mot · GN02Bo513 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Bo513av , ()El- och mikrovågorInledningMånga människor anser att de är elöverkänsliga eller känner någon somanser sig el-överkänslig. Många anser att de mår dåligt av att prata längei mobiltelefon. Ändå är den officiella uppfattningen att man inte vet omdet finns någon som blir sjuk av "normala" elektromagnetiska fält.Vänsterpartiet menar att den samlade bilden av vittnesmål omelöverkänslighet bör tas på allvar. Det finns också forskning i andraländer som stödjer uppfattningen om att många människor blir sjuka avel.Det finns också studier (svensk-norska) som visar att en stor del av demsom använder mobiltelefon upplever besvär av den. Om så många mår dåligtav mobiltelefoner, då kan man förmoda att en stor del av befolkningen ocksåskulle må dåligt av att bo innanför en fasadantenn för mobiltelefoni.1 Om mikrovågorVarje gång man pratar i en mobiltelefon passerar mikrovågor genom denegna hjärnan men också genom byggnader och andras kroppar på väg som sedan skickar mikrovågorna genom andra byggnaderoch genom andra kroppar till mottagaren som absorberar mikrovågor isin hjärna. Så dramatiskt kan denna kommunikationsmetod beskrivas.Det är i mångt och mycket mobiltelefonoperatörer och tillverkare som styrforskningen, och gränsvärden för mikrovågor är högt satta. Beskeden liknardem som kom om asbesten . De allmänt åberopadegränsvärdena grundar sig på termisk påverkan. Utgångspunkten förgränsvärdena är vilken strålningsstyrka som krävs för att en kaninsögonlinser skall grumlas . Att lita på djurstudier är förenatmed osäkerhetsmomentet att man inte vet om människor reagerar på sammasätt som djur. Därför brukar djurstudier avfärdas, när de indikerar attelektromagnetiska fält påverkar. I det här fallet används djurstudier för attstyrka att elektromagnetiska fält inte påverkar människans hälsa. Därmedinte sagt att det skulle vara så stor skillnad mellan människa och kanin iaktuellt avseende.Det enda positiva som kan sägas om gränsvärdet är att det i sedvanligordning finns en rejält tilltagen säkerhetsfaktor. Men vad tjänar det till attmultiplicera med en hög säkerhetsfaktor, när det värde man utgår från saknarrelevant underlag? Att ögonlinsen inte grumlas, bevisar naturligtvis inte attdet inte sker någon annan termisk påverkan. Tvärtom finns det anledning attmisstänka att hjärncellernas funktion störs långt innan ögonlinsen grumlas,för att ta ett exempel som är relevant när det gäller användande avmobiltelefoner.Effekten av en halvtimmes belastning är inte heller relevant. Mångamänniskor använder mobiltelefonen . Att användamobiltelefon är inte heller den största faran. En fasadantenn ger exponeringav hela kroppen man vistas innanför den vägg där antennen sitter.Samma gränsvärden gäller för fasadantenner som för mobiltelefoner.Det har konstaterats att det förekommer att till och med boende innanförfasadantenner utsatts för strålningsstyrkor som överstiger gränsvärdena. Hurvanligt detta är vet vi inte. har godtagit operatörernasförsäkringar att gränsvärdena inte överskrids. Den motivering som anges äratt man inte vill störa de goda relationerna med branschen. Trots att vi nu vetatt överskridanden av gränsvärdena förekommer, finns det ingenting somtyder på att det kommer att utföras någon vetenskaplig undersökning av denstrålningsstyrka som människor i praktiken utsätts för till följd avmobiltelefoni.Man vet alltså lite om risken för att termiska effekter uppstår videxponering under gränsvärdena. Vad man vet är att det förekommer attgränsvärdena överskrids. Man vet inte hur ofta det inträffar, och finnsinga initiativ för att kartlägga eller forska kring detta.Det finns åtskilliga tusentals överkänsliga personer i som fårallvarliga besvär när de vistas i närheten av elektronisk utrustning. Vi menaratt överkänslighet inte kan avfärdas även om vetenskapen ännu inte kartlagtmekanismerna kring elöverkänslighet och dess existens. I stället måsteforskningen intensifieras.I avvaktan på bättre kunskap om risker och gränsvärden krävs det storrestriktivitet när det gäller att bevilja bygglov för mobiltelefonmaster och fa-sadantenner. Här måste försiktighetsprincipen tillämpas. Så länge vi intesäkert vet att exponeringen från dessa är ofarliga bör de inte placeras i närhetav bebyggelse. menar att regeringen bör återkomma medförslag till hur man lagtekniskt kan lösa detta. Detta bör geregeringen till känna.2 Om elallergiEn allt större skara människor tvingas från sina arbetsplatser på grund avelallergi som de nekas sjukpenning. I avvaktan påforskningsresultat måste elallergiker ges samma rätt till en anständigförsörjning som andra människor med sjukdom. Elallergiker kan intevistas i elintensiva miljöer och därmed ofta inte på sin arbetsplats. De ärheller inte berättigade till sjukpenning även om elöverkänsligheten ärdiagnostiserad och läkare sjukskrivit patienten. De har hamnat mellan tvåregelverk.En rad försäkringskassor godtar inte elöverkänslighet som sjukdom.Inledningsvis kan man få sjukpenning men efter en utredning dras den in omdiagnosen är elallergi. Det innebär att personer som inte kan vistas på sinarbetsplats hänvisas till socialbidrag. Sedan lagen om allmän försäkringskärptes finns inte de överlappningar som fanns tidigare. När det saknasmedicinskt styrd sjukpenning så avstängs man. Resultatet har blivit att detfinns en växande skara av mer eller mindre rättslösa personer i i dag.Elöverkänsliga personer kan inte heller få sin skada bedömd somarbetsskada. Kvinnor drabbas oftare än män av elöverkänslighet. En kvinna imedelåldern med s k diffusa symptom löper dessutom risk för attförsäkringskassa och läkare misstänkliggör henne. Ofta föreslår manpsykologisk terapi eller psykiatrisk undersökning. Någon sjukpenning kanhon inte räkna med och ett annat arbete kan vara mycket svårt att hittaeftersom de flesta arbetsplatser har elektronisk utrustning.Under perioden våren till har enbart SIF blivit kontaktade av30 medlemmar som blivit av med sin sjukpenning. De som är överkänsligamot el och bildskärmar står nu inför dilemmat att de borde övertala sinaläkare att inte skriva den diagnosen på sjukintyget för att inte riskerasjukpenningen, är det viktigt utifrån arbetsgivarens ansvar förarbetsmiljön och rehabiliteringsansvaret att sjukintyget visar den rättadiagnosen. Detta skulle sätta press på arbetsgivare att hålla arbetsmiljön påen sådan nivå att framtida skador undviks. Det skulle också öka kraven pådatortillverkare och tillverkare av annan elektronisk teknik. Det skulle gemänniskor med svåra skador en ekonomisk och psykologisk trygghet.Det är viktigt att det sker en fortsatt intensiv forskning inom området. Omarbetsgivare skall ha en reell möjlighet att leva upp till sitt ansvar förarbetsmiljön så krävs också kunskap för att förebygga farliga miljöer. Detinnebär t ex att forskningen om lokförares kromosomskador är viktig.Forskningen stoppades av "etiska" skäl. Man menade attforskningen kan påvisa att lokförare har fler kromosomskador än normaltmen man kunde inte svara på vad det betydde. Detta som både ennordisk och italiensk studie presenteras som påvisar sambandet mellankromosomskador och framtida risk för cancer. De talar för att höga nivåer avkromosomförändringar bör leda till åtgärder som minskar exponeringen.Vänsterpartiet menar att forskningen om el- och bildskärmsskadorna måstebreddas och fördjupas. Det krävs en allsidig forskning där tekniker,medicinare av alla slag och människor som upplever dessa problem() samarbetar. Forskningen börockså inriktas mot att dokumentera och utvärdera åtgärder för rehabiliteringoch symtomlindring som elöverkänsliga personer och arbetsgivare vidtagit ibostäder respektive på arbetsplatser. Fortsatt forskning behövs också för attvetenskapligt fastställa elöverkänslighet.3 Hemställan3 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av skärpt lagstiftning som regleraruppförandet av mobiltelefonmaster och fasadantenner och om brister ikunskapen om hur människor påverkas av exponeringen avmikrovågor,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att klassa elöverkänslighet som arbetsskada,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om forskning om elöverkänslighet.2Stockholm den 29 september 1999Ingrid ()()()()()()()Carlinge Wisberg (v)()1 Yrkande 2 hänvisat till SfU.2 Yrkande 3 hänvisat till TU.