prop · GM03105 · 1999-01-01 00:00:00 — Rätt till Rh-anpassad gymnasieutbildning Kommittén menar att rättighetsinslaget i regleringen av den Rh-anpas- sade utbildningen bör kunna tas bort. Remissinstanserna Kammarrätten i , , , Sisus, , , , , , , , kommun, , LR, Adofbergsskolan i , RBU och och Skola, pro- testerar mot förslaget som ses som ytterligt riskabelt. i , () och Unga rörelsehind- rade anser dock att rättighetslagstiftningen kan tas bort. DHR vill dock understryka vikten av sanktionsmöjligheter som tvingar kommunen att ta sitt ansvar. anser att en garanti bör ges för att elever som antas av antagningsnämnden inte nekas plats av ekono- miska skäl. Antagning Förslaget från delbetänkandet ligger fast. I huvudbetänkandet föreslås dessutom att den tänkta antagningsnämnden även skall svara för antag- ningen till de teckenspråkiga grundskolorna och Åsbackaskolan. Kom- mittén står i sitt huvudbetänkande fast vid sitt förslag att ansökningsför- farandet till den Rh-anpassade gymnasieutbildningen skall ske , året innan studierna skall inledas, istället för som . Kommit- tén föreslog i delbetänkandet att prövningen, utöver en bedömning av om individen tillhör personkretsen, också skall baseras på en bedömning av kommunens tidigare och planerade insatser. I huvudbetänkandet föreslår kommittén med hänsyn till remissopinionen att det inte bör åligga eleven själv att redovisa kommunens vidtagna och planerade åtgärder. Däremot bör kommunen kunna åläggas att göra en sådan redovisning. Remissinstanserna Av de remissinstanser som kommenterat förslaget är Sisus, , kommun, , och för rörelsehindrade barn, ungdomar (RBU) positiva. En över- vägande del är dock negativa, däribland Birgittaskolan, Vänerskolan, Åsbackaskolan, Östervångskolan, läns landsting, , , kommun, (), () och Dövas Ungdomasför- bund (SDU), (), Unga hörselskadade, , hörselskadade och språkstörda barn (DHB). Bl.a. framhålls att den föreslagna nämnden kommer att bli mycket stor, att den innebär en undervärdering av kommunens och föräldrars kompe- tens och bedömning och att idén går stick i stäv mot idén om en decent- ralisering, att den medför byråkratiskt krångel och är ett resultat av ett centralistiskt synsätt. Sisus avvisar dessutom att kansliresursen skulle flyttas från Sisus eftersom resursutnytjandet kräver ett nära och omfat- tande samarbete mellan och Sisus. vecklingsstörda barn, ungdomar och vuxna (FUB) anser att antagnings- nämnden även skall sköta antagningen till Dammsdalsskolan, Salboheds- skolan och verksamheten i . , och () avvisar förslaget om tidigarelagt ansökningsförfarande och anför framförallt att elever med funktionshinder har minst lika stort behov av betänketid som andra ungdomar. i och instämmer i förslaget om kriterier för antagning. Nämnden anser det är viktigt att både kom- munen och eleven få ge sin bedömning av om hemkommunen kan tillgo- dose elevens behov. Tillsyn över boendet föreslår att länsstyrelsernas sociala enheter och Socialstyrel- sen ges i uppdrag att svara för tillsynen över boendet. Remissinstanserna har inget att invända mot förslaget. Finansiering av utbildningen Kommittén förordar i delbetänkandet att regeringen ser över förord- ningen för vissa handikappade elever (1992:44). De Rh-anpas- sade gymnasieskolorna bör ges möjlighet att debitera elevens hemkom- mun den faktiska kostnaden för assistent i skolan. Finansieringen av bo- endet i elevhem m.fl. boendeformer bör ses över. Kommittén står fast vid sitt förslag i huvudbetänkandet men menar att det kan finnas skäl att ta särskild hänsyn till konsekvenserna för värdkommunerna. Kommittén föreslår vidare att boende och habilitering vid de Rh-an- passade gymnasieskolorna finansieras via ett statligt verksamhetsbidrag och interkommunal ersättning från elevernas hemkommuner och hem- landsting. Remissinstanserna Flertalet remissinstanser, däribland , Unga rörelsehindrade och har inget att invända mot förslagen. och i stort sett de flesta landsting och kommuner hänvisar till finansieringsprincipen. SISUS ifrågasätter om det är värt de problem som ett förändrar ansvar kan komma att innebära. Man har redan prövat ett system där hemkommunen och hemlandstingen delade på kostnaderna. Flera kommuner hade svårt att acceptera denna lösning därför att de inte deltagit i besluten om persontillhörighet. Det kommer att vara svårt att finna en nivå för grundavgift i boendet som kan accepteras av alla be- rörda kommuner. Det kan vidare befaras att landstingen kommer att ifrå- gasätta kostnaderna för den omfattande habilitering som erbjuds vid riks- gymnasierna. påminner om att svårigheterna att komma överens om ersättningen är motivet för dagens ordning. Folkhögskolan som alternativ Kommittén bedömer att folkhögskolan i vissa situationer kan vara en bra lösning för elever med omfattande funktionshinder som har svårigheter att finna sig tillrätta i den vanliga gymnasieskolan. Remissinstanserna Flera remissinstanser påpekar det angelägna i att finna en finansiell lös- ning. föreslår att regeringen prövar att ge Hagabergs folkhögskola formella och ekonomiska möjligheter att anordna kursen för synskadade som ett individuellt program inom gymnasieskolan. Om det visar sig att behov av liknande slag uppstår för andra grupper med funktionshinder bör flera andra folkhögskolor kunna genomföra liknande särskilda utbildningsuppdrag. anser att det är nödvändigt att permanenta kursen vid Hagaberg. Motsvarande utbildning är också angelägen för andra grupper, exempelvis de med Aspergers syndrom. SRF är emot ett särskilt syngymnasium men ser folkhögskolan som en bra studieform. understryker att det kan finnas situationer där folkhögskolan är ett bättre alternativ. Det får dock inte bli ett alternativ till att erbjuda ungdomar med funktionshinder en gymnasieutbildning likvärdig med den som erbjuds andra ungdomar i samhället. anser att det är angeläget att stödja folkhögskolealternativet. Grundprincipen bör vara att staten står för inackorderingskostnaderna. kommun menar att val av riksrekryterande gymnasieutbildning eller folkhögskola borde vara kostnadsneutralt för eleven och elevens hemkommun. föreslår att statens insatser för stöd till skolhuvudmännen i specialpedagogiska frågor samordnas organisatoriskt och drivs i myn- dighetsform. Organisationen föreslås ledas och samordnas av en styrelse med företrädare för såväl stat, kommun som landsting. Verksamheten skall organiseras i fem regioner där , , , och föreslås bli centralorter. Vissa riksresurser föreslås organiseras under styrelsen. Remissinstanserna Flertalet remissinstanser, framförallt kommunerna, är i huvudsak positiva till förslaget. och Skola är positiva till att stödverk- samheten bedrivs i myndighetsform men anser att organisationen behöver tillgång till kraftfullare åtgärder. , , Handikappförbundens samarbetsorgan (HSO),, Birgitta-, Eke-, Hällsbo-, stödjer i och för sig förslaget men framhåller att utredningen i väsentliga stycken saknar såväl behovsanalys som konsekvensredovisning av vilka effekter ett eventuellt genomförande av förslagen skulle medföra. anser dessutom att förslaget bygger på förutsättningar som på många håll inte existerar, t.ex. tillgång på specialpedagoger. anser att förslaget strider mot den ansvarsfördelning som finns mellan stat och kommun när det gäller skolan. barn och ungdomar (RBU) är starkt kritisk till att någon finansiering ej redovisats. () kritiserar utredningen för att föreslå en huvudsakligen traditionell myndighetslösning där tunga och verksamhetsnära resurser alltjämt finns kvar hos staten och där rågången mellan verksamhetsansvar och övergripande tillsyn blir fortsatt otydlig och svårbemästrad. Enligt RRV bör i de fortsatta diskussionerna även rymmas ett alternativ som innebär att det för stödet till funktionshindrade elever tillskapas ett föreningsrättsligt arrangemang grundat på avtal mellan staten, och . anser att en kommunalisering av konsulentstödet bör utredas. RRV och finner det anmärkningsvärt att utredningen inte tagit närmare ställning till vilken roll ska spela i dessa frågor. föreslår att regeringen initierar och påskyndar en sammanslagning av till en myndighet. anser att allt statligt stöd till fortbildning, läromedelsproduktion och ansvaret för fältorganisationen för den specialpedagogiska verksamheten bör samordnas av . och i och och kommun delar ståndpunkten och anser att den föreslagna stödorganisationen ska knytas till som redan har en fungerande och inarbetad regionmodell. anser att det inte finns behov av regionala stödorganisationer för kompetensutveckling, informationsspridning, rådgivning etc. Merparten av de medel som är avsatta för dessa ändamål bör istället fördelas till kommunerna som har ansvaret för elevernas skolgång. Att inte ha en särskild handikappmyndighet på skolsidan är en ståndpunkt som, vid sidan av nämnda kommuner, framförs av , , i (LHS), , Manillaskolan, Östervångsskolan, och TRC. delar kommitténs uppfattning att dagens stöd behöver ändras men är tveksam till att den föreslagna organisationen kan nå ut till kommunerna på ett bättre sätt än dagens SIH-konsulenter. Frågan behöver utredas ytterligare. tolkar förslaget som en utveckling av sin nuvarande verksamhet. , ungdomar och vuxna (FUB) anser att råd och stöd i specialpedagogiska frågor även fortsättningsvis bör vara ett fristående ansvar. () anser att det behövs ett nationellt rikstäckande grepp när det gäller elever med autism och Aspergers syndrom samt regionala specialiserade stödteam. och flera av handikapporganisationerna anser att representanter för handikapporganisationerna bör ingå i styrelsen. LO anser att specialskolorna skall föras till stödorganisationen för att få ett samlat antagningssystem och ett fortsatt statligt huvudmannaskap. Fem geografiska regioner Den övervägande delen av remissinstanserna är positiva till förslaget. De negativa synpunkter som förs fram är åsikter om storlek och val av cent- ralorter. Några, bl.a. Statskontoret och () anser att detta bör vara en fråga för organisationskommittén. LR anser att en regional förankring med närhet till brukarna är nödvändig. bör därför överväga om det behövs fler områden för stödorganisationen och ta ställning till vilka orter som ska göras till cent- ralorter. , , , , , Ljus- dals kommun, Läspedagogiska Centra i Samverkan, Svenska Dyslexistif- telsen och menar att regionerna är för stora och att detta påverkar tillgängligheten på ett negativt sätt. kom- mun framhåller vikten av att konsulenterna kan fortsätta att arbeta indivi- dinriktat. anser att antalet centra i bör utökas till två. påpekar att särskilda ekonomiska resurser krävs för den Norra regionen. framhåller att man i den nuvarande stödorganisationen avsatt ett minimum av resurser för administrativa uppgifter medan den av kommittén föreslagna utökade verksamheten med geografiska regioner innebär en avsevärd utbyggnad och förstärk- ning av de administrativa resurserna. Att skapa nya regionindelningar med en mer centraliserad struktur främjar enligt SIH:s mening inte närhet och tillgänglighet till stödverksamheten. anser vidare att regio- nindelningen bör beslutas av myndigheten själv. Detta stödjs av () och (). menar att det är svårt att fullt ut förutse hur förslaget med fem geografiska regioner och fyra riksresurscentra kommer att förändra situa- tionen för eleverna. är tveksamma till om den före- slagna organisationen med en central ledning för nationella nivån och fem regionala centra kan nå ut till kommunerna på ett bättre sätt än da- gens SIH-konsulenter och förutsätter därför att frågan bereds ytterligare. TCO anser liksom kommittén att elevens behov, inte diagnosen, skall vara utgångspunkten för alla stödresurser. Det blir dock omöjligt att ge- nomföra förslaget utan tillskott av resurser. anser att det är viktigt att konsulentorganisationen breddas och utvidgas så att den inte bara omfattar syn, hörsel och rörelsehinder. Handikappförbun- dens Samarbetsorgan (HSO) delar uppfattningen att staten behöver till- skjuta mer resurser eftersom stödverksamheten bör omfatta alla barn med funktionshinder. Läns Landsting menar att det finns utrymme för att skapa olika modeller i olika delar av landet. ser gärna en omprövning av den föreslagna regionindelningen som bättre överensstämmer med hälso- och sjukvårdens regionindelning. kommun är tveksam till regionindelningen och anser det vara mer motiverat att knyta lokaliseringen till den ordinarie lärarutbildningen p.g.a. det forsknings- och utvecklingsarbete som där pågår. och Här- nösands kommun anser att bör bli centralort i den norra regio- nen och att myndigheten placeras där. tycker att det är svårt att förstå vad det innebär att samordna insatser i regionen i specialpedagogiska frågor och anser att den fråga som måste ställas är om detta är en utvidgning av SIH:s ansvarsområde. delar dock uppfattningen att det finns behov av samordningsansvar för de s.k. promillegrupperna och att detta är en uppgift för . Ett riksresurscentrum för synskadade Kommittén föreslår att de båda resurscentren för synskadade ombildas till ett riksresurscenter Remissinstanserna Förslaget tas emot positivt av de få remissinstanser, bl.a. i , TRC, och () som kommenterar förslaget. Om det skall ske en samlokalisering förespråkar dock TRC en placering i och och kommun en lokalisering till . SRF framhåller att förslaget inte får innebära en minskning av de totala resurserna och anser för övrigt att ett livslångt helhetsperspektiv måste anläggas på insatser för barn och ungdomar med Spielmeyer-Vogts sjukdom eftersom flera av barnen aldrig uppnår vuxen ålder. Ett resurscenter för dövblindfödda Kommittén föreslår att Åsbacka ges i uppdrag att bygga upp ett resur- scenter för dövblindfödda barn. Remissinstanserna Remissinstanserna, däribland Föreningen , , och , ställer sig positiva till förslaget. och kommun anser det vis- serligen vara angeläget med ett riksresurscenter men anser att den sam- lade resurs som finns i talar för att riksresurscentret bör förläggas till . LO som anser att den fasta skoldelen vid skall fin- nas kvar förespråkar att ett resurscentrum för dövblindfödda skall ligga där. Lärarutbildning och lärarfortbildning Kommitténs förslag om lärarutbildning har överlämnats till (dir. 1997:54). Kommittén föreslog vidare att inom de medel verket disponerar nu prioriterar en generell kompetensut- veckling i frågor som rör elever med funktionshinder. Remissinstanserna tillhör det stora flertal remissinstanser som delar kommitténs bedömning att det är nödvändigt med specialpedago- gisk kompetens och stödjer därmed samtliga förslag om vad bör beakta. stödjer även förslaget om att ut- bildning om funktionshinder ska ges utrymme i skolledarutbildningen. När det gäller kommitténs förslag på en satsning på kompetensutveckling av skolpersonal avseende förförståelse om elever med funktionshinder är det inte statens uppgift att diktera innehållet i en kommuns kompetensut- vecklingssatsningar. ser utvecklingen av en dialog och en samverkan mellan högskola, lärarutbildning, kommuner, och skolor i frågor om skolutveckling, kompetensutveckling och lärarutbildning som nödvändig. De regionala utvecklingscentra som håller på att skapas är naturliga mötesplatser för en sådan dialog. tillstyrker förslagen men menar att det är viktigt att också uppmärk- sammar skolans behov av olika specialister och att det finns behov av påbyggnadsutbildningar av särskilda slag. stöder de förslagen och anser att behovet av kompletterande fortbildning för lärare som har elever med funktionshinder av olika slag främst skall till- godoses på annat sätt än inom den specialpedagogiska påbyggnadsutbild- ningen. ställer sig helt bakom förslaget att ges i uppdrag att beakta behovet av ökat inslag av specialpedagogik i grundläggande lärarutbildning men finner det dock angeläget att kommittén lyfter fram och tydliggör innehållet i det som nämns som en god generell kunskap och en grund att utgå från för att förstå mötet med funktionshinder och dess konsekvenser. hög- skola menar att fördjupad specialpedagogisk kompetens ska finnas till- gänglig i alla arbetslag och intresset för gymnasielärare att utbildas till specialpedagoger måste bli större. i stöder förslagen som föreslås beakta men vill dock att uppdraget till innehåll i rektorsutbildningen utvidgas att gälla det spe- cialpedagogiska fältet generellt och inte enbart elever med funktionshin- der. ser positivt på utredningens förslag men anser att hur omfattande den föreslagna förlängningen av utbildningen skall vara bör utredas vidare. är positiv till att det inom grundutbildningen finns ett utrymme för specialpedagogiskt innehåll där frågor av övergripande natur integreras, men motsätter sig att det måste ske i form av poängsatta avgränsade delkurser. vill påpeka att det är viktigt med en påbyggnadsutbildning för specialpedagoger med inriktning mot tal, språk och kommunikation. Östervångsskolan ser mycket allvarligt på att kommittén hänskjuter frågan om lärarutbildning till utan eget förslag. TRC anser att närheten till i och till det föreslagna nya utökade riksresurscentret för syn- skadade kommer att vara av stort värde i de praktiska pedagogiska och fältanknutna momenten av utbildningen. Läromedel Kommittén föreslår bl.a. att det även framgent skall vara ett statligt åta- gande att se till att elever med funktionshinder som är beroende av sär- skilt utvecklade eller anpassade läromedel, ges tillgång till sådana läro- medel. Kommittén föreslår en översyn av statens engagemang för pro- duktion av läromedel och studiematerial för förskola, skola, vuxenutbild- ning samt eftergymnasiala studier. Kommittén föreslår vidare att upp- hovsrättslagen ses över bl.a. för att kunna anpassa läromedel i ny teknik för funktionshindrade. Remissinstanserna Flertalet remissinstanser instämmer i kommitténs förslag att det skall vara ett statligt åtagande att elever med funktionshinder ges till gång till läromedel samt att det offentliga åtagandet i högre grad än skall stimulera produktion på den fria läromedelsmarknaden. instämmer i förslaget men framhåller att även om ett privat läromedelsföretag kan erhålla produktionsstöd är inte det sagt att det har erforderlig kompetens för att kunna utveckla eller anpassa det särskilda läromedlet. () anser att det finns skäl att ifrågasätta huruvida utredningen kan anses ha levt upp till direktivens krav på att redovisa förslag om hur den statliga läromedelsproduktionen kan effektiviseras. tillstyrker förslaget och menar att åtagandet även ska omfatta förskola och vuxenutbildning. Utveckling och produktion av läromedel bör ske där det kan utföras till lägsta pris för samhället och med bibehållen kvalitet oberoende om detta sker i privat eller offentlig regi. Tal- och (TPB) instämmer i förslaget men menar att det finns en hake i och med att kommunen ska köpa läromedlen. Eleven är då beroende av kommunens bedömning med hänsyn till funktionshindret och kommunens finanser. Staten har ett ansvar men kan inte garantera rätten fullt ut därför bör det finnas en rättighetslagstiftning på detta område, gällande rätten att få tillgång till anpassade läromedel. Östervångskolan anser att närmast monopolställning på läromedelssidan för döva och hörselskadade inte gagnar en flexibel och användarnära utveckling. , , och anser att det ska vara ett statligt åtagande och att det delade ansvaret mellan och förs över till . Föreningen () stödjer ett fortsatt statligt åtagande och produktion på den fria läromedelsmarknaden men anser att om den fria marknaden ska kunna hantera detta måste stödet sättas i relation till den egna statliga produktionskostnaden, dvs hela de faktiska kostnaderna för egen statlig produktion. ser positivt på förslaget att det offentliga åtagandet i högre grad ska riktas mot den fria läromedelsmarknaden och vill betona vikten av en fri konkurrens på läromedelsmarknaden. Stödet bör således gå till förlag och upphovsmän. och bör inte bedriva förlagsverksamhet i konkurrens med den fria läromedelsmarknaden. Förslaget om en översyn av upphovsrättslagen får stöd av de flesta re- missinstanser, däribland , som menar att som haft ett gott rykte internationellt för sina insatser för elever med funktionshinder nu har halkat efter många andra länder när det gäller anpassningar i upp- hovsrättslagen. Föreningen () är kritisk till utredningens förslag och anser att ändringar i upphovsrättsla- gen bör behandlas i annat forum och i samband med en större översyn. Organisation och styrning , kommun, , , hör- selskadade och språkstörda barn (DHB) och och skrivsvårigheter (FMLS) stödjer förslaget att knyta läromedelsfrågor till den föreslagna stödorganisationen. ser det som en styrka att verk- samheten för såväl stödorganisationen som läromedelsfrågorna för de berörda elevgrupperna hålls samman. FMLS hoppas att den nu tänkta organisationen kan lösa de problem som de haft med att få tillgång till läromedel som trots produktion på den fria marknaden varit mycket be- gränsad för denna handikappgrupp. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition Elever med funktionshinder ansvar för utbildning och stöd Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG- regler Lag om ändring i skol- lagen (1985:1100) 5 kap. 28 § 3, 31 §, 31 a § andra stycket och 32 §, 7 kap. 5 §, 10 kap. 3 a § andra och fjärde styckena Lagen omtryckt 1997:1212. 1998/99:105 Bilaga 1 1998/99:105 Bilaga 1 1998/99:105 Bilaga 2 1998/99:105 Bilaga 2 1998/99:105 Bilaga 3 1998/99:105 Bilaga 3 1998/99:105 Bilaga 4