ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GN02A601 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A601av , ()Taylorismens avskaffandeFrederick Winslow (1856-1915) anses med all rätt som skaparenav det moderna industriproduktionssamhället. Med sina idéer omspecialisering, arbetets uppdelning i små repetitiva delar och långtgången standardisering av ingående komponenter blev han vägledandeför industriföretagen i de nya massproduktionsbranscherna. Hans andehar på gott och ont påverkat tänkandet inom industrin.Vi står inför helt andra utmaningar än man gjorde . Dagens produkter har ett större kunskapsinnehåll och ingår allt oftare iett totalt utbud där de mer ses som en komponent i ett helt system därtjänsteinnehållet ökar i betydelse.I denna nya situation är det kontraproduktivt att tillämpa taylorismensidéer. Därför är det viktigt att överallt där det är möjligt skapa nya villkor.Det kan gälla arbetsorganisation, avtalsregler, befattningsbeskrivningar och-benämningar, lönesystem, utbildningsorganisation etc.Stat och kommun bör föregå med gott exempel. I många regioner är under-laget alldeles för litet för att räcka till för heltidstjänster inom allaområden.De senaste årens diskussioner om Postens verksamhet är ett exempel pådetta. Andra exempel inom tjänstesektorn pekar i samma riktning. Medkunden i fokus kan många kreativa och flexibla lösningar åstadkommas.Samordning av olika insatser riktade mot pensionärer är ett exempel.Datateknikens utveckling kan bli ett kraftfullt instrument i denna process.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att stat och kommun bör föregå med gottexempel för att avskaffa taylorismen.Stockholm den 27 september 1999Jan ()
mot · GN02A704 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A704av Strömbom, (-m)Semesterersättning i KunskapslyftetEnligt semesterlagen (1977:480) är viss frånvaro från arbetet s.k. semester-lönegrundande frånvaro.Detta kan leda till betydande kostnader för arbetsgivaren. Ett exempel ärnär arbetstagare får ledigt för att bedriva studier enligt det s.k. Kunskaps-lyftet. Sådana studier bedrivs med stöd av särskilt studiebidrag och ärdärmed semesterlönegrundande enligt semesterlagen. För att sådant bidragska betalas ut krävs emellertid att arbetsgivaren anställer någon annan somersätter den som studerar. Både den som studerar och dennes vikarie har dåenligt semesterlagen rätt till semesterlön . Arbetsgivaren fåralltså bära dubbla semesterlönekostnader för den aktuella tiden.En sådan ordning är alltför betungande, inte minst för mindre företag. Enrimligare ordning vore att det organ som betalar ut en ersättning också skabetala ut semesterlön.Om lagstiftaren anser att arbetstagaren ska tjäna in semesterlön ocksåunder perioder av frånvaro i - för att han eller hon ska fåmöjlighet till betald semesterledighet trots bortavaro - bör kostnaderna fördetta stanna på det offentliga som har betalt ut ersättning under perioden.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att minska arbetsgivarens ansvar försemesterlön vid arbetstagarens frånvaro i Kunskapslyftet.Stockholm den 30 september 1999Inger Strömbom (kd)()()()()()()
mot · GN02A705 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A705av Strömbom, (-m)Ledighet för att starta företagFrån gäller lagen (1997:1293) om rätt till ledighet föratt bedriva näringsverksamhet. Den innebär sammanfattningsvis att densom har varit anställd hos en arbetsgivare antingen eller sammanlagt harrätt att ta ledigt för att starta ett företag. Rätten till ledighet ska avse ensammanhängande period hos en och sammaarbetsgivare. Det företag som den anställde startar får inte konkurreramed arbetsgivarens. Ledigheten får inte heller innebära väsentligolägenhet för arbetsgivarens verksamhet.Denna nya lag innebär av flera skäl svårigheter för företagen, inte minst demindre. Det finns flera lagar som ger anställda rätt att vara lediga frånanställningen, exempelvis för att vårda barn eller för att studera. Att enarbetstagare är borta från arbetet kostar emellertid arbetsgivaren betydandebelopp eftersom produktionen minskar. Så är fallet inte minst i de mindreföretagen där varje anställd motsvarar en stor andel av den totala personal-styrkan. har detta förstärkts. Ökade kostnader för personal,den tekniska utvecklingen och den skärpta konkurrensen har tvingatföretagen att minska antalet anställda och att driva verksamhet med färrepersoner . Därmed har det dels blivit viktigare att varje anställddeltar i produktionen, dels blivit svårare att ersätta den som ändå är från-varande.Även om den nya lagen innehåller regler om att den som är ledig för attstarta företag inte får konkurrera med sin arbetsgivare, finns det ändå risk attsådan konkurrens uppstår. I många fall ligger det nära till hands att den somär ledig väljer att starta ett företag i den bransch där han eller hon tidigareverkat, trots att lagen sätter upp ett förbud mot sådan konkurrens. Förarbetsgivaren kan det te sig svårt att komma till rätta med enkonkurrens som står i strid med lagens bestämmelser.Det är angeläget med åtgärder som underlättar företagande. Tanken attunderlätta för anställda att pröva på att starta eget är god, men som lagen harutformats finns det en inte obetydlig risk att den skapar stora svårigheter förde redan befintliga företagen. Från den utgångspunkten har det även tidigarelagts fram en motion med krav på utvärdering av lagen. uttalade med anledning av detta (1998/99:AU8) bland annat att detvar för tidigt att dra några slutsatser av lagen.Det är emellertid viktigt att klarlägga vilka effekter lagen har fått, inteminst för de mindre företagen. Det är därför angeläget att regeringen nog-grant följer resultatet av lagstiftningen och återkommer tillriksdagen med en redovisning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att utvärdera lagen om ledighet för attdriva näringsverksamhet.Stockholm den 30 september 1999Inger Strömbom (kd)()()()()()
mot · GN02A709 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A709av Silfverstrand, ()Delgivningsreglerna i medbestämmandelagenBestämmelser om hur kollektivavtal kan sägas upp finns i medbestäm-mandelagen. 30 § i denna lag har följande lydelse: "Uppsägning avkollektivavtal skall ske skriftligen. Har meddelande om uppsägningavsänts under motpartens senast kända adress så tidigt att det hade bortkomma denne till handa innan uppsägning senast skulle ha skett, skalluppsägning anses ha ägt rum även om meddelandet icke kommerfram eller kommer fram . "När en uppsägning av kollektivavtal sänds med post går således - tillskillnad från vad som gäller i andra fall - meddelandet på mottagarens risk.Lagstiftaren har alltså för denna speciella situation valt att föreskriva ettuttryckligt undantag från den annars gällande huvudregeln att befordran avmeddelanden sker på avsändarens risk.Att detta förhållande kan få inte förutsedda och mycket allvarliga konse-kvenser framgår bl a av en dom i Arbetsdomstolen (dom , mål-nummer A-248-1997). Saken gällde en tvist om uppsägning av kollektivavtalmellan och ett företag inom bygg-branschen i . Företaget hävdade att ifrågavarande uppsägningshandlingavsänts, men bestred att någon uppsägning avhängavtalet kommit avdelningen tillhanda. Förbundet hävdade vidare atteftersom bestämmelsen i 30 § medbestämmandelagen har en omfattanderättsverkan krävs det, för upprätthållande av ordningen på arbetsmarknaden,att det ställs höga krav på att uppsägningen avsänts på ett ändamålsenligt ochbetryggande sätt. Man menade att det borde ålegat bolaget att sända upp-sägningen med rekommenderat brev eller på annat sätt försäkra sig om attdenna kom förbundet tillhanda.Arbetsdomstolen avslog talan med följandemotivering: Arbetsdomstolen, som i och för sig instämmer i att det finns skältill stor noggrannhet i samband med uppsägning av kollektivavtal, kan endastkonstatera att bestämmelserna i 30 § medbestämmandelagen inte medger attkrav ställs på den som vill säga upp ett kollektivavtal; att sända uppsägnings-handlingen som rekommenderat brev eller att på annat sätt förvissa sig omatt handlingen kommit fram till motparten. Tre av domstolens ledamöter varskiljaktiga och kunde med beaktande av samtliga omständigheter i målet intefinna att bolaget förmått visa att uppsägningshandlingen avlämnats till postenför befordran.Ovan beskrivna rättsfall visar med all önskvärd tydlighet att nuvarandeutformning av delgivningsreglerna i 30 § medbestämmandelagen på ettotillfredsställande sätt skjuter över bevisbördan på mottagaren av handling.Jag föreslår mot denna bakgrund att den praxis som tillämpas vid all annandelgivning även skall gälla i fråga om uppsägning av kollektivavtal.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om delgivningsreglerna i 30 § medbestämmande-lagen.Stockholm den 29 september 1999Bengt Silfverstrand (s)
mot · GN02A711 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A711av , (-kd)Diskriminering av äldre i arbetslivetInnevarande år är av FN utnämnt till Äldreåret. Detta har inte uppmärk-sammats i tillräcklig utsträckning. Det råder ingen tvekan om att de äldreblir allt fler och dessutom både friskare och man lever . Det 20:e århundradet har varit mycket fascinerande.Människan har gjort stora framsteg inom forskning, kommunikationeroch inte minst inom vården.Många äldre har en hög kompetens inom många områden. Rika erfaren-heter och gedigna yrkeskunskaper gör att det inte är självklart att gå i pensionvid en viss given ålder. I många länder är det ofta så att de äldre respekterasför sina kunskaper . De kan överföra sina erfarenheter till nästa generationgenom att gå in i uppgifter som exempelvis Senior-expert. Det finns mångaexempel på detta i . Flera av landets företagsledare och även presidenterhar dessutom varit aktiva i sin yrkesutövning långt efter att de fyllt 65 år.Varför skall i aktiva och erfarna människor tvingas att gå in i ettpensionärsliv?Det finns flera länder som infört antidiskrimineringsregler som ocksåinnefattar förbud mot åldersdiskriminering. Det är hög tid att vi även iSverige på allvar börjar diskutera om det inte är dags att införa regler motdiskriminering av äldre i arbetslivet.Man kan med fog fråga sig vad eller vem som ytterst ska avgöra att någonär färdig med sitt yrkesliv. Det borde vara en exklusiv fråga för arbetsgivarenoch den enskilde arbetstagaren att avgöra när en anställning skall upphöraeller arbetsuppgifter förändras även när formell pensionsålder uppnåtts.Statens uppgift är att skydda den enskilde individen mot olika slag avdiskriminering i arbetslivet. Det kan gälla diskriminering på grund av etniskbakgrund, handikapp eller sexuell läggning. Diskriminering i arbetslivet pågrund av ålder bör inte heller vara tillåten. Rätten att få arbeta kvar skallintekunna lagstiftas eller avtalas bort utan är en fråga för arbetsgivaren och denenskilde arbetstagaren.Riktlinjer och bestämmelser om vad som skall anses vara diskrimineringpå grund av ålder bör utarbetas och antas av riksdagen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lagstiftning mot diskriminering av äldre i arbets-livet.Stockholm den 3 oktober 1999Kenneth ()()
mot · GN02A714 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A714av , ()Stuverimonopolet och kollektivavtaletDen beslöt att inte vidta ytterligareåtgärder med stöd av konkurrenslagen i frågan om den ordning somgäller stuveriverksamheten i svenska hamnar. Ordningen innebär att det ivarje hamn - med vissa undantag - endast finns ett företag som bedriverstuveriverksamhet. prövade om Stuveriförbundetsbeslut att ingå kollektivavtal med aktuell uppräkning stred motkonkurrenslagen.Den 21 september 1999 avkunnade dom i mål C-67/96angående en begäran från domstolen i () attdomstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationelladomstolen anhängiga målet mellan och StichtingBedrijfspensioenfonds Textielindustrie.Domen anses ha slagit en bräsch i skyddet för kollektivavtalen. I Sverigehar det funnits en juridisk mur mellan kollektivavtal och konkurrensrätt.Domen anses innebära att den muren är genombruten.För att få klarhet i denna fråga bör regeringen låta utröna vilken effektdomen skall anses ha i det aktuella stuverimonopolfallet och om det visar signödvändigt på lämpligt sätt se till att ärendet tas upp till förnyadbehandling.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en översyn av stuverimonopolet.Stockholm den 2 oktober 1999Jan ()
mot · GN02A716 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A716av , ()SäljsekterNär man hör ordet sekt tänker man i första hand på religiösa grupper. Påsenare tid har det emellertid dykt upp även andra former av sekter ävenutanför religionens område och de sprider sig alltmer. finns deföreträdda i tidningarnas platsannonser, med löften om spännande arbets-uppgifter och bra inkomster.En säljsekt arbetar på så sätt att du inte har någon fast lön. Istället finnsdärett provisionssystem där noll försäljning innebär noll i lön. Arbetstagarnaarbetar tillsammans i grupp och reser ofta runt i olika länder och säljer.Företaget betalar för logi och frukost, övriga kostnader står den anställdesjälv för. Man arbetar i stort sett alla veckans dagar, långa arbetsdagar därman besöker privatpersoner och företag och försöker sälja det somarbetsgivaren marknadsför. Försäljningen sker mot kontant betalning. Sentpå kvällarna är det obligatoriska säljmöten då dagens resultat och morgon-dagens program gås igenom.Dessa företag rekryterar i första hand ungdomar, som börjat berätta ommetoderna i företagen. Det handlar om en ständig press att sälja mer och mer,offentliga utskällningar när man inte når sin kvot, omväxlat med beröm ochlöften om att tjäna mer om man sköter sig. Eftersom dessa sekter arbetar medhela människan, de är ju inte på hemorten utan hänvisas till varandras säll-skap, kommer de att utöva ett stort tryck på den enskilde individen. Du skavara lojal och ge allt och kan man få "betalning" iform av till exempel krogbesök. Du får känna en fläkt av det rika livet därpengar skänker lycka. Tanken från företaget är att alla ska känna sig som enfamilj, där man delar både arbete och fritid.Det finns ungdomar som berättar om avigsidorna i en dylik anställning.Om att de försökt ta sig ur anställningen men fallit till föga efter utskäll-ningar och smicker. Det är ett mycket medvetet koncept att det är ungdomarsom rekryteras, som är formbara och inte har så stor arbetslivserfarenhet.Det är viktigt att vi nu uppmärksammar att dessa säljsekter breder ut sig. Ideras värld finns det inte plats för fackliga organisationer. Vi måste också setill att de ungdomar som inte vill vara kvar i en dylik anställning får bättreförutsättningar att komma ifrån den än vad som gäller . Denna form avföretagsverksamhet är främmande för svensk arbetsmarknad, där vi anser attdet är bra och riktigt att lagar och avtal reglerar anställningen.Idag finns, trots att det finns ett behov, ingen känd forskning kring sälj-sekter. Denna fråga omfattas inte av Brottsförbyggande rådets uppdrag. Motden bakgrunden bör regeringen ge BRÅ i uppdrag att bygga upp kunskapkring nya avarter på arbetsmarknaden, såsom säljsekter.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om uppmärksamhet på säljsekters anställnings- ochpersonalmetoder.Stockholm den 28 september 1999Carina ()()
mot · GN02A717 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A717av , ()ÅldersdiskrimineringI har vi en växande grupp arbetslösa kvinnor och män över 45 år.Många som söker arbete får tillbaka sina ansökningar och får veta att deär för gamla för att få ett nytt jobb.Arbetsmarknadsstyrelsen har genom en enkät, som skickades ut till 396slumpvis utvalda företag, undersökt arbetsgivarnas attityder till olika grupperav arbetssökande. Den grupp som arbetsgivarna var mest negativa till attanställa var sökande . av arbetsgivarna var negativaeller mycket negativa till att anställa denna grupp. De äldre har också enligtAMS betydligt mindre chans än andra grupper att komma ifråga för arbets-marknadspolitiska åtgärder. Skälen till detta är enligt arbetsgivarna att deäldre förväntas bidra med mindre produktionstillskott än andra grupper ochatt utbildningsnivån hos denna grupp är lägre än hos andra.Livet är inte slut vid . Människan är skapt för arbete och hontappar fotfästet om hon inte längre behövs i samhället. Medellivslängdenökar stadigt och fler har således möjlighet till ett aktivt liv i högre åldrar.Vimåste vända trenden som går mot förtida pensionering och skapa högreaktivitets- och sysselsättningsgrad för alla i aktiv ålder. Vi måste höja dengenomsnittliga åldern för utträde från arbetsmarknaden. Vi måste ta fram enstrategi för att stärka de äldres rätt till arbete. Alla människor ska gesmöjlighet att få god utbildning, ha ett förvärvsarbete, ha ett tryggt ochvärdigt boende och kunna delta i fritids- och kulturaktiviteter.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utreda behovet av en lag mot åldersdiskrimi-nering.Stockholm den 1 oktober 1999Birgitta ()()
mot · GN02A718 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A718av , ()Personlig integritet vid anställningDen anställdes personliga integritet har uppmärksammats av ansvariganär det gäller drogtester, användning av persondatorer, elektronisk postsamt Internet i arbetslivet liksom frågan om utdrag ur kriminalregister.För mig är det viktigt att inte utelämna något område där skyddet för denpersonliga integriteten kan vara hotad i en översyn. Jag anser att det ärviktigt att man beaktar olika integritetsfrågor inom arbetslivet i ett samlatsammanhang. Liksom att man även ser på den arbetssökandes särskildasituation.Den som är arbetssökande är i underläge gentemot den förväntadearbetsgivaren, vilket försvårar ett kritiskt ifrågasättande av de tester som manalltför ofta förväntas ställa upp på. Att genomgå ett fysiskt eller psykiskttesttest är ofta en förutsättning för att överhuvudtaget komma ifråga för enanställning. De psykologiska testerna, anställningstesterna, bör bli föremålför en översyn. Det finns branschföreningar som har etiska regler förpsykologiska test men det finns ingen auktorisation. Och de arbetsgivaresom vi kan sätta de största frågetecknen för finns naturligtvis inte inomnågon branschorganisation. Frågetecknen handlar om den personliga integri-teten, förvaring av testresultat, utformning och utvärdering och ansvaret förstyrande värderingar för testens utformning. Många små och medelstoraarbetsgivare har små resurser att avsätta för att följa vad som händer på dettaområde och för att fatta de bästa besluten. Mot den bakgrunden är detsvårförståeligt att näringslivets egna branschorganistioner visar ett påfallandeointresse för frågan, ointresse för att stödja sina medlemmar i behovet avsaklig information inom området anställningstest. Små och medelstoraföretag har behov av mer och bättre underlag för att kunna välja seriösaföretag och kompetenta medarbetare för anställningstest.När jag har följt frågan om anställningstest på det psykologiska områdethar jag konstaterat att de oseriösa testen finns såväl på den privata som denoffentliga delen av arbetsmarknaden. Det finns företag inom området, därman har en koppling t.ex till scientologikyrkan. Att grunden är densamma iett anställningstest som i ett formulär inom scientologikyrkan är intetillfredsställande.När det gäller den del av arbetsmarknaden som är politiskt styrd bör mangå före inom flera områden och så även detta. Att inom ett statligt verkanvända testföretag, där testerna inte grundas på erkänd kunskap utan påscientologernas värderingar, är oacceptabelt. En policy för anställningstesterför den del av arbetsmarknaden som ligger inom det statliga ansvarsområdetbör tas fram för att säkra den personliga integriteten vid psykologiska anställ-ningstest.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en policy för psykologiska anställningstest inomdet statliga området.Stockholm den 20 september 1999Carina ()
mot · GN02A720 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A720av , Hans (s)Rättegångskostnader för ombudsmännenInom arbetslivets område är det förbjudet att diskriminera på grund avkön, etnisk bakgrund m m, funktionshinder och sexuell läggning.Förbuden slås fast i fyra olika lagar. De tematiska ombudsmännen(, och HomO) har tillsyn överlagarnas efterlevnad. Ombudsmännen har också i vissa fall rätt att föraenskildas talan i Arbetsdomstolen.Rättegångsbalkens regler om rättegångskostnader i dispositiva mål gällerockså arbetsrättsliga tvister. Huvudregeln är att förlorande part ersätter mot-parten för dennes rättegångskostnader. För arbetstvister finns ett undantag,nämligen att domstolen kan förordna att vardera parten ska bära sin kostnadom den förlorande parten haft skälig anledning att få tvisten prövad.Vid införandet av den nya lagstiftningen avseende diskriminering på grundav etnisk bakgrund m m, funktionshinder och sexuell läggning - som trädde ikraft - diskuterades inte frågan om rättegångskostnader påannat sätt än att det ovan angivna undantaget nämndes.Av de tematiska ombudsmännen är det endast JämO som på grund av för-lorade processer drabbats av rättegångskostnader. rekvirerade JämOmedel för dylika kostnader ur ett särskilt anslag F 7, utgiftsområde 4. Dennamöjlighet försvinner då anslaget avvecklas. Av budgetpropo-sitionen framgår att medlen som olika myndigheter rekvirerat ska föras övertill respektive departement. Frågan är löst för JämO genom en särskild upp-görelse med . För DO:s del anges i budgetpropositio-nen att anslaget för innefattar rättegångskostnader.För HomO och berörs inte frågan om rätte-gångskostnader i budgeten överhuvudtaget.Av flera skäl är det olämpligt att rättegångskostnader för ombudsmännensprocesser drabbar ordinarie anslag. Det är svårt för ombudsmännen attavsätta medel till eventuella rättegångskostnader eftersom endast tre procentav anslaget får föras över år . Situationer kan uppstå där ombuds-männen tvingas lägga projekt på is eller till och med permittera personal föratt kompensera förlorade processer. I förlängningen kan risken att drabbas avrättegångskostnader utgöra ett hinder för ombudsmännen att initieraprocesser.Problemen med rättegångskostnaderna kan hanteras genom ett gemensamtanslag för ombudsmännen eller genom att regeringen återkommer medinstruktioner hur dessa kostnader ska finansieras.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om de tematiska ombudsmännen.Stockholm den 4 oktober 1999Hans Karlsson ()