mot · GN02Fi607 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Fi607av , ()Utjämningssystemet för kommuner och landstingSammanfattningI denna motion föreslår vi att det grundlagsvidriga ochtillväxtfientliga inomkommunala utjämningssystemetavskaffas fr.o.m. den 1 januari 2002.För de systemet måste vara kvar föreslår vi vissa nödvändiga tempo-rära förändringar. Inom ramen för i grunden oförändrad utjämningsgradändrar vi inkomstutjämningen, så att effekten av alla positiva, relativaförändringar i skattekraft får behållas till . Därmed skapas - ibjärt kontrast med nuvarande ordning - ett kraftigt incitament för allakommuner att vidta åtgärder som ger ekonomisk tillväxt genom lägrearbetslöshet och ökad förvärvsfrekvens.Vi föreslår att en utredning tillsätts med uppdrag att skyndsamt presenteraett nytt bidragssystem för kommunsektorn med statligt bidrag till kommuneroch landsting med för sina uppgifter otillräcklig skattekraft. Det skallgrundas på att systemet skall stimulera landets tillväxt samt vara grund-lagsenligt och avsevärt enklare i sin uppbyggnad än dagens svåröverskådligasystem. Utformningen underlättas om vissa uppgifter som idagbekostas genom kommunerna och landstingen får en nationell finansiering.Kommunerna kan bidra tilltillväxt - men saknarincitament!Parollen att utjämningssystemet skall ge alla kommuner"likvärdiga förutsättningar" har med det inomkommunalautjämningssystem som beslutades fått en ny ochmärklig innebörd. Denna är att en kommun eller ett landstinginte skall kunna påverka sin situation i positiv riktning ochdå skörda några frukter av en framgångsrik politik.De svenska kommunerna och landstingen har nämligen givits ytterst småmöjligheter att öka sina intäkter som en följd av en lokal politik som stimule-rar till ekonomisk tillväxt genom ökad sysselsättning och lägre arbetslöshet. "Marginalskatten" på skattekraftsökningar utöver rikssnittet ligger på mellan95 . Om förvärvsfrekvensen i en kommun ökar och fler fårjobb, kan det t.o.m. uppstå "pomperipossaeffekter" som leder till lägreintäkter än om den positiva utvecklingen uteblivit. Alla kommuner, oavsettom de har låg skattekraft, medelskattekraft eller hög skattekraft, befinner sighär i stort sett i samma situation. Ett tjugotal kommuner har enbart viainkomstutjämningen hamnat i ett läge, där varje skattekraftsökning utöverrikssnittet till får betalas till andra kommuner. Detinnebär att det inte är likvärdiga förutsättningar. När vissa kommuner för-lorar på ökad skattekraft är deras förutsättningar sämre. Alla kommuner,oavsett om de har låg skattekraft, medelskattekraft eller hög skattekraft,befinner sig dock i en situation där de inte på egen hand kan förbättrasituationen för den egna kommunen.Om ett lands kommuner tvingas verka i ett sådant system, leder det med allsannolikhet till stora skador för såväl kommunernas ekonomi som helalandets tillväxt och välstånd.Denna ordning har vi i vårt land som den politiska debatten medrätta alltmer handlar om behovet av ekonomisk tillväxt. Det är bisarrt att i ettsådant läge ha ett system som direkt motverkar att kommunerna bidrar tillekonomisk tillväxt i samhället.Kommuner besitter nämligen en rad verktyg som kan användas till attstimulera tillväxt, allra viktigast är låg skatt men också t.ex. ett bra ochvarierat utbud av skolor och barnomsorg. Det finns exempel på en rad kom-muner som framgångsrikt gjort satsningar, som i sin tur lett till bl.a. ökadskattekraft. Med dagens system får en sådan tillväxt inte behållas. Dettainnebär att allt fler kommuner upptäcker att deras medverkan i välstånds-bygget lokalt leder till minskade resurser och därmed sämre service ellerökad skattenivå. En sådan situation är ohållbar. Det har också exemplifieratsmed att kommuner där bostadsefterfrågan råder allvarligt tvekar införplanering av nya bostäder med hänsyn till skatteutjämningssystemetseffekter.Det självklara krav Moderata samlingspartiet ställer på statens agerandegentemot kommunerna är att dessa inom sina ansvarsområden tydligt skallstimuleras till åtgärder som ger den ekonomiska tillväxt som ytterst är tillgagn för hela landet och dess medborgare. Ekonomisk tillväxt ligger i helanationens intresse och får bl.a. till följd att det finns mer resurser attfördelaäven till de delar av landet som har en sämre utveckling.För att åstadkomma den nödvändiga stimulansen räcker det inte med enmarginell justering av utjämningsgraden i ett statsbidragssystem. I stället börfokus sättas på stimulans av all positiv förändring av skattekraft. Positivaskattekraftsförändringar skall sålunda kunna bibehållas, oavsett vilkenskattekraften varit föregående år. På så sätt ges kommunerna mycket tydligasignaler om att medverkan till ekonomisk tillväxt belönas lokalt. Vårttidigare framlagda förslag om fullständiga incitament för skattekraftsföränd-ringar måste därför ingå som en viktig ingrediens när ett nytt bidragssystemför kommuner och landsting utarbetas.Förutsättningar för godkommunal verksamhetmåste säkrasDe kommuner som haft en svag sysselsättningsutveckling,befolkningsminskning och/eller strukturella störningarbefinner sig i en besvärlig situation. Konstruktionen avgällande utjämningssystem har dessutom inneburit att de heltsaknar incitament att själva åstadkomma förbättringar. Omde gjort detta och t.ex. lyckats sänka arbetslösheten, har dettastraffats med lägre intäkter. Regeringens politik innebärsålunda att problemen består och fördjupas.Det är viktigt att god samhällelig service finns för medborgarna i helalandet. Bl.a. av denna anledning finns det skäl att överväga en nationellfinansiering av viss service som skall vara rikstäckande. Den nationellaskolpengen skulle säkra rätten för föräldrarna att ha tillgång till en bra skolaoavsett var man bor i landet. En allmän sjukvårdsförsäkring tillförsäkrarmedborgarna en vårdgaranti oavsett bostadsort.Kommuner med för sina uppgifter otillräcklig skattekraft måste tillförasstatliga medel, som kompletterar den kommunalskatt som uppbärs. Dagensinomkommunala system innebär att det är andra kommuner som till storadelar skall svara för denna utfyllnad. Men det är en orimlig ordning att varjefinansiell förstärkning av svaga kommuner skall bäras av andra kommuner.Vi vill fastslå att denna fördelningsuppgift är statlig och skall bestridas medstatligt uppburen skatt. Detta innebär att dagens generella statsbidrag perinvånare i sin helhet bör ersättas med ett statligt utjämningsbidrag med dettasyfte.För många kommuner i är det av avgörande betydelse att vi får ettpositivt företagar- och företagsklimat, som stimulerar till nya företag och flerriktiga jobb på arbetsmarknaden. Får vi detta, kan kommunerna i sin turmedverka till att förutsättningarna lokalt tas tillvara. Genom en tillväxtvänligoch offensiv näringslivspolitik kan även regioner i som på senare århaft en svag utveckling lyckas vända den. Trots dagens politik har vi kunnatse goda exempel på detta i t.ex. , , ochVästerbotten. Exempelvis har kommuner som , , ,, , Kumla, , , , och Vännäshaft en skattekraftstillväxt per invånare långt över rikssnittet. Denna tillväxthar konfiskerats av skatteutjämningssystemet, vilket ger en orimlig signal.En bättre regional balans kan uppkomma, om hela landet får utvecklas till entillväxt- och företagarnation.Grundlagen skallrespekterasDet gällande inomkommunala utjämningssystemet stridermot den svenska grundlagen. I vår regeringsform angestydligt att det som upptas i lokal skatt endast får användasför skötseln av den egna kommunens angelägenheter.Dagens grundlagsvidriga system måste därför också av denanledningen ersättas med en ordning som respekterar densvenska grundlagens lydelse.Vi noterar att regeringen inte lagt fram de grundlagsändringar somKommittén om den kommunala självstyrelsens grundlagsskydd presenteradehösten 1996 och som skulle göra den inomkommunala utjämningen laglig.Att de framlagda grundlagsändringarna inte förts vidare till beslut bör ledatill slutsatsen att nuvarande system måste ersättas.Vi finner det självklart att tillskott till kommuner och landsting med försina uppgifter otillräcklig skattekraft skall utgå i form av statsbidrag. Dennuvarande ordningen där kommuner och landsting själva får svara för heladen mycket långtgående utjämningen innebär i praktiken att ett stats-kommunalt system införts och att kommunalskatten förlorar sin legitimitetsom lokal skatt. Om målet är att avskaffa den kommunala självstyrelsen ochlåta kommunerna i praktiken utvecklas till lokala statliga förvaltningskontordit staten efter egna kriterier styr resurser - då kan man möjligen förståkonstruktionen. Moderata samlingspartiet respekterar och vill utveckla denkommunala självstyrelsen inom de områden där kommunerna även i fram-tiden skall ha ansvaret och anser det uppenbart att ett nytt grundlagsenligtsystem måste arbetas fram.Nationell finansiering avvissa uppgifter underlättarBehovet av omfattande utjämning av skattekraft ochkostnadsstruktur beror i hög grad på att så mångakostnadskrävande uppgifter lagts på kommuner ochlandsting. Om fler av dessa uppgifter finansierades nationelltgenom staten (exempelvis nationell skolpeng) eller genomen obligatorisk försäkring (sjukvården), skulle behovet avlångtgående utjämning av skattekraften för kvarvarandelokala uppgifter vara betydligt mindre. Det kan noteras attsocialdemokraterna i och län varit inne pådenna tanke, när de presenterade en modell medstatskommunal basskatt för vissa uppgifter och en renkommunal skatt utan utjämning därutöver. Även om viavvisar den modellen, bl.a. därför att den inte avses gemedborgarna valfrihet inom skola och omsorg, är detintressant att notera en ansats även på socialdemokratiskthåll till en delvis annorlunda ordning än dagens helt låsta ochtillväxtfientliga system.Av det vi anfört framgår att vi vill få till stånd en snabb och ingåendeutredning som utformar ett nytt statsbidragssystem för kommuner ochlandsting. Det är nödvändigt att utredningen innefattar en översyn av vilkauppgifter som skall ha statlig, nationell, finansiering och vilka uppgifter somäven fortsättningsvis kommunerna skall ha ett finansieringsansvar för.Utredningen bör även studera de modeller som Svenska Kommunförbundetsskattebasberedning arbetar fram som underlag för en diskussion om denframtida finansieringen av kommunala uppgifter.Ett syfte med en sådan översyn bör då vara att även ta tillvara de möjlig-heter som yppas att utforma ett betydligt enklare och mer genomskinligtsystem för kostnadsutjämningen.Ett nytt förslags strukturVi föreslår sålunda att den nya utredningen skall utforma ettsystem som skall tillgodose följande i det föregåenderedovisade önskemål:- dagens tillväxtfientliga system skall ersättas med en ordning som tydligtbelönar tillväxt och kostnadseffektivitet för alla kommuner och landsting- dagens grundlagsvidriga system skall ersättas med ett system somrespekterar den svenska grundlagen. Den kommunala självstyrelsen medbl.a. dess syn på den kommunala beskattningsrättens skall säkras. Detskall vara staten (och inte kommunsektorn) som ger bidrag till kommuneroch landsting med för sina uppgifter otillräcklig skattekraft- dagens ogenomträngliga system skall ersättas med ett enklare och mergenomskinligt system som en följd bl.a. av att en översyn görs av vilkauppgifter som bör få en nationell finansiering.Vad göra i väntan på detta?Sverige sitter fast i dagens system.Det bör emellertid justeras med avseende på sina värstaavarter i väntan på en ny ordning.- Det viktigaste är då att alla kommuners åtgärder för att åstadkommaekonomisk tillväxt och sysselsättning belönas och inte som i daguttryckligen motverkas. De groteskt tillväxtfientliga inslagen i dagenssystem kan på olika sätt elimineras. Vi föreslår att all positiv förändringav den relativa skattekraften i en kommun eller ett landsting fr.o.m. 1999skall få behållas till . Det blir en mycket kraftig signal tillkommunerna att vidta åtgärder som bidrar till ekonomisk tillväxt ochökad förvärvsfrekvens. Det är fullt möjligt att inom ramen för nuvarandesystem göra denna förändring i samband med slutavräkningen avskatteinkomsterna . Om denna bestämmelse gällt mellanåren 1997 och 1998 hade de ca 120 kommuner som med dagens systemfått sin ökade skattekraft konfiskerad i stället fått behålla denna.Kommuner som förlorar skattekraft föreslås få behålla sin nuvarandegaranti och därmed påverkas inte deras intäktsnivå i systemet avförändringen utan de får fortsatt ett bidrag som även täcker bortfallet avskattekraft. Det underskott som uppstår i det inomkommunala utjäm-ningssystemet föreslås i stället finansieras genom att det generellainvånarrelaterade bidraget justeras (motsvarande ca perinvånare).- Kostnadsutjämningen förändrades genom riksdagsbeslutet i juni 1999.Vissa delar av beslutet utsattes för tung metodkritik. Det finns anledningatt snabbt komma med ett förslag som justerar de främsta metodfelen.Dessa hänger dock delvis samman med hopblandningen av vilka faktorersom kan ge hög skattekraft och där kostnaderna härför inte beaktas ikostnadsutjämningen på ett riktigt sätt. utjämnas skattekraften heltsamtidigt som kommuner som tar på sig kostnader för den högaskattekraften inte får full kompensation för dessa.- Ett antal kommuner har förlorat stort på inkomstutjämningen de senasteåren. Med hänsyn till behovet av en genomgripande ändring av systemetinom föreslår vi att inkomstutjämningen för dessa kommuner"fryses" på den nivå som gällde 1999.Vi förutsätter att den utredning vi föreslagit skall arbeta såatt ett nytt system skall vara infört att gälla fr.o.m.1 januari 2002. Det är viktigt att fastslå detta därför attdagens system inte är förenligt med vår svenska grundlag.Riksdagen föreslås därför besluta att dagensinomkommunala utjämningssystem skall upphöra att gällavid denna tidpunkt.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av skyndsam utredning om ett nyttstatsbidragssystem för kommunsektorn ,2. att beslutar avskaffa det inomkommunala utjämnings-systemet fr.o.m. i enlighet med vad som anförts imotionen,3. att beslutar om temporära ändringar för åren 2000och 2001 av gällande utjämningssystem i enlighet med vad somanförts i motionen.Stockholm den 4 oktober 1999Gunnar ()()()()()()Per ()()()()