ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GN02So418 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So418av , ()Hälsovård, sjukvård och social omsorgUtgiftområde 9 Hälsovård, sjukvård och socialomsorgMiljöpartiet har upprepade gånger lagt förslag som syftat till att hjälpapatienter med sjukdomar relaterade till amalgam och andra tandfyllnings-material. I vår motion 1997/98:So32 med anledning av prop.1997/98:112 Reformerat tandvårdsstöd pekade vi på behovet av ettnationellt för att få fram mer kunskap om medicinskabiverkningar av tandfyllningsmaterial. Vi menade att ett sådant centrummåste ha en tvärvetenskaplig kompetens och även bedriva klinisktpatientarbete. Vidare lyfte vi fram den erfarenhet av patientgruppen somfinns vid amalgamenheten i och pekade på dentvärvetenskapliga resurs i sammanhanget som Metallbiologiskt centrum iUppsala utgör.När det gäller Metallbiologiskt centrum i har i sinutredning hävdat att särskilda medel borde avsättas för utvidgad drifteftersom detta centrum bedömdes ha "viktiga kunskaper nu och framför allt iframtiden".Vi hävdar att ett sådant kommande skulle bidra till attpatienter med sjukdomar som är relaterade till tandfyllningsmaterial iframtiden får ett mer kompetent och därmed värdigare omhändertagande ivården. bör ge regeringen detta tillkänna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vikten av ett nationellt förökad kunskap om biverkningar av tandfyllningsmaterial.Stockholm den 5 oktober 1999Thomas ()()()()
mot · GN02So419 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So419av , ()VärktabletterMånga värktabletter innehåller den smärtstillande substansendextropropoxifen, förkortat DXP. I finns sju preparat. Dessa ärDexofen, Dolotard, Doloxene, Distalgesic, Dexodon, Doleron ochParaflex Comp. Forskningsresultat som omfattar visar iobduktioner att förekomsten av DXP i blodet ökat.Varje år dör närmare 200 personer i som en direkt följd avförgiftning av detta ämne. Forskare uppskattar att hälften är självmord menomkring 100 personer dör av olyckshändelse efter att ha använt DXP.Medicinerna är beroendeframkallande, vilket kan leda till att människorstoleransnivå höjs, något som i sin tur kan leda till en ökning av dosen.Eftersom DXP har en hög giftighet finns risk för förgiftningar som även kanleda till dödsfall. DXP kan vara dödligt redan vid en läkarföreskriven dos omdet blandas med alkohol, sömnmedel eller lugnande medel. Det finns medelpå marknaden som är minst lika effektivt smärtlindrande men med lägre riskför dödlighet.I över trettio år har det förekommit diskussioner om DXP:s giftighet. INorge infördes och i restriktioner för utskrivningav preparatet.Redan 1976 publicerades en litteraturöversikt i där manbedömde risken för missbruk och förgiftning av DXP. Det inträffade då varjeår 112-160 fall av förgiftningar i vårt land. På grund av den höga giftighetenrekommenderades läkare att föreskriva endast små mängder av medlet ochatt det inte alls skulle skrivas ut till riskpatienter som alkoholister ochnarkomaner. Vidare rekommenderade läkare att varna sina patienter att intedricka alkohol i samband med DXP. Föreskrivningen gick tillfälligt nedunder slutet av för att sedan öka igen. I jämförelse med andrasubstanser har DXP svarat för det högsta antalet förgiftningar under 1990-talet.Det är också så att forskare har konstaterat att DXP, i stort sett, kanjämföras med narkotikaklassade preparat. Vi anser därför att det skall prövasom inte även DXP skall klassas som narkotika.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att utredermöjligheterna att dra tillbaka mediciner som innehåller substansendextropropoxifen (DXP) från marknaden enligt vad som anförts imotionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tillgång till alternativa medel som är likaeffektiva som DXP-preparat men mindre giftiga,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att DXP-preparat skall narkotikaklassas.Stockholm den 2 oktober 1999Yvonne ()()
mot · GN02So420 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So420av , ()Bostads- och hemlösaGruppen bostadslösa/hemlösa har ökat. Det är inte ett utpräglat storstads-fenomen utan vi finner det i hela vårt land.I alla kommuner finns det människor som inte har en egen bostad, som intehar tak över huvudet. Det är oacceptabelt att vi i har medmänniskorsom har en sådan livssituation - att vi har människor som inte är önskvärdanågonstans. Det rimmar illa med det budskap som vi till och med återfinner iregeringsdeklarationen, att det går bra för . Bra för vilka?Hemlösa personer, människor som av någon anledning fallit ur samhälls-ramen, och som ofta dövar sin situation med att använda olika slags droger.De måste trots det mötas med värdighet. Vi får inte döma utan vi har enskyldighet att hjälpa dem tillbaks till ett värdigt liv.Människor som under en kortare eller är i behov avsamhällets stödinsatser måste få det.Nu närmar sig vinterhalvåret, det blir kallt. För de människor som inte haren bostad, som är hemlösa, väntar en dyster tid. Inte bara i , fördet är lika kallt och kärvt var de än befinner sig. De kommer att söka sig tillcentralstationerna, affärscentrumen, offentliga toaletter och så vidare, men dekommer att bli utkörda. De söker sig till de få natthärbergen som finns - mende är alldeles för få, bäddarna räcker inte till. Många får vända i dörren ävendär.Kommunerna tycks inte klara sitt ansvar att ge alla invånare den hjälp dehar rätt till. Frivilligorganisationerna är beundransvärda i sitt arbete förutslagna människor även på detta område, men vi kan inte bara förlita oss pådem. Samhället måste ta sitt ansvar.Det behövs en rad olika insatser. Det handlar bland annat om större in-satser för avgiftningsåtgärder. Fler människor måste få psykiatrisk vård ochdet behövs en mellanform av boende som förutom tak över huvudet även kange service.I fler kommuner har man startat upp en sådan boendeform i samarbete medföreningar på orten. Där det finns "eldsjälar" som ser behovet försöker manockså att göra något. Problemet med bostadslösa människor måste redovisas öppet, såväl hurmånga i kommunerna som är hemlösa som vad kommunerna gör för atthjälpa dessa människor. Om man inte tar ansvar ute i kommunerna och ominte riksdag och regering vågar se sanningen och vidta åtgärder då förvärrasbara situationen.Socialstyrelsen bör få uppdraget att "inventera", det vill säga kartlägga,antalet bostadslösa i varje kommun samt föreslå åtgärder till lösningar fördessa våra medmänniskor.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om de bostadslösas situation,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att regeringen bör åläggas att vidta åtgärder somger hemlösa människor bostäder och nödvändig hjälp.Stockholm den 5 oktober 1999Rigmor ()(c)
mot · GN02So421 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So421av , ()Barn till psykiskt sjuka föräldrarDet är svårt att veta hur många underåriga barn till psykiskt sjukaföräldrar det finns i landet. En annan svårighet är att definiera psykisksjukdom och omsorgsförmåga att bedöma vilka risker som finns förbarns hälsa och utveckling.Socialtjänsten som saknar tillräckliga kunskaper om psykiska sjukdomarfår i många fall otydliga bedömningar av föräldrarnas omsorgsförmåga frånvuxenpsykiatrin och barn- och ungdomspsykiatrin.En sammantagen bild från personal är att familjer medpsykiska störningar lever i en socialt och ekonomiskt utsatt situation.Familjer där en eller båda föräldrarna är psykiskt sjuka är ofta socialtisolerade och barnen riskerar att utsättas för separation när föräldrarna ärintagna för vård.Det är viktigt att dessa barns situation uppmärksammas tidigt vilket skullekunna minska riskerna för psykisk ohälsa senare i livet.Socialtjänsten behöver utveckla sin kompetens att tala med barn, och fattabeslut om stöd och insatser. Det är nödvändigt att på ett mersystematiskt sätt än formulerar tydliga mål. Följer uppinsatser och resultat samt ger en återkoppling till sjukvård, skola m.fl. vid enbarnavårdsansökan.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kompetens när det gäller barn tillpsykiskt sjuka föräldrar.Stockholm den 4 oktober 1999Mona ()()
mot · GN02So422 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So422av , ()Insatser för amningshjälpMånga nyblivna mammor känner en stor osäkerhet över att börja ammasitt barn. Förlossningen kan vara mycket omtumlande för den nyblivnamamman och barnet. När amningen sedan skall fungera finns det mångafysiska och psykiska frågetecken innan allt fungerar. Här harkvinnoklinikerna och mödravården en stor och viktig uppgift att på ettlugnt och tålmodigt sätt visa föräldrarna till rätta. Den offentliga vårdensom ju genom MVC, BB och BVC når alla och kan ge extra stöd till demsom behöver.Nyblivna mammor går hem tidigt från sjukhusen och vi vet betydelsen avamning för att minska allergirisken. Utöver den offentliga vårdens insatserfinns naturligtvis anhöriga men även ideella föreningar som hjälper nyblivnamammor, som har bekymmer med amningen. Många "hjälpmammor" runtom i hela landet har telefonjour dygnet runt utan någon som helst ersättning.Dessa hjälpmammor gör en oerhört stor och viktig insats för att hjälpa osäkranyblivna mammor. Det råder numera inga delade meningar om att amning ärdet absolut bästa för de nyfödda barnen och samhället bör visa stort intresseför att så många mammor som möjligt får chansen att amma sina barn. Detfinns tendenser som visar att amningen bland unga invandrarkvinnorminskar.Vi menar att alla insatser för att öka amningen är till stor nytta och ser medoro på de signaler som visar att dessa insatser minskar. Det behövs engenomgripande plan för fortsatta hjälp- och informationsinsatser omamning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ökade insatser för amningshjälp.Stockholm den 28 september 1999Monica ()()()()()()()()Elisebeht ()
mot · GN02So423 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So423av , ()Sexuellt utnyttjande av barnSexuella övergrepp på barn förekommer trots att artikel 34 i FN-konven-tionen om barnets rättigheter säger att konventionsstaterna åtar sig attskydda barnet mot alla former av sexuellt utnyttjande och sexuellaövergrepp. Det går att identifiera tre huvudområden för sexuellaövergrepp, nämligen barnsexturism, vuxnas sexuella utnyttjande av barnoch barnpornografi.Barnsexturism har varit en växande industri. och har varit utsatta regioner. Barnsexturister från bl.a. och Europahar bidragit till att utsätta barn för sexuella övergrepp föratttillfredsställa sina egna sexuella drifter. Barn som tvingas in i sexhandeln fårlivslånga fysiska och psykiska skador. Det sker en stigande dödlighet, däraids är den största orsaken.Pedofiler är sexuellt intresserade av barn från noll år till puberteten. Denpedofila kriminaliteten är internationell och välorganiserad. Många pedofilerdokumenterar sina övergrepp och sprider bilder och videoinspelningar viaInternet och andra kanaler. Barnorganisationer av olika slag har tyvärr utsattsför infiltrering av pedofiler.Barnpornografi är en stor industri och det beräknas att det under 1993-94fanns 250 miljoner barnpornografiska videofilmer. Internet har starkt bidragittill spridningen.Dessa tre områden hör samman och det krävs målmedvetna och samladeresurser för att motverka pedofiler och barnsexindustrin.Det behövs- Ökade polisiära resurser nationellt och internationellt för att bekämpabarnsexhandel och barnpornografi, som också sprids på Internet.- En harmonisering av den internationella lagstiftningen på området.- Arbets- och uppdragsgivare inom barnomsorg, skola, frivilligorganisa-tioner eller andra sektorer som arbetar med barn borde kunna få rätt attbegära polisintyg av platssökande som bevisar att de ej tidigare dömts förövergrepp mot barn.- Registrerade uppgifter om sexuella förbrytelser mot barn borde inte tasbort efter preskriptionstidens utgång.- Researrangörer borde uppmanas att motverka barnsexturism genomproduktmärkning av sin verksamhet, bl.a. genom redovisning av avtalmed hotell och andra underleverantörer.- Ökade utbildningsresurser inom polisväsendet och andra delar avrättsväsendet för att öka kunskap om sexuella övergrepp mot barn.- En motkraft i samhället för barn och ungdomars välbefinnande och själv-förtroende.- 10F- PHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om arbetet för att motverka sexuellt utnyttjande avbarn.Stockholm den 1 oktober 1999Monica ()()()()()
mot · GN02So425 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So425av , ()Barn och ungdom med psykiska problemInom flera vårdområden utgör samverkansproblem mellan kommuneroch landsting, mellan socialtjänst och sjukvård strategiska och svårlöstaproblem. Exempel på sådana områden har varit äldrevården närädelreformen genomfördes, och även psykiatrireformen har på mångahåll präglats av betydande brister i samverkan. Ofta finns ekonomiskaoch organisatoriska svårigheter med i bilden, men bristen på och iblandoviljan till ett prestigelöst samarbete drabbar ofta människor hårt sombehöver samhällets stöd och resurser.Ett område där dessa brister framträder mycket klart är insatserna för barnoch ungdomar med psykiska problem. Tyvärr är utvecklingen på dettaområde negativ i så måtto att andelen barn och ungdomar med psykiskaproblem tycks öka kraftigt. Barnpsykiatrimottagningar och organisationersom rapporterar om ständigt ökat antal förfrågningar och ansökningarom hjälp. Delförklaringar till ökningen är att barnen bär och exponeras förföräldrarnas bekymmer med arbetslöshet och dålig ekonomi. Det är avstörsta vikt att samhällets resurser är tillräckliga för att möta dessa behov avinsatser. Insatserna måste också vara effektiva och inte präglas av dåligtfungerande samverkan mellan t ex socialtjänst och sjukvård.Barnpsykiatrikommittén lade fram sitt betänkande "Detgäller livet". Där lades bl a fram förslag som syftade till att underlätta ochutveckla fungerande samverkan. Det handlade dels om inrättande avsärskilda behandlingsråd för psykiskt störda och missbrukande ungdomar därbarnpsykiatrin ska vara skyldig att delta, dels om att barnpsykiatrin skullemedverka när tvångsvård för ungdomar planeras. Dessa förslag har hittillsinte beaktats i några förslag från regeringen trots att de är konkreta och trotsatt behovet av snara åtgärder understryks från många håll.I budgetpropositionen talas om att en utredning tillsatts, som hösten 2000ska presentera underlag till att förbättra situationen inom denbarnpsykiatriska verksamheten, men inget om de konkreta förslag somBarnpsykiatrikommittén förde fram. Det är säkert positivt att låta utredabland annat samverkansfrågor så som sker, men vi kan inte förstå att detska utgöra ett hinder för att genomföra förslag. Detär enligt vår mening inte nödvändigt att vänta ytterligare med att ta initiativienlighet med förslag till åtgärder för att förbättrasamverkan. Dessa är utredda och bör genomföras.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder för att förbättra samverkan mellansocialtjänst och barnpsykiatri.Stockholm den 4 oktober 1999Ingrid ()()
mot · GN02So426 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So426av , ()Insatser för vuxna barn till alkoholisterSverige beräknas ha 300 000 alkoholister. Alkoholberoendet inverkarofta på omgivningen. Chefer, arbetskamrater, släktingar, vänner, grannaroch framför allt familjemedlemmar kan drabbas av alkoholismenskonsekvenser. De närmast anhöriga blir lidande, men mest utsatta ärbarnen, som ofta får överta de vuxnas ansvar - ett ansvar som kan följamed dem även efter det att de själva blivit vuxna och flyttat hemifrån.Det finns en medvetenhet och kunskap hos myndigheterna kring denproblematik som kan uppstå för ett barn som växer upp i en familj där enaeller båda föräldrarna är alkoholister, men det finns i praktiken ingen sådanberedskap för det vuxna barnet till en alkoholist eftersom han eller hon äröver och myndig. Problematiken kan kvarstå, oavsett vad som häntmed föräldern.Sjukvård, psykvård, företagshälsovård, socialtjänst ochrehabiliteringsverksamheter är ofta dåligt förberedda när ett vuxet barntill en alkoholist söker hjälp. Att t.ex. bli sjukskriven för utbrändhet närproblemet egentligen är något annat hjälper inte den vuxna som söker hjälp.Vänsterpartiet anser därför att det är av största vikt att sjukvård, psykvård,socialtjänst och andra instanser präglas av en helhetssyn med förmåga "attkunna se bakom" de symptom för vilka patienten har sökt hjälp.Vänsterpartiet anser att detta perspektiv bör finnas med i diskussionernakring den nationella handlingsplanen för sjukvården.Ett annat problem är att den hjälp samhället erbjuder det vuxna barnet somvill ha hjälp med de problem som t.ex. en alkoholiserad förälder kan hatillfogat henne eller honom ofta är svårtillgänglig och många gångeravgiftsbelagd. Det finns samtalsgrupper för vuxna barn till alkoholister, menen sådan samtalsterapi kan kosta . anseratt sådan hjälp måste vara tillgänglig för dem som har behov av den, och attkostnaden inte får lägga hinder i vägen för sådan behandling. Socialstyrelsenbör få i uppgift att kartlägga hur nuvarande situation ser ut och vilka behovsom finns. Den bör också utreda vilka kostnader och konsekvenser en ökadtillgänglighet av behandlingsresurser skulle få. Vad som ovan anförts börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den nationella handlingsplanen för sjukvården,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att kartlägger och utrederbehandlingsbehovet för vuxna barn till alkoholister.Stockholm den 1 oktober 1999Yvonne ()()()()()()()Carlinge Wisberg (v)()
mot · GN02So428 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So428av , ()Åldersgränser för alkoholDet pågår en debatt om ungdomars alkoholvanor och om att föräldrarlangar alkohol till egna ungdomar . Det är inte ett lagbrott attbjuda minderåriga t.ex. egna barn och ungdomar på alkohol "förförtäring på stället" t.ex. vid middagsbordet. Det är däremot ett brott att"som ombud eller på därmed jämförligt sätt anskaffa alkoholdrycker tillden som inte har fyllt " (alkohollagen 3 kap. 9 §). Den som brytermot denna paragraf kan dömas för olovligt anskaffande avalkoholdrycker till böter eller fängelse i högst . Det har dock ipraktiken visat sig mycket svårt att döma föräldrar som köpt ut alkoholtill sina barn. Undersökningar visar att barn och ungdomar som bjuds påalkohol hemma dricker mer på egen hand, utanför hemmet.Ett problem när det gäller normbildningen rörande alkoholen utgörs av dedifferentierade åldersgränserna för inköp av alkohol. Den som skall köpaalkoholdrycker på Systembolaget skall vara fyllda . För att köpa sammadrycker på en restaurang eller bar gäller myndighetsåldern, dvs. Dettaförhållande ger många föräldrar huvudbry. Är det rätt eller fel, lagligt ochmoraliskt försvarbart att köpa ut eller bjuda arton- eller nittonåringen påalkohol? Olika föräldrar ger olika svar, handlar olika, säger en sak men görnågot annat. I har en undersökning om alkoholvanorna bland ca 1 400skolelever genomförts. Man fann att av högstadieeleverna och hela40 % av gymnasieeleverna uppgav att deras föräldrar köper ut alkohol åtdem ().Argumenten för de differentierade åldersgränserna är t.ex. att det minskarrisken för langning till yngre kompisar, att det kan bidra till att skjuta uppalkoholdebuten och därmed minska den sammanlagda alkoholkonsumtionen.På restauranger och andra utskänkningsställen finns en kontroll överdrickandet, som motverkar risken för överkonsumtion m.m. Frågan är dockom gällande åldersgränser får dessa positiva och önskvärda konsekvenser?Många ungdomar påstår motsatsen - de får inte köpa på Systembolaget mendet är däremot mycket lätt att få tag på svartsprit.Finns det fördelar med att ha en enhetlig åldersgräns för inköp avalkoholdrycker oavsett om dessa köps på Systembolaget eller på lokal? Ensådan harmonisering kan ju innebära en 18- eller 20-årsgräns. Vilka ärfördelarna respektive nackdelarna med differentierade åldersgränser eller enenhetlig åldersgräns?HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt begär att regeringen utreder fördelar och nackdelarmed en övergång till en enhetlig åldersgräns avseende inköp avalkohol jämfört med de nuvarande differentierade åldersgränserna.Stockholm den 2 oktober 1999Peter ()
mot · GN02So430 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So430av , ()Glasögonbidrag till barnDet blir allt vanligare att barn behöver glasögon. råder det storaolikheter inom respektive landsting för hur stora bidragen skall vara.Inom de flesta landsting betalas ett bidrag för glasen, men ej för bågarnaför barn fram till . Barn behöver ofta byta glas då styrkan förändrasallteftersom de växer. För en barnfamilj som har många barn med synfelkan detta bli mycket kännbart för ekonomin.Den ojämlikhet som råder när det gäller glasögonbidrag till barnmåste ses över. Som anslagsgivare bör staten ta initiativ till att tillsammansmed kartlägga situationen och utreda kostnader samtkostnadsersättningar för glasögon till barn. Alla barn bör behandlas likaoberoende var man bor i landet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bidragssystemet för glasögon till barn.Stockholm den 4 oktober 1999Mona ()()()()