mot · GN02Fi205 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Fi205av Tolgfors, ()och EMUSvenskt medlemskap i dengemensamma valutanStarten för den gemensamma valutan, Euron, gick mycketbra.Den svenska utgick från att 7 länder skulle gå med iden ekonomiska och monetära unionen från start. Det blev 11.Storbritannien och har formella undantag. klarade ejkvalificeringskraven.Sverige är det enda EU-land som saknar undantag som inte velat vara med.Samtliga andra länder har strävat efter att kvalificera sig och vinna med-lemskap.Bakgrunden till euronTanken bakom den ekonomiska och monetära unionen ochdärmed den gemensamma valutan är att stärka Europaskomparativa konkurrenskraft. Det är bristande internationellkonkurrenskraft som ligger bakom hög arbetslöshet, svagtillväxt och ansträngda offentliga budgetar i desenaste åren.Euron kan ses som svar på internationaliseringen av ekonomin,och dessutom som en förutsättning för en i reell mening gemensam marknad.Den gemensamma marknaden delas upp i olika valutaområden. De olikavalutorna verkar i praktiken som något av tekniska handelshinder.Euron är en stor valuta, med goda förutsättningar att vara långsiktigt stark.Den ekonomiska och monetära unionen för en finanspolitiskinriktning i unionens medlemsländer där statsfinanserna kommer hållas i gottskick, inflationen bekämpas och därmed grund skapas för låga räntor.Den gemensamma valutan förenklar för handel inom unionen och medländer utanför unionen. Det ger ett starkare konkurrenstryck, vilket ocksåbidrar till låg inflation och låga konsumentpriser.Svenska folket har blivit fattigare när kronan devalveratsoch deprecierats. Besparingar har minskat i värde, importerade varor harblivit dyrare och vi har fått svårare att få pengarna att räcka till på utlands-resor.Ett stabilt penningvärde är oerhört viktigt inte bara för att ge företagenstabila förutsebara förutsättningar, utan också för hushållens ekonomier.Euron ett politiskt projekt?I debatten sägs ibland att euron skulle vara ett politisktsnarare än ett ekonomiskt projekt. används dettaargument också som en invändning mot hela EMU-projektet.Sanningen är att euron är både ett politiskt och ekonomisktprojekt. Naturligtvis finns i grunden en politisk ambition attfördjupa den europeiska integrationen. Det står redan iRomfördraget att syftet är att skapa allt tätare band mellanEuropas folk.Men detta står på intet sätt i motsats till att euron är ekonomiskt för-delaktig. Den politiska integrationen skulle knappast gynnas av ett projektsom skadade den europeiska ekonomin. Däremot kan den politiska integra-tionen underlättas av en framgångsrik välfärdsutveckling.Eftersom euron är både ett ekonomiskt och politiskt projekt finns det bådeett ekonomiskt och ett politiskt pris för det svenska utanförståendet. Detekonomiska priset är en riskpremie på den svenska räntan gentemoteuroområdet. Det politiska priset är minskat svenskt inflytande i EU. Dettagäller naturligtvis i det allt viktigare euro 11 rådet, där centrala ekonomiskadiskussioner förs och förmodligen fler och fler viktiga beslut kommer tas.Medlemsländerna har med rätta svårt att se varför icke-medlemmar skall hainflytande över beslut som framförallt rör eurons medlemsländer.Det politiska priset för utanförståendeskapet har underskattats i utgick från att medlemsantalet i euron inledningsvisskulle bli sju - det blev 11. Därmed blir slutsatserna andra än de utredningendrog.Bra genomförandeprocessRedan åren av förberedelser inför den gemensamma valutanhar varit viktiga och nyttiga för ekonomier.Konvergenskraven som fastslogs i förbjöd i praktikenvanskötsel av medlemsländernas offentliga ekonomier. Fördraget stipuleradeatt budgetunderskotten måste hållas nere, att statsskulderna inte fick bli förstora, att räntorna i medlemsländerna inte skulle tillåtas rusa iväg och attinflation måste hållas i schack.Detta lade den makroekonomiska grunden för en långsiktigt fördelaktigvälfärdsutveckling. Dagens svenska ekonomiska tillväxt är till stor delberoende på att tvingades efterleva dessa ekonomiska sundhetskravoch därmed lämnade den traditionella keynesianska överbudspolitiken.Konvergenskraven gäller alltfort för som icke-medlem i dengemensamma valutan. De länder som anslutit sig har ingått stabilitetspaktenför att försäkra sig om att alla den gemensamma valutans medlemmarkommer fortsätta ha välskötta statsfinanser och makroekonomisk stabilitet.Det är viktigt därför att om ett eller flera medlemsländer skulle driva uppsina budgetunderskott och statsskulder så skulle det verka räntehöjande förhela det gemensamma valutaområdet och skada eurons trovärdighet.Nu finns grunden lagd för långsiktig stabilitet i euroområdet.Finns optimala valutaområden?I debatten om euron har frågan om EU är ett optimaltvalutaområde debatterats flitigt. Flera olika aspekter är härintressanta. En vanlig fråga är om EU-ländernas ekonomiskastrukturer passar varandra och om ekonomiskastruktur fungerar tillsammans med exempelvis den tyska.Man kan fråga sig om är ett optimalt valutaområde ? Olikadelar av landet har olika ekonomiska strukturer, vilket framgår inte minst avden regionalpolitiska debatten. Glesbygden har inte sällan problem, är mycket framgångsrikt.Norra delen av landet är förenklat beroende av basindustri och naturligaråvaror, lever i ökande utsträckning på tjänster.Olika delar av landet påverkas dessutom olika av kronans fluktueringar. Enstärkt valuta kan vara mindre fördelaktig för massa/pappersindustrin som ärdollarberoende men bra för det samlade näringslivet. Ingen argumenterar föratt olika landsändar skall ha olika valutor för det. Alla inser att kostnadenförbl.a. växelkursrisker och avgifter är för stora. Poängen är att valutaområdensällan är optimala, snarare kan de vara mer eller mindre väl fungerande.Det finns strukturella skillnader mellan EU-ländernas ekonomier. Vissa avdessa är betydande, som t.ex. mellan och . Det finns ocksåkonjunkturella skillnader, som mellan och Storbritannien.Mycket talar för att den svenska ekonomin både strukturellt och kon-junkturellt skulle passa tämligen väl ihop med t.ex. den så dominerande tyskaekonomin. Det är viktigt i en situation där räntan är lika för alla.Hur är det då med känsligheten för externa chocker? Mycket tyder på attresonemanget på den punkten blir likartat. Däremot är det uppenbart attSverige och påverkas olika av ett stigande oljepris och därför integår i samma takt.Det är också uppenbart att konvergensprogrammet påverkat och minskatskillnader mellan ekonomierna på en rad punkter. Den svenska räntan harnärmat sig den tyska vi sökt klara konvergensprogrammetskrav. Det är långt ifrån uteslutet att kommer göra sammaerfarenhet på lite sikt.Ökad flexibilitet behövsFrågan om hur skall kunna hantera skillnaderär central. Hur skall man kunna råda bot på arbetslöshet ochhantera eventuella konjunkturskillnader?Svaret är förmodligen att våra samhällen och ekonomier måste görasbetydligt mer flexibla och vi måste skapa förutsättningar för ökad rörlighetinom en rad områden. Det gäller inte minst på arbetsmarknaden, som är såstel i många länder att den kan kallas akilleshäl.Ofta tolkas kraven på ökad rörlighet som att flyttlassen skall börja rullaigen. Men det ser vi , att en politik som misstror och hindrar rörlighet ärdet som på allvar tvingar igång flyttlassen till storstäderna. haravfolkningen av glesbygden varit så stor som nu.Visst måste människor ibland vara beredda att flytta för att fåarbete. Så kommer det vara med eller utan medlemskap i dengemensamma valutan. Men den förändring som behövshandlar mycket mer om att underlätta och stimulera ökadrörlighet mellan olika arbeten, mellan olika branscher och ettlivslångt växelbruk mellan utbildning och arbete. Dessutommåste lönebildningen förbättras.Den stora frågan är hur välfärdssystem kan utvecklas för att understödjamänniskor i en ny situation. Den frågan är central för - med ellerutan euromedlemskap. Internationaliseringen av ekonomin gör att denutmaningen måste hanteras också i dagens situation.Vad skrev vi på egentligen?Socialdemokraterna söker ge intryck av att eurofrågan är ny.Vi behöver för att diskutera frågan och ta ställning,brukar det heta. Frågan är alls inte ny.Hela fanns med i , som trädde i kraft1992. Euro-frågan hade diskuterats . EMU:s alla tresteg fanns också med i det anslutningsfördrag skrev under när viblev medlemmar. Vi har inte som och något formelltundantag, som skulle medge att vi ställde oss utanför EMU:s tredje steg, dengemensamma valutan.Det har är ett tilläggsprotokoll, som vi själva fogat till anslutnings-fördraget, där vi säger att skall fatta beslutet om när vi skall gåmed i EMU:s tredje steg, dvs. den gemensamma valutan, euron. Märk väl attSverige är med i både EMU:s första och andra steg.Måste vi gå med i steg 3? Nej, naturligtvis kommer ingen att tvingaSverige att gå med. Det finns varken förutsättningar för eller vilja till det.Förde andra EU-länderna har euron varit ett mål att sträva efter. De vill inte hamed någon mot dennes vilja.Det är anmärkningsvärt att Socialdemokraterna inte sa hela sanningen omvad som stod i anslutningsfördraget om EMU-medlemskapet i samband medfolkomröstningskampanjen. Vi moderater talade redan då om den gemen-samma valutans fördelar och framhöll att borde gå med.Hur skall vi fatta beslut om euron?Det är bra att flera ledande förre detta socialdemokratiskastatsråd uttalat sig starkt för svenskteuromedlemskap. Tråkigt bara att de inte förmådde sägasamma sak när de satt i regeringen. Det är närmastregel att när ett ledande socialdemokratiskt statsråd avgår såblir denne snabbt euroförespråkare.Det är ett demokratiskt problem att regeringen inte vill eller kan taställning i frågan. Hur skall en debatt kunna komma igång eller människorförväntas ta ställning när landets ministrar, som i flera fall möter frågandagligen i sina jobb, inte kan ta ställning?Det är klart att det är taktiska skäl som ligger bakom. Socialdemokraternaär splittrade både i EU-frågan och i eurofrågan. Istället för att utövaledarskap blir regeringen opinionsvindens fånge. De borde istället ta klarställning, motivera sina ställningstaganden och söka bryta sina åsikter motandras. Det skulle stärka folkbildningen och stimulera debatten. Enda sättetatt söka skapa nationell koncensus - eller så nära detta det går att komma -är ju att diskutera sig igenom frågan.I strikt mening går det att hävda att svenska folket redan tagit ställning tilleurofrågan genom att rösta ja till medlemskap i , i enlighet med detanslutningsfördrag som fanns framförhandlat. Men eftersom frågan höllsundan debatten och som frågan nu står krävs ett nytt beslut.Det viktiga är att eurofrågan på något sätt underställs folkets prövning. Detkan ske antingen genom att frågan lyfts fram i ett ordinarie eller extra valtillriksdagen, varefter fattar beslut eller genom att eurofrågan avgörs ifolkomröstning.Frågan bör dock avgöras snabbt eftersom utanförståendeskapet är kostsamtför . Det är viktigt med snar parlamentarisk konsensus om hur ochnär frågan skall avgöras. Regeringen bör kalla till partiledaröverläggningarmed detta syfte.Effekter för avutanförståendetDet politiska priset för utanförståendeskapet har somnämndes ovan underskattats i . Calmforsutredningenutgick från att medlemsantalet i euron inledningsvis skullebli sju - det blev 11. Därmed blir slutsatserna andra än demutredningen drog.Euro 11 kommer allt eftersom att ta över som det viktigaste ekonomiskabeslutsforumet i EU från Ecofin. I praktiken kommer många beslut redanvara fattade när Ecofin inleder sina möten. Eurons medlemsländer kommeratt ha diskuterat sig samman. inflytande över den gemensammainriktningen på den ekonomisk politiken minskar därmed. Det gällerrimligen också det svenska inflytandet över den gemensamma centralbanken.Vi kommer också se ekonomiska effekter av utanförståendet. Även om densvenska räntan sett närmat sig den tyska kvarstår och kommersannolikt en skillnad att kvarstå. Det är fråga om en riskpremie som vibetalar för utanförståendeskapet.Risken för en riskpremie är än tydligare om de partier som regeringen görupp med om den ekonomiska politiken fortsätter att vilja höja statensutgifter. Så länge inte är med i euron och stabilitetspakten får vidärför räkna med en kvardröjande oro för att skall återgå till dentidigare keynesianska överbudspolitiken, med ständiga devalveringar somföljd.Dessutom kvarstår de betydande kostnader som svenska juridiska ochfysiska personer har vid valutaväxling i form av avgifter och kursförluster.Detta slipper våra företags utländska konkurrenter vid inomeuropeisk handel.Effekter för av medlemskap ieuronEuron kommer göra att konkurrenstrycket i de medverkandeekonomierna ökar, vilket ger betydande välfärdsvinster.Hindren för handel med varor och tjänster över gränsernaminskar och det blir lättare att jämföra priser.I själva verket är en gemensam valuta en förutsättning för en i reell meninggemensam marknad. Det blir svårare för inhemska företag att skydda sig motkonkurrens - de måste istället bli duktiga nog att möta den. Detta leder till enmodernisering av ekonomin när duktiga företag blir duktigare och ineffektivaföretag slås ut. vidgas hemmamarknaden för duktiga företag, somkan utvecklas och expandera.De stora företagen genomför euron som intern koncernvaluta oavsett vadpolitiker bestämmer. Men den stora vinsten tillkommer de små och medel-stora företagen, som slipper avsätta personal för att hantera valutafrågor. Deblir skyddade mot valutaförändringar och kommer förmodligen se att euronförbilligar och förenklar köp av insatsvaror. Dessutom kommer lägre, stabilaräntor komma dem tillgodo. Deras hemmamarknad, men också konkurren-sen, växer.Gränshandel och gränsöverskridande handel förenklas. Människor kanjämföra priser och handla där det är billigast. Priskonkurrens på konsument-produkter kommer hårdna när det blir möjligt att jämföra priser mellanländerna. På samma sätt konkurrensutsätts också skatter och avgifter - vilketför övrigt nog är ett skäl till att regeringen tvekar inför euron.Det blir möjligt att rakt av jämföra löner, skatter och välfärdsförmånermellan länder. Den ekonomiska tillväxten i länderna - välfärds-utvecklingen - blir också möjlig att jämföra. Den reala standarden kan ochkommer utjämnas mellan människor i samma yrke i länder. Kravenpå inte minst svenska politiker ökar därför vid medlemskap i euron.I framtiden kommer det i än högre grad vara naturligt att spara och låna ieuro, kanske i utländska banker om dessa ger bättre villkor än de inhemska.Sparpengarna värdesäkras av en stabil valuta. Vid resor i kommerväxlingsavgifter och kursförluster försvinna.Redan nu bör det vara möjligt att få sin lön i euro och betala skatt i euro.Regeringen kan föregå med gott exempel och öppna möjligheten förmänniskor i statlig tjänst att få hela eller delar av lönen i euro.Euron - valutaDen gemensamma valutan växer fram somÖstersjöregionens valuta. och är med frånstart, bör inte komma långt efter. Valutorna i Polenoch de baltiska staterna knyts till euron och i något fall ocksådollarn. Småningom kommer deltagande i den gemensammavalutan. siktar på att vara med från 2006.Euron lär blir handelsvaluta för hela vår region. Det kommer förbättrahandelsmöjligheterna för inte minst de små och medelstora företagen, närhandel och investeringar förenklas och valutariskerna minimeras.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att skall gå med i den gemensammavalutan, euron,2. att begär att regeringen kallar till partiledaröverlägg-ningar för att avgöra formerna och en tidsplan för beslutet om svensktmedlemskap i den gemensamma valutan, euron,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att det bör göras möjligt för människor i statligtjänst att få sin lön helt eller delvis i euro,4. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att det bör göras möjligt att betala skatt i euro.Stockholm den 3 oktober 1999Sten Tolgfors (m)