mot · GN02Sf603 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Sf603av , ()Kostnaderna för asyl- och flyktingpolitikenEtt mycket debatterat ämne bland medborgarna ärflyktingpolitiken. Många upplever denna som ickerepresentativ för folkmajoriteten, vilket bekräftats i mångaattitydundersökningar. Dessutom finns det enligtundertecknad en bred uppslutning om att kostnaderna förasyl- och flyktingpolitiken inte fullt ut redovisas. Detta harinneburit att olika summor, många kanske felaktiga,figurerar i debatten. Det vore således av stort värde omkorrekta kostnader redovisades. Tyvärr verkar det svårt att fågehör för detta.Riksdagens revisorer, där flera riksdagspartier är representerade, nekade ijuli 1997 att utreda flyktingpolitikens kostnader! Beslutet innebär i praktikenatt inte vill att svenska folket skall få uppgifter om kostnaderna ien mycket omstridd fråga. Politikerna debatterar gärna skatter, arbetslöshet,utbildning, EMU, sjukvård m.m. I och för sig mycket viktiga frågor.Däremot är man i stort kollektivt emot att diskutera vår, jämfört med övrigavästvärlden, unika flyktingpolitik. Att ämnet är mycket omdiskuterat ochkritiserat bland väljarna, politikernas uppdragsgivare, verkar inte betydanågot i sammanhanget. En sammanställning från utredningstjänstav attitydundersökningar om svenska folkets åsikter avseendeflyktingpolitiken visar nämligen att är kritiska till den fördapolitiken. Många medborgare menar att flyktingpolitiken är orättvis, för dyr,att endast fåtalet asylbeviljade är politiska flyktingar enligt internationellakonventioner. Man anser sig se bevis på en misslyckad politik, ävenom politiker och media gör en hel del för att dölja misstagen ochmisslyckandena.Kritiken har givetvis inget med rasism eller främligsfientlighet att görautan handlar om att många medborgare inte förstår varför skall klaradet som andra EU-länder och övriga västvärlden inte anser sig kunnahantera. Inget annat EU-land eller något parti av betydelse driverflyktingpolitiken i svensk riktning. Har alla andra fel? Vad har förunika förutsättningar som alla andra saknar? Majoriteten av asylsökande harerhållit asyl baserat på egna svenska regler, vars like saknas i ,, och . Inte kan väl våra närmaste grannländerbeskyllas för rasism och främlingsfientlighet? statistikbekräftar uppgifterna avseende asylskäl och antal. Även i de riksdagspartiersom vill behålla eller utöka nuvarande flyktingpolitik finns många kritiskasympatisörer. Detta nonchaleras av de politiker vilka föredrar att agera eftermottot: Kartan gäller före verkligheten.I logikens namn borde de politiker och partier som försvarar nuvarandeflyktingpolitik uppmana sina sympatisörer som är kritiska mot politiken attinte rösta på egna partiet. Så kommer dock knappast att inträffa, ty dåriskerar vissa politiker och partier få agera på annan arena än . Någon måtta får det vara på principtrohet. Avslaget från riksdags-revisorerna kan på goda grunder misstänkas bero på att flyktingpolitikenskostnader är provocerande höga och utmanande. Därför vill man inteoffentliggöra dem. Om detta inträffat i en diktatur hade svenska politikerunisont talat om odemokratiskt beteende. I kallas det för en"demokratisk process. "En del svenska politiker visar i stället öppet förakt för demokrati,yttrandefrihet och väljare. Detta genom att ställa sig bakom "tyckar-etablissemangets" och den självutnämnda åsiktspolisens rop och skall påuteslutning, yrkesförbud och akademisk ofrihet för offentliga personer, somför fram folkmajoritetens åsikter i flyktingfrågan. Agerandet vittnar om attbehovet av - kunskapslyft - i ämnen som demokrati, etik och juridik finnsäven bland icke arbetslösa!Det bör poängteras att kritik mot flyktingpolitiken inte skall riktas motenskilda eller grupper av asylsökande eller asylbeviljade! Dessa har, vilket ärnaturligt och förståeligt, lyssnat på signaler om ett land i medresurser som alla andra saknar. All kritik, och det finns mycken sådan, skallriktas mot ansvariga politiker, vilka tilltrott sig ha egenskaper som efterbeslutens genomförande dessvärre inte vidimerats!Våren 1997 skrev jag till revisorer och framförde önskemålom att de skulle utreda kostnaderna för flyktingpolitiken. Min begäranbaserades på kännedom om revisorernas resurser och kompetens. Jag villesjälvfallet inte ha uppgifter om budget, vilket brukar varastandardsvaret då frågan ställts till statsråd. Det jag ansåg borde utredas ochoffentliggöras var flyktingpolitikens totala kostnader i runda tal och givetvisäven inkomsterna. Revisorerna svarade att de var tacksamma för minbegäran. Däremot ville man inte utreda det jag begärde, utan hänvisade tilltidigare utredningar.Revisorernas avslag innebär att de myter och sägner som förekommerbland medborgarna om flyktingpolitikens kostnader får näring. Eller är det såatt de kanske inte är myter och sägner, utan äger viss riktighet?Uppenbarligen finns kompetens för att utreda kostnaderna för asyl- ochflyktingpolitiken . Frågan blir: Vill man utreda? Omsvaret blir nej, varför frågar sig säkert många. Agerandet från Riksdagensrevisorer, sanktionerat av riksdagspartierna, visar att i en fråga som djuptengagerar många medborgare skall dessa nonchaleras. Det är självklart så attriksdagsrevisorerna måste prioritera i sitt arbete. Men att man väljer bort enfråga som verkligen är omdiskuterad kan bara förvåna.Enligt vissa politiker kostar flyktingpolitiken inget, utan ger i ställetekonomiskt överskott, även om storstäderna, t.ex. Malmös kraftigt ökandekostnader för socialbidrag, motsäger detta. Varför då inte tala om de storaekonomiska och andra förtjänster flyktingpolitiken påstås innebära? Enkorrekt dokumentation om flyktingpolitikens påstådda ekonomiska vinsterskulle givetvis punktera mycket av kritiken mot politiken. Är svaret att manvarken vill eller vågar?HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en redovisning av de totalakostnaderna och intäkterna för asyl- och flyktingpolitiken från 1985och framåt i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 24 september 1999Sten ()