svensk film. Jag föreslår ett sådant som bestäms när filmen är klar, men före premiären, och som ger förutsättningar att planera för en lansering som passar varje enskild film. Stödet delas ut som en motprestation till distributörens egen insats, och kan maximalt vara . Till detta kommer stöd till parallellkopior av svensk film och kvalitetsfilm. Det stöd med parallell- kopior till breda publikfilmer som finns bibehålls. Det är ett värde- fullt stöd för biografer på mindre orter, och ger deras publik en chans att också få se populära filmer medan de ännu är aktuella. Men stödet utvid- gas kraftigt, till svensk film och kvalitetsfilm. Kostnad för detta stöd: . Att finna distributionsvägar för den svenska filmen, och för utländsk kvalitetsfilm över hela landet, är en av utredningens viktigaste uppgifter. Till detta hör att balansera den ojämlika konkur- renssituationen med amerikans film. Dit hör också att stödja de biografer som har en svår ekonomisk situation. har många biografer, men de är utspridda i ett glesbebott land, vilket innebär att publikunderlaget för många biografer är dåligt. Det är ändå viktigt att dessa kan leva vidare. Därför behöver de stimulansbidrag - särskilt för att också våga ha kvalitet i repertoaren. Jag föreslår därför att biograferna får garantihyran betald för svensk filmer. Garantihyran är den minsta avgift biografen betalar för att få visa en film oavsett publik. När publiken övergår en viss nivå övergår hyran till av intäkterna. Jag föreslår också ett stimulansbidrag på per försåld biljett på svensk film och på filmer från övriga EU området - och på samtliga biografer. Stödet beräknas till , och går till bio- grafägaren.