mot · GN02U618 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U618av Biörsmark, ()Kuba1 Politiska fångar i KubaEnligt Amnesty internationals årsrapport satt 350politiska fångar fortfarande fängslade i . Förhållandena för dessapersoner i fängelser innebar ibland grym, omänsklig eller förnedrandebehandling. Åtskilliga medlemmar av förbjudna grupper som arbetarmed medborgerliga och politiska rättigheter, oberoende journalister,läkare och advokater samt människorättsaktivister berövades tillfälligtfriheten. Många utsattes för andra former av hot och trakasserier, bl avägrades de att återvända till om de lämnade landet.Av de politiska fångar som sitter fängslade i vill vi särskiltuppmärksamma fyra ledande medlemmar av Concilio Cubano, en gemensamplattform med krav på respekt för de mänskliga rättigheterna, demokratiskaval och marknadsekonomiska reformer. Dessa personer; , . , samtVladimiro Roca Antúnez, fängslades efter det att de idokumentet kritiserat det kubanskakommunistpartiets program till dess femte kongress. Trots protester från EU,, , , m fl mot fängslandet av de fyra, tvingades detillbringa i fängelse utan att bli kallade till rättegång. Inteförränden första mars ställdes , , och inför rätta.Samtliga dömdes till mellan 3,5 och fängelse för uppvigling mot denkubanska staten. Rättegången ägde rum bakom lykta dörrar. Inga journalistereller utländska observatörer tilläts närvara vid rättegången.Förtrycket i är målmedvetet, systematiskt och sofistikerat. Denenskildes mänskliga rättigheter kränks . Möjligheten för denenskilde att utnyttja sin rätt till yttrande- och föreningsfrihet är i detnärmasteobefintlig. Den bör i högre grad uppmärksamma depolitiska fångarna och den bristande respekten för de mänskliga rättigheternai Kuba.2 DödsstraffI februari reformerades den kubanska . Ett stort antalnarkotikabrott kan numera bestraffas med döden, och påföljderna för rån,koppleri, penningtvätt och människosmuggling blev avsevärt hårdare.Samtidigt blev spridande av information som kan påstås destabilisera denkubanska staten straffbart med upp till fängelse. Den kubanskakommissionen för mänskliga rättigheter och nationell försoningpublicerade en rapport med titeln . Tillsammans med ett flertal bilagor med tidningsklipp,brev och lagparagrafer beskriver denna rapport konsekvenserna av denkubanska reformering. i årrapporterade den officiella landsortspressen i om åtta avrättningargenom arkebusering. Den oberoende nyhetsbyrån om ytterligare två. Från samma källor kommernyheten om de två senast verkställda dödsstraffen. fannkommissionen rapporter om två avrättningar i lokaltidningar. Amnestyrapporterar att ytterligare tre verkställdes. har emellertid både antaletavrättningar och publiciteten kring dem ökat radikalt. Kommissionensrapport berättar att ytterligare 12 dödsdomar fallit förraåret. Det framgår inte när de skall verkställas, men ingen av dem somavrättats har suttit än i dödscellen.Rättegångar i är mycket bristfälliga jämfört med internationellanormer. Många som står åtalade i brottmål har inte alltid tillgång tilljuridiskaombud. Den bör därför uttala sin oro över den tilltagandeanvändningen av dödsstraffet på samt vädja till den kubanska regimenatt den omgående inför ett moratorium på verkställandet av det.3 Demokratirörelsen i KubaFidel regim har kontinuerligt förlorat legitimitet iKuba. finns det en organiserad demokratirörelsesom omfattar politiska partier, människorättsorganisationer, oberoendefackföreningar och journalister. Men eftersom det ständigt är konfliktenmed som uppmärksammas när diskuteras i omvärlden har deninterna demokratirörelsen inte fått det erkännande den är värd. Embargotflyttar fokus från konflikten mellan regimen och den interna oppositionentill konflikten över . Detta har förstått ochutnyttjat konsekvent. öppnades politikgentemot något. Kubaner i fick bl a skicka pengar tillsläktingar på ön. enades den kubanska internademokratirörelsen bakom Concilio Cubano. Denna samlade drygt hundraorganisationer från hela landet och skulle ha sitt första möte den 24februari 1996.Under november 1995 bestämde sig dock regimen för att trycka påstoppknappen och inledde en våg av förtryck och fängslanden. Förtrycketkulminerade med nedskjutningen av två civila obeväpnade cessnaplan frånden kubansk-amerikanska organisationen al Rescate, som flög över för att visa sitt stöd till ConcilioCubano. Fängslanden och krigstillståndet omöjliggjorde mötet.Sedan påvens besök i har den internademokratirörelsen stärkt sina positioner igen. Organisationerna har växt ochkonsoliderats. De viktigaste partierna, Partido Solidaridad Democrática,Partido Liberal Democrático de , Movimiento Socialdemócrata de , har genomfört medlemsomröstningartill sina styrelser. De oberoende journalistbyråerna som finns i landet sedan1995 har via telefon förmedlat åtskilliga artiklar till kolleger i somlagt ut dem på Internet eller sänt dem tillbaka över ön via Radio Martí.I januari i år lättade på handelsembargot. Flyg till från fler städer än , det humanitära biståndet ökar, livsmedel ochmediciner får säljas till icke-statliga organisationer som t ex Caritas.Dessvärre uppskattades inte denna öppning av den kubanska regimen. Ifebruari stiftades en lag till försvar av "självständighet ochekonomi". Straffet för dem som distribuerar eller letar fram information som"skulle kunna användas" av de nordamerikanska myndigheterna för atttillämpa sanktionerna i Helms-Burtonlagen höjdes till fängelse samtkonfiskering av egendom. Lagen förbjuder också "innehav eller spridning avsubversiv litteratur skapad av " och gör det möjligt att straffadem som "organiserar manifestationer som hotar statens säkerhet ellersamarbetar direkt eller genom tredje person med radiostationer, tidningar,tidskrifter och andra massmedier som syftar till att destabilisera denkubanska regimen". Lagen gör att all information som oppositionen på önsprider och all verksamhet kan ligga till grund för fängslande.Regeringen bör ta tillfället i akt och visa att regims agerandede inte på något sätt kan accepteras. Regeringen har mångagånger fördömt embargo och det är bra. Men regeringen bör medsamma energi även uppmärksamma demokratirörelsen i . De sökergenom kontakter med utlandet legitimitet och därmed skydd gentemot sinegen regim. Den bör se och erkänna detta behov.Utrikesministern bör i detta syfte besöka för att öppet träffaföreträdare för såväl regimen som för demokratirörelsen. Folkpartietliberalerna har länge krävt en ny och mera aktiv kurs i försvaret av demänskliga rättigheterna på . Den socialdemokratiska regeringen böranamma detta krav.4 Biståndet till KubaRegeringen har öppnat för bistånd till för att påskynda ekonomiskaoch politiska reformer samt för att främja respekten för mänskligarättigheter. Bistånd till de demokratiskt sinnade krafterna i - iopposition mot det nuvarande förtrycket - bör förmedlas. Regeringen börgöra vad den kan för att uppmuntra detta. Från liberalernassida förutsätter vi dock att eventuellt arbete för att stärka de demokratiskakrafterna i sker genom enskilda organisationer.Vi säger däremot bestämt nej till alla former av bilateralt samarbete medKuba. Den utfasning av det statliga biståndet till som den borgerligaregeringen påbörjade borde ha fullföljts. Det ges felaktiga signaler när nuregeringen ger bilateralt biståndet till , d v s har kubanska myndighetersom motpart. Vi anser också att det strider mot hela intentionen medbiståndet till att, som sker, förmedla stöd till genom svenskaorganisationer vars syfte är att stödja regim. Detta bör ges regeringentill känna.5 EU:s KubapolitikMålet för EU i dess förbindelser med är att uppmuntra enövergångsprocess till pluralistisk demokrati och respekt för mänskligarättigheter och grundläggande friheter samt en hållbar återhämtning ochförbättring av det kubanska folkets levnadsstandard. EU ställer hårdakrav på förbättringar av de mänskliga rättigheterna och den politiskafriheten i sina relationer med . liberalerna kännersympati för EU:s starka betoning av demokrati i sin biståndsgivning tillKuba såväl som till andra i världen. kan ha mycket attlära av EU inom detta område.När den övertar ordförandeskapet i EU börKubafrågan hamna högt upp på den gemensamma utrikes- ochbiståndspolitiska agendan. bör driva på så att EU agerar samfällt ochgör en förbättring av de mänskliga rättigheterna i . Inom ramen för EU-samarbetet bör verka för att unionen uttalar öppet stöd till Kubasdemokratirörelse samt i kontakterna med den kubanska regimen ställahårdare krav på genomförande av demokratiska reformer.6 Hemställan6 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att i högre grad uppmärksamma de politiskafångarna i och den bristande respekten för de mänskligarättigheterna,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att den bör uttrycka sin oro för det tilltagandeanvändandet av dödsstraffet samt vädja till den kubanska regimen attden omgående inför ett moratorium för verkställandet av det,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att uppmärksamma demokratirörelsen i ,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om biståndet till ,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om EU:s Kubapolitik.6.Stockholm den 1 oktober 1999Karl-Göran Biörsmark (fp)()()