mot · GM02Fi14 · 1999-04-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Fi14av m.fl. (m)med anledning av prop. 1998/99:100 ekonomiska vårpropositionInnehållSammanfattningInledningDe övergripande målen för den ekonomiska politiken börvara att skapa förutsättningar för snabb tillväxt, en kraftigökning av antalet nya arbetstillfällen, en godrealinkomstutveckling och minskat bidragsberoende.Sveriges problem är strukturella. Det behövs en ny ekonomisk politik, somsyftar till att stärka incitamenten till företagande, arbete och förkovran ochsom bygger på enskilt ägande och fri konkurrens.Politiken måste också präglas av en insikt om de ändrade förutsättningarsom följer av en alltmer integrerad världsekonomi. Det ställer nya krav påden nationella politiken men öppnar också stora möjligheter.Sedan 1970 har tillväxten och välståndsutvecklingen i varit sämreän i flertalet jämförbara länder. Den stora arbetslösheten lägger tunga bördorpå medborgarna. Färre får försörja fler vilket har lett till att de redan högaskatterna nått nya rekordnivåer.En grundläggande uppgift för att bryta denna utveckling är att skapa godabetingelser för företagande. Vi måste då bryta med gamla föreställningar.Sverige har byggt sitt välstånd på ett antal storaexportföretag som producerat för andra marknader än den inhemska. Undersenare år har blivit beroende av några få av dessa företag i enutsträckning som saknar motstycke i vår moderna ekonomiska historia. Närnu de stora företagen tenderar att flytta och de nya växande företagen är förfå, fortsätter urholkningen av välståndsutvecklingen.Sverige står inför ett vägval. Det ena alternativet är att fullfölja deninriktning som präglar den socialdemokratiska politiken . Det andra äratt skapa de nya villkor som ett nytt, växande företagande behöver. I detförra fallet klamrar man sig fast vid höga skatter, fortsatta regleringar ochstatliga insatser. Alternativet är färre regleringar, större individuell frihetochbetydligt lägre skatter på inkomster och företagande.Ekonomiska utsikterTillväxten i världsekonomin förväntas bli lägre än 1998.Även i försvagas tillväxten. Regeringen reviderar ivårpropositionen ned den till . Det innebär attregeringen inte överskattar den framtida tillväxten på sammatydliga sätt som . Det finns emellertid tendenser- både internationellt och här hemma - som pekar på attBNP-ökningen lika gärna kan hamna under som över 2%.Regeringen har också tvingats revidera ned sin prognos för den öppnaarbetslösheten. Regeringens mål att nå ner till kommerinte att nås. Den öppna arbetslösheten är emellertid endast en del avundersysselsättningens problem. Den totala arbetslösheten inklusive personeri olika åtgärder ligger obetydligt under den nivå som gällde närSocialdemokraterna övertog regeringsansvaret. väntas totalnivånfortfarande ligga klart över 10 %.Besvikelsens dokumentVårpropositionen medför svikna förväntningar. Iregeringsförklaringen efter valet utlovades åtgärder för ökadtillväxt och fler jobb, och flera departement slogs sammantill ett superdepartement, lett av två tillväxtministrar. Trotsklara varningssignaler, som tendenser till utflyttning avföretag och välutbildad arbetskraft, har regeringen meståstadkommit tomt prat.Utfästelser om en aktiv Europapolitik har också svikits. Inte heller ivårpropositionen lämnas något besked om regeringens syn på den viktigafrågan om eurons införande i . Detta har fått negativa konsekvenserför , såväl ekonomiskt som politiskt. utanförskap minskarföretagens vilja att satsa och verka i och reducerar inflytandet inomEU, även utanför det ekonomiska området.Trots att energiförsörjningen är av stor betydelse för möjligheten att få tillstånd ökad tillväxt och fler jobb nämns inte energipolitiken annat än iförbigående i vårpropositionen. Det från kostnads- och miljösynpunktoansvariga beslutet att avveckla kärnkraften nämns inte alls.Svag budgetpolitikRegeringen försöker i finansplanen ge en bild av att deoffentliga finanserna nu kontinuerligt förstärks och att deuppvisar betydande överskott. Rensat från störreengångseffekter är det statliga budgetsaldot i själva verketnegativt fram till 2002.Regeringen anger att den skall sälja av statliga bolag för 140 miljarderkronor fram . Någon redogörelse för vilka försäljningar somplaneras lämnas emellertid inte. Hur man skall erhålla stöd för privati-seringarna från , som av ideologiska skäl redan motsatt sigregeringens tidigare betydligt mindre ambitiösa planer, framgår inte heller.De offentliga finansernas konjunkturkänslighet är fortfarande stor. I sinaprognoser för statsbudgetens saldoutveckling räknar inte regeringen mednågra konjunktursvängningar. Men skulle den ekonomiska utvecklingen blisämre än vad regeringen förutser, kommer också de offentliga finanserna attutvecklas sämre.Ekonomisk politik för stabilitet ochtillväxtAtt den svenska tillväxten halkat efter den i övriga beror framför allt på att ett högt skattetryck och olikaregleringar minskat effektiviteten i ekonomin. Offentligamonopol, omfattande transfereringar och inskränkt valfrihetleder förutom till minskad frihet för medborgarna också tillfelaktig fördelning och sämre utnyttjande av de totalaekonomiska resurserna. På medellång sikt bör de offentligautgifterna åtminstone tas ned mot av BNP, vilketmedför att skattetrycket kan sänkas till genomsnittligeuropeisk nivå. Det uppkomna utrymmet bör tillövervägande del användas för att successivt sänkainkomstskatten med inriktning på låg- ochmedelinkomsttagare. Därutöver krävs att överbeskattningenav företagande och investeringar elimineras. Våra förslag idenna motion innebär att utgifternas andel av BNP sjunkermed och skattetrycket med 4procentenheter år 2002.Normen för budgetarbetet bör vara att de offentliga finanserna skall vara ibalans över konjunkturcykeln. Eftersom vi räknar med att en stor del av denförbättring av de offentliga finanserna som regeringen kalkylerar med ärkonjunkturellt betingad, kan inte hela förbättringen användas för över-föringar till den privata sektorn.I vårt budgetalternativ räknar vi med ett finansiellt sparande på drygt 41miljarder kronor 2000, 2001 och drygt 60 miljarderkronor . Sammantaget innebär det ett finansiellt sparande som undertreårsperioden överstiger regeringens med drygt 35 miljarder kronor.Med regeringens tillväxtantaganden och budgetalternativ, som inkluderarbetydande överföringar från AP-fonden och intäkter från företags-försäljningar, kommer skuldkvoten att minska till av BNP år 2002.Med samma antaganden och det moderata budgetalternativet skulle skuld-kvoten detta år understiga 50 %.En källa till oro för ekonomiska utveckling är osäkerhetenbeträffande förhållande till euron. I regeringsföreträdares uttalandenär invändningar mot införande av den gemensamma valutan mer vanligtförekommande än entusiasm. Enligt vår uppfattning bör regeringen snarastklargöra att den avser att verka för snabbt införande av euron i ochatt den som en bekräftelse på detta ansöker om vårt lands anslutning tillERM2.En social skattepolitikEn politik som syftar till att skapa förutsättningar för deflesta att kunna leva på sin lön måste stå på två ben. Det enaär en kraftfull skattesänkningspolitik, som syftar till att växlalägre skatter mot minskat behov av bidrag och offentligasubventioner. Det andra benet är reformer som syftar till attstärka tillväxtkraften i ekonomin, så att den högaarbetslösheten kan pressas tillbaka.För de kommande tre åren lägger vi - förutom de förslag som gällerföretagande och investeringar - fram konkreta förslag om skattesänkningarpå arbete, boende och familjer. Dessa förslag innebär att målet för marginal-skattereformen - 30 procents inkomstskatt för de flesta och 50 procentshögsta marginalskatt - åter nås.För att kompensera för de kraftiga egenavgiftshöjningar som skett desenaste åren föreslår vi att ett förvärvsavdrag successivt införs. Det uppgår år2000 till av den kommunalt taxerade inkomsten upp till taket föregenavgifter. Det höjs och 2002 till 12 %.Genom att staten tar över kostnader från kommunerna skapas utrymme försänkt kommunalskatt med 2001 och ytterligare 2002. Ettsärskilt grundavdrag på per barn införs vid den kommunalabeskattningen som det allmänna grundavdraget och det särskildagrundavdraget för pensionärer höjs till 10 000 kronor.Fastighetsskatten sänks till 2002 och enbart hälften av markvärdeträknas som underlag för skatt.Det gemensamma ansvaretMedborgarna i kan och vill ta allt större personligtansvar. Självständigheten, den värdemässiga mångfalden ochden individuella frimodigheten ger många människor nyamöjligheter. Det innebär att krav kan ställas på ettstörre personligt ansvarstagande.Vi vill genomföra en välfärdsreform som syftar till att medborgarna skallbli mindre beroende av det offentliga och mer kunna förlita sig på det egnaarbetet, den egna kompetensen, det egna sparandet och de egna socialanätverken.Samtidigt som de allra flesta har goda möjligheter att ta ett stort ansvar försin egen trygghet, finns det andra som har stort och permanent behov avgemensam hjälp. De människor som och utan egen förskyllaninte kan försörja sig själva skall kunna räkna med hjälp.En huvudpunkt i regeringens vårproposition är de medel som anslås för attgenomföra en s.k. maxtaxa inom barnomsorgen. Detta förslag innebär attorättvisorna och de styrande inslagen i familjepolitiken ökar ytterligare. Viavsätter i stället medel för en genomgripande familjereform som bland annatsyftar till att skapa förutsättningar för en god barnomsorg utan att familjernasval styrs.En politik för självständiga och starkakommunerGenom avregleringar och konkurrensutsättning i föreningmed tydlig prioritering av kärnuppgifterna finns godamöjligheter för kommunerna att fortsätta ettförändringsarbete. Det krävs långsiktiga reformer för attåtgärda systemfel i den offentliga sektorn.Det lokala skatteunderlaget är kommunernas viktigaste inkomstkälla. Detmåste föras en politik som leder till att fler företag startas, att de små vågaranställa och att de stora inte flyttar utomlands.Dagens grundlagsstridiga och tillväxtfientliga utjämningssystem måsteförändras i grunden. Kommuner och landsting med för sina uppgifterotillräcklig egen skattekraft skall erhålla statsbidrag, enligt ett system somstimulerar till förbättrad egen skattekraft.Det moderata budgetalternativetI budgetpolitiken omsätts den politiska viljeinriktning viangivit till konkreta förslag. De överordnade målen för vårtbudgetalternativ är:- Att skapa förutsättningar för så många nya arbetstillfällen i företagen attarbetslösheten avskaffas som samhällsproblem. Det förutsätter och ledertill en högre tillväxt och därmed bättre välståndsutveckling.- Att växla lägre skatter på arbetsinkomster mot mindre bidrag ochsubventioner så att det blir möjligt att leva på sin lön och bygga upp etteget sparande.- Att återskapa förtroendet för att stat och kommun klarar sina grund-läggande åtaganden genom en prioritering av kärnuppgifterna inomramen för de omfattande resurser som tas i anspråk av den offentligasektorn.Med dessa utgångspunkter syftar vår budgetstrategi till att skapa utrymmeför skattesänkningar på arbete, företagande och investeringar och till att statoch kommun skall prioritera sina kärnuppgifter och utföra dem väl.Rejäla skattesänkningar på arbetsinkomster för alla med inriktning på låg-och medelinkomsttagare gör det efter hand möjligt att försörja sig på sinaarbetsinkomster. Då minskar behovet av bidrag. I vårt budgetalternativväxlas därför lägre skatter på arbete mot mindre bidrag och subventioner fördem som får sänkt skatt.De medborgare som är beroende av offentligt stöd för att klara sin vardagmåste värnas inom ramen för en socialt genomtänkt besparingsprofil. Därförföreslår vi bland annat ökat stöd för handikappade och att de särskildaskattehöjningarna för dem som uppbär änkepensioner och förtidspensioneravskaffas.Sjukvård, omsorg och skola skall prioriteras inom ramen för de omfattanderesurser som finns i kommuner och landsting. För att återställa en fungeranderättstrygghet föreslås ökade resurser till polis, åklagare och kriminalvård.Försvaret ges ekonomiska förutsättningar att klara omställningen till ett nyttsäkerhetspolitiskt läge.Vi föreslår att regeringens särskilda åtgärder riktade mot långtidsarbetslösaavslås med tanke på erfarenheterna av tidigare motsvarande system. I ställetbör en politik föras som skapar förutsättningar för betydligt flerarbetstillfällen och, när sådana möjligheter finns, insatser som förbättrar delångtidsarbetslösas möjligheter att ta arbete. Det gäller inte minstkvalitetsinriktade åtgärder vad gäller vuxenutbildning.Vi föreslår i vårt budgetalternativ att Apoteksbolagets monopol upphör ochatt en frivillig läkemedelsförsäkring införs för att jämna ut kostnaderna förläkemedel mellan medborgarna som belastningen på skatte-betalarna minskar. Därmed kan förslaget om höjt högkostnadsskydd avslås.Sammantaget föreslår vi besparingar som uppgår till nästan 31 miljarderkronor , 2001 och 2002.Detta ger, givet det större finansiella sparande vi eftersträvar, ett utrymmeförskattesänkningar som uppgår till 2000, knappt 66miljarder kronor 2001 och 2002.Den politik vi förordar underlättar en privatisering av den storleksordningsom anges i vårpropositionen. Till skillnad från regeringen har vi dessutomen plan för vilka företag som skall säljas. Sammantaget förordar viprivatiseringar som blir större än vadregeringen föreslår.Det förslag vi lägger i denna motion påverkar i högre grad det offentliga ändet statliga utgiftstaket. Det beror bland annat på att staten övertarkommunala kostnader och att föreslagna skattesänkningar leder tillekonomisk reglering mellan stat och kommun. Vi föreslår att utgiftstaket föroffentlig sektor beräknas till och till 1 043respektive för och år 2002.Från stagnation tillframtidstroFöretagsflytt och kunskapsflyktSverige behöver en politik för förnyelse och modernitet.Medan 1900-talets tre första decennier innebar starkekonomisk tillväxt och snabbt växande välstånd som skullegöra till en av världens rikaste industrinationer, harde tre sista decennierna inneburit ekonomisk och politiskstagnation.Den svenska välståndsutvecklingen har varit sämre än iflertalet jämförbara länder. har halkat ner från tredje plats tillartonde plats i välståndsliga. Vi ligger sämst till bland de nordiskaländerna. Tillåts vänsterpolitiken att fortsätta prägla utvecklingen i vårt landkommer också framtiden att innebära stagnation och sjunkande välståndjämfört med andra länder.I en nyligen publicerad undersökning (World Competiveness Yearbook)från det ansedda schweiziska forskningsinstitutet framträder bilden avett tudelat med en privat sektor, som visserligen är alldeles för litenmen som präglas av effektivitet och kompetens, och en politiskt styrd del avvårt samhälle, som är trög, stelbent, resursslukande och ineffektiv. Det är iförsta hand skatterna och de stora offentliga utgifterna som ger Sverigekonkurrensnackdelar.De negativa faktorer som IMD påvisar har starkt bidragit till denföretagsflytt ut ur som pågår. Även om många enskilda beslut omatt flytta företag, huvudkontor eller verksamhet i sig är logiska, är det frågaom en uppenbar obalans till nackdel. Härtill kommer enkunskapsflykt, som bland annat orsakas av den extra skatt som lagts påkunskap och som fått den helt missvisande beteckningen värnskatt.Den passivitet och handlingsförlamning som karakteriserat svensk politikunder får nu snabbt allt allvarligare konsekvenser.Företagen emigrerar. Bara har Nordbanken, Stora,, och beslutat att flytta säte, huvudkontor och/ellerviktiga stabsfunktioner ut ur . Beräkningar som gjorts av talar om 60 000 arbetstillfällen som går förlorade genomutflyttningen.Utflyttningen är inte begränsad till de stora företagen som haruppmärksammats mest i debatten. Det handlar om ett avsevärt bredareutflöde av resurser från . I tillväxtbranscherna sker en ännu inte likauppmärksammad utflyttning av företag och företagare, vilkas affärsidéer kangöras betydligt mer lönsamma och därmed sysselsättningsskapande i andraländer än i Sverige.I en undersökning som lät utföra för sedan gjorde intemindre än av de svarande storföretagen bedömningen att de skulleflytta ut företagsledning, forskning, teknisk utveckling eller produktion ellerdelar av någon av verksamheterna inom fem år.Samtidigt ställdes frågan vilka faktorer som var viktiga för respektiveföretags utveckling. De faktorer som nämndes av av detillfrågade framgår av tabell 2.1Tabell 2.1 Viktiga faktorer för företagets utveckling (procent av desvarande)Tabell 1: ()I samtliga dessa avseenden för regeringen en politik som gårpå tvärs med företagens inställning.En motsvarande brist på tilltro till framtidsmöjligheterna i vårt landspeglas i de mycket höga tal bland akademiker som säger sig överväga attflytta från och de betydande belopp av vanliga medborgaressparkapital som strömmar ut ur landet. Utflyttningen från har enligtpreliminära beräkningar från SCB fördubblats . Det ärenligt SCB ofta välutbildade yngre personer som flyttar. Av de tiomest populära aktiefonderna är endast två Sverigebaserade. Och nästansamtliga nya fonder som introduceras av de svenska bankerna ges säteutanför vårt land.Fem utmaningar för förnyelseI denna motion presenterar vi huvuddragen i den politik somvi anser är nödvändig för att skall börja klättra uppåti välståndsligan igen. En politik för att ge medborgarna ettrikare liv, där valfriheten är större och med fler möjligheterför alla att själva forma sin tillvaro. En politik som leder tillhögre tillväxt och fler nya arbetstillfällen.Vi har identifierat fem utmaningar som måste stå i centrum förreformarbetet:- Att göra till en första klassens företagandenation genom attradikalt förbättra förutsättningarna för nyskapande, nyföretagande ochkreativitet i vårt samhälle, samt att återskapa den personliga trygghet varsgrund ligger i att ha ett arbete och att kunna försörja sig på sina egnaarbetsinkomster.- Att utveckla till en första rangens kunskapsnation genom attskärpa kunskapskraven och öka skolornas och den högre utbildningensfrihet att möta dessa krav. skall ha bästa skola.Universitet, högskolor och forskning skall finnas med i deninternationella frontlinjen.- Att göra till ett framtidssamhälle för alla genom att ge utrymmeför den individens frihet som är mångfaldens värn och trygghetensförutsättning för den som är annorlunda. skall ha möjlighet att taansvar för sig själv och sin familj. Respekten för att vi alla är olika utgörgrunden för den verkliga jämlikhet som ligger i att alla människor är likamycket värda.- Att säkra människornas möjligheter att känna trygghet inför sjukdom ochålderdom genom ett pensionssystem som kombinerar frihet att själv väljaoch prioritera med en orubblig försörjningstrygghet för alla på åldernshöst och genom en förnyelse av sjukvården som river pyramider ochkapar köer. Personal och vårdföretag skall ha de förutsättningar sombehövs för att kunna ge alla en vård och av yppersta kvalitet.- Att bereda vägen för en statsreform i och en författningsreform iEuropa genom att stärka det lokala självstyret och genom ett djupare ochbredare europeiskt samarbete som definierar maktens möjligheter ochdess gränser. Vi vill bidra till att skapa ett fredens, frihetens ochöppenhetens som står enat utan att bli enhetligt och starkt i kraftav sin mångfald och dynamik.Den ofullgångna omvandlingensårtiondeFör tycktes världen stå på tröskeln till ettmöjligheternas decennium. ,och den åtföljande frigörelsen avländerna i Öst- och förändrade på bara någraår hela den politiska scenen i . Hundratals miljonermänniskor som hade levt i förtryck och ofrihet kunde börjaforma sin framtid i frihet och lägga grunden för envälståndsutveckling av samma slag som i de västliga indu-striländerna.I väst accelererade den ekonomiska omvandlingen. 1980-talets av-regleringar av kapitalmarknaden skapade radikalt annorlunda och bättrevillkor i den globala ekonomin. Nationellt genomfördes omfattandeprivatiseringar efter mönster från och . Socialismenbefann sig på reträtt i hela världen och på alla områden.Teknologiska förändringar drev på utvecklingen. Nya företag växte upp inya branscher och gamla företag i existerande branscher mötte revolutio-nerande förändringar av marknader och konkurrensvillkor. Människors idéeroch föreställningar ändrades. Storskalighet och centralism förlorade sinattraktionskraft, när den nya tidens teknologi gjorde småskalighet ochdecentralisering möjlig.Sveriges situation i denna omvandlingsfas var utomordentligt gynnsam.Det var i vårt närområde som de nya möjligheterna öppnades. I en ekonomimed världens största offentliga sektor fanns också utrymme för betydandeöverföringsvinster, om politiken systematiskt hade inriktats på att sänkaskatterna, avreglera och privatisera uppgifter som lika gärna kunde skötas avfria företag. Hos människorna och i näringslivet fanns en hög beredskap attanamma och nyttiggöra de teknologiska framstegen. Ett svenskt företag blevvärldsledande inom en av de snabbast växande branscherna - mobiltelefoni.Och svenskarna utvecklades snabbt till ett av världens mest datoriserade folk.Men möjligheterna togs inte till vara. Den strukturella anpassning somhade inletts under fyrpartiregeringen avbröts genom en vänsterpopulistiskåterställaroffensiv. Kravet på att fullfölja saneringen av statsfinansernainnebar visserligen inledningsvis en viss utgiftsdisciplin. Men samtidigtgenomfördes skattehöjningar utan motstycke i modern tid. Dennaskattepolitik cementerade högskattesamhället och undergrävde tillväxtensförutsättningar. Till det kom att de utgiftsminskningar som genomfördes nuhar eliminerats genom nya beslut om ökade utgifter.För del blev den ofullgångna förnyelsens decennium.En del gjordes som var riktigt och bra, som avregleringen avkapitalmarknaden, inträdet i den Europeiska unionen och omläggningen avpolitiken inom vissa utgiftsområden. Men de förändringar som skedde,framför allt avregleringen av kapitalmarknaden, som de facto innebar enkonkurrensutsättning av som nation, fick inte sin motsvarighet ireformer för att stärka vårt lands konkurrenskraft.Skattereformen förfuskades och skattetrycket återgick till tidigarevärldsrekordnivå. Fyrpartiregeringens avregleringar och liberaliseringar påarbetsmarknaden tillhörde det allra första som Socialdemokraterna återställdeefter återkomsten 1994, och har utvecklingen helt avstannat.EU-medlemskapet är just nu bara en halvmesyr till följd av att intehar infört euron. Regeringens oförmåga att presentera en process som ledertill ett fullvärdigt medlemskap i har gjort till en andra rangensmedlem i unionen.Den långsiktiga politiskt beslutade neddragningen av den offentligautgiftsnivån har återtagits. Saneringen av statsfinanserna har huvdsakligenskett genom höjda skatter och växande skattebaser samt genom minskaderänteutgifter och engångsinsatser. Den bantning som skett av utgiftssystemen- framför allt inom bostadspolitiken och sjukförsäkringssystemet -motverkas av nya utgiftsåtaganden och en minskad budgetdisciplin.Den förnyelse av som påbörjades och sompågick hade lagt grunden för en god tillväxt islutet av detta decennium. Men reformarbetet upphörde och på viktigaområden togs steg tillbaka.Sverige fortsätter därigenom att vara landet som halkar efter. Istället för attdra nytta av den globala omställningen och bereda marken för de nya jobbeni de nya näringarna förs en politik som fördröjer och försvårar för människoroch företag att följa med i utvecklingen. När förnyelsen uteblev i politiken,fick stagnationen fäste i ekonomin.Ett tudelat SverigeVårt lands problem är väl kända och väl dokumenterade.Oberoende bedömare, internationella såväl som inhemska,gör i grova drag alla samma analys av ett tudelat Sverigemed en väl fungerande - men alltför liten - privat sektor ochen illa fungerande och alltför resursslukande politiskt styrdsektor.Internationella valutafondens, och rekom-mendationer ser alla likadana ut.