mot · GN02U503 · 1999-10-05 00:00:00 — Istället bör en konvergenspunkt sättas dit nuvarandemedlemmar och kandidatländer strävar genom en successiv anpassning.Producenterna måste ges en rimlig tid att anpassa sig till den nya politiken.På bör full marknadsanpassning kunna uppnås.Andra utestående problemområden (främst med avseende på relationernaEU-USA) som behöver beröras är genmodifierade och hormonbehandladejordbruksprodukter. EU måste inom dessa områden säkerställa att man intaren ståndpunkt som är WTO-kompatibel.5.5 BudgetenBudgetens tak om högst av BNI skall ligga fast. Utgifternaför de nuvarande 15 medlemsländerna, EU15, minskar dock, även iabsoluta tal. Den växande skillnaden mellan budgettaket och utgifternaför EU15 bör användas till särskilda satsningar i kandidatländerna, västraBalkan samt på den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. I taktmed att jordbrukssubventionerna och behovet av stöd tillkandidatländerna minskar bör budgettaket sänkas.5.6 En ändamålsenlig strukturpolitikStruktur- och regionalstöd bör betraktas som övergångslösningar och intesom permanenta subsidier. måste agera för dessa föreställningar.Struktur- och regionalstöd får inte innebära en ny form av centralplaneringoch snedvridning av ekonomierna i . Det måste därförvägledas av några viktiga principer:Att betala in pengar till EU för att sedan få tillbaka dem i form avstrukturstöd är inte rimligt. I sådana fall bör medlemsavgift och stöd kvittasmot varandra. Nationella stöd måste dock överensstämma med EU:s krav påkonkurrensneutralitet.Svaga och eftersatta regioner behöver dock övergångsvis stöd från EU. EUska också stimulera till kontakter, samverkan och utveckling över nations-gränserna. Här kan EU spela en viktig roll.Stöd till eftersatta regioner bör i första hand bestå av hjälp att bygga uppoch stärka institutioner för en fungerande marknadsekonomi, viss fysiskinfrastruktur som inte kan marknadsfinansieras samt utbildning. Sådana stödhar visat sig framgångsrika i , och . I takt med attstödområdet kommer ikapp skall stöden successivt avvecklas. Att fastna i ettbidragsberoende vore djupt olyckligt. Stöden får därför aldrig vara annat änen övergångslösning.Det finns också ett utrymme för gemensamma insatser vad det gäller detranseuropeiska nätverken. Den nationella planeringen och nationellamonopol har ofta snedvridit transportsystemen, främst vad avser järnvägen,eldistributionen och i viss mån vägar. EU kan här spela en konstruktiv rollnär det gäller de gränsöverskridande förbindelserna. Finansieringen skalldock vara marknadsmässig.5.7 Gemensamma initiativ för miljönMånga miljöproblem är gränsöverskridande. Föroreningar i luften och ihaven känner inga gränser. Försurningen i delar av beror till stordel på nedfall som kommer från andra länder. Övergödning och miljöför-oreningar i kommer från floderna på andra sidan havet.Samarbetet i miljöfrågor har redan stor betydelse för att förbättra miljön iEuropa. Det är därför angeläget att EU fortsätter att ta konkreta beslut i enrad miljöfrågor i syfte att förhindra gränsöverskridande miljöproblem.Samtidigt är det viktigt att på nationell nivå kunna ta hänsyn till specifiktkänsliga förhållanden och att ett land även fortsättningsvis skall kunnabesluta om egna strängare miljöregler än de gemensamma minimireglerna.Men miljöhänsyn får inte tas till intäkt för protektionistiska åtgärder.Nationella regler som hindrar det fria flödet av varor och tjänster måstedärför även i fortsättningen vara föremål för prövningar i sista instans i . Denna juridiska prövning skall fastställa om landet har sakligaoch vetenskapligt accepterade miljöskäl och om dessa väger tillräckligt tungti förhållande till principen om fri rörlighet.Sverige har strängare miljökrav än EU på vissa begränsade områden. Detär resultatet av medlemsförhandlingarna, där dessa undantag förutsattes gällaunder en övergångstid. utfäste sig EU att revidera reglerna i syfteatt skärpa dessa. Det är därför viktigt att EU nu skärper även dessamiljöregler så att inte längre behöver ha särregler. I de fall där ensådan höjning av olika skäl inte sker måste få fortsätta med sinasärregler.EU bör införa handel med utsläppsrättigheter för att minska de skadligautsläppen i atmosfären. Det är också angeläget att medlemsländerna kommeröverens om en miniminivå vad gäller koldioxidbeskattningen. Då det rör sigom ett skattebeslut är det av yttersta vikt att beslutet fattas enhälligt. Enminskning av koldioxidutsläppen i är viktig för att fullfölja det målom en stabilisering av koncentrationen av växthusgaser i atmosfären somfastlagts på internationell nivå. På nationell nivå måste sträva isamma riktning. En förändring av det svenska energisystemet i riktning motökad förbränning av fossila bränslen skulle vara direkt negativ. fårsvårt att framgångsrikt argumentera för stränga miljöbestämmelser, närregeringen, stödd på en majoritet i , avsiktligt bryter mot viktigarekommendationer. Detta förhållningssätt har förött trovärdighet påområdet.Den inre marknadens konkurrensregler kan också ha betydelse för att ge enbättre miljö. Att t.ex. bryta upp de nationella järnvägsmonopolen somerfarenhetsmässigt försvagat järnvägstrafiken i förhållande till biltrafiken hardärmed indirekt en viktig positiv miljöeffekt. Över huvud taget är konkurrensoch ökat utrymme för marknadsekonomiska lösningar viktigt för att tvingafram bättre hushållning med knappa resurser.Samarbetet med länderna i och deras anpassningtill medlemskap ger kraftiga incitament till miljöförbättringar i de delar avEuropa där miljöförstöringen är som störst. Redan har miljöförstörandeindustri och annan verksamhet i stor omfattning lagts ner. Förhållandena varhelt enkelt så dåliga att de inte klarar sig i konkurrens med modernmiljövänlig produktion.EU måste även fortsätta arbetet med att stödja miljöförbättrande åtgärderutanför den egna medlemskretsen. Särskilt viktiga är miljöstödjande insatseri . Förbättrad kärnkraftssäkerhet och rening av utsläppi luft och vatten har hög prioritet.6 En effektiv gemensam utrikespolitikEU har en väl utvecklad långsiktig politik gentemot länderna i Europaoch . Kvarvarande Eftaländer är i stor utsträckningintegrerade i den inre marknaden. Länderna i harredan långtgående associeringsavtal. Särskilt stor betydelse har denanpassning som kandidatländerna genomgår och som accentueras iförhandlingar om medlemskap.Med , och andra länder inom OSS finns eller pågårförhandlingar om partnerskaps- och samarbetsavtal. Dessa får växandebetydelse och kan vidgas till frihandel och andra samarbetsformer omländerna så önskar. Med länderna vid södra och , frånMarocko i väster till i öster, sluts associationsavtal, s.k. Medelhavs-avtal, med sikte på frihandel år 2010.Med 71 utvecklingsländer, varav huvuddelen av de allra fattigaste, finnsLoméavtalet som ger omfattande tullfritt tillträde till den inre marknaden ochbiståndssamarbete.Samarbetet sker på många olika sätt. Frihandel är oftast det första ochviktigaste instrumentet. Miljösamarbetet växer i betydelse både med och inom . Phare- och Tacisprogrammen gerbetydande stöd till . I Medelhavsprogrammet sker ettmotsvarande stöd som fokuserar på mänskliga rättigheter och demokrati.Om den långsiktiga inriktningen är klar och kraftfull så har EU haft betyd-ligt svårare när det gäller att hantera akuta spänningar, kriser och konflikter.Det är därför mycket välkommet att en gemensam utrikespolitisk analys-enhet nu inrättas för att kunna utarbeta förslag till en gemensam utrikes-politik. Det är viktigt att den analysenhet som byggs upp inom ramen förden gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken får hög kompetens ochmöjlighet att utarbeta förslag, så att ett kvalificerat arbete med utgångspunkti det gemensamma verkligen möjliggörs.När tillträder som företrädare för är det angeläget atthan i samråd med kommissionens utrikesansvarige lyckas attformulera en verkligt gemensam och kraftfull utrikes- och säkerhetspolitik.Det ligger ett stort ansvar på och övriga medlemsländer att se till attdetta tillfälle inte går förlorat. och EU har många underlåten-hetssynder i detta avseende.Den process som inleddes med den brittisk-franska deklarationen i St Maloden , och som syftar till att förstärka EU:s försvars- ochsäkerhetspolitiska dimension, och vars fortsatta riktlinjer lades fast vid topp-mötet i är också välkommen. Det är viktigt att konstateraatt det inte rör sig om en dubblering av de ömsesidiga försvarsgarantier somges inom ramen för Nato, men väl om att ge den europeiska unionen enförstärkt kapacitet att planera och genomföra även militära aktioner för att ienlighet med kunna vidta fredsfrämjande insatser. Det berörockså hur befinliga resurser inom bl a den västeuropeiska unionen skallkunna utnyttjas på bästa sätt för att förstärka denna kapacitet om och närWEU:s uppgifter i allt väsentligt övertas av EU. bör ge sitt fulla stödtill denna utveckling och axla sin del av ansvaret för EU:s fredsfrämjandeåtgärder.7 Bekämpa knark, organiserad brottslighet ochbedrägerierBrottsligheten blir alltmer internationell. Narkotika från utomeuropeiskaländer söker sig i stigande utsträckning in mot . I finnsen växande kriminalitet som blir alltmer välorganiserad. Även iVästeuropa finns en betydande gränsöverskridande kriminalitet. Dettagör det alltmer angeläget att effektivt kunna bekämpa brottslighet medgemensamma insatser. Den ökade rörligheten inom EU underlättar intebara för legala transaktioner utan också för brottslig verksamhet. Därförär det angeläget att förverkligandet av de fyra friheterna kompenserasmed ökade gemensamma insatser för att förhindra en ökadgränsöverskridande kriminalitet.En effektiv brottsbekämpning byggs i första hand upp genom enförstärkning av samarbetet mellan de nationella rättsvårdande myndig-heterna. Även gränsöverskridande brott är normalt en fråga för två länder.Men det räcker inte med detta. Det behövs ett rättsligt samarbete också påEU-nivå. Framväxten av detta har gått långsamt. Det är därför viktigt attEuropolsamarbetet, som övergått i permanentverksamhet, snabbt utvecklas och fulländas i syfte att kunna börja fungeraeffektivt i praktiken. Polissamarbetet inom Europol bygger på informations-utbyte och analys. De operativa polisiära insatserna görs enbart av nationellapolisstyrkor. I ett längre perspektiv bör övervägas om Europolpersonal,under befäl av nationell polis, även skall kunna medverka i vissa operativainsatser, t.ex. i utrednings- och spaningsarbete mot grov gränsöverskridandebrottslighet.En tydlig avvägning och avgränsning måste ske mellan de rentnationella insatserna, samarbetet mellan de nationellapolismyndigheterna samt de direkta EU-insatserna. Närhetsprincipenanger att endast sådana uppgifter som behöver lösas på europeisk nivåskall utföras inom EU:s ram.När det polisiära samarbetet fördjupas måste särskild vikt läggas vidrättssäkerheten. Avvägningen måste ske noggrant mellan medborgarnas rätttill integritetsskydd och behovet av tvångsåtgärder mot kriminalitet. Därförbör Europols verksamhet bli föremål för demokratisk insyn och kontroll.Europaparlamentet bör involveras i denna uppgift genom sin nyinrättadeombudsmannainstitution. För att främst tillgodose rättssäkerhetsbehovet börEG-domstolens kompetens utnyttjas inom Europolkonventionen.Varje land måste ha rätt att utforma sin egen narkotikapolitik. Däremot börkampen mot gränsöverskridande narkotikahandel bli föremål förgemenskapsåtgärder. Ett land skall inte få utforma sin narkotikapolitik så attden får negativa effekter för kampen mot knarkhandel i andra medlems-länder. Det vore en fördel om vissa åtgärder mot narkotika fördes över tillden s.k. första pelaren så att effektivare hinder mot handel med narkotikaskulle kunna införas inom hela EU. En sådan förändring avser möjlighetenatt besluta om minimiregler för att inte hindra något land från att vidtaytterligare åtgärder mot narkotika.Det har stått allt mer klart att EU på inget sätt är förskonat från mygel ochmaktmissbruk. Även på hög nivå har svågerpolitik och missbruk av EU:smedel förekommit. Detta aktualiserar kravet på en skarpare kontroll av EU:solika organ.Erfarenheten visar att medlemsländerna haft svårt att hantera kontroll-makten. Som ett komplement till Revisionsrätten bör Europaparlamentetskontrollmakt stärkas genom att parlamentet får rättsliga förutsättningar attpermanent granska det ekonomiska handhavandet inom unionen. Enkvalificerad minoritet bör ha rätt att initiera kontroll och revision.EU är i praktiken en öppen institution. Insynen är i många avseendenstörre än t.ex. i det svenska . Den formella rätten till insynär dock begränsad. Införandet av en generellt gällande offentlighetsregel kangarantera medborgarna rätt till insyn.Makt och pengar måste alltid kontrolleras. Offentlighet är en av de väster-ländska rättssamhällenas förnämsta kontrollmetoder. Det främjar den kritiskagranskning som är en förutsättning för omsorgsfulla och väl avvägda beslut.Offentlighet och insyn bidrar också till noggrann och hederlig förvaltning.Det förekommer också fusk och bedrägeri med pengar som kanaliseras viaEU:s budget. Det är mycket angeläget att detta stoppas av ekonomiska skälmen också för att det uppluckrar samhällsmoralen.Ibland är bidragsreglerna utformade så att de inbjuder till fusk. Komplice-rade och svårförståeliga regler i kombination med godtyckliga bidrags-gränser kan lätt ge den effekten. Det naturliga är att i första hand försökaminska bidragsvolymen och bidragens antal och att i andra hand görabidragsbestämmelserna klarare och mer entydiga.Huvuddelen av kontrollen av bidragen sker inom de nationella förvalt-ningarna. Inte sällan beror fusk och bedrägeri på bristande kontroll pånationell nivå. Än värre är att det ibland förekommer samarbete mellan densom mottar felaktiga bidrag och den nationella kontrollmyndigheten. De kanhelt enkelt stå i maskopi med varandra. En komplicerande faktor är attmedlemsländerna har vitt skilda juridiska system, vilket försvårar kontrollen.Det är angeläget att EU kraftfullt förbättrar kontrollen och möjligheten attbeivra fusk och bedrägerier. Det förekommer också skattebedrägerier därbrottslingar utnyttjar bristfälliga rutiner t.ex. i samband med föregiventransi-tering av varor genom unionens territorium för att undandra medlems-länderna moms eller andra skatteinkomster. Det behövs ökad samverkan föratt motverka sådana brott som dessutom snedvrider konkurrensen ochförsvårar för hederliga företag.8 En stark och avgränsad unionDen europeiska integrationen bygger på lagfäst gemenskap och starkainstitutioner. Den har visat sig hålla också under besvärliga tider medbakslag och stagnation. Endast en kraftfull union som väl fullgör sinauppgifter är stabil nog att ta emot de nya länder som kan och vill delta iintegrationsarbetet. Detta förutsätter en union som koncentrerar sig på deoffentliga uppgifter som bäst utförs på europeisk nivå. Huvuddelen av deuppgifter som det civila samhället inte klarar av sköts dock bäst avnationella eller lokala myndigheter. För de uppgifter som ska lösasgemensamt måste EU dock ha beslutskraft att genomföra ett effektivtsamarbete.Det europeiska samarbetet och den gemensamma lagstiftningen skallbegränsas till genuint gemensamma angelägenheter. Det finns en tendens attalla frågor som upplevs som viktiga och angelägna på nationell nivå därmedockså förtjänar att lyftas upp på europeisk nivå och kläs i en EU-politik.Detta är en missuppfattning som riskerar att undergräva det europeiskasamarbetet på de områden där det verkligen behövs. Subsidiariteten är en avde absolut viktigaste principerna för att uppnå ett fungerande samarbete inomEU. Dess värnande måste därför ständigt vara för ögonen på beslutsfattarna.Det är viktigt att samarbetet inte förlamas av nationellasärintressen på områden som är genuint gemensamma. De avgörande stegenmot realiserandet av den inre marknaden kunde tas först när konsenus-principen om varje enskilt steg övergavs. Man var ense om målet mentvingades ge avkall på vad som upplevdes som nationella intressen undervägen.Det är viktigt att de centrala reglerna inte är fler än vad som krävs för detangelägna syftet att skydda konsumenter, arbetstagare eller miljö och attreglerna utformas på ett förnuftigt och lättbegripligt sätt. Cassis de ,eller urprungslandsprincipen, är ett viktigt medel för att säkra rörligheten förvaror över gränserna och begränsa mängden lagstiftning ochstandardisering på EU-nivå. Det krävs dock ett väl fungerande gemensamträttsmaskineri med reella sanktionsmöjligheter för att förhindraprotektionistiska åtgärder till följd av skilda regler och standarder. Vidarebören mer kontinuerlig och systematisk översyn av göras för attrensa bort regler som inte längre har något berättigande.EU tar i anspråk av medlemsländernas samlade resurser. Avdetta används hälften för jordbrukssubventioner och en tredjedel förregionalpolitik. Det är angeläget att EU inte utvecklas till en transfererings-union utan strikt koncentrerar sig på de områden där EU verkligen behövs.Medlemsavgiften måste även fortsättningsvis beslutas enhälligt. Netto-bidragsmottagande länder får inte ha möjlighet att rösta ned nettobidrags-givare i syfte att öka subsidier.Det kommer att krävas ökade insatser vad gäller den gemensamma utrikes-politiken, en effektiv brottsbekämpning och för integreringen av de nyamedlemsländerna i . Det gör det än mer angeläget attomprioritera EU:s utgifter. Kostnaderna för jordbrukssubventioner och förregionalstöd i de nuvarande medlemsländerna bör minskas genom en reformav de nuvarande programmen. EU:s styrka ligger just i dess roll att vara enmycket väl avgränsad institution.EU skall inte ges rätt att ta ut skatt. Finansieringen skall som skeviaavgifter från medlemsländerna.Skattepolitiken är nationell. En viss samordning av skattesatserna förvaruskatter, som annars måste tas upp vid gränserna behövs emellertid. Detvore mycket opraktiskt och kostsamt att de facto behålla gränskontroller föruppbörd av indirekta skatter. Harmonisering av sådana skattesatser måstedock ske med enhällighet och får inte innebära en press uppåt på den totalaskattenivån.Medlemsländerna har höga sociala ambitioner, dock tar de sig olikauttryck. har inte lyckats så väl och svenskarna tillhör nu den nedrefjärdedelen av befolkning vad avser levnadsstandard. Dennaeftersläpning beror på en felaktig inhemsk politik som måste korrigeras. Detutgör dock inget skäl till att överföra beslutsfunktioner vad gäller utbildning,sociala frågor eller arbetsmarknad till EU.Ett EU som successivt omfattar en allt större del av kommer attbehöva ett stort mått av decentralisering. Det har också den fördelen att detger konkurrens och jämförelser också på områden som i storutsträckning varit nationella monopol. EU har på det sättet en väsentligvälfärdshöjande funktion.9 Hemställan9 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att inför ordförandeskapet skall priori-tera slutförandet av medlemskapsförhandlingarna och regeringskon-ferensen jämte utvecklingen av en gemensam utrikes- och säkerhets-politik,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att i EU driver frågan om unionensutvidgning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en fortsatt reformering av EU:s gemensammajordbrukspolitik och riktlinjer för EU:s struktur och regionalpolitik,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att inom EU bör verka för en regel-revision,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att bör delta i det europeiska valuta-samarbetet fr.o.m. ,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att EU bör verka för en union för företagandeoch arbete,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att EU bör verka för en effektiv och gemensamutrikes- och säkerhetspolitik,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bekämpande av brott inom EU,29. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om inriktningen av hållning inom EU-samarbetet i övrigt.Stockholm den 29 september 1999Bo Lundgren ()Per ()()()()()()()()()()()Per ()1 Yrkande 5 hänvisat till FiU.2 Yrkande 8 hänvisat till JuU.