mot · GN02A254 · 1999-10-05 00:00:00 — Regeringen bör få iuppdrag att återkomma till med ett förslag i denna fråga.5.3.4 Datortek och datautbildningKvaliteten och effektiviteten i datortekverksamheten har ifrågasatts påmånga håll. Statskontoret bör genomföra en studie avdatortekverksamheten för att vi därmed ska få ett säkrare underlag för enbedömning om den fortsatta verksamheten för datorteken.Alla arbetslösa utan dataerfarenhet bör erbjudas utbildning i grund-läggande datakunskap och ta ett datakörkort. Det finns ett speciellt europe-iskt datakörkort (European Computer Driving License) framtaget av i tillsammans med andra dataföreningar i Europa.Datakörkortet är standardiserat så att samma krav gäller för datakörkort i deländer som anslutit sig till ECDL. Dataerfarenhet ökar möjligheterna till ettframtida jobb.5.3.5 Starta-eget-bidragDet finns anledning att understryka vad revisorer sagt omrisken för att starta-eget-bidrag kan bidra till att tränga undan ordinariearbetstillfällen. När myndigheterna beslutar om dessa bidrag måste detstå helt klart att det inte handlar om snedvridande konkurrens.5.3.6 JobbsökaraktiviteterLiksom vad gäller datorteken bör statskontoret få i uppdrag att se överom denna typ av aktivitet har kvalitet och bedrivs effektivt.5.3.7 Arbetsförmedlingarnas rollDet är viktigt att resurserna till arbetsförmedlingarna inte dras ned nu närtid och kraft börjar kunna avsättas för att ge individuell hjälp till dearbetssökande. De lokala arbetsförmedlingarnas möjlighet att gekompetent stöd till den arbetslöse bör stärkas på de centrala organensbekostnad. Vi stöder därför den fortsatta satsningen på de tillfälligaförstärkningarna av arbetsförmedlingarna ur A 2-anslaget som föreslås ipropositionen för att främja det individinriktade arbetet påförmedlingarna. Inte minst är det viktigt i invandrartäta områden. Mendet krävs att AMV dessutom prioriterar resurser så att alla arbetslösainom rimlig tid får en individuell handlingsplan med erforderliguppföljning.Även om vi stöder det fortsatta extra tillskottet för arbetsförmedlings-verksamhet som återfinns i regeringens budgetförslag är vi inte säkra på attdet är de traditionella metoderna som enbart ska användas. harflera privata jobbcenter etablerats med lyckade resultat. AMV bör användaen del av sina resurser för att stimulera egenföretagarverksamhet inom dennasektor. Detta för att avlasta den statliga arbetsförmedlingen men också för attgenom ökad konkurrens kunna få såväl kvalitets- som effektivitetsför-bättringar.Enligt en studie av AMS var det av dem som fick nyttarbete som hade fått information om arbetet via arbetsförmed-lingen. Främst var det tips från vänner och bekanta () och direkt-kontakt med arbetsgivare () som var informationsvägarna till detnya arbetet. var annonsering och en procent privatförmedling eller rekryteringskonsult. Denna information visar att mycketåterstår att göra innan vi kan säga att vi har ett effektivt matchningssystem påarbetsmarknaden.Vi tycker det är viktigt att förstärka arbetsförmedlingens roll som spindelni nätet när det gäller att knyta de arbetsmarknadspolitiska aktörerna närmarenäringslivet.5.3.8 Det finns bruk för alla"Det finns bruk för alla" (Dfbfa) startades i södra medinspiration av en modell från , och har spritt sig runtom i landet. Det är en lyckad modell där arbetsmarknads- ochsocialpolitik interaktivt samverkar. Utgångspunkten är att alla har rätt tilloch behov av att uppleva personlig identitet, gemenskap och delaktighet idet samhälle där man bor. Dfbfa verkar för en utvidgad syn på arbetetoch ett positivt hälsobegrepp där människors kraft kan bidra till enutveckling bland dem som står utanför arbetsmarknaden. Detta tillexempel på grund av förtidspensionering, funktionshinder, sjukdom etc.Många i denna grupp kanske inte klarar av de krav och normer som finnspå den reguljära arbetsmarknaden. Här är arbetsförmedlingarnaskompetens och vilja till samarbete oerhört viktigt. I konstruktivasamarbetsprojekt med till exempel kommunen, olika myndigheter ochfrivilliga organisationer ska individuella handlingsplaner utarbetas somleder till personlig utveckling och därmed ökad livskvalitet för denenskilde personen.Dfbfa:s viktigaste punkter är- att den ska vara en fortlöpande process, det vill säga inte ett detaljplane-rat och tidsbegränsat projekt,- att ta vara på initiativkraft och andra resurser hos arbetslösa, långtids-sjukskrivna, förtidspensionärer, handikappade, invandrare med flera,- att skapa jordmån för ett bra liv, genom arbete, väl fungerande socialanätverk och en känsla av sammanhang och mening i tillvaron för denenskilde,- att förhållningssätt och värderingar bygger på demokratiska grundprinci-per: allas lika rätt och värde, solidaritet, delaktighet och medmänsklighet,- att skapa en "möjligheternas sektor" som ett fullvärdigt och nödvändigtalternativ till andra sektorer på arbetsmarknaden,- att en praktikplats är ett erbjudande, det vill säga ingen anvisad åtgärd. "Det finns bruk för alla" anser vi vara en väl fungerande modell som kanförankras i hela landet för att hjälpa den stora grupp som står utanförden reguljära arbetsmarknaden.5.4 Förenkla de arbetsmarknadspolitiska programmenIdag finns det ett 30-tal olika arbetsmarknadspolitiska program, och varjeprogram har sitt eget regelverk. För att kunna frigöra resurser från bådearbetsgivare, arbetssökande och arbetsförmedlingarna krävs attregelsystemen runt de arbetsmarknadspolitiska programmen förenklasoch att antalet åtgärder minskar.Det bör finnas betydligt färre programtyper för att förenkla administra-tionen, mer anpassa systemet till efterfrågan bland arbetsgivarna och fram-förallt öppna möjligheterna för att forma programtyperna efter varje personsindividuella förutsättningar.För att minska antalet arbetsmarknadspolitiska åtgärder inrättades underinnevarande budgetår en ny åtgärd, arbetspraktik. Arbetslivsutveckling(ALU) och arbetsplatspraktik (API) avvecklades därmed. Det är positivt.Arbetsgivare som anordnat arbetspraktik ska delfinansiera åtgärden. Efteren överenskommelse med länsarbetsnämnderna skall anordnaren som regelbetala ett finansieringsbidrag på och person. Det ärbra att grupper såsom utrikes födda och arbetshandikappade kan undantasfrån kraven på finansieringsbidrag, likaså ideella organisationer som anord-nar arbetspraktik. Vi menar att det dessutom är viktigt att statliga myndig-heter undantas från finansieringsbidraget. Orsaken till detta är att det ärsamma huvudman och pengarna därmed bara går runt i systemet samt attviktiga arbetsuppgifter som exempelvis naturvård inom ramtroligen aldrig blir utförda om ett finansieringsbidrag ska betalas från dessamyndigheters knappa anslag.Det finns anledning att gå vidare i syftet att minska antalet åtgärder.Förslagsvis bör AMS förslag om en reducering till tre programtyper,aktivitetsstöd, anställningsstöd samt projektstöd, genomföras. Fördelen ärfärre detaljregleringar och mindre administration. Vidare blir det lättare förarbetsförmedlare och arbetssökande att överblicka regelverket som då ocksåblir mer flexibelt.5.5 Banta AMSVi förordar att AMS som central myndighet får mer av stabskaraktär medmöjlighet till ytterligare rationalisering. En inbesparing skulle då varamöjlig . Vad gäller mellannivån, länsarbetsnämnderna, börde antingen regionaliseras eller samordnas med länsstyrelsernasverksamhet, vilket skulle möjliggöra besparingar. Färre antal programkan också minska administrationen centralt i AMS. Detta tydliggör attdet är fältarbetet på arbetsförmedlingarna som skall prioriteras, någotsom regeringen numera också betonar samt att de högre organens roll äratt stödja de lägre nivåernas arbete. Sammantaget reduceras anslaget A 1för AMV med 50 miljoner kronor.5.6 UtbildningsbidragVi kristdemokrater motsatte oss regeringens förslag till försämringar avutbildningsbidraget för dem som saknar KAS eller a-kassa. Denna gruppbör ges möjlighet att utnyttja en lånedel för att komma upp i samma nivåsom tidigare och för att få med andra studerandegrupper på likvärdigavillkor. Detta bör kunna ske inom befintlig anslagsram.5.7 FlyttningsbidragI konsekvens med våra tidigare yrkanden vidhåller vi attflyttningsbidraget ska avskaffas. Förslaget om ett flyttningsbidrag somgäller i hela avvisar vi också. Vi beräknar därmed en besparingpå för . Reseersättning föranställningsintervju och/eller studiebesök för en arbetssökande bör dockfinnas kvar.5.8 Minskad ram inom A 2-anslagetVårt budgetförslag innebär en förnyelse av näringspolitiken, sänkt skattpå arbete, kraftig stimulans av tjänstesektorn och en förstärkning avkommunernas och landstingens ekonomiska resurser som kommer att geeffekter på sysselsättningen inom vården, omsorgen och skolan. Till destatiska beräkningarna kan läggas att de som kommer i reguljärt arbetekommer att generera ytterligare nya arbetstillfällen och skatteinkomstertill stat och kommun vilket i sin tur ger effekter i form av sysselsättningetc.Vi bedömer att om våra tillväxtförslag genomförs innebär det minskatbehov av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Dessutom förordar vi en rejälförenkling av de arbetsmarknadspolitiska regelverken. Detta sammantagetgör att vi anser att en besparing på för budgetåret 2000är möjlig, vilket innebär en minskning av A 2-anslaget med 11 procent.6 Särskilda åtgärder för arbetshandikappadeDet är nödvändigt att tillförsäkra de arbetshandikappade möjligheten tillfortsatt aktivt arbetsliv. Inte minst nu när arbetsmarknaden har vänt uppåtgäller det att slussa ut de arbetshandikappade på den ordinarie arbets-marknaden. Lönebidragen kan då vara ett effektivt instrument.Regeringen gjorde en indragning på påanslaget. Denna besparing försökte man skyla över genom att på ettfräckt sätt i vårpropositionen hävda att det var en satsning på ytterligare90 . Men plus var i själva verketminus . Orsaken var bland annat att anslag dragitsöver tidigare och anslagssparande på grund av utgiftstaken. Regeringenhade helt enkelt inte kontroll över sina utgifter och tvingades därför vidtaen drastisk åtgärd. Men inget av detta framgick av vårpropositionen!Nu föreslås en "satsning" på , som alltså i perspektivetav vad som hänt är alldeles för lite. Vi kristdemokrater anser attåtminstone ytterligare bör avsättas för detta ändamål.I förordningen för lönebidragsanställda bör på nytt införas en paragraf sominnebär att om risk för uppsägning föreligger skall en sänkning av lönebidragej genomföras. Rätten till en ersättning på vid anställning i ideellaorganisationer skall gälla såväl vid nyanställningar som för dem sominnehade anställning efter den 1 juli 1995.Arbetsmarknadsdepartementets tolkningar av de beslut tog medanledning av regeringens försök att sänka ersättningsnivån för denna senaregrupp har varit synnerligen olyckliga och skapat stor osäkerhet och oklarhet.Det bästa är nu därför att ha en generös tolkning i de fall där tvister råderochuppsägningshot föreligger p g a genomförd sänkning av lönebidraget.7 KompetensutvecklingFramtidens arbetsliv kan te sig väldigt motsägelsefullt. Dels kan man setendenser till flexiblare anställningsformer inom näringsliv, vilketinnebär att arbetstagaren byter jobb oftare än vad som gjordes . Imorgondagens samhälle kommer nästan alla under sitt yrkesliv ägna sigåt att i perioder uppdatera sitt kunnande inom yrkesområdet eller att lärasig något helt nytt. Dels kan man se att specialiseringen blir allt tydligareoch personlig kompetens allt viktigare.Att välja yrke innebär inte att man kan förutsäga hur yrket ser ut om15 år. Arbetsvillkor, teknik och miljö är svåra för att inte säga omöjliga attförutsäga. Utbildning och kompetens är nyckelord för det nya samhället. Denenskildes kompetens kommer att vara utslagsgivande för att få jobb.Utbildning är en färskvara. Gamla yrken försvinner och nya tillkommer ien allt snabbare takt. Länder som vill hävda sig i den internationellakonkurrensen måste anpassa sina utbildningssystem till denna utveckling. Deländer som inte förmår att genomföra denna förändring kommer att hänvisastill en hög arbetslöshet och får inrikta sig på att konkurrera om låglöne-jobben.I är en stor del av vår industri extremt exportberoende då landethar en liten folkmängd. Det gäller att ha goda villkor för företagande.Konkurrensen är omöjlig vad gäller billig arbetskraft; vår möjlighet är attexportera med hjälp av kompetens och högförädling. Detta ställer stora kravpå enskilda medarbetares kontinuerliga kompetensutveckling och kompe-tensförnyelse. Staten, företagen och den enskilde har ett gemensamt intresseoch ansvar för detta.En väg att stimulera kompetensutveckling är via utbildningskonton. För-slaget innebär att arbetstagare och arbetsgivare skulle få möjlighet att, upptill en viss nivå, avsätta pengar till ett avdragsgillt utbildningskonto. Understudietid skulle man kunna ta ut pengar från kontot för att finansiera arbets-uppehållet. Det uttagna beloppet skulle då belastas med inkomstskatt. Förden enskilde innebär ett individuellt utbildningskonto en utmärkt möjlighetatt öka det egna ansvaret.Genom skattefri avsättning kan man själv välja tidpunkt för att utan ekono-miskt avbräck genomföra studier. Anställda kan genom ett växande kontosjälva söka efter lämpliga utbildningsvägar som ger möjlighet till nyaarbetsuppgifter, till avancemang och högre lön. Det ligger i den anställdeseget intresse att finna utbildningar som leder till ett kunnande som efterfrågaspå arbetsmarknaden.Säkerligen hade en del av dagens betydande flaskhalsproblem, det vill sägadet faktum att vi trots en hög arbetslöshet och förhållandevis omfattandeutbildning av arbetslösa har en uppenbar brist på visst yrkeskunnande,kunnat undvikas.En annan viktig fördel är att det underlättar för den äldre arbetskraften attkonkurrera med yngre personer med en mer aktuell utbildning. För arbets-givaren ger utbildningskontot tillgång till personal med uppdaterade kun-skaper och större engagemang. Det ger möjlighet att utnyttja tider av lågbeläggning för studier och att behålla personal.En självklar effekt blir att produktiviteten ökar och att företagets kon-kurrenskraft förbättras. har inte företag möjlighet att skattefritt avsättamedel för framtida utbildning. Likaväl som man kan periodiserakostnader för maskininvesteringar bör det vara möjligt att periodiserainvesteringar i utbildning. En förändring enligt vårt förslag skulle medföra eliminerar det kända problemet att företagen inte har råd med utbildningunder lågkonjunktur, medan man inte har tid under högkonjunktur.För staten och arbetsgivaren är utbildningskontomodellen främst ettutmärkt sätt att bidra till kompetenshöjning och därmed till att begränsaarbetslösheten. Det förstärker landets förmåga att stå emot verkligt djup-gående ekonomiska kriser. Väl fungerande företag med hög produktivitetoch goda löner bidrar till att öka skatteintäkterna utan att skatten behöverhöjas.För statens del handlar det inte om bidrag. Istället handlar det om att ge enskattekredit på ungefär samma sätt som man ger skattekredit försparande i pensionsförsäkringar. Denna investering får staten tillbaka genomstörre skatteintäkter och lägre arbetslöshet.Självfallet måste systemet omgärdas av vissa regler. Det måste till exempelregleras hur stora avsättningar som får göras, hur stora uttag som ska varamöjliga och vad som ska hända med medel som inte utnyttjats för studier.Vårt förslag är att den anställde ska får göra avsättningar som motsvarar 5procent av tjänsteinkomsten. Samma tak ska gälla för arbetsgivarensavsättningar. Ett högsta belopp som berättigar till skattekredit börfinnas. När det gäller uttag ska inte större uttag än det som motsvarar dentidigare tjänsteinkomsten få göras under ett studieår. Eventuella medel sominte används för studier ska kunna användas till att förstärka pensionen.Arbetstagaren kan ta med sig sitt konto om han eller hon byter arbetsgivareeller startar eget.En fråga som blir aktuell är vem som ska administrera utbildningskonto-modellen. Vi vill låta arbetstagare och arbetsgivare fritt välja bland försäk-ringsbolagen att administrera deras konton. Fördelarna är tydliga. Försäk-ringsbolagen har administrativa system uppbyggda för försäkringar. Vidareär arbetstagare och arbetsgivare väl bekanta med de rutiner som gäller föradministrationen för gruppförsäkringar. En väl fungerande modell finnsalltså varför vi anser att detta tillsammans med de självklaraargumenten att sprida kapitalet på många händer skapar valfrihet. Pengarnaplaceras som ett fondsparande och ger därmed avkastning. Enligtförsäkringsbolaget beräkningar tar det för en löntagareatt genom att avsätta av lönesumman betala ett studieår medoförändrad inkomst. Exemplet bygger på en real avkastning på kapitalet per år.Vår modell fordrar en del lagändringar för att kunna genomföras. Detgäller bland annat att skapa lagrum för avdragsrätt både för företag ochprivatpersoner, att skapa lagar till skydd för medlen vid eventuell företags-konkurs och regler för uttag. Vårt förslag innebär inte en lagreglerad skyldig-het att införa utbildningskontomodellen på varje företag och inom denoffentliga sektorn, men väl att möjligheten öppnas.Till varje konto knyts en enkel försäkring för att säkra medlen vid even-tuellt dödsfall, långvarig sjukdom eller företagskonkurs. Den modell som viförordar tror vi skulle bidra till ett som är bättre rustat att mötaframtidens utmaningar. Företagens internationella konkurrenskraft skulleöka, de anställdas arbetsuppgifter skulle bli mer stimulerande och natur-ligtvis bättre betalda. Samhällsekonomiskt skulle det medföra betydandevinster för aktiebolaget . Arbetslösheten kan hållas på en låg nivå ochvälfärden i vid mening kan förstärkas.I regeringens budgetförslag finns avsatt i form av enskattereduktion för kompetensutveckling. Regeringen har dock inget förslagtill hur denna kompetensutveckling ska utformas. anseratt utbildningskontomodellen på ett billigt och flexibelt sätt kan stärkakompetensutvecklingen hos de anställda och har avsatt 200 miljoner kronorför detta första år, och ytterligare 200 miljoner under de kommandeåren för att finansiera reformen.8 Ny modell för lönebildningUnder har den svenska lönebildningen inte fungerattillfredsställande utan lönerna i har ökat snabbare än i våraviktigaste konkurrentländer. har detta dolts genom ständigtåterkommande devalveringar. är den vägen stängd ochlåginflationspolitiken etablerad. Därför måste också lönebildningen ledatill avtal i samklang med konkurrentländerna om vi ska få nedarbetslösheten.Dessutom måste lönebildningen anpassas till dagens krav och förhållan-den. Kunskapssamhället och konkurrenskraft ställer krav på enlönebildning som stimulerar och uppmuntrar kunskap och kompetens. Denya organisationsformerna för arbete karakteriseras av decentralisering, egetansvar, krav på flexibilitet etc, vilka i sin tur kräver ny lönebildning. Varjearbetstagare är i större utsträckning än förr unik i sin kompetens ochkunnande, vilket gör det svårt att åstadkomma enhetliga former för lön,arbetstid och andra avtalsbundna villkor.Förutom lönernas nivå finns andra problem med lönebildningen. Löne-strukturen är extremt sammanpressad. Många offentligt anställda akademikerhar till exempel lägre livslöner än personer inom den privata sektorn som hargymnasieutbildning som högsta utbildningsnivå. Utbildning lönar sig dåligt iSverige, vilket är förödande för vår framtida konkurrenskraft. Dettaförhållande kan också försvåra rekryteringen av välutbildad personal till denoffentliga sektorn, vilket därmed kan försämra verksamhetens kvalitet.Dessutom har svenska akademiker internationellt sett betydligt lägre löner änmotsvarande grupper i . Det gäller både för akademiker i privatoch i offentlig tjänst.Lönebildningen bör på ett bättre sätt ta hänsyn till löntagarenskompetens och kunnande, den prestation som utförs och det ansvar jobbetinnebär. Lönebildningen bör också stimulera den enskilde till lärande,ansvarstagande och goda arbetsprestationer. I praktiken innebär dessa hän-synstaganden att lönebildningen i större utsträckning bör ske på det lokalaplanet och vara individuellt inriktad. bör man i en mer individuelltinriktad lönebildning vara ytterst observant på den ojämnlika situation somkan uppstå vid en löneförhandling mellan en arbetsgivare och en enskildindivid. Arbetstagarorganisationer, som historiskt slutit kollektiva löneavtal,kommer i detta perspektiv att med all sannolikhet spela en viktig stödjandeoch rådgivande roll.Kan man hitta bra former för arbetsvärdering kan detta vara ett viktigtinstrument för att nå en mer objektivt riktig lönesättning. Det handlar ocksåom att uppmärksamma att kvinnor ska ha lika lön för likvärdigt arbete. Detär en anständighetsfråga att undanröja osakligt motiverade löneskillnader. som visat sig vara framkomlig är att använda sig av könsneutralarbetsvärdering. Då gör man kvinnors arbetsuppgifter synliga genom attanalysera och beskriva dem. Det är viktigt att poängtera att arbetsvärderinginte behöver stå i motsats till principen om individuell lönesättning.JämO måste också i större utsträckning använda sig av den jämställdhets-lagstiftning som redan finns. Om den visar sig otillräcklig bör lagstiftningenskärpas vad avser området lika lön för likvärdigt arbete.En av politikens uppgifter i lönebildningen är att hålla marginalskatternanere. Skattereformens mål om en maximal marginalskatt på måstehållas intakt. Likaså bör inkomstskatten sänkas för alla, exempelvis genomhöjt grundavdrag. Dessa skattepolitiska åtgärder skulle bidra till balanseradelöneökningar och därmed stärkt konkurrenskraft och ökade möjligheter tillnyanställningar. Vidare är det politikernas ansvar att bedriva en ekonomiskpolitik som ger en stabil ram för lönebildningen.Det direkta ansvaret för lönebildningen har arbetsmarknadens parter. Mengenom lagstiftning och institutionella ramar kan skapa förutsätt-ningar för en bättre lönebildning. I den statliga utredningen om lönebild-ningen (SOU 1999:141) har förutsättningarna för en sådan politik studerats.Vi ställer oss i väsentliga drag bakom de förslag som utredaren bakgrund av vad som ovan anförts vill vi föreslå följande:- Arbetslöshetsförsäkringen betalas genom medlemsavgifter, arbets-givarnas arbetsmarknadsavgifter och över statsbudgeten. Försäkringenbör i större utsträckning finansieras genom avgifter från deförsäkrade. En sådan modell ger incitament för en bättre fungerandelönebildning.- Vinstdelningssystem för de anställda kan med fördel utgöra en del i denframtida lönebildningen. Ett sådant system skapar en god och flexibelkoppling mellan företagens vinster och de anställdas ersättningar. Arbets-givaravgifter bör inte tas ut på ersättning från ett vinstdelningssystem.- För att utbildning ska premieras bättre och bristyrken ska kunna lockatill sig arbetskraft måste lönebildningen ge utrymme för en bättrelöneutveckling inom dessa yrken jämfört med hur det fungerat hitintills.Därmed kan också ökade möjligheter skapas för tillkomst av arbeteninom branscher med relativt låga ingångslöner. Sådana arbeten kanunderlätta för många att komma in på arbetsmarknaden. Skattesänkningarför låginkomsttagare kan underlätta en sådan process.- Lagen som reglerar kollektivavtalen bör ses över för att öka denenskildes rättigheter och främja en bättre fungerande lönebildning. Blandannat borde möjlighet för enskilda löntagare att sluta avtal medarbetsgivare utan hänsyn till gällande kollektivavtal underlättas. Riskernaför att enskilda arbetstagare utnyttjas otillbörligt genom att hamna i enunderlägsen position, exempelvis vid hög arbetslöshet, måste beaktas idenna översyn.- Arbetsmarknadens parter bör eftersträva ökad flexibilitet vad gällerlönebildning för ungdom. Lägre ingångslöner inom vissa branscher kanvara ett verksamt sätt att få fler unga i arbete. Detta bör i första handlösas avtalsvägen.- Ett nytt och starkare medlingsinstitut bör inrättas för att medla och verkaför en väl fungerande lönebildning. bör bland annatverka för samordnade avtalsperioder.- Varseltiden för strejkåtgärder bör förlängas från 7 .