mot · GN02A1 · 1999-11-19 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A1av , ()med anledning av skr. 1999/2000:24 Jämställdhetspolitiken inför 2000- talet1 InledningI skrivelsen lämnar regeringen en redovisning av hurjämställdhetspolitiken har utvecklats och säger sig ävenredovisa huvuddragen i den fortsatta inriktningen avjämställdhetspolitiken. Satt i relation till den högstämda titeln påregeringens skrivelse är den anmärkningsvärt tillbakablickande medanavsnitten "Fortsatt arbete" är ytterst summariska.Då skrivelsen knappast innehåller något nytt i sak vill vi i huvudsakåberopa vad Moderata samlingspartiet anfört i partimotion 1999/2000:A805Jämställdhet som väcktes under den allmänna motionstiden och därutöverendast anföra följande.I förordet skriver regeringen: "Vi har i kommit långt i en inter-nationell jämförelse, ja faktiskt längst i världen. Vi delar gärna med oss avvåra erfarenheter, vi exporterar gärna vår svenska modell för jämställdhet. "Moderata samlingspartiet anser att den självgodhet som citatet ger uttryck förinte är klädsam. Detta är inte gängse umgängeston i internationella samman-hang. Inte minst inför ordförandeskap i EU, då regeringen avser attgöra jämställdhet till en av de mest prioriterade frågorna, bör tonläget sänkastill en mer modest nivå.I förordet hänger sig regeringen i övrigt åt tankar som har sina rötter i densociala ingenjörskonst som såg dagens ljus . att skall ta ställning till vilken livsform som "är lyckaegentligen" för männen och hur vi skall skapa ett "eget livsrum" för kvinnordär de slipper besväras av sina barn (skrivelsen sid 5). Regeringen medgerockså att dess försök att ytterligare slå sönder existerande familjestrukturerärett fullskaleexperiment som den själv inte vet hur det kommer att utfalla ochvars motstycke saknas i världen i övrigt.För Moderata samlingspartiet står det klart att det inte är politikens uppgiftatt styra och ställa med människors familjeliv, med den allra mest privatasfären, för att skapa vad det politiska etablissemanget anservara högsta möjliga lycka eller egna livsrum åt medborgarna. Vi anser inteheller att barn i första hand behöver fler ytliga "vuxenkontakter" utan snararedjupare vuxenrelationer. Vi menar att politikernas uppgift är att skapamöjligheter och mångfald så att vuxna myndiga människor själva kanutforma sina liv på det sätt som var och en, ensam eller som en del av etthushåll, själv önskar. Det måste bli möjligt att räcka till i vardagen.2 Kvinnors arbetsmarknadI sammanfattningen uppger regeringen att arbetet med att bryta den köns-uppdelade arbetsmarknaden och de könsbundna utbildningsvalen, liksominsatser för att stimulera kvinnors företagande är områden som börprioriteras. Moderata samlingspartiet instämmer i detta men beklagar attskrivelsen inte innehåller några förslag till förändringar i dessaavseenden som kan leda till en mer jämställd arbetsmarknad.Regeringen skriver att som enda land fått använda avprograminsatserna i mål 4 till den offentliga sektorn, beroende på att dennasektor svarar för så stor del av de svenska kvinnornas arbetskraftsdeltagande- en sektor som är mycket känslig för strukturförändringar ochrationaliseringar. Sistnämnda har blivit övertydligt dåantalet anställda i kommuner och landsting sjunkit med ca 150 000 personer,varav kan beräknas ha varit kvinnor. Kvinnors arbetsmarknadär således mycket sårbar.I förslag av till rådetsrekommendation om genomförandet av medlemsstaternas sysselsättnings-politik riktas kritik mot bl.a. för att här råder stor segregationmellankönen i olika yrkeskategorier och för att vi har den största skattebördan påarbetsinkomster i hela EU (mot EU:s genomsnitt på ).Det slås fast att bör vidta åtgärder för att minska inkomst-skattebördan med tyngdpunkt på låginkomsttagare och av jämställdhetsskälutreda på vilket sätt könsuppdelningen i olika sektorer och yrkeskategorierkan minskas.Vi anser att regeringen bör vidta åtgärder för att efterkommakommissionens rekommendationer. Den socialdemokratiska regeringenbrukar ju berömma sig av att ha haft ett avgörande inflytande på Amsterdam-fördragets utformning så att EU har blivit en sysselsättningsunion. Då är detmycket märkligt att just år struntar i kommissionens ochrådets rekommendationer.Den stora könssegregationen i är bl.a. en effekt av att vi har en såstor offentlig sektor. De offentliga monopolen inom kvinnodomineradeverksamhetsområden som utbildning, sjukvård och barn- och äldreomsorgmedför också inlåsningseffekter för kvinnorna. Avsaknaden av en marknad iordets rätta bemärkelse har lett till en dålig löneutveckling för storakvinnogrupper.I motsats till regeringen är vi övertygade om att det enda verksamma sättetatt komma till rätta med den könsuppdelade arbetsmarknaden är att angripaSveriges strukturella problem och bryta upp de offentliga monopolen. Det ärsamtidigt det bästa sättet att stimulera kvinnors företagande.3 Osakliga löneskillnader - finns dom?Regeringen synes utgå ifrån att så snart man kan finna att kvinnor harlägre lön än män så är det fråga om osakliga löneskillnader, d.v.s.löneskillnader på grund av kön, och därmed föreliggerlönediskriminering. Den analys som redovisas i skrivelsen är mycketytlig och utgår helt från ett kollektivt synsätt.Vi är övertygade om att osakliga löneskillnader förekommer och det äroacceptabelt. Det allt överskuggande problemet är emellertid att kvinnor i såstor utsträckning återfinns i låglöneyrken, företrädesvis inom den offentligasektorn.En medarbetares lön skall återspegla hennes utbildning, arbetsinsatser,kompetens, engagemang och resultat i arbetet. Lön måste därför bestämmaspå individnivå. Myten att det genom arbetsvärdering skulle vara möjligt förlagstiftaren, domstolen eller JämO att anvisa några objektiva faktorer somskall ligga till grund för lönesättningen bör avlivas en gång för alla. Tillsyvende og sidst är värdet av ett arbete vad någon på en marknad är bereddatt betala för det. Även av detta skäl är det nödvändigt att avskaffa deoffentliga monopolen och konkurrensutsätta verksamheterna, att skapa enmarknad även för kvinnodominerade arbetsområden.4 ArbetstidRegeringen vet inte vilken fot den skall stå på när det gällerarbetstidsfrågan. Å ena sidan framhåller den vikten av att alladeltidsarbetslösa kvinnor bereds möjlighet att gå upp , å andrasidan framhåller den arbetstidernas betydelse för att kvinnor och mänskall kunna förena yrkesarbete med föräldraskap och erinrar om denarbetsgrupp som tillsatts inom för att fördjupaunderlaget i arbetstidsfrågor. Regeringen skriver att gruppen under våren2000 skall presentera bedömningar av konsekvenserna av olikaarbetstidsförändringar för kvinnor och män.Arbetstidsförändringar skall som bekant läsas arbetstidsförkortningar.Ordförande i arbetsgruppen är det socialdemokratiska kvinnoförbundetsordförande , och kvinnoförbundet har länge drivit kravet påen generell arbetstidsförkortning. Samma krav reser Vänstern och Miljö-partiet som också är representerade i arbetsgruppen. somdeltidsarbetslöshet beskrivs som ett stort problem vill regeringen och dessstödpartier alltså göra hela svenska folket deltidsarbetslöst.Moderata samlingspartiet motsätter sig bestämt en generell arbetstids-förkortning. Vi anser inte att det bör komma på fråga att förbjuda vuxnamänniskor att arbeta så mycket som de själva önskar. Vi anser det direktcyniskt att tvångsvis minska människors avlönade arbete till förmån för detoavlönade arbetet med de betydande välståndsförluster en sådan reformskulle innebära.Även på arbetstidsområdet måste det finnas mångfald och valfrihet. Olikamänniskor har olika önskemål och behov. En och samma individ kan ofta haolika önskemål och behov under olika skeden i livet. Arbetstidens längd ochförläggning bör därför avtalas individuellt mellan arbetsgivaren ocharbetstagaren med de legala begränsningar endast som följer av hänsynen tillden anställdes liv och hälsa.5 Hemställan5 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en begränsning av politikens utbredning tillmänniskors privatliv,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kvinnors arbetsmarknad,3. att hos regeringen begär förslag till åtgärder för attefterkomma rekommendationer att minskaSveriges könssegregation på arbetsmarknaden,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om individuella löner,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om mångfald och valfrihet på arbetstidsområdet.Stockholm den 18 november 1999Mikael ()()()()()()()()()