mot · GN02Ju508 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju508av , ()Barn med frihetsberövade föräldrarBarn med frihetsberövade föräldrarFörhållandena för intagna i svenska häkten och fängelser har debatteratsunder och har också varit föremål för olika reformer.Däremot har situationen för de intagnas barn fått liten uppmärksamhet.Detta trots att det uppskattas att minst 8 000 barn har en föräldersom är frihetsberövad.Barn vilka har en förälder som döms till vård eller fängelse lever i enmycket svår situation. Samhället brister i sitt ansvar på flera punkter. Detgäller såväl barnens behov av stöd som deras rätt till en väl fungerandekontakt med sin frånvarande förälder.Behovet av stödBarn som utsätts för en separation p.g.a. att en förälder har dömts tillvård eller straff drabbas ofta av skam- och skuldkänslor. Omgivningensreaktioner på händelsen bidrar också ofta till att öka dessa känslor. Attförlora kontakten med en viktig person innebär även en sorg som måstebearbetas. Barnens bild av fängelser och vårdinrättningar är ofta prägladav medias bilder av betong, murar, vapen och "vatten- och bröddiet"vilket inte bidrar till att lätta denna sorg. Möjligheterna till stöd är små.De barn- och ungdomspsykiatriska klinikerna är underdimensionerade,har ingen beredskap och kriminalvården har inget ansvarför familjen. I de fall där det finns en kvarvarande förälder drabbas ävendenna av separationen och behöver stöd för att kunna hjälpa barnet isorgen. Barn ur olika åldersgrupper har olika behov och upplevelser isamband med att en förälder tas om hand för vård eller straff, och dessaolika behov måste uppmärksammas. Vem som har ansvaret för att stödettill dessa barn utformas på ett utifrån barnets behov riktigt sätt måsteklargöras.Även om barnet inte behöver uppleva själva gripandet skaparfrihetsberövandet en känslomässig kris eller ett psykiskt trauma hos barnet.Att bli berövad en förälder tillfogar barnet psykisk smärta som kan vara djupoch ta sig uttryck i olika symtom. Dessa symtom kan vara sömnsvårigheter,matvägran, överaktivitet, koncentrationssvårigheter och aggressivitet.Påfrestningen är så stor att det finns risk för bestående psykiska skador.Beroende på barnets ålder uppstår en mängd frågor hos barnet. Vad är detsom händer? Vad har mamma eller pappa gjort? Vad skall hända mig?Varför har pappa gjort det? Är han eller hon oskyldig? Vad skall jag säga tillmina kompisar och till dem i skolan?GripandetFörst måste det poängteras att vi är väl införstådda med polisensarbetssituation; att en order om gripande måste verkställas. Polisen utförsitt arbete för att skydda andra samhällsmedborgare och för att gripanågon som kanske har begått ett grovt brott. Frågor om hur gripandet kangöras så att barn tillfogas så liten psykisk skada som möjligt och hur barnskall tas om hand i den aktuella situationen, har inte fått någonsärskild uppmärksamhet i polisarbetet. Det finns inte några nationellaregler, och troligen inga lokala heller, som kan ge polisen vägledning.Och det behandlas inte i några handböcker eller liknande.Ibland följer en socialsekreterare med polisen när föräldrar skall gripas.Det handlar då om situationer där man bedömer att barn måste omhändertas isamband med gripandet, men detta är inte någon allmän rutin. Bristen pårutiner för hur barns situation skall uppmärksammas vid föräldrars gripandegör att polisens faktiska handlande varierar. Detta skapar en risk för att barnibland utsätts för större påfrestningar än nödvändigt.Anmälan till socialtjänstenNär barn kan behöva stöd och skydd av är polis ochåklagare skyldiga att göra en anmälan enligt 71 § socialtjänstlagen.Eftersom utredningar har visat att det finns exempel på bristandekunskap om denna skyldighet är det värdefullt att polis och åklagare görsuppmärksamma på den. Men det är inte alltid en person, som döms tillfängelse, först har gripits av polisen och varit häktad. Det kan bli ettuppehåll mellan häktningen och fängelsevistelsen. I dessa fall finns deten risk för att ett barns behov av stöd och skydd inte kommer tillsocialtjänstens kännedom. Därför bör kriminalvården ha sammaskyldighet enligt socialtjänstlagen att göra anmälan till socialtjänstensom polis och åklagare har. Denna skyldighet bör också finnas inskriveni häktes- och anstaltsföreskrifter. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.För att kunna fullgöra en sådan anmälningsskyldighet måste det alltidundersökas om de som tas in på anstalt har underåriga barn och vilkakonsekvenser intagningen får för barnet. Denna kunskap behövs också för attkriminalvården skall kunna underlätta kontakten mellan barn och föräldrar.Barn som medföljer på anstaltEnligt gällande lagstiftning kan en kvinna medges tillstånd avkriminalvården att medföra spädbarn under vistelse på anstalt eller ihäkte. Något sådant tillstånd kan inte ges till en man enligt nuvarandelagstiftning. En kvinna som är havande eller ammar får beviljas uppskovunder tid som bedöms som skälig.Många kvinnliga fångar har ofta en svår livssituation med inslag av droger,upprepad kriminalitet, arbetslöshet och svaga sociala nätverk. Av de intagnakvinnorna är missbrukare av droger. hade 92 intagnakvinnor utländskt medborgarskap varav 11 hade utvisning i domen.Många män har i likhet med intagna kvinnor en svår livssituation, menmedan kvinnorna sällan har någon man som kan ta hand om barnet, harmännen ofta en kvinna som tar hand om deras barn.När skall utreda vad som är bäst för barnet, att följa medmodern i häkte eller till anstalt, eller att omhändertas av någon annan,uppstår ibland frågan om vilken kommun som har ansvaret för utredning ochinsats. Det är, enligt 72 a § SoL, folkbokföringskommunen som har ansvarför bistånd, stöd och sociala insatser.Genom kriminalvårdens statistik har det visat sig att i genomsnitt 16 barnårligen vistats på någon anstalt . Barnens åldrar har varieratfrån nyfödd till . varierade åldrarna från nyfödd till högst 11månader. Den genomsnittliga vistelsetiden har varierat mellan två och fyramånader. Vid längre strafftider har barnet skilts från modern när det blivit ettår för att bli omhändertaget av annan familjemedlem eller placerat ifamiljehem. Det är viktigt att framhålla att om ett barn skall följa medförälder i häkte eller till anstalt måste ha konstaterat attföräldern har tillräcklig omsorgsförmåga, att placeringen är till barnets bästaoch att ingen bättre lösning finns att tillgå.Omhändertagande i familjehemNär det gäller omhändertagande måste och kriminalvårdenha ett nära samarbete för att lindra skadeverkningarna av separationen såmycket som möjligt. De tilltänkta familjehemsföräldrarna bör uppmanasatt komma på upprepade besök före separationen.De bör också ges möjlighet att bo i besökslägenhet tillsammans medföräldern och barnet under anstaltsvistelsen. Det är också viktigt attföräldern och familjehemsföräldrarna får stöd och hjälp så att kontaktenmellan föräldern och barnet kan fortsätta att utvecklas. För attupprätthålla kontakten mellan förälder och barn bör det utgå ekonomisktstöd från . Resebidrag för umgängesresa kan sökasfrån det socialdistrikt där man är mantalsskriven. Ett eventuellt nej tillresebidrag kan dock inte överklagas. Vi anser att rätten att överklaga ettsådant beslut är en viktig rättighet och vi kräver därför att avslag börkunna prövas av länsrätt. I motion angåendesocialtjänstlagen finns förslag till sådan ändring som skall göra dettamöjligt.Kontakten mellan intagna och deras barnI syfte att underlätta och öka möjligheterna till kontakt med barn ochanhöriga har beslut redan tagits att besökslägenheter skall inrättas på (iförsta hand) de fyra slutna kvinnoanstalterna, Hinseberg, Färingsö,och Ystad.Under senare år har det byggts besökslägenheter på de slutna anstalternaHall, och Kumla, beslut att även bygga en lägenhet påTidaholmsanstalten har tagits.En förutsättning för barns vistelse i besökslägenhet är alltid att besöketbedöms vara till barnets bästa.I budgetpropositionen 1999/2000 framgår det att regeringen anser detangeläget att kontakten med den intagne föräldern underlättas och att dettabör prioriteras även i fortsättningen, t.ex. genom att inrätta ytterligarebesökslägenheter. För särskilda insatser (med hänsyn till ochKriminalvårdsstyrelsens gemensamma rapport ) höjs anslaget engångsvis med 3 miljoner kronor.Vi vill, med tanke på regeringens målsättningar som vi delar, lyfta framoch tydliggöra dessa områden eftersom vi tvivlar på att anslaget räcker. Påsikt kan det komma att behövas ett mera permanent anslag för att förbättrakontakten mellan intagna och deras barn. Detta bör ges regeringen till känna.Den vanligaste kontakten som intagna har med familjen och barnen är viatelefon och brev. Den sker också vid barns besök i fängelset och vidpermissioner.Svårigheterna är många, t.ex. är det dyrt att ringa. Kostnaden förtelefonkort kan ta en stor eller större del av veckolönen () ianspråk, varför telefonsamtalen ofta blir få. Barnet kan inte heller ringaföräldrarna direkt och barn behöver ibland prata med föräldrar direkt.Föräldrarna kan inte heller alltid ringa när barnen är hemma. Detta beror bl.a.på att kriminalvårdspersonalen måste vara tillgänglig för att slå det godkändanumret. Efter inlåsning går det inte heller att ringa till och från anstalterna.När det gäller brev kan det ta eller mer innan brev mellanföräldrar, som sitter häktade med restriktioner, och deras barn kommer fram,vilket beror på att breven först måste kontrolleras av åklagaren.Vid besök uppstår också problem. Avståndet mellan barnets bostad ochanstalten kan vara för långt. Resorna blir dyra och tar ochbesökstiderna kanske inte passar långväga besökare, varför besöken blir få.Besökstiderna är oftast korta. Den genomsnittliga besökstiden är drygt enoch lång. Det vanligaste är att de intagna tillåts ta emot tvåbesök i veckan.Ofta är besöksrummen torftigt möblerade och utrustade. De kan upplevassom otrevliga och det kan vara svårt att sysselsätta små barn i dem. Rädslanför, eller erfarenheten av, att barnen och deras följeslagare kroppsvisiterasfåren del föräldrar och barn att avstå från att ta initiativ till besök på anstalt.I vissa fall kan det tyvärr också vara så att personalens inställning inteunderlättar kontakt - "har man gjort ett brott skall man känna av det, och detman kanske känner av mest är avsaknaden av sin familj. Då skall man inte haså mycket besök heller. "I utredningen med frihetsberövade föräldrar föreslås det att intagnamed barn bör få möjlighet att utan kostnad telefonera till sinabarn i den omfattning som den lokala enheten finner det skäligt i detindividuella fallet, dock minst . Det sägs också att deintagna som dömts till långa strafftider med placering i anstalt långt frånhemorten särskilt bör beaktas.Vidare föreslår utredningen att både häkten och anstalter utser särskildpersonal som kan ansvara för barns besök så att dessa kan ske på ett förbarnet bättre sätt än . instämmer i utredningens välövervägda förslag och förutsätter att regeringen beaktar dessa. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Barn till utvisadeAv de 1 927 utländska medborgare som dömdes till fängelse 1997 hade322 () en utvisningsdom. Av dessa dömda utländska medborgarevar ca 90 kvinnor och ungefär ett 10-tal av dessa hade en utvisningsdom.Barn vars ena förälder, oftast pappan, utvisas drabbas också av enseparation som dessutom ofta blir beständig. Det finns ingen tillgängligstatistik på hur många barn som drabbas av separation p.g.a. att enförälder utvisas.I huvudsak finns det två alternativ att ta ställning till när det gäller barntillutvisade kvinnor, antingen att undersöka om det finns någon släkting ellerannan person i hemlandet som kan ta barnet i sin vård eller att hitta ettlämpligt familjehem i . Det första alternativet innebär onekligen enseparation från modern, men det kan också möjliggöra att barnet får växaupp i sin kulturella miljö tillsammans med släktingar eller andra lämpligapersoner.Vid det andra alternativet, en långvarig placering i ett familjehem,möjliggörs kontakt med modern, men barnet kommer oundvikligen attpåverkas av svensk kultur och svenska normer. När sedan modern utvisasoch barnet följer med blir det utsatt för en separation från sina vårdare,kompisar och andra personer som blivit viktiga för barnet iSverige. Ett annat problem kan vara att språket och mötet med den nyakulturen kan upplevas som mycket främmande.Det är svåra övervägande. Om väljer att placera barnet i ettfamiljehem i bör man sträva efter att hitta en familj med sammaetniska bakgrund som barnet självt. Om detta inte går bör man se till attanlita en kontaktperson som kan vara en brygga mellan olika kulturer. Det ärockså viktigt att påpeka att familjehemsföräldrarna skall vara införståddamed hur viktigt det är att upprätthålla kontakten med föräldrarna som ärintagna. Detta är speciellt viktigt för dem som är utvisningsdömda eftersomde oftast har permissionsförbud. Detta bör särskilt uppmärksammas.Situationen för barnet måste kontinuerligt följas upp och beslutenomprövas vid behov. Dessa problem måste ges särskild uppmärksamhet.Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring isocialtjänstlagen som innebär att även kriminalvården blir skyldig attgöra anmälan till då en förälder blir intagen på anstalt,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om speciella åtgärder för att förbättra möjligheternatill kontakt mellan intagna och deras barn,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utredningen med frihetsberövade föräldrar,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att situationen för de barn vars föräldrar skallutvisas särskilt bör uppmärksammas.1Stockholm den 1 oktober 1999Sven-Erik ()()()()()()()()Carlinge Wisberg (v)1 Yrkande 4 hänvisat till SoU.