mot · GN02So327 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So327av , ()Ett samhälle tillgängligt för allaInledningCenterpartiet vill bygga ett samhälle för alla, där allamedborgare behandlas med respekt och ges likvärdigamöjligheter. Människor med funktionshinder ska kunnaverka i samhället som aktiva medborgare. Det vill säga deska ha möjlighet till arbete, utbildning och en varierande rikfritid. Politiken måste inriktas på att skapa ett samhälle föralla, på lika villkor.Handikappreformen fick när den genomfördes ett genomslag somförbättrade villkoren för funktionshindrade. Trots detta finns fortfarande flerahinder att undanröja innan livsvillkoren blir någorlunda likvärdiga. Desenaste årens budgetneddragningar har drabbat denna grupp hårt då alltflerfått sin ekonomi försämrad. Det är därför av stor vikt att en förbättradsamhällsekonomi också kommer dessa grupper till del för att återställa denköpkraft man hade innan besparingarna slog igenom.Att ta bort problem, som hindrar människor från att aktivt kunna ta del isamhället, är en viktig jämlikhetsfråga. För att kunna delta i ett aktivtsamhällsliv måste de hinder som finns elimineras. Behovsprövning ochdetaljstyrning måste paras med sunt förnuft i bedömningsfrågor. Kravet påatt integriteten skyddas så långt möjligt för den hjälpsökande måste vara ensjälvklarhet.Människor som är i behov av samhällets stödinsatser måste bemötasvärdigt och med respekt. Många av dem som söker stöd för att erhållapersonlig assistent eller förtidspension eller annan stödform, kan berätta omden förnedring de upplever då tjänstemännen behandlat dem med bristanderespekt för deras självbestämmande. Som funktionshindrad är man iunderläge redan när man söker en tänkt stödform och mycket känslig för detbemötande man får. Fortbildning och utveckling av arbetsmetoder för denpersonal som skall sköta detta grannlaga arbete borde vara en självklarhet.Förvaltningslagen kan genom ett tillägg ålägga arbetsgivare med uppdrag attbedöma hjälpbehov att göra detta med respekt för den hjälpsökandesintegritet.Handikappombudsmannen har avlämnat en delrapport för 1999om hur kommunerna efterlever . Av den framgår blandannat att antalet kommuner som alltid rådfrågar handikappråd eller annanhandikapporganisation inför beslut som rör funktionshindrade har minskat.Mer än hälften av kommunerna som har besvarat enkäten har ingethandikappolitiskt program. I av kommunerna saknastexttelefon i kommunens växel. Detta är några exempel på hur långt det ärkvar innan vanliga funktioner för att underlätta för deltagande i demokratiskafora ska kunna ske på ett likvärdigt sätt som för övriga. Det är också klart attanpassningen skiljer sig stort mellan olika kommuner.Genom handikapporganisationerna kanaliseras kunskap och kompetens omhandikappfrågor som är till fromma för samhället som helhet. Bidragen tillhandikapporganisationerna har inte höjts . gör regeringenen översyn över bidragen till organisationerna. I samband med det börytterligare resurser tillföras i stöd så att deras verksamhet kan utvidgasytterligare.SamhällsstrukturRullstolsburnas möjlighet att kunna ta sig fram utan hjälp avandra är fortfarande en utopi. och övriga ärlångt efter i fråga om handikappanpassning avoffentliga miljöer. En god och genomtänktsamhällsplanering med delaktighet och möjlighet att påverkadär funktionsnedsatta personers behov tillgodoses, ärfortfarande inte verklighet. Varje sektor i samhället bordeges ett lagstadgat ansvar för att respektive sektors utbud avservice och tjänster blir tillgängliga för människor medfunktionshinder. Inte minst den offentliga sektorn måsteföregå med fullgoda insatser för att underlätta för alla attkunna delta i samhällslivet. Detta bör ges regeringen tillkänna.Mötesplatser för alla borde vara en självklarhet; sådana mötesplatser måstevara säkra och tillgängliga. Samhällsplanerare behöver bättre utbildning idessa frågor för att svara mot behoven. Ett ökat inslag av personer medfunktionshinder i den kåren skulle öka förståelsen för de problem somuppstår när man inte beaktar effekterna av felaktig planering.Handikappråden och handikapporganisationer bör också vara delaktiga ibesluten på ett tidigt skede. Det kan motverka felaktig planering på ett tidigtstadium.Det sociala perspektivet i all samhällsplanering måste dessutom lyftasfram. företrädare borde självklart ingå i samhällsplaneringen.För att uppnå detta borde socialtjänstlagen innehålla tydligare bestämmelserom roll i den kommunala planeringen. Detta bör gesregeringen till känna.BemötandeMånga medborgare uppger att de i sina kontakter medmyndigheter och förvaltningar känner sig kränkta då de intebemöts med respekt och förståelse. Det gäller såväl destatliga som de kommunala förvaltningarna. Oberoende avbakgrund eller förutsättningar måste människor bemötas medrespekt för att känna trygghet och säkerhet imyndighetskontakten. har alla myndighetergenomgått flera och stora förändringsprocesser. Detta harmedfört minskat antal anställda som kraven ökat.Långa handläggningstider är ett annat mycket stort problemsom funktionshindrade utsätts för i sina kontakter medmyndigheter.Behovet av ett värdigt bemötande av medborgarna gäller alla myndighetersom t.ex. försäkringskassor, arbetsförmedlingar och taxeringsmyndigheterdär inte minst arbetslösa och invandrare ofta känner sig kränkta.Handikapporganisationerna vittnar om hur medlemmar har mötts medfördomar och brist på respekt, hur osynliga handikapp hanteras somobefintliga sådana, hur de misstrotts vad gäller nyttjande av bidrag och hurde inte fått den tid som krävs för att förklara sin situation.Det är inte fråga om att myndigheterna ska vara mer "givmilda" iekonomiska sammanhang, utan att dess medarbetare ska visa mer respekt förmedborgarna. Situationen har varit pressad vid myndigheter och inomförvaltningar men det får inte leda till att vi får enförvaltningskultur där inte respekten för den enskilde sätts i främsta rummet.Fördomar mot t.ex. funktionshindrade ska motarbetas. Detta bör mötas medutbildning och fortbildning av personalen.I förvaltningslagen finns angivet vilka rättigheter medborgare har i frågaom att ta del av handlingar, information m.m. Det vi i detta sammanhangsaknar är riktlinjer för bemötande av medborgarna. I förvaltningslagen börinföras ett tillägg angående bemötandefrågor. bör hos regeringenbegära förslag om ändring i förvaltningslagen i enlighet med vad somföreslagits ovan.Diskrimineringslagstiftningen föreslår en sammanhållendiskrimineringslagstiftning som omfattar hela livet och intebara arbetslivet. En sammanhållen lagstiftning ger bättreförutsättningar för att samordna ombudsmannafunktionen sammanhållen myndighet med hög juridisk kompetens. Iett längre perspektiv kan det vara möjligt att sammanlänkafunktionen med justitieombudsmannen. har imotionen om integrationspolitiken lagt förslag till riksdagenom en sammanhållen lagstiftning.ArbeteRätten till arbete måste gälla alla grupper i samhället. Dåmåste samhället även kunna tillvarata funktionshindradesarbetskapacitet, så att de genom eget arbete efter sin förmågakan bidra till egen försörjning och få en förbättradlivssituation. Först då kan man uppnå full delaktighet ochjämlikhet.Det saknas statistik som tydligt visar hur många personer med omfattandefunktionshinder som saknar arbete eller annan meningsfull sysselsättning.Handikappombudsmannens undersökning visar att arbetslösheten har sjunkitsedan 1996 - från till för funktionshindrade mednedsatt arbetsförmåga, från till för funktionshindradeutan nedsatt arbetsförmåga och från till för ejfunktionshindrade.Samtidigt visar statistik från att antaletarbetshandikappade arbetssökande ökat trots attarbetslösheten minskat. Av de till arbetsförmedlingen anmälda arbetslösa() är personer med arbetshandikapp. Mångamänniskor med arbetshandikapp har givit upp möjligheten till ett eget jobboch anmäler sig därför inte till arbetsförmedlingen.Huvudmålet för samhället måste vara att alla ska kunna delta i arbets-marknaden - och känna sig välkomna att göra det. Bakom statistik döljer sig människor som inget annat vill än att delta iarbetslivet - var och en efter sina förutsättningar.Friare möjligheter att utforma och använda de medel som står tillarbetsmarknadspolitikens förfogande ger bättre förutsättningar att formainsatser efter funktionshindrades individuella behov. Det måste bli möjligt attanvända arbetsmarknadsmedlen mer flexibelt . Med en merdecentraliserad arbetsmarknadspolitik ökas möjligheterna lokalt att finnalösningar i samråd med den funktionshindrade.För är det angeläget att se till att de funktionshindrade kan haen plats på arbetsmarknaden. Lönebidragssystemet är en del i arbetsmark-nadspolitiken. Det är viktigt att denna möjlighet även fortsättningsviskvarstår. anser att lönebidragssystemet i huvudsak är bra, menatt det kan finnas anledning att göra det mer flexibelt.De sociala trygghetssystemen har genom besparingar och förändringarinneburit ökad otrygg ekonomisk situation för många funktionshindrade.Dessa besparingar har varit nödvändiga för att sanera ekonomin och förbättraden ekonomiska situationen. Detta har visat att många människor fallermellan stolarna i de olika trygghetssystemen. har tidigare lagtfram motioner med förslag till om grundtrygghet och om behovetav en välfärdsreform. Därmed skulle de brister som finns i nuvarandetrygghetssystem motverkas.Handikapputredningen föreslog att varje sektor, inklusive arbetslivet,skulle ha ett lagstadgat ansvar för att den egna sektorn blev tillgänglig förfunktionshindrade. Frågan är lika aktuell nu som då, inte minst mot bakgrundav de höga arbetslöshetstalen. Förslagen i utredningen måste fullföljas.Centerpartiet avvaktar behandling av frågan.UtbildningAlla medborgare har rätt till god utbildning. Detta gälleroavsett funktionshinder eller ej. Vid all planering avutbildning för funktionshindrade måste de individuellabehoven särskilt uppmärksammas.Kommunerna har ansvaret för skolan, vilket innebär att mål- och resultat-styrning för skolpolitiken är en angelägenhet. villframhålla vikten av att det i kommunernas skolplaner anges tydliga mål förhur elever med funktionshinder kan ges en, jämfört med övriga elever,likvärdig skolgång. Målsättningarna ska vara tydliga så att de kan utvärderasoch en särskild budget utarbetas för de särskilda åtgärderna. Denna kopplingmellan budget och åtgärder är helt nödvändig för att skollagens målparagrafom en likvärdig skola ska kunna uppnås. Om inte detta sker blir detnödvändigt att införa "öronmärkning" av resurser för barn med särskildabehov, och att skollagen skärps så att den i verkligheten garanterar alla eleveren likvärdig utbildning.Centerpartiet anser att det är angeläget att bevaka, följa upp, och utvärderade funktionshindrades högskolesituation. Sisus kartläggning av den fysiskatillgängligheten till universitet och högskolor är värdefull. Det bör också gesråd och stöd och handikappfrågorna bör drivas utifrån den enskildesperspektiv och behov. Det övergripande målet för den svenskahandikappolitiken, att uppnå full delaktighet och jämlikhet, ska varavägledande. Ansvaret för att detta mål kan infrias åvilar hela samhället, menytterst staten, kommunerna och landsting. Detta bör ges regeringen tillkänna.Ytterst få personer med funktionshinder studerar vidare vid universitet ochhögskolor. Undersökningar visar att elever med funktionshinder ofta tvekareller avstår från studier vid universitet och högskolor. Samhällets mål om attalla ska ha samma rätt till högre utbildning uppfylls således inte.Centerpartiet anser också att det finns anledning att se över formerna förhögskoleprovet så att eventuella hinder för funktionshindrade undanröjs.Detta bör ges regeringen till känna.HjälpmedelRätt insatta och utprovade hjälpmedel har en stor betydelseför funktionshindrades välmående. Att få hjälp att förbättraoch vidmakthålla sin funktionsförmåga är viktigt för en godlivskvalitet. Hjälpmedel för rehabilitering och trygghet måstesäkras. En helhetssyn och samlad bedömning måste göras iansvarsfördelningen mellan kommuner och landsting. Långaväntetider för att erhålla hjälpmedel eller att få demreparerade innebär svårigheter för funktionshindrade attverka i samhället på lika villkor som andra. Bristen påhjälpmedel för att kunna leva ett fullvärdigt liv betyder inte kan delta i social gemenskap. Härborde en hjälpmedelsgaranti med normer för väntetider förutprovning och reparationsarbete fastställda till rimligatidsgränser kunna genomföras. Detta bör ges regeringen tillkänna.ITInformationsteknik kan, målmedvetet utnyttjad, användas föratt höja livskvaliteten hos människor. tar uppde funktionshindrades situation som en grupp som kan vinnamycket på ökad tillgång till IT-hjälpmedel. Centerpartietinstämmer och vill påminna om att vi bl.a. i motion1997/98:T815 lyfte fram just den frågan. Yrkandena avslogsi 1997/98:SoU16 med hänvisning till den verksamhet som dåinitierats i regi och att denna inte bordeföregripas. 1997 presenterade ett förslagtill handlingsprogram för 1998-2000. Ännu har dock ingaförslag förelagts riksdagen.Centerpartiet anser att en översyn bör göras av sjukvårdshuvudmännensförskrivning av IT-hjälpmedel. Det bör även övervägas om det behövs ettsärskilt stöd för anpassning av IT-produkter, då anpassningarna kan blimycket dyra i enskilda fall. anser det angeläget att utreda enlagreglering av tillgänglighet inom IT-området och därvid även utredaupphovsrättens inverkan på tillgängligheten för läshandikappade personer. sådan utredning måste den principen gälla att om utrustningen intefungerar för funktionshindrade, så är det utrustningen det är fel på och inteden funktionshindrade personen. Vid upprättande av kravspecifikation vidupphandling bör alltid tillgänglighet krävas. Vidare bör kraven i lagen omoffentlig upphandling skärpas så att det ställs krav på tillgänglighet vidupphandling. Insatser på europeisk nivå är härvidlag nödvändiga. Slutligenbör regeringen uppmana huvudmännen inom respektive område att se överden kompetens som finns inom området IT och funktionshinder. Detta börges regeringen till känna.I regi pågår många mycket positiva projekt, somtorde ha mycket att vinna på ett starkare stöd i lagstiftningen. I förslagettillhandlingsprogram framförde dåvarande att, motbakgrund av den betydelse IT kommer att få för det dagliga livet, lagstiftningframstår som den enda tillgängliga vägen för att säkra en rimlig tillgänglighetför funktionshindrade och äldre. Vid sidan av en allmän antidiskri-mineringslag för att göra det möjligt för funktionshindrade och äldre att levai IT-samhället framförs det i förslaget att speciella bestämmelser om krav påtillgänglighet, eller möjlighet att uppställa sådana krav, förs in i lagar somreglerar IT-området. Det är nu hög tid att tillsätta en utredning med ettuppdrag att se över tillgängligheten i IT-samhället för funktionshindrade ochäldre. ställer krav om detta i en särskild motion om informa-tionstekniken.RehabiliteringSocialstyrelsens kunskapsdatabas om små och mindre kändahandikappgrupper har medfört att kunskaperna ökat omsådana grupper. De största kunskaperna besitter ofta densjuke själv eller den handikapporganisation som tar till varasjukdomsgruppens intresse. Det är därför av stor vikt attsamhällets åtgärder sker i samråd med denfunktionshindrade.Rehabiliteringsinsatserna bör samordnas. anser att Finsam-projekten bör permanentas och Finsam bör utvidgas till hela landet.De reumatiska sjukdomarna, som ett exempel på behovet av rehabilitering,visar hur viktigt det är med sådana insatser. Över en miljon svenskar harnågon reumatisk sjukdom. Dessa sjukdomar drabbar alla åldrar och vissa avdem medför risk för tidig död. Reumatikernas möjlighet att delta iverksamheter i hemmet, på arbetsplatsen, och i samhället förövrigt begränsas starkt av värk, smärta och rörelseinskränkningar som följerav sjukdomarna. Merparten av de drabbade är kvinnor. Godarehabiliteringsinsatser minskar lidandet för enskilda människor men detmedför också minskade kostnader för samhället. Forskning är för dessasjukdomsgrupper ett eftersatt område. Trots att de reumatiska sjukdomarnautgör en så stor grupp av folksjukdomar går av demedicinska forskningsrådens anslag till reumatologisk forskning. Merresurser måste satsas på forskning kring sjukdomars förekomst ochutbredning, dess orsaker och sjukdomsframkallande mekanismer. Men ävenforskning kring de sociala och psykologiska konsekvenserna somsjukdomarna medför behöver intensifieras. Omvårdnadsforskningen behöverpåskyndas liksom de paramedicinska insatserna där det saknas kompetentaforskare för att vetenskapligt förankra projekt och utvecklingsarbete. Dettabör ges regeringen till känna.AssistansreformenReformen om personlig assistans infördes med Centerpartieti regeringsställning. Reformen innebar stöd och service tillvissa funktionshindrade, s.k. personlig assistans. Reformenhar inneburit en ökad frihet och en större möjlighet till ettsjälvständigt, tryggare liv för en funktionshindrad.Livskvaliteten har därmed ökat på ett mycket positivt sätt.Assistansreformen har inneburit ökad trygghet ochavlastning för de anhöriga. Stödet är också utformat så attdet har kunnat anpassas till den enskildes behov. Fortfarandekvarstår vissa problem när det gäller bedömningarna avvårdbehoven.Vissa assistansanordnare har påtalat att schablonersättningen inte täckeralla kostnader för personlig assistans, t.ex. kostnaden för vidareutbildningoch kompetensutveckling. anser att det i det sammanhanget börvägas in dels de synpunkter som framförts om ersättningsnivån, delsersättningsformen som sådan. Stödet ska vara rättvist, enkelt och värnavalfriheten. Detta bör ges regeringen till känna.Möjlighet att kunna nyttja personlig assistans har inneburit arbete förmånga främst yngre personer. Tyvärr är omsättningen i personalgruppenalltför stor. Inte alltid ges rätt information och utbildning för assistenterna.Hemtjänstens organisation har använts för att bemanna dessa tjänster förfunktionshindrade. Det är av stor vikt att denna personalgrupp ges möjlighettill fortbildning och kompetensutveckling. Personer som är anställda somassistenter är en viktig rekryteringsbas till fortsatt utbildning. Kontinuerligvidareutbildning och möjlighet till erfarenhetsutbyte med andra assistenter ärett par åtgärder som kan trygga kompetensen och utveckla arbetet.Centerpartiet motionerade med anledning av propositionen Nationellhandlingsplan för äldrepolitiken 1997/98:113 att personer som erhållitassistans före ålder skulle få behålla den även efter 65-årsdagen.Centerpartiets förslag blev beslut och uppmanaderegeringen att återkomma med förslag till . I budgetproposition1998/99:1 sköt regeringen frågan framför sig. I årets budgetproposition1999/2000:1 finns ett förslag med, men regeringen väljer att skjuta uppgenomförandet /2001. Lagstiftningen bör förändras,åldersgränsen i lag (1993:389) om assistansersättning 3 § bör tas bort. Dennya lagstiftningen bör träda i kraft . anvisarmedel för reformen i den särskilda motionen om den ekonomiska politikensom möjliggör ett införande fr.o.m. den 1 januari 2000.Barns rätt till personlig assistansCenterpartiet har under föregående riksmöten medverkat tillatt stödet ej har urholkats och att personkretsen som ska varaberättigad till assistans inte snävats in. slog,, fast att assistansersättningen även kan utgå dåden funktionshindrade vistas i barnomsorg, skola eller annandaglig verksamhet när det föreligger särskilda skäl för detta.Det har återigen framkommit att intentioner intetillämpas i verksamheten. Det föreligger en skillnad mellanriksdagens beslut och myndighetens föreskrifter.Centerpartiet anser med bakgrund av detta att börskärpa lagen ytterligare. bör därför hos regeringenbegära förslag om förändring i lagen om stöd och service tillvissa funktionshindrade så att barns rätt till personligassistans i daglig verksamhet garanteras. Detta bör gesregeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts rörande handikappolitikens inriktning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts rörande olika samhällssektorers ansvar för ökad till-gänglighet och handikappanpassning i offentliga miljöer,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts rörande medverkan i den kommunalasamhällsplaneringen,34. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring iförvaltningslagen som anförts i motionen, 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tillgänglighet till högre utbildning, 26. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om formerna för högskoleprovet, 27. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om hjälpmedelsgaranti,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om IT-hjälpmedel,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts rörande forskning om de reumatiska sjukdomarna iett paramedicinskt perspektiv och i ett omvårdnadsperspektiv,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om schablonersättningen,11. att beslutar att åldersgränsen i 3 § lagen (1993:389)om assistansersättning tas bort fr.o.m. ,12. att hos regeringen begär förslag till ändring i lagenom stöd och service till vissa funktionshindrade som anförts imotionen.Stockholm den 1 oktober 1999Kenneth ()()(c)()()1 Yrkande 4 hänvisat till KU.2 Yrkandena 5 och 6 hänvisade till UbU.3 Yrkande 3 hänvisat till BoU.