mot · GN02K265 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K265av , ()Jämställd arbetsorganisation i riksdagen1 InledningDet finns väl knappast någon i som ifrågasätter att vi skaeftersträva jämställdhet. Ett omfattande arbete bedrivs därför för att fåmännen att t.ex. vara mer hemma med sina barn och kvinnorna att t.ex.ge sig in i tekniska yrken, allt för att få en förändring. Till hjälp har vibl.a. en jämställdhetslag som reglerar förhållandet mellan könen iarbetslivet (vad gäller utveckling av jämställdhetslagen läggerVänsterpartiet en särskild motion). I jämställdhetslagen finns också måletjämn könsfördelning och medel för hur vi ska uppnå en sådan.I har vi vad gäller könsfördelning världens mest jämställdariksdag och världens mest jämställda regering. Andelen manliga statsråd iregeringen har sjunkit till . Men målet jämställdhet uppnås inte enbartmed jämställdhetslag och jämn könsfördelning. Det måste till andra medel.Det måste t.ex. lyftas fram att jämställdheten är ett prioriterat mål iriksdagsarbetet. pekar i denna motion på några viktigaåtgärder.2 Jämställdhetsarbete i utskottenI regeringen och på departementen genomförs ett omfattandemainstreaming-arbete. Ministrar, verkschefer och handläggare utbildas iatt lägga ett jämställdhetsperspektiv på sina olika områden. Iregeringsförklaringen lyfts jämställdhetsmålet fram. Jämställdhet är ettprioriterat mål för regeringens arbete. utskott har inte deformella instrumenten att möta regeringens och departementensjämställdhetsarbete.I riksdagsordningens 4 kap regleras beredningen av ärenden i de olikautskotten. ansågs att om vi uppnådde jämställdhet påarbetsmarknaden så skulle detta automatiskt leda till jämställdhet på allaområden. vet vi att det inte finns någon sådan automatik. Vi vet t.ex. attkvinnliga interner har en helt annan situation än manliga interner. Vi vet attkvinnor är mer beroende av socialförsäkringar än män. Vi vet att kvinnorsföretagande inte får samma stöd som männens företagande o.s.v.Trots detta är det endast arbetsmarknadsutskottet som har att behandlajämställdheten inom sitt område. Det innebär att varje annat utskott kan, omdet så vill, förbise jämställdheten och de konsekvenser de olika förslagen kanfå för kvinnor respektive män.Vänsterpartiet anser att det är nödvändigt med formella instrument. Ofta ärdessa en garanti för demokrati. Vi anser därför att talmanskonferensen börpröva vilka åtgärder som är nödvändiga för att utskott skall få enformell plattform för att föra upp jämställdhetsfrågor inom sina respektivesakområden. Detta kan t.ex. ske genom en övergripande tilläggsparagraf ellergenom att alla utskott får i uppdrag att i sin beredning beakta jämställdhets-perspektivet. Detta bör uppdra åt talmanskonferensen.3 För in jämställdheten in i den allmännakommittéförordningenDet tidigare jämställdhetsdirektivet (Dir. 1994:124) ersattes 990101 medden nya kommittéförordningen (1998:1474). Enligt vardetta ett stort steg tillbaka. Visserligen har en förordning högre status,men när förordningen urholkar allt det som direktivet innehöllblir statusfrågan oviktig och jämställdhetsarbetet leds inte framåt.Jämställdhetsdirektivet utgick från ett radikalt könsperspektiv. Det slogfast att många åtgärder för jämställdhet fortfarande behövdes och pekadebland annat särskilt ut sådana informella strukturer som kan bidra till attförstärka den ojämna maktfördelningen och segregeringen mellan kvinnoroch män. Direktivet utgick också från att ett effektivt jämställdhetsarbetemåste omfatta i stort sett alla samhällsområden.Jämställdhetsdirektivet ålade samtliga utredningar att analysera såväl detrådande läget när det gällde jämställdheten inom det egna området somjämställdhetskonsekvenser av de egna förslagen. Detta gällde alltså samtligautredningar, och en kommitté eller utredare kunde bortse från dessa riktlinjerendast genom att särskilt ange och motivera skälen till att riktlinjerna intekunnat uppfyllas.Den nya kommittéförordningen säger att en utredning skall "ange"jämställdhetskonsekvenser "om förslagen i ett betänkande har betydelse för -- - jämställdheten mellan kvinnor och män".Nu ligger det på varje enskild kommitté eller utredare att avgöra om deegna förslagen kommer att påverka jämställdheten eller inte. Tidigareförutsattes alla förslag påverka jämställdheten och utredningen måstemotivera undantag från den regeln.Tidigare var varje utredning tvungen att analysera bristerna ijämställdheten på det aktuella området och föreslå åtgärder. Denna innebördav jämställdhetsdirektivet finns inte alls med i den nya förordningen.Erfarenheten visar att utredningsväsendet ofta brister i att analysera nulägeoch konsekvenser när det gäller jämställdheten. Vi föreslår därför att den nyakommittéförordningen förses med ett särskilt stycke som åläggerkommittéerna samma skyldigheter som de hade enligt det gamlajämställdhetsdirektivet och att regeringen i större utsträckning än tidigareföljer upp utredningsväsendets hantering av jämställdhetsfrågorna. Detta börriksdagen ge regeringen till känna.4 i riksdagenGenom att allt fler kvinnor väljs in i ökar också behoven av enförändrad arbetsorganisation och förändrade arbetsformer. Talmannenhar varit mycket aktiv i dessa frågor, vi har t.ex. en förskola förriksdagsledamöternas barn, det anordnas familjedagar i för attnärstående skall få se ledamöternas arbetsplats. gäller det att gåvidare. Formerna för riksdagsarbetet är i stort sett oförändrade sedanjordbrukssamhällets tid och tid då enbart män satt i . Detinnebär att arbetet är förlagt till och meddecember och , dvs. försvinner ledamöterna från familjer ochsocialt liv. Det kan jämföras med nattförhandlingar under årets mörka tidsom följs av av "ledighet". Skall både kvinnor och mänkunna vara riksdagsledamöter och ha familj och vänner är detdärför angeläget att sprida arbetet jämnare över året. Ett alternativ voreatt låta sammanträda om åretför att utjämna arbetsbelastningen.I slutbetänkandet från Utredningen om kvinnorepresentation Varannandamernas (SOU 1987:19) skriver utredaren att utan en jämn könsfördelning ibeslutande församlingar blir såväl demokrati som beslut ofullständiga. Jämnkönsfördelning är en demokratifråga eftersom över hälften av befolkningenär kvinnor. Det är en resursfråga eftersom kvinnors och mäns erfarenheterskiljer sig åt och det är en intressefråga eftersom kvinnor och män prioriterarolika saker.Kvinnoforskare har rest frågan om inte det förändrade sakinnehållet ipolitiken, som kommit till genom att allt fler kvinnor arbetar politiskt, ocksåborde påverka arbetsformer och arbetsorganisationen. En undersökning somen tvärpolitisk grupp i på uppdrag av lät göravisade att kvinnliga ledamöter arbetar mer tvärpolitiskt och med andra frågorän de manliga ledamöterna. anser att talmanskonferensendärför bör utreda arbetsformer och arbetssätt och komma medförslag till förändringar så att både kvinnor och män kan arbeta i den på likavillkor.5 Både det privata och det offentliga livet skallutformas av kvinnor och män på lika villkorstår det i Varannan Damernas. I SCB:s lathund om jämställdhet står:"Jämställdhet innebär att kvinnor och män har lika rättigheter,skyldigheter och möjligheter att:- ha ett arbete som ger ekonomiskt oberoende- vårda hem och barn- delta i politiska, fackliga och andra aktiviteter i samhället. "Om inte organisationen för det politiska arbetet i förändras,kommer kvinnliga och manliga ledamöter inte att på lika villkor kunnavårda hem och barn eller delta i det politiska arbetet. Så som arbetetbedrivs , är risken stor att t.ex. småbarnsföräldrar av båda könenutesluts eftersom svårigheten att kombinera riksdagsarbetet med skötselnav små barn äruppenbar.6 Hemställan6 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger talmanskonferensen till kännavad i motionen anförts om behovet av att beakta jämställdhetsaspekteri utskottens beredningsarbete,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att återkomma med en övergripande paragraf omjämställdhetsarbetet i kommittéförordningen,3. att ger talmanskonferensen i uppdrag att utredariksdagens arbetsformer och arbetssätt och komma med förslag tillförändringar så att både kvinnor och män kan arbeta i den på likavillkor.Stockholm den 3 oktober 1999Ulla ()()()()()()