prop · GM0360 · 1999-01-01 00:00:00 — - Beslut vid i om hur och när de institutionella frågor som inte löstes i skall tas upp. - Hur rådet skall kunna fungera bättre - översyn vid i . - Intern reform av kommissionen - rapport från kommissionens ordförande till i . - Effektiv kamp mot bedrägerier - översyn av läget vid i . Främjande av stabilitet och välstånd i hela och i världen - En dynamisk fortsättning på anslutningsförhandlingarna och anslutningsförberedelserna samt överlämnande av kommissionens lägesrapporter om kandidatländerna inför i . - Faktisk tillämpning av de nya instrumenten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) efter Amsterdamfördragets ikraftträdande (den höge representanten, enheten för GUSP-planering och tidig förvarning, förbättrade beslutsmekanismer) - översyn vid i . - Utarbetande av de första gemensamma strategierna om , , och västra - första antagande vid i . - Fortsatta diskussioner om utvecklingen av en europeisk säkerhets- och försvarspolitik - behandling vid i . På dessa grundvalar kommer vid sitt möte i att anta en "millenniumförklaring" om unionens prioriteringar . I samband med 50-årsdagen av antagandet av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna bekräftar på nytt den grundläggande vikt det fäster vid denna förklaring. Den allmänna förklaringen är en hörnsten i den byggnad som uppfördes efter för att skydda och främja de mänskliga rättigheterna på nationell, regional och global nivå och utgör grunden för att främja och trygga mänsklig värdighet världen över. Europeiska unionen, som bygger på principerna om frihet, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt rättsstatsprincipen, delar de värderingar som förklaringen baseras på och bygger sin verksamhet på dessa värderingar. ställer sig bakom Europeiska unionens förklaring om de mänskliga rättigheterna av och uppmanar rådet, kommissionen och medlemsstaterna att undersöka hur de föreslagna konkreta åtgärderna kan genomföras på bästa sätt. understryker att alla yttringar av rasism, främlingsfientlighet och antisemitism måste bekämpas, såväl i Europeiska unionen som i tredje land. Det betonar den roll som Europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet spelar i detta sammanhang. uppmanar kommissionen att utarbeta förslag inför dess möte i om åtgärder för att bekämpa rasism i kandidatländerna och uppmanar medlemsstaterna att överväga liknande åtgärder inom unionen. I detta sammanhang välkomnade den avsikt att hålla en internationell konferens i för att sprida kunskap om förintelsen. SYSSELSÄTTNING, TILLVÄXT, STABILITET OCH EKONOMISK REFORM Eurons födelse utgör en milstolpe på vägen i den europeiska integrationsprocessen. Den gemensamma valutan kommer att stärka förmåga att främja sysselsättningen, tillväxten och stabiliteten. Införandet av euron kommer att leda till att ett av de största valutaområdena i världen skapas. Detta innebär ett övergripande ansvar för unionen och ett behov av att tala med en röst och att företrädas effektivt. Genom den gemensamma valutan förstärks behovet av en samordning av den ekonomiska politiken. Inför övergången till den ekonomiska och monetära unionen har instrument skapats för att - samordna den makroekonomiska politiken, - förbättra effektiviteten i den nationella sysselsättningspolitiken, - påskynda reformen av varu-, tjänste- och kapitalmarknaderna. Mycket har redan uppnåtts: en stabil ekonomisk tillväxt, låg inflation och fallande räntor. Sysselsättningstillväxten har skjutit fart med de 1,7 miljoner arbetstillfällen som skapades . Balansen mellan skattepolitiken och den monetära politiken har utvecklats på ett sätt som stöder en hållbar tillväxt. Ytterligare insatser krävs emellertid för att förstärka befintliga instrument och sammanfoga dem till en samlad strategi för sysselsättning, tillväxt, stabilitet och ekonomisk reform som skall utvecklas i riktning mot en europeisk sysselsättningspakt inom ramen för Luxemburgprocessen. DEN EKONOMISKA OCH MONETÄRA UNIONEN: ETT VIKTIGT STEG FRAMÅT i) Eurons födelse noterar med stor tillfredsställelse att det blir en mjuk övergång till tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen trots turbulensen på världens finansmarknader. Detta är ett resultat av den försiktiga ekonomiska politiken i samband med EMU, vilken måste fortsätta. - all sekundär gemenskapslagstiftning som krävs för inträdet i tredje etappen av EMU kommer att ha antagits , - de oåterkalleliga kurserna för omräkning till euro, i överensstämmelse med förfarandet i den tekniska bilagan till den gemensamma kommunikén av , kommer att antas vid ett särskilt möte i rådet (Ekofin), - den danska kronan och den grekiska drakman kommer att delta i den nya växelkursmekanismen . ii) som global aktör Att tala med en röst Införandet av euron blir en betydelsefull händelse för det internationella monetära systemet. Det är absolut nödvändigt att gemenskapen spelar sin roll fullt ut i det internationella samarbetet om monetär och ekonomisk politik inom sådana forum som G-7 och . stöder rådets rapport om representationen av gemenskapen utåt, i vilken föreskrivs att ordföranden för , eller om ordföranden kommer från en medlemsstat utanför euro-området, ordföranden för Euro 11, biträdd av kommissionen, skall delta i G-7-mötena (finansiella frågor) (se bilaga II). ECB bör i egenskap av gemenskapens behöriga organ för den monetära politiken ges observatörsstatus i . Europeiska gemenskapens/EMU:s åsikter i andra frågor av särskild betydelse för EMU kommer att läggas fram för av den behöriga medlemmen i direktionssekretariatet i den medlemsstat som innehar euro-ordförandeskapet, biträdd av en företrädare för kommissionen. uppmanar rådet att agera på grundval av ett förslag från kommissionen som omfattar denna överenskommelse. För gemenskapens enhetlighet och effektivitet krävs att den skall kunna tala med en röst om frågor av särskild betydelse för den ekonomiska och monetära unionen. uppmanar kommissionen, rådet och medlemsstaterna att vidta de åtgärder som behövs för att och effektivt utarbeta gemensamma ståndpunkter och gemensamma överenskommelser, som kan läggas fram för tredje part i internationella forum. Att stärka det internationella finanssystemet välkomnar rapporten om ett stärkande av det internationella finanssystemet, som visar att medlemsstaterna har en gemensam uppfattning om hur man bör reagera på den globala finanskrisen. bör spela en avgörande roll när det gäller att skapa ett nytt internationellt monetärt och finansiellt system enligt de linjer som dras upp i denna rapport. IMF är hörnstenen i det internationella monetära och finansiella systemet, och den måste stärka sitt samarbete med andra aktörer, bl.a. . Man bör överväga att förstärka och/eller omforma Internationella valutafondens och interims- och utvecklingskommittéer. betonar nödvändigheten av att stärka fokuseringen på reglering av riskhantering och försiktighetsnormer i institutioner inom den finansiella sektorn och särskilt undersöka konsekvenserna av internationella institutioners verksamhet, däribland s.k. hedge funds som arbetar med främmande kapital och eget kapital. Det betonade den avgörande betydelsen av att de internationella finansiella reglerna iakttas i utländska centrum. anmodar rådet att inför i utarbeta en rapport om förbättringar i det internationella finanssystemets sätt att fungera . Denna rapport bör även ta upp de vidare konsekvenserna av globaliseringen. Den finansiella och ekonomiska krisen har visat att de sociala säkerhetsnäten behöver förstärkas i framväxande marknadsekonomier. välkomnar att mer än hälften av det ekonomiska biståndet i världen kommer från Europeiska unionen. Dessa resurser måste styras så att de nödvändiga strukturella och sociala reformerna stärks. iii) Att stärka den inre ekonomiska samordningen En bättre samordning av den ekonomiska politiken Den ekonomiska politiken i EMU måste bygga på en nära samordning mellan alla aktörer, i förekommande fall även arbetsmarknadens parter i . välkomnar att en ram för en väl fungerande ekonomisk och monetär union, inklusive stabilitets- och tillväxtpakten samt förfaranden för samarbete om den ekonomiska politiken, är på plats och att det har gjorts framsteg i samordningen av politiken inom Euro 11 och samt i dialogen med . Rådet har ett fullt utvecklat årligt samordningsförfarande som innebär kontroll- och övervakningsmekanismer för stabilitets- och tillväxtpakten, nationella handlingsplaner för sysselsättning och strukturpolitik på varu- och tjänstemarknaderna. betonar att det kommer att bli nödvändigt att både fördjupa och stärka samordningen av den ekonomiska politiken, inom den överenskomna ramen, för att säkerställa EMU:s framgång och stödja hållbar sysselsättningsskapande tillväxt. Lämpliga och samordnade reaktioner på ekonomiska utmaningar behövs på medlemsstats- och unionsnivå inom såväl budgetpolitiken och den monetära politiken som strukturpolitiken, med beaktande av löneutvecklingen. uppmanar rådet (Ekofin) att i rapportera hur samordningen av den ekonomiska politiken har fungerat under den tredje etappen av EMU. välkomnar rådets rapport om förstärkt skattepolitiskt samarbete och betonar att skadlig skattekonkurrens måste bekämpas. Det skattepolitiska samarbetet syftar inte till enhetliga skattesatser och är inte oförenligt med sund konkurrens på skatteområdet men krävs för att minska fortsatta snedvridningar på den inre marknaden, förhindra alltför stora skattebortfall eller ge skattestrukturerna en mer sysselsättningsvänlig inriktning. - välkomnar att arbetet i uppförandekodgruppen har framskridit tillfredsställande och uppmanar gruppen att slutföra sitt arbete senast till i , - ber kommissionen lägga fram en utredning om bolagsbeskattning för rådet, i enlighet med slutsatser, - uppmanar rådet att fortsätta arbetet med förslagen till ett direktiv om beskattning av sparande och ett direktiv om räntor och royalties i syfte att nå en överenskommelse före i , - välkomnar kommissionens och rådets avsikt att inleda samtal med tredje land om problem som rör beskattning av ränteinkomster och - stöder rådets fortsatta arbete med en ram för energibeskattning på grundval av , varvid hänsyn även skall tas till dess verkningar på miljön. uppmanar rådet att lägga fram en andra lägesrapport om skattepolitiskt samarbete före . I samband med beslutet om skattefri försäljning för resenärer inom gemenskapen ber och rådet (Ekofin) att senast undersöka de problem som kan uppstå för sysselsättningen och på grundval av förslag från kommissionen undersöka hur dessa problem kan lösas, inbegripet möjligheten till en begränsad utvidgning av övergångsarrangemangen. välkomnar de framsteg som har gjorts under det österrikiska ordförandeskapet med att föra den ekonomiska reformagendan vidare och uppfylla de krav som ställdes upp i . välkomnar de nationella lägesrapporterna om strukturreformen. Det ser fram emot utvärderingen av dessa rapporter och den inbördes granskningen mellan medlemsstaterna som en ytterligare åtgärd för att förbättra de breda ekonomiska strategiska riktlinjerna. välkomnar dessutom rådets (inre marknaden) avsikt att utvärdera lägesrapporterna för att komplettera synpunkter ur den inre marknadens perspektiv. Mot en europeisk sysselsättningspakt Sysselsättningen är den viktigaste prioriteringen för Europeiska unionen. Den är det bästa sättet att erbjuda människor en verklig möjlighet och att effektivt bekämpa fattigdom och utslagning och tjänar därvid som grund för den europeiska välfärdsmodellen. noterar med tillfredsställelse de väsentliga framsteg som har gjorts med att skapa arbetstillfällen och minska arbetslösheten. Det ger en eloge för medlemsstaternas insatser för att genomföra riktlinjer. har arbetslösheten sjunkit till . Det är en positiv utveckling. Mer måste göras. Sysselsättningspolitiken måste ingå i ett övergripande synsätt som omfattar makroekonomiska strategier inriktade på tillväxt och stabilitet, ekonomiska reformer som främjar konkurrens samt riktlinjerna för sysselsättningen, som är utformade för att förbättra anställbarhet, anpassbarhet, lika möjligheter och skapande av arbetstillfällen i befintliga och nya företag. Betydande framsteg har gjorts vilket framgår av den gemensamma sysselsättningsrapporten. Den multilaterala övervakningen av genomförandet av riktlinjerna om sysselsättningen är ett väsentligt inslag i Luxemburgprocessen. Användningen av benchmarking och satsningen på goda rutiner har visat sig vara framgångsrika verktyg för utvärdering. Denna process behöver emellertid förstärkas. Detta kräver ytterligare kontrollerbara mål och tidsfrister på både europeisk och nationell nivå, gemensamma resultatindikatorer och indikatorer för politiken samt en konsekvent statistisk grund som de viktigaste inslagen på vägen till en europeisk sysselsättningspakt inom ramen för Luxemburgprocessen. Detta kräver även ett ökat engagemang och ansvar från arbetsmarknadens parter. i) Riktlinjer för sysselsättningen välkomnar kommissionens förslag till riktlinjer och stöder resultatet från det gemensamma mötet i och rådet (arbetsmarknadsfrågor och sociala frågor) i fråga om dessa riktlinjer. När medlemsstaterna ser över sina nationella handlingsplaner bör de ägna särskild uppmärksamhet åt att - göra påtagliga framsteg med att främja lika möjligheter mellan kvinnor och män, i synnerhet genom benchmarking och en strategi för mainstreaming av jämställdhetsaspekterna, - förverkliga begreppet livslångt lärande, i synnerhet genom att sätta upp ett nationellt mål för deltagare i sådana åtgärder, - fullt utnyttja potentialen hos tjänstesektorn och de tjänster som har anknytning till industrin, särskilt informationsteknik och miljösektorn, - skapa ett klimat där företag, särskilt småföretag, kan blomstra, - undersöka systemen för skatter och förmåner för att skapa incitament till de arbetslösa och icke yrkesverksamma att utnyttja möjligheter till arbete eller yrkesutbildning och till arbetsgivarna att skapa nya arbetstillfällen, - stödja äldre arbetstagare för att öka deras deltagande i förvärvslivet, - främja social integration och lika möjligheter för mindre gynnade grupper. ii) Att förstärka Luxemburgprocessen För att stödja åtagandena i de nationella handlingsplanerna uppmanas medlemsstaterna att fastställa strategier och ställa upp ytterligare kvantifierade mål och tidsfrister på nationell nivå i den mån det är möjligt och lämpligt. välkomnar de framsteg som har gjorts när det gäller gemensamma resultatindikatorer och indikatorer för politiken samt kommissionens rapport om jämförbar statistik eftersom de är av avgörande betydelse för en effektiv och öppen övervakning och utvärdering, både på nationell nivå och unionsnivå, och uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att enas om definitionen av alla relevanta indikatorer till i . rapporter om genomförandet av de nationella handlingsplanerna bör läggas fram för granskning senast , och kommissionen bör utarbeta sitt förslag till den gemensamma rapporten om sysselsättningen och de nya riktlinjerna för sysselsättningen för . ber även rådet att eftersträva större samstämmighet mellan riktlinjerna för sysselsättningen och de breda riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Kommissionen uppmanas dessutom att i ett paket lägga fram ett meddelande om mainstreaming av sysselsättningspolitiken på gemenskapsnivå på grundval av artikel 127 i EG-fördraget efter ändring genom Amsterdamfördraget och en uppdatering av rapporten om "som en ekonomisk enhet". Kommissionen uppmanas dessutom att låta de medlemsstater som så önskar experimentera med sänkt mervärdesskatt på arbetsintensiva tjänster som inte är utsatta för gränsöverskridande konkurrens. rekommenderar att reformen av Europeiska socialfonden används för att förstärka stödet till strategin för sysselsättningen och till utvecklingen av de mänskliga resurserna. För att Luxemburgprocessen skall vara framgångsrik är en bred och intensiv dialog mellan alla berörda aktörer, nämligen rådet, kommissionen, , arbetsmarknadens parter, och Europeiska investeringsbanken av största betydelse för att bidra till den övergripande strategin för sysselsättning, tillväxt och stabilitet. Arbetsmarknadens parter har ett viktigt ansvar i sysselsättningsprocessen. Denna aspekt erkänns i rapporten från expertgruppen på hög nivå om ekonomiska och sociala följder av förändringar på arbetsmarknaden. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att ta hänsyn till dess rekommendationer. noterar också med tillfredsställelse att arbetsmarknadens parter vid det hållna minitoppmötet i uttryckte sin vilja att utarbeta sin egen agenda om modernisering av arbetsorganisationen. En miljö som främjar sysselsättningen i) Investeringar för sysselsättning Att investera i infrastruktur och finansiera innovativa projekt är viktiga inslag i strategin för att stimulera tillväxt, sysselsättning och konkurrenskraft. noterar kommissionens meddelande "Offentliga investeringar som ett led i en ekonomisk strategi", där det föreslås att medlemsstaterna skall se över sin budgetstruktur för att öka investeringarnas relativa andel. uppmanar rådet att se över framstegen med de transeuropeiska näten (TEN), i synnerhet de 14 prioriterade transportprojekten, samt utvecklingen av projekt för tillväxtökning inom telekommunikations- och informationsteknik för att påskynda genomförandet av dessa projekt. I denna översyn skall ingå hur finansieringssystem som även berör Europeiska investeringsbanken (EIB) skall stärkas, varvid bankens erfarenhet skall utnyttjas i enlighet med det särskilda handlingsprogrammet i Amsterdamfördraget. erkänner också vikten av att utveckla en fungerande europeisk marknad för riskkapital och att utveckla nya finansieringsformer där både den privata sektorn och den offentliga sektorn berörs. uppmanar medlemsstaterna att rapportera om hur de genomför handlingsplanen för riskkapital. Europeiska investeringsbanken har bibehållit den höga takten i sina utlåningstransaktioner för att främja sunda investeringsprojekt, i synnerhet inom prioriterade områden som investeringar i utbildning, hälsa och stadsmiljö enligt sitt särskilda handlingsprogram från . I detta sammanhang uppmanar att överväga snabbare utbetalningar av medel för att stödja verksamhet som kräver riskkapital, inom taket på 1 miljard ecu, vilket ursprungligen beräknades uppnås , med målet att denna verksamhet skall omfatta alla medlemsstater. Detta kan i synnerhet inbegripa en snar fördubbling av de resurser som tilldelas den europeiska mekanismen för teknik (ETF). uppmanar EIB att se över existerande finansieringssystem för miljöprojekt i unionen och i kandidatländerna och då ta vederbörlig hänsyn till sysselsättningseffekterna av sådana projekt. ii) Att investera i innovation och humankapital Tillväxt, konkurrensförmåga och sysselsättning är på ett avgörande sätt beroende av forskning och innovation. välkomnar därför avtalet om femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling. Före att förbättra unionens förmåga till innovation är utbildning av särskild betydelse. välkomnar att rådet antagit gemensamma ståndpunkter i fråga om åtgärdsprogrammen och . Medlemsstaterna och Europeiska unionens institutioner behöver också på ett mer allmänt sätt ta upp den oro som finns bland ungdom och därmed rikta ett positivt budskap till medborgare. Därför välkomnar de initiativ som har tagits för att föra upp frågan om ungdomars delaktighet på EU-institutionernas dagordning. uppmanar rådet att snabbt anta en gemensam ståndpunkt om programmet Ungdom för . iii) Den inre marknaden och finansiella tjänster Fortsatta framsteg har gjorts i ansträngningarna att modernisera, utvidga och förenkla den inre marknaden i enlighet med handlingsplanen. Nödvändig ny lagstiftning har antagits, i synnerhet förordningen om fri rörlighet för varor. välkomnar kommissionens avsikt att fortsätta att övervaka framstegen inom den inre marknaden genom resultattavlan. Ytterligare förenkling och förbättring av lagstiftningen på både gemenskapsnivå och nationell nivå krävs för att göra reglerna för den inre marknaden lättare att tillämpa och därigenom effektivare. betonar vikten av ekonomiska reformer och lagstiftningsreformer som en sammanhållen strategi för den inre marknaden och konkurrenskraften för att öka den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen. Det är väsentligt att gemenskapslagstiftningen genomförs fullt ut och på ett korrekt sätt för att den inre marknaden skall fungera. konstaterar att det ännu inte gjorts tillräckligt för att överföra gemenskapsbestämmelser till medlemsstaterna. Förnyade ansträngningar måste göras för att överföra de återstående rättsakterna utan ytterligare dröjsmål. uppmanar rådet (inre marknaden) att lägga fram en rapport om utvärderingen av handlingsplanen för den inre marknaden för att bedöma vad som har åstadkommits samt inleda en debatt om framtida åtgärder i fråga om den inre marknaden. Framtida prioriteringar bör inbegripa bättre reglering/förenkling, konsumentskydd, finansiella tjänster, statligt stöd, skattepolitiskt samarbete, standardisering och en väl fungerande princip om ömsesidigt erkännande samt strukturella reformer i enlighet med diskussionerna i . betonar vikten av den finansiella tjänstesektorn som en drivkraft för tillväxt och skapande av sysselsättning men också de utmaningar som införandet av den gemensamma valutan innebär. välkomnar därför kommissionens initiativ till en ram för åtgärder och inrättandet av en högnivågrupp. Det begär en rapport från rådet inför i om vilka åtgärder som behövs för att skapa en enhetlig finansmarknad. Det understryker också nödvändigheten av att bibehålla en hög konsumentskyddsnivå. välkomnar kommissionens rapport om detta problem och uppmanar medlemsstaterna att genomföra planer för att skydda sin egen infrastruktur och fortsätta att öka medvetenheten inom alla sektorer och då i synnerhet koncentrera sig på den offentliga sektorn och de små och medelstora företagen. De berörda myndigheterna i medlemsstaterna uppmanas att noggrant granska effekterna av problemet med brister i leverantörskedjan utanför EU, utarbeta katastrofplaner för att bemöta detta problem och utbyta information med motsvarande myndigheter i andra medlemsstater. uppmanar kommissionen att sammankalla ett möte med företrädare för leverantörerna av offentlig infrastruktur från medlemsstaterna för att fastställa om beroendet över gränserna inom EU på områden som till exempel transport, energi och vattenförsörjning behandlas på ett tillfredsställande sätt och vid behov rekommendera lämpliga åtgärder till nästa möte i . De båda målen för Agenda 2000 är att förse unionen med en mer effektiv politik samt att ställa upp en lämplig finansiell ram inom vilken denna politik skall utvecklas. Att söka uppnå dessa mål innebär att man ställs inför ett antal viktiga politiska val om den framtida inriktningen på en sådan politik och de nödvändiga reformerna i samband med att unionen förbereder sig för att framgångsrikt genomföra sin framtida utvidgning. Detta måste göras i en anda av solidaritet, som en budgetåtstramning som motsvarar den som tillämpas på nationell nivå måste säkerställas på unionsnivå. Genom arbetet på grundval av kommissionens förslag, rapporten om egna medel och bidrag från medlemsstaterna har avsevärda framsteg gjorts sedan i . Detta arbete avspeglas i rådets rapport och debatten i . Kommissionens förslag och rapporten från rådet utgör en god grundval för det vidare arbetet. De viktigaste delarna för en slutlig överenskommelse har fastställts. Inom ett antal områden finns nu en viss gemensam grund. Arbetet har också koncentrerats på de politikområden där man måste finna en gemensam inställning som en del av processen med att avgränsa förhandlingsparametrarna i riktning mot en slutlig övergripande överenskommelse. Förhandlingarna har gått in i slutfasen.