mot · GN02U505 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U505av , ()En liberal Europapolitik för 2000-talet1 Samarbete för fred, frihet och demokratiSäkerhet och fred i var de starkaste drivkrafterna när grundernaför Europasamarbetet lades efter slut. harsamarbetet fördjupats genom , Enhetsakten, och senast Amsterdamfördraget. Från att vid Romfördragetsikraftträdande endast ha inkluderat sex länder har Europasamarbetet idagkommit att inkludera 15. Den centrala tanken är fortfarande hur frihet,fred, demokrati och säkerhet kan garanteras för invånare. Det ärdet viktigaste skälet till att vi liberaler är positiva till EU.Vi, sekelskiftets européer, har en historisk möjlighet att skapa ettEuropa präglat av frihet, fred, demokrati, ekonomisk utveckling och en godmiljö. Europeiska unionen är ett unikt verktyg för att nå dessa mål. Detfaktum att starkt bejakar Europasamarbetet innebär inte att viförhåller oss okritiska till allt inom EU. Den utvidgningsprocess av EU sompågår ställer till exempel stora krav på reformering av jordbrukspolitiken ochbeslutsformer. Unionen måste bli fullständigt och totalt öppet för insyn. Detkrävs inte bara en "svensk" offentlighetsprincip - det krävs också enkonstitution som gör beslutsfattandet glasklart för varje medborgare.Folkpartiet välkomnar de positiva signaler som kommit från den nya och det nya om ökad öppenhet ochförändrad arbetskultur.Den allra viktigaste uppgiften är att vidga EU till attomfatta länder i . Förhandlingarna om medlemskapför , , , och bör drivas så att dessaländer kan bli medlemmar . Även och bör finnasmed i en första utvidgningsomgång.Sverige är i akut behov av en europapolitik. Det är bara kvar tillsSverige övertar ordförandeklubban i EU. Regeringen förhåller sigoroväckande passiv till europafrågorna och socialdemokraterna gör allt föratt skjuta avgörande beslut . Flertalet EU-länder uppfattarSverige som en bromskloss och förväntningarna på vårt ordförandeskap ärlågt ställda. - utanför valutaunionen och med en snubblande regeringstödd på två EU-negativa partier - riskerar att bli ett svagt ordförandeland.Sveriges anseende i EU måste repareras. Medlemskapet ger oss enormamöjligheter som inte får gå oss ur händerna. behöver EU för att lösamånga av sina egna problem. Därför behövs en ny kurs för i Europa.2 Svenska ordförandeskapet 2001Våren övertar ordförandeskapet i EU:sministerråd. Som ordförandeland kommer att ha en unikmöjlighet att påverka vilka frågor som skall prioriteras. Varjeordförandelands mål är att dels få genomslag för egna idéer, uppnåresultat och att leda unionen på ett sätt som inger respekt. För att så skallbli krävs att man vill driva utvecklingen framåt.Det faktum att valt att stå utanför eurosamarbetet och dessutomskjutit frågan gör dock att förutsättningarna för att kunna drivaett effektivt och resultatinriktat ordförandeskap försämrats avsevärt. Ettkonstruktivt och framgångsrikt ordförandeskap kräver ett aktivt engagemangi europafrågorna. behöver en klarare strategi och en tydligareinriktning om inte det svenska ordförandeskapet skall bli ett för EU förlorathalvår.Utvidgningsprocessen bör ha tagit ett stort steg framåt . En nyförhandlingsrunda tar fart där fler länder än den förstaraden av ansökarländer antas finnas med. Från finns enuttalad vilja om att utvidgningen skall påbörjas . Regeringen bör idetta sammanhang därför redan nu uttala som sin övergripande målsättningatt utvidgningsförhandlingarna skall slutföras under det svenska ord-förandeskapet.Nästa regeringskonferens startar med syftet att ta itu med denödvändiga institutionella reformerna samt reformeringen av jordbruks-politiken och strukturfonderna som man inte lyckades reda ut i samband medAmsterdamfördraget. Dagordningen fastslås i Helsingfors.Målet med den nya regeringskonferensen bör vara att EU skall kunna taemot 10 till 15 nya medlemsländer, inte bara öppna upp för fem. För att nådet målet räcker det inte att bara se över de frågor som lämnades kvar efterAmsterdam. Regeringen bör verka för en utökad agenda där en översyn görsav frågor som rör bl a den institutionella balansen, utökad möjlighet tillmajoritetsröstning, individuellt ansvar för kommissionärer, inrättandet av enkompetenskatalog som reglerar kompetensen mellan EU och de enskildamedlemsländerna samt den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.Även frågor som rör det rättsliga samarbetet bör ses över liksomsammanslagningen av den andra och tredje pelaren med den första.Sverige bör ha som mål att regeringskonferensen skall avslutas under detsvenska ordförandeskapet. Ett fördrag skulle då kunna antas på toppmötet ijuni i . Om ratificeringen går snabbt skulle det kunna underlättaanslutningen av de första nya medlemsländerna redan i januari 2002.Utöver östutvidgningen kan egna hjärtefrågor väljas. Miljön är ett viktigtområde för . Arbetslösheten är ett alleuropeiskt problem ochöppenheten inom EU:s institutioner en central svensk fråga. Folkpartietprioriterar utvidgningen och de reformer som måste göras på vägen för attansökarländerna skall kunna bli medlemmar . Likaviktigt är dock att är en konstruktiv och drivande partner i EU somuppträder som en ledare för hela unionen och ser på den med ett samlateuropeiskt perspektiv.3 fem steg till EMUSverige bör fastställa en tågordning för närmande och inträde iEMU i fem steg:- Regeringen bör avge en avsiktsförklaring där avsikten att avseratt gå med i redovisas.- En nationell övergångsplan bör göras upp snarast.- En folkomröstning om EMU bör genomföras. Siktet bör vara inställt påatt den genomförs hösten år 2000.- efter ett ja i folkomröstningen bör en förhandling om svensktinträde i tas upp med de andra EU-länderna och ECB.- går med i . 15 efter folkomröstningen börSverige kunna gå med i EMU:s tredje fas.Statsministern har själv angivit EMU-frågan som den viktigaste fråganför under hans ämbetstid. Mot den bakgrunden är det svagapolitiska ledarskapet i frågan högst anmärkningsvärd. EMU:s politiskamål är stabilitet, fredlig konfliktlösning och säkerhet genom ett tätareeuropeiskt samarbete. Det är helt oacceptabelt att genom att säganej till EMU i handling tar avstånd från dessa grundläggande motiv.Efter det att EMU startat har de politiska aspekterna på EMU-frågan blivitallt viktigare för ställningstagande. De andra länderna har lämnatbakom sig frågan om ja eller nej till EMU och för varje statsminister- ochEcofinmöte som passerar blir ännu litet mera politiskt akterseglat.Slutsatsen att bör vänta och se byggde på felbedömningen attendast en minoritet av EU:s medlemsländer skulle gå med från start. vetvi att 11 av 15 EU-länder gått med, och att tre av de fyra kvarvarande EU-länderna förbereder sig aktivt på olika sätt för att gå med mellan och2003.Regeringen har förbisett den nu hett debatterade frågan om utflyttning avnyckelpersoner och hela eller strategiska delar av företag från Sverige.Utflyttningen har förvisso flera drivkrafter, men man kan inte bortse från attden svenska attityden till EMU spelar roll i sammanhanget för praktiskt tagetalla beslutsfattare i näringslivet. Få anser att landets EMU-politik saknarbetydelse för företagens lokaliseringsbeslut.Den svenska kronan har rört sig kraftigt vid internationella kriser, och detskapar återkommande problem för svenska företag och medborgare. Så fortdet blir oro i världsekonomin smittar detta av sig på den svenska kronan.Debatten har mycket handlat om en situation där skulle vilja, men avEMU hindras, att försvaga sin valuta. Men att tillgripa kronförsvagning somstabiliseringspolitiskt motmedel har empiriskt visat sig inte vara enlångsiktigt bra medicin som erfarenheterna visar.EMU-utredningen och flera andra har argumenterat för att arbetslöshetenförst måste ner innan kan gå med i . För att få nerarbetslösheten krävs en rad strukturella utbudsreformer på arbetsmarknaden.Det är lättare att genomföra långsiktigt nödvändiga och principiellt viktigareformer om är medlem av EMU.Regeringen försöker glida undan ett ställningstagande i EMU-frågangenom att hävda att naturligtvis inte motsätter sig att andra länderfullföljer den monetära unionen. vill åka snålskjuts på andra ländersansträngningar och risktagande när det gäller att utforma och delta iinternationellt ekonomiskt samarbete. Om , , ochItalien agerat på samma sätt hade varken Kol- och Stålunioneneller EEC någonsin kommit till stånd, och hade inte EG ochden inre marknaden utvecklats. hade varit splittrat, ekonomiskt ochpolitiskt. Specialisering, internationell arbetsfördelning och årtiondens storavinster av inomeuropeisk handel hade inte uppstått i samma omfattning,löntagarna hade haft lägre inkomster och konsumenterna färre varor ochtjänster att välja mellan.Det ligger även i intresse att EMU och den nya ,, snabbt lyckas etablera ett gott rykte och trovärdighet.Såväl vår utrikeshandel som EU:s östutvidgning är av central ekonomiskoch politisk betydelse för framtid. Om EMU skulle få problemframöver skulle det vara negativt för efterfrågan på svensk export frånEuroland, men också negativt för ansökarländerna och processen med EU:söstutvidgning. Ett ökat välstånd och en långsiktig stabilitet på andra sidanÖstersjön främjas av att EMU och den nya snabbt allmäntuppfattas som en legitim och kompetent bevakare av låg inflation och godaoffentliga finanser. EMU och den nya ansträngningar på denpunkten skulle underlättas väsentligt om skulle deklarera sin avsiktatt gå med i . En sådan avsiktsförklaring är sannolikt det enskiltviktigaste bidraget vi som nation kan ge till vår egen och Europasekonomiska stabilitet.4 Ökat folkligt inflytande inom EUI saknas en bred och öppen debatt om EU-frågorna. Detbeklagansvärt låga valdeltagande i EU-valet är i mångt och mycket ettresultat av detta. Inte sällan diskuteras de europeiska frågorna utifrån ensnäv nationell nyttosynpunkt istället för att diskuteras utifrångemensamma europeiska värderingar. Möjligheten för den enskildemedborgaren att aktivt delta i europadebatten är begränsad.Den socialdemokratiska regeringen bär här ett stort ansvar. Under årenefter inträdet i unionen har regeringen intagit en passiv hållning till EU-frågan i allmänhet och EMU i synnerhet, vilket innebär att utrymmet för enöppen diskussion och debatt har krympt. Regeringen bör föra en aktiv ochtydlig EU-politik på det nationella planet för att på så sätt hålla dörren öppentill det europeiska offentliga rummet.De demokratiska reformerna av EU måste fortsätta. EU-politiken måsteföras närmare medborgarna och politiker i måste göra europa-politiken mer vardaglig. Ett steg i denna riktning vore att ge europa-parlamentarikerna ett eget formaliserat och öppet forum för återrapportering.På så sätt skulle europaparlamentarikernas roll bli mer tydlig ocheuropadebatten föras närmare medborgarna. I har deholländska europaparlamentarikerna möjlighet att delta i särskilda debatter idet egna nationella parlamentet. anser att även de svenskaeuropaparlamentarikerna bör ges en sådan möjlighet i den svenska riksdagen.Detta bör ges regeringen tillkänna.De folkvalda representanterna i är viktiga vad gällerupprätthållandet av demokratin och den folkliga förankringen. Därför börparlamentet få en ökad makt och likställas med ministerrådet i lagstiftnings-frågor. De båda organen bör bli helt likställda i lagstiftningsfrågorochde båda organen bör betraktas som de två delarna i ett tvåkammarparlament.4.1 Ökad öppenhetEU:s institutioner måste präglas av större öppenhet. bör verka föratt den svenska synen på allmänna handlingars offentlighet får enmotsvarighet också inom EU. Sedan medlemskapet har ochFinland påverkat EU mycket positivt. Den principiellaoffentlighetsprincip som drivits fram av svenska EU-parlamentariker ochden är ett steg i rätt riktning. Att den nya även på allvar tagit till sig kraven om ökad öppenhet ärglädjande. bör driva fram en sådan tillämpning av EU:s nyaoffentlighetsprincip att den också blir praktisk verklighet överallt i EU:sbeslutsfattande.På det nationella planet bör upprätthålla sin hittillsvarandetolkning av offentlighetsprincipen. Svensk hantering av EU-dokument skallfölja svenska lagar och rättspraxis när det gäller offentligheten, oavsett huren handling klassats av ett EU-organ. Om unionsorganen bestrider vår rätt atttillämpa offentlighetsprincipen skall vi strida i för våröppenhet.4.2 Rätt frågor på rätt nivåFör ytterligare förankring är det viktigt att EU:s närhetsprincip, den s ksubsidiaritetsprincipen, gäller. EU skall enligt vår mening endast ägna sigåt frågor där de lokala, regionala och nationella nivåerna inte räcker till.EU måste vara effektivt. Det betyder att beslutsmaskineriet måste varaeffektivt. Men det innebär också att EU skall ägna sig åt rätt frågor. Detfinns frågor där beslutsmöjligheterna på EU-nivån är för små. Detfinns också frågor där möjligheterna att besluta är för stora. Ett exempelpå frågor där möjligheterna är för små är ekonomiska styrmedel för enbättre miljö. Dessa frågor räknas till skattefrågorna, för vilka varjelands vetorätt gäller. Vi fortsätter kräva att dessa frågor i fortsättningenskall behandlas som de miljöfrågor de är och inte som skattefrågor. Vibeklagar att den envist motarbetar denna förstärkningav möjligheterna att angripa gränsöverskridande miljöproblem. Detta ärnegativt inte enbart för miljön i utan också för EU:s möjligheteratt påverka den globala miljön.Ett annat område där de gemensamma befogenheterna är för små gällerden gränsöverskridande brottsligheten. Det är uppenbart att det hittills-varande mellanstatliga samarbetet inte är tillräckligt för att effektivt bekämpaden internationella brottsligheten. Vi bejakar Europolsamarbetet och sergärna att det, med bevarad rättssäkerhet och integritet för medborgarna,utvecklas till ett överstatligt samarbete så att t ex ett lands polis inte barakanfullfölja en polisjakt över en nationsgräns och att gemensamma brottsregisterupprättas utan också att gemensamma insatsstyrkor kan sättas upp. Det ärviktigt med parlamentarisk insyn och kontroll över Europols verksamhet, isyfte att beivra missbruk och övertramp mot den personliga integriteten. Påsikt bör en europeisk polisorganisation med operativa funktioner upprättas.Det tredje viktiga området där unionen behöver större befogenheter gällerden gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Inget enskilt land skall pådetta område ha veto, men inget land skall heller mot sin vilja behöva delta ien gemensam insats.Om det på dessa tre områden - gränsöverskridande miljöförstöring, inter-nationell brottslighet och den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken -således behövs mer samarbete, så finns det områden där det behövs mindreav lösningar på unionsnivån, t ex kultur, turism, social- och arbetsmarknads-politik.En för liberaler självklar utgångspunkt är att beslut skall fattas så nära denenskilde som möjligt och helst av den enskilde och hans familj. Där det inteär möjligt med individuella beslut bör besluten tas på den lägsta praktiskapolitiska nivån.Sverige bör i allt arbete inom EU arbeta för att unionsnivån bara används ide fall då nationella nivåer inte är tillfyllest för att lösa problemen.Tilltron till EU bland medborgarna i medlemsländerna undergrävs såväl avatt unionen inte är kapabel att fatta beslut i genuint gemensamma frågor somav att unionen fattar beslut i frågor som den inte borde syssla med. Det ärdärför inte enbart av principiell vikt att rätt fråga handläggs på rätt plats.Ett sätt att åstadkomma detta är införandet av en kompetenskatalogsom reglerar ansvarsförhållandet mellan unionen och de enskilda medlems-länderna. Enligt vår mening skall en sådan katalog även beskriva EU:smålsättning, definiera dess grundläggande institutioner samt dess kompetens-områden och hur de inbördes förhåller sig till varandra. Ansvaret, inte baramellan och inom de europeiska institutionerna, utan också mellan EU ochmedlemsländernas parlament och regeringar, måste tydliggöras.För närvarande finns elva utlokaliserade organ under , till exempel miljöbyrån i , i olika medlemsländer.Ännu finns inget i vårt land. Om ett EU-organ placeras i skulle detinte bara skapa nya jobb utan också underlätta förankringen av EU hos detsvenska folket. Regeringen bör verka för att kontoret som hanterar EU:skatastrofbistånd, ECHO, läggs i Sverige.5 Utrikes- och säkerhetspolitikenEU bildades för att bryta en tusenårig tradition av krig. Fred i Europaförblir det allra djupaste syftet. Samarbetet i unionen måste vara så tättatt krig mot en annan unionsmedlem inte bara framstår som absurt utanockså praktiskt ogenomförbart. Ju fler länder som kommer med i unionendesto större blir det område där interna krig inte kan förekomma.Men EU:s roll som främjare av fred måste få konsekvenser också utanförunionens territorium. Det är t ex djupt olyckligt om europeiska länder genomhistoriska eller andra bindningar hamnar på olika sidor i konflikter i andradelar av världen. Helt oacceptabelt är att olika EU-länder exporterar vapentill båda sidor i pågående krig.Framtidens säkerhetspolitik måste i mycket högre grad än gårdagens byggapå icke-militära metoder. Vi ser t ex österut som denviktigaste förbättringen av långsiktiga säkerhet som kan tänkas.Att öppna dörren för ansökarländerna ställer höga krav på unionen. För atthantera ett EU med över 20 medlemsstater krävs omfattande institutionellaförändringar, reformering av jordbrukspolitiken och strukturfonderna samtändrade regler för beslutsfattande. Därför var det en stor besvikelse attAmsterdamfördraget inte resulterade i några avgörande förändringar av detslaget.Folkpartiet anser att förberedelserna inför utvidgningen måste vara denmest prioriterade uppgiften hos EU. Det blir naturligtvis ohanterligt att i enunion med 25 eller kanske 30 medlemmar bibehålla en så pass omfattandevetorätt som den nuvarande. Enligt vår mening bör vetorätten inskränkas tillett fåtal områden som EU har att besluta om.Vi har fört fram de demokratiska argumenten för attförstärka befogenheter på ministerrådets bekostnad. Ensådan förstärkning skulle tillsammans med en ökad roll för de nationellaparlamenten i formandet av den nationella EU-politiken öka legitimiteten ide fattade besluten. Vi beklagar att den svenska riksdagsmajoriteten intedelar vår uppfattning om behovet av en ytterligare förstärkning avparlamentets roll.Folkpartiet är för ett fördjupat samarbete inom EU:s utrikes- ochsäkerhetspolitik. Händelserna i det visar tydligt attsamarbetet på detta område måste stärkas. Vi hoppas att EU:s nya enhet förpolitisk planering och tidig varning som just håller på att inrättas skall visasig vara ett bra verktyg för detta. Vi hoppas också att den höge representantsom utsetts blir en kraftfull och pådrivande person. har EU varitalltför handlingsförlamat på detta område.Men vi tror inte att ovanstående reformer räcker. Beslut i utrikes- ochsäkerhetspolitiska frågor bör fattas genom kvalificerad majoritet. Regeln bördock kompletteras med en reservationsrätt, som innebär att ett enskilt landkan ställa sig utanför aktioner som det landet inte anser sig kunna delta i.Inget enskilt land skall ha veto, men inget land skall heller kunna tvingas attmot sin vilja delta i en gemensam insats.Folkpartiet välkomnar att EU-länderna accepterat att i Amsterdam-fördraget införa de s k Petersberguppgifterna, vilka öppnar för möjlighetertill humanitära hjälpinsatser, fredsbevarande och fredsskapande uppgiftersamt krishantering där militär kan sättas in. har Petersberguppdragenlegat på Västeuropeiska unionen, VEU. I takt med att EU tar över dennaverksamhet är det naturligt att VEU gradvis integreras i EU - med det viktigaundantaget för säkerhetshetsgarantierna i artikel V i Brysselfördraget.Hittills har VEU mest varit en diskussionsklubb, och genomfört fåoperationer. VEU har skött bevakningen av embargon mot f d Jugoslavienoch hjälpt till att bygga upp en civil polisstyrka i i Bosnien.Folkpartiet anser att EU via VEU bör bli mer aktivt i att förebygga ochhantera kriser . Vi vill även att samverkar kring eninsatsstyrka som kan användas för Petersberguppdrag, på mandat av FN ellerOSSE, och vid miljökatastrofer.Folkpartiet anser inte att EU skall bli en militärmakt eller ha ettgemensamt försvar. Det finns redan en organisation för gemensamt försvar iEuropa, nämligen Nato. Det är inom Nato och inom Partnerskap för Fredsom arbetet med att vidareutveckla en ny europeisk säkerhets- ochförsvarsidentitet skall ske, inte inom EU.Det har gått sedan föll. Det borde ha lett genomgripande diskussion om hur skall utforma sin framtidasäkerhetspolitik. har haft större möjligheter att förankraen ny svensk utrikespolitik. Men regeringen har försuttit dessa möjligheter.Av rädsla för att blotta bristen på visioner och osäkerhet inför förändringarhar regeringen gjort allt för att undvika den debatten. Det är i nära samverkanoch som fullvärdig deltagare i internationella sammanhang som kanspela en betydelsefull roll.Det går inte att blunda för att den säkerhetspolitiska kartan har förändrats.Folkpartiet anser därför att skall bidra till en alleuropeisk freds-ordning. Nato bör utvecklas till en struktur för gemensam säkerhet i vårvärldsdel med som medlem.6 En gemensam europeisk flyktingpolitikDen regeringskonferens som avslutades fick till resultat att des k Schengenreglerna görs till en del av . Förberedelser förett beslut i ministerrådet om hur Schengenreglerna skall införlivas i dennya fördragstexten har påbörjats och beslutet väntas inom en snarframtid.I ingår bl a inrättande av en gemensam europeiskflyktingpolitik. Vi tror att en samordning avflykting- och asylpolitiken med en gemensam praxis är en förutsättning fören liberalisering av politiken inom hela EU.Praxis för beviljandet av asyl varierar mellan EU-länderna. I verklighetenhar flyktingpolitiken successivt stramats åt i hela . En samordning avmedlemsstaternas minimiansvar på det flyktingpolitiska området äremellertid nödvändig, om åtminstone några länder i praktiken skall kunnabedriva en mer generös flyktingpolitik. Det är inte de minst generösaländerna som skall sätta . Det synsättet måste prägla tillämpningen avsåväl som , vilka båda berör flykting-politiken.Asylrätten på grund måste värnas inom ramen fören gemensam europeisk flyktingpolitik. EU:s flyktingpolitik måstekompletteras med en ny konvention för att också ge skydd t ex i mass-flyktsituationer såsom vid krigen i Bosnien respektive i Kosovo.EU och dess medlemsstater måste på plats bekämpa orsakerna till attmänniskor tvingas fly och bege sig till andra länder. Genom vårtmedlemskap i kan vi verka för att mobilisera omfattande stöd till demänniskor som tvingas på flykt genom ett mer direkt stöd till grannstatersom ger dem skydd.Mot denna vår grundinställning för en gemensam human flyktingpolitikför hela EU är de förslag på en sådan gemensam politik som hösten 1998kom från dåvarande ordförandeskapet i och tyckskomma från ordförandeskapet i mycket oroväckande.Utgångspunkten är föga liberal - att begränsa migrationsströmmarna tillden europeiska kontinenten. Den utgår liksom regeringens skrivelse1999/2000:3 Migration och asylpolitik under punkten 3.9 från missupp-fattningen att särskilt de västeuropeiska staterna samt , ochAustralien "haft en relativt omfattande invandring och har tagit emot mångaasylsökande", trots att vi vet att alla de stora flyktingmottagarländerna liggeri tredje världen.Det finländska ordförandeskapet föreslår enligt ännu icke officiellauppgifter bl a att EU-länderna skall inta en hård linje gentemot deasylsökandes hemländer och med ekonomiska påtryckningar i form av hotom uteblivet bistånd förmå fattiga länder att ta emot flyktingar i retur.Förslagen är oacceptabla. För liberaler, vars målsättning är en ökad rörlighetför människor utan hindrande gränser och andra barriärer, är det här förslagsom går tvärtemot.Redan idag krävs visering för resa till från flertalet länder ivärlden. Den gemensamma listan över viseringspliktiga länder växteytterligare med anslutning till .