mot · GN02Kr216 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Kr216av Ruwaida, ()Public service, medierna och homosexuellaPublic service, medierna och homosexuellaUnder senare år har vårt svenska samhälle förändrats kraftigt. Från att havarit ett homogent samhälle har vi nu en helt annorlundabefolkningsstruktur där människors kulturella bakgrund är av skildaspektra. Begreppet det mångkulturella samhället andas öppenhet, toleransoch acceptans av skilda språk, religioner och livssyner. Idén är att skilda"kulturer" skall kunna leva sida vid sida, och att medlemmar av enminoritet skall ha rätt till sin kulturella särart. Mångfald och en speglingav det mångkulturella är begrepp som skrivits in i det rådandeavtalet mellan staten och respektive Radio.I är det invandrare och invandrarkulturer som har fått stå i fokusvid diskussionen om det mångkulturella samhället. har vissaspråkliga och etniska minoriteter åtnjutit en särställning i avtalet mellan statoch television. I det senaste avtalet är det särskilt tre inhemska språkligaminoriteter som räknas upp: samiska, finska och tornedalsfinska. Ocksåinvandrarspråk skall beaktas. I praktiken har detta inneburit att vi harprogram på finska, turkiska, serbokroatiska med mera, samt program av, medoch för invandrare. I texten om inhemska språkliga och etniska minoriteternämns att bland andra tornedalsfinska skall ha en särställning. Avtalet är intehelt entydigt utan kan tolkas så att det är språket som skall skyddas, men ikulturutskottets betänkande inför avtalsskrivningen talas uttryckligen om "dekulturer som företräds av våra inhemska minoriteter, nämligen samerna, denfinskspråkiga gruppen och tornedalingarna". Sannolikt är detta ett uttryck förintentionen att det mångkulturella skall speglas. Varken iutskottsbetänkandet, regeringens proposition eller någon av de motioner sominkom i ärendet nämns att homosexuella som grupp skulle ha en självständigplats i det mångkulturella samhället. Kanske borde detta stämma tilleftertanke. I andra sammanhang börjar organisationer som arbetar medfrågor runt det mångkulturella samhället ta med homosexuella som en avflera viktiga grupper. Kanske är skälet till detta att man gärna vill kommaifrån invandrarstämpeln på begreppet mångkulturellt samhälle.En fara med att inte inkludera homosexualitet är att kulturella normeröverordnas sexuell läggning. I varje kultur som finns i , alltifrån densvenska till de övriga inhemska och vidare till de invandrade, är hetero-sexualiteten norm. kan vara olika stark och ta sig olika uttryck, mengenerellt sett är en negativ syn på homosexuella ett tydligt inslag i samtligadessa kulturer.I utredningen pekas på frånvaron av TV-program av, med och för homosexuella. Till detta svarar SVT att "programav den typ som nämns, av, med och för homosexuella, torde knappast stå isamklang med Riksradions uppdrag, såsom det uttrycks i nuvarande radiolagoch avtal mellan programföretag och staten" (SOU 1984:63, s. 223). SVTtycks således här ha tolkat lagen och avtalet så att det faktiskt är otillåtetattvisa ett program eller göra en programserie enligt ovanstående koncept. Detskulle med andra ord bryta mot lagens bokstav om opartiskhet och saklighet.Tolkningen förklarar i sig utredningens nedslående resultat vad gäller hurmycket tid homosexualitet fått i TV, men visar också på ett annat viktigtfenomen. Att visa upp homosexualitet utifrån ett homosexuellt perspektivblir här att betrakta som en partsinlaga. Annorlunda uttryckt kan man påståatt homosexualitet behandlas som en åsiktsyttring. Frågan är om detta varitlagstiftarens intentioner, men eftersom regeringen låter resonemanget passerahade den uppenbarligen inte några invändningar. Förslaget har för övrigt inteåterkommit i vare sig senare utredningar, betänkanden eller propositioner,trots att exempelvis avtal mellan staten och SVT föregicks av vadman ville skulle bli en förutsättningslös diskussion om bland annat hursärskilda publikgrupper skulle behandlas. Med begreppet avsågs dockspecifikt funktionshindrade samt språkliga och etniska minoriteter (Ds1994:76 En radio och TV i allmänhetens tjänst).I dag är lagens text ändrad, men avtalet talar fortfarande om opartiskhetoch saklighet. SVT hävdar enligt brev till RFSL att man inte görsamma tolkning som tidigare, men man agerar enligt samma principeralltsedan remissyttrandet kom 1986. Det första och hittills enda TV-bolag iSverige som gjort program med och för homosexuella var den lillakommersiella kanalen ZTV. Att det blev en kommersiell kanal och inte enpublic service-kanal visar på en viss logik om man jämför med studier av hurpublic service-kanaler inte bara i , utan även utomlands legat efterkommersiella kanaler i frågan om homosexualitet.Flera studier som gäller media visar att det är svårt att identifiera sig medandra än den grupp man själv tycker sig ingå i. Studier gjorda på TV-publikvisar att möjligheten till identifikation är central för att ett TV-utbud skallvara värdefullt för tittaren. Amerikanska studier pekar bland annat på att TV-publik som tillhör minoritetsgrupper i första hand väljer att följa TV-seriersom handlar om den egna minoriteten. Samma sak gäller om man låterungdomar peka ut sin favorit bland TV-seriekaraktärer: svarta väljer till 75 %svarta, latinamerikaner till latinamerikaner. Intressant här är att dengrupp som har störst möjlighet att finna någon ur den egna gruppen attidentifiera sig med också är den grupp som i störst utsträckning väljer någonfrån den egna gruppen: vita ungdomar väljer till vita personer som TV-favoriter. Det är i det ljuset man skall se misslyckande.Låsningen i den heterosexuella gör att om perspektivet byts blir dettaatt betrakta som partsinlagor eller osakligheter. Men man missar en poäng.Om heterosexuella kräver ett heterosexuellt perspektiv för att förstå ettprogram, varför skulle motsvarande inte gälla homosexuella? Behoven kanmöjligen se olika ut men att de skulle kunna tillgodoses genom folkbild-ningsprogram om homosexuella, gjorda av heterosexuella och med ettheterosexuellt perspektiv är osannolikt. Dessa program, hur välgjorda ochbra de än är, är heller inte gjorda för homosexuella utan för den stora allmän-heten, och därmed anpassas frågeställningar och infallsvinklar till den bredapubliken. Det är en avsevärd skillnad på program om homosexuella ochprogram för homosexuella.Sveriges Television är ett bolag som följer idén om en television i allmän-hetens tjänst, det som man vanligen brukar kalla för public service.Uppdraget går ut på att programinnehållet skall vara till för så många sommöjligt, och att även mindre grupper skall kunna se program riktade till dem.I internationella sammanhang framstår ofta BBC som förebilden för publicservice-television, och visar det sig också att SVT har BBCsom förebild. I likhet med förhållandena i visar det sig att det är dekommersiella brittiska kanalerna som varit först med renodlade TV-programför homosexuella. visade homoprogrammet , vilket ungefär följdes av BBC:s "Saturday NightOut". Till skillnad från det svenska TV-bolaget i allmänhetens tjänst gjordesåledes BBC en annan bedömning av program med och för homosexuella.Radiodelen av BBC har sedermera också följt upp initiativet och säntåterkommande program för homosexuella.Sveriges Television är hindrad av sin egen tolkning av sitt public service-uppdrag. En TV i allmänhetens tjänst kan per definition inte ta hänsyn tillhomosexualitet eftersom detta betraktas som en partsinlaga som inte berörallmänheten. När homosexuella dessutom varken räknas som minoritet ellerkultur - och därmed inte är en del av det mångkulturella hamnargruppen utanför. SVT är i den bemärkelsen genom rådande lagstiftning ochrådande avtal förhindrat att gå samma väg som ZTV, eller att gå längre. Attvisa ett programutbud av, med och för samer, tornedalingar, finskspråkigaoch vissa invandrargrupper är helt tillåtet och dessutom ett demokratisktansvar. Att visa program med och för heterosexuella diskuteras inte ens, utantycks betraktas som en självklarhet. Däremot görs inte program med och förhomosexuella, utan sådant har åtminstone tidigare betraktats som lag- ochavtalsvidrigt. Inför nästa avtalsskrivning mellan staten och public service-medierna bör därför begreppen mångfald och det mångkulturella Sverigebreddas till att inkludera homosexuella. I avtalet mellan staten och SVTborde homosexuella tas med som en grupp som har särskilda behov. Detfinns en uppenbar risk att homo- och bisexuella annars försvinner om detmångkulturella samhället definieras som ett samhälle där kulturella normer -där heterosexualitet ofta är än starkare än i den svenska kulturen - bliröverordnade frågor om sexuell läggning. Att skriva in homosexuella är enförutsättning för förändringar, men det är också en förutsättning för att fåtillstånd en förändring av rådande attityder inom SVT och SR.Så länge homosexualitet betraktas som en åsiktsyttring blir homo- ochbisexuella behandlade som partsinlagor som måste bemötas. Att homo-sexuellas ställning debatteras är en självklarhet, men att homosexualitet i sigoch homosexuella perspektiv skulle vara partsinlagor eller något mer osakligtän heterosexualitet och heterosexuellt perspektiv måste ifrågasättas.Under föregående år behandlades en motion med liknande intentioner(1998/99:Kr252). konstaterade då i utskottets skrivning att ingen-ting i nuvarande avtal hindrar program för och med homosexuella. Vidareanfördes att man i kommande parlamentariska beredning är oförhindrad att taupp särskilda program för olika grupper i samhället som t ex de homo-sexuella. Man var dock inte beredd att göra något särskilt uttalande i enlighetmed motionen. Trots denna ganska välvilliga hållning i frågan har ingenting ipraktiken förändrats. I praktiken har SVT och SR fortfarande inte agerat föratt vidga sitt mångfaldsperspektiv. Det är därför nödvändigt att riksdagenagerar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om mångfaldsperspektivet i public service-medierna.Stockholm den 30 september 1999Yvonne Ruwaida (mp)()