mot · GN02Ub440 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub440av , ()Att möta afrikanska religionerDet svenska intresset för har rötter i missions- ochaffärsverksamhet långt tillbaka i tiden. förstärktesengagemanget kraftigt och fokuserades på avkolonialisering och minskadnöd och fattigdom. aktiva roll, med förhållandena inom Afrikasom utgångspunkt och inte minst kampen mot apartheid, har från tid tillannat spelat stor roll även i svensk inrikespolitik.Varje sammanfattning av förhållandena i ett land, region eller en kontinentinnehåller grova förenklingar. Är dessutom bristen på relevant underlagsjälva utgångspunkten blir förhållandena inte klarare. Denna motions syfte äratt skapa den klarhet som behövs i dagens samhälle och att synliggöratidgare tillkortakommanden. Ändå kommer en generalisering att vara nöd-vändig. är volymmässigt och på flera sätt den viktigaste regionen försvensk biståndspolitik.I såväl den under förra mandatperioden fastslagna nya Afrikapolitikenutifrån ett partnerskap som i den internationella lyfts behovet av en ny rela-tion mellan de afrikanska samhällena och yttervärlden fram. Kolonialismensepok ska vara över och det med dess afrikanska beroende-förhållande till supermakterna ligger även de bakom oss. Partnerskap innebären ny kvalitet i relationerna. Den nya strävan i vår Afrikapolitik markerar ensvensk strävan att tillsammans med afrikanska partners etablera en merjämlik relation, som bygger på ömsesidig respekt. Denna innefattar ävenrespekt för de religioner man möter. Även i de stora världsregionerna finnsibland ett påfallande stort inslag av religiösa företeelser som har rötterlängrebakåt i tiden. Man måste veta vilka religioner och religiösa inslag man kanmöta.Enligt är animism inte en religion utan snarare ettreligiöst fenomen. Inslag av animism finns i de flesta religioner. Animismomfattar dels tron på fritt svävande andar, dels tron på andar i tingen. Dennadefinition delas dock inte av alla. Jag har bland invandrande afrikaner möttden uttalade uppfattningen att de är troende animister det vill säga de uppgersig tillhöra en religon. Vem har rätten till tolkningsföreträde invandrareneller uppslagsboken?Anfäderskultur definieras enligt samma uppslagsverk som en ankult då denkan omfatta såväl mödrar som fäder bland de dyrkade, det vill säga avlidnafäder. Ankult är en gemensam beteckning för olika kulturers sätt attsymboliskt eller "religöst" uttrycka samhörighet med tidigare släktled.Vördnaden för förfäderna och förmödrarna finns mest utpräglad i sådanasläktbaserade samhällen där de äldste är föremål för stor respekt därför att derepresenterar den ackumulerade kulturella visdomen. Anfäder anses då varaen sorts"super"äldste. En förutsättning för egentlig ankult är inte bara tron påatt något element hos personen, hos oss själen, finns kvar efter döden, utanockså på att anfädernas och anmödrarnas andar påverkar vardagen hos delevande. Dessa idéer finns i typisk utformning inom afrikanska jordbruks-samhällen, där kontinuiteten , jordbrukscykeln och bundenheten tilljorden har central betydelse. Förutom i finns varianter av ankult såvälhistoriskt i som runt om i andra världsdelar.Beskrivningen av ankult är ofullständig. Hos till exempel ett av twifolken,ewe, möter man Mawu eller Mau. Mau betecknar en gud eller skapare. Hanskildras i personliga kategorier men har aldrig varit människa på samma sättsom förfädesgudarna. Han skapade människan av lera och vatten och gavelden till människan. Alla ting är underkastade Maus vilja. "Om det behagarMau" heter det. Enligt en infödd, skriver , har Mau gjort alltgott, som finns på vår jord, för att vi, dess inbyggare, skulle bruka det. Hanär mycket god och vredgas inte. Det kan man förstå därav, att han aldrig tartillbaka himlen, de goda ting han har givit människorna. Twifolken ber enligtuppgift inte till förfäder och förmödrar utan genom de avlidna släktingarnalikt katolikers bön genom helgon.Den som söker information kring traditionella afrikanska religionerbåde för att möta de invandrargrupper vi har ibland oss och för att utformaett bra bistånd samt vid behov för utrikespolitiken i övrigt, finner ringainformation. Den bok på svenska som finns att tillgå via bibliotek är Afrikasreligioner av . Boken är utgiven men bygger på materialfrån ännu något årtionde bakåt i tiden. Min uppfattning är att vi på området"traditionella afrikanska religioner" har ett svart hål kunskapsmässigt. Det vivet är att skillnaderna mellan olika folk och geografiska områden skiftarkraftigt men det tycks också påfallande ofta finnas gemensamma nämnare.Sammantaget kan man säga att traditionella afrikanska religioner inte ärmissionerande. Då de inte är expandistiska är de som enskild faktor inteheller konfliktdrivande. anges de flesta afrikaner som kristna ellermuslimer men ofta finns en blandning av traditionella trosföreställningar ochmer senkomna genom missionering och handelsutbyte med mera. Hur enförändrad religiös bild påverkar andra samhällsområden är något som sällanbelyses som en faktor i ett skeende.Då de traditionella afrikanska religonerna inte synliggjorts och alltför oftafortfarande betraktas genom ett kolonialt raster är kraven på hur manvill bli bemött av det svenska samhället oftast outtalade. Finns till exempelsärskilda önskemål vid begravningar som inte tillgodoses och bör man vägain dessa religioner i ekumenskt arbete? Det nya partnerskapet med Afrikaoch de invandrare som omfattas av en traditionell afrikansk religon krävermer kunskap. Det är därför nödvändigt att ett forskningsuppdrag ges i avsiktatt belysa traditionella afrikanska religioner utifrån mötet med det svenskasamhället.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av ett forskningsuppdrag för att belysatraditionella afrikanska religioner i det moderna svenska samhället.Stockholm den 20 september 1999Carina ()