mot · GN02So262 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So262av , ()Åldersdiskriminering m.m."Varför är det finare att vara en gammal möbel än en gammal människa",frågade en 12-årig pojke i en uppsats . Tyvärr frågan fog för sig också . Åldersdiskriminering är ett faktum iSverige. Bakom detta kan ligga människors myter och uppfattningar omåldrandet men också ekonomiska faktorer.Docent har i Stiftelsen 1997:14skrivit om "Ålderism - Stereotypa föreställningar eller diskriminering somutgår från en människas ålder". Han konstaterar att uppdelningen av livet istadier har en lång historia. delades t.ex. livet in i sjustadier därför att världen ansågs bestå av sju tidsåldrar och att skapelsenskulle ha tagit . Ålderstrappan har fått vid spridning.Vanligast är trappsteg från vaggan till graven motsvarande tioårsintervallmed 50-åringen högst upp. finns också andra sätt att beskriva olikaåldrar. En dansk psykolog, (1992), benämner t.ex. dem som är55-66 år unga gamla, de äldre, de gamla samt 85-deöverlevande.Ett annat sätt att dela upp livscykeln är att beskriva den i form avgenerationer. Generation betecknar då en åldersgrupp som påverkas av ochpåverkar samhällsförhållanden vid ungefär samma åldrar. I det samman-hanget beskrivs inte sällan generationskonflikter.År 1993 genomfördes en Eurobarometer, "Elderly Europeans", omfattandede tolv länder som då var medlemmar i samt . I Sverigegenomfördes 1 022 intervjuer med ett representativt urval av personer somvar eller äldre. I ansåg av de tillfrågade att de blevbemötta med mer respekt och med mindre respekt än i yngredagar. presenterade likartade siffror medan övriga europeiskaländer hade betydligt högre procentsiffror för de båda alternativen. För t.ex.Irland var motsvarande siffror 44 respektive 21 procent.Det var påtagligt få äldre svenskar som procentuellt sett ansåg att debemöttes nedsättande av "försäkringskassa", "lokala myndigheter eller andraoffentliga verksamheter", "banker och finansiella institutioner", "posten","affärer", "personalen i kollektivtrafiken", "advokater eller jurister" eller"familjen". Men räknar man om procentsifforna till antal människor ser detsämre ut. Då uppgår antalet personer som anser sig illa bemötta avförsäkringskassan till ca 80 000, och de som anser sig illa bemötta avpolitiker till ca 120 000.I övrigt finns mycket litet data om i vilken utsträckning äldre känner sigdiskriminerade. I Utredningen om bemötande av kvinnor och män inomhälso- och sjukvården (SOU 1996:133) ingår en enkätundersökning somanvände sig av en övre åldersgräns , trots att särskilt kvinnor över 75år har behov av hälso- och sjukvårdens tjänster!Inställningen till äldre genom historien och i olika länder varierar. En äldremänniska kan representera både visdom och skröplighet, mötas med båderespekt och förakt, prestige och lidande. Äldre har respekterats, diskrimin-erats, premierats eller dödats allt beroende på tidsandan.ArbetslivetI kan vi konstatera att det finns en ungdomsfixering. Kvinnor i50-årsåldern finner inte sällan att de är för gamla för att vara aktuella förett nytt arbete. Som argument mot att anställa äldre används att de har enlångsam inlärningsprocess, har svårt att tänka nytt och ärförändringsobenägna. Men hur många gäller detta för? Det vetenskapligaunderlaget är minst sagt bräckligt. Bland argumenten för att anställa äldreåterfinns pålitlighet, flit, erfarenhet, rutin, eftertänksamhet inför beslut,lojalitet, social kompetens, låg frånvaro och arbetsdisciplin.Slutsatsen av det man vet är att var och en måste få bli bedömd utifrån sinaindividuella förutsättningar att sköta ett arbete, inte hur man fyllt.Regeringen bör därför initiera en konkret plan för hur äldres kompetens ochlivserfarenhet bättre bör tas till vara i arbetslivet.SjukvårdenMålet för hälso- och sjukvården enligt hälso- och sjukvårdslagen från1982 med tillägg är en god hälsa och en vård på lika villkor förhela befolkningen. Vården skall ges med respekt för alla människors likavärde och för den enskilda människans värdighet. Den som har detstörsta behovet av hälso- och sjukvård skall ges företräde i vården.I ett ekonomiskt trängt läge inom vården blir prioriteringsdiskussionenalltmer aktuell. ställdes hälsoundersökning med mammografi motvården av äldre i livets slutskede. Under de s.k. Ystadsdagarna 1999 ställdeman som utgångspunkt för en prioriteringsdiskussion den 60-åriga kvinnanmed livmoderframfall mot 94-åringen som behövde en ny höft. Bakomexemplet låg den outsagda frågan: "Skall man verkligen satsa på så gamlamänniskor som en 94-åring." Men vid bedömningen av vem som skall fåhjälp först måste det vara de individuella behoven liksom möjligheten attuppnå ett bra behandlingsresultat som är avgörande, inte om man är 60 eller94 år.Det är därför viktigt att regeringens prioriteringsdelegation följer upp hurlagen tillämpas när det gäller att tillgodose olika hälso- och sjukvårdsbehovoch undersöka om åldersdiskriminering förekommer. Det är nödvändigt attfrågan om äldre åldersdiskrimineras i vården eller inte besvaras.Lagreglerade åldersgränserI svensk lagstiftning finns diskriminerande åldersgränser. Åldersgränsenför bilstöd är för funktionshindrade som är beroende av bil för sinförsörjning. Men vad är det som säger att en person med funktions-nedsättning inte vill och kan arbeta efter 65-årsdagen?Vi har f.n. ett "yrkesförbud" för läkare, tandläkare och sjukgymnaster somfyllt . Är man och inte har fått vårdavtal med så klararman inte av att driva verksamheten vidare. Det är slöseri med mänskligtkapital att inte ta vara på dessa yrkesgruppers kompetens också efter 65-årsdagen. Kompetensen att utöva ett vårdyrke ökar ju med åldern. Man lär avvarje patient man möter. Till det kommer att många äldre patienter föredraratt möta en vårdgivare som utöver sina kunskaper också har livserfarenhet.Livserfarenhet är ju något man inte kan läsa sig till, endast leva sig till.Dessa båda åldersgränser bör därför avskaffas.I budgetpropositionen (prop. 1999/2000:1) aviserar regeringen att 65-årsgränsen för personlig assistent för människor med funktionshinderplaneras försvinna om . Men först skall frågan utredas. Det ärstötande att just 65-årsdagen skall vara avgörande för om man kan betrosvälja sina egna personliga assistenter eller inte. Jag kan inte se annat än attdenna förändring borde kunna genomföras , det behövs ingenutredning för att genomföra denna självklarhet. Enligt lag kan anhörig som avstår från förvärvsarbete erhålla närstående-penning enligt samma principer som vid frånvaro på grund av sjukdom.Närståendepenning kan utgå till anhöriga eller vänner eller grannar.Anhörigpenning är ett statligt stöd som utbetalas via menanhörigpenning kan inte utgå till den som fyllt . Kommunen harvisserligen rätt att själv avgöra till vem man skall utbetala ersättning förvårdav anhörig, men i de flesta fall tillämpas bestämmelsen om att ingen somfyllt kan få ersättning för utfört arbete. Jag anser att anhörigvårdareborde kunna få ersättning för utfört arbete även om vederbörande fyllt 65 år.Vård av andra innebär inte bara en ökad arbetsbörda, den innebär dessutomextra kostnader i samband med vården. Inte heller för sådana extra kostnaderutgår ersättning.PensionernaMed det nya pensionssystemet är vi på väg in i ett system där denenskildes möjlighet att välja pensionsålder ökar. Men fortfarande tillåterinte systemet ett så fritt val mellan arbete och pension som skulle kunnavara möjligt. Man avser bara att flytta gränsen från 65 till 67 år.Undersökningar talar för att en fjärdedel av 65-åringarna skulle viljafortsätta arbeta i någon form efter pensioneringen men att endast enbråkdel får den möjligheten. Med tanke på att meddellivslängden iSverige fortsätter att öka, att så många äldre är vid god hälsa och harbra utbildning, borde pensionsåldern göras ännu mer flexibel än vad somblir fallet med det nya pensionssystemet.Åldersdiskrimineringen gör sig också gällande i synen på äldres pensioner.I budgetpropositionen skrivs att pensionärerna som grupp ökat sin inkomst-standard , både i reala termer och i förhållande till andraåldersgrupper. Men verkligheten är en annan. På individnivå har köpkraftensänkts. Och när regering och riksdag kompenserar de sämst ställda pension-ärerna för höjda läkemedelskostnader hamnar pengarna hos kommunernaoch inte i pensionärernas ficka! Bidragsberoendet hos pensionärer med ingeneller låg ATP är påtagligt. drar sig många pensionärer för att gå tillsocialtjänsten och begära hjälp. Det kan kännas förnedrande, kränkande, attefter ett långt liv inte klara sig själv. Här bör regeringen komma med förslagpå hur man kan undvika denna situation.Uttryckssätt om äldre och åldrandetGenom att framställa äldre som ett hot mot samhällsekonomin, genom atttala om äldrevåg, äldrechock etc. lägger man grunden till generations-motsättningar och motvilja mot äldre. Skildringarna av äldre somvanvårdade patienter i äldresjukvården bidrar också till att skapa negativabilder. Missförhållanden skall naturligtvis inte stoppas under mattan menpositiva exempel behöver också lyftas fram.Antalet människor som fyllt i uppgår till 1,5 miljoner. Någraav dem har passerat sin hundraårsdag och det kommer att bli alltfler somuppnår . Dessa 1,5 miljoner kan inte ses som en enhetlig grupp. Deär individer som lägger år till livet med olika förutsättningar och på olikasätt. Detta behöver komma fram tydligare inom alla de områden och tillfällendär äldres situation belyses. De är individer som lever i ett samhälle där deskall ha samma möjligheter att få sina behov, sina drömmar, sina visionertillgodosedda liksom alla de som ännu inte hunnit fylla . Det är varjeäldre persons upplevelse av sin livssituation och av sitt hjälpbehov som skallstyra vilka insatser som skall komma ifråga, inte några förutfattade meningarom hur det är att åldras. Att byta plats i tankarna med den det gäller kan varaen bra utgångspunkt.Mot bakgrund av ovanstående anser jag att åtgärder behöver vidtas för attundanröja den diskriminering äldre möter inom olika områden. Regeringenbör återkomma till med konkreta förslag om hur detta skall gåtill.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om diskriminering av äldre i arbetslivet,22. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åldersdiskriminering utförd av vårdgivare,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om flexibel pensionsålder,14. aatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om pensioner och bidragsbehov,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om attityder och attitydpåverkan när det gälleråldrandet,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åldersgräns för bilstöd,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åldersgräns för yrkesutövning,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åldersgräns för att själv få välja personligassistent,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åldersgräns för närståendepenning,110. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen i övrigt anförts om diskriminering av äldre inom olikaområden.Stockholm den 30 september 1999Barbro ()1 Yrkandena 3, 4 och 9 hänvisade till SfU.2 Yrkande 1 hänvisat till AU.