mot · GN02So290 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So290av , ()Ersättning för privat psykologisk utredningDagslägetPsykiska störningar och psykisk ohälsa utgör - isolerade eller isamverkan med andra sjukdomstillstånd - en betydande del avbefolkningens totala hälsoproblem. I ett betänkande frånPsykiatriutredningen, som har utrett stöd och hjälp till befolkningen vidpsykiska störningar, beräknas förekomsten av psykiska problemgenomsnittligt till 140 per 1 000 invånare, 120 för män och 155 förkvinnor.Folkhälsoinstitutet har lagt fram en mycket intressant rapport, Sjukdoms-bördan i - en svensk DALY-kalkyl. En motsvarar ett frisktlevnadsår som gått förlorat på grund av sjukdom eller död i förhållande tillförväntad livslängd efter kön och åldersgrupp. har konstruerats avVärldsbanken och WHO för rapporten in Health (1993). MedDALY sammanställer man ett slags "ohälsans BNP" som underlag förfolkhälsopolitiken. är ett mått för närvaro av sjukdomsrelaterad funk-tionsförlust eller dödlighet. Måttet beskrivs som ett metodgenombrott just föratt man gjort effekterna av olika sjukdomar jämförbara. I står hjärt-kärlsjukdomarna för de flesta förlorade levnadsåren till följd av sjukdom ochdöd, tätt följda av psykiatriska sjukdomar. I rapporten har även beräknatsförlorade levnadsår på grund av funktionsförlust. Här toppas listan avpsykiatriska sjukdomar, och då har ändå inte de psykosomatiska sjukdomar-na räknats in.Idag efterfrågar inte bara enskilda patienter och grupper av patienterpsykologisk behandling och psykoterapi. Också av företrädare inom hälso-och sjukvården betonas behovet av denna behandling. I en enkät frånPsykiatriutredningen har sektorschefen och klinikchefer angett att det i 50procent av sektorerna är svårt eller mycket svårt att tillgodose behovet avpsykoterapi.Kraven på att samhället ska finansiera psykologisk behandling ochpsykoterapi växer. Klientorganisationerna ställer dessa krav, många statligtanställda som berövats en avtalsförmån ställer dem. Personal inom hälso-och sjukvård känner ofta stor frustration över att behöva avvisa personer medgrava psykiska störningar från psykologisk behandling och psykoterapi. Iriksdagen har frågan varit en följetong i närmare 50 år.BehandlingsmetoderInom allt fler instanser erkänns att psykofarmaka inte kan representeraden lösning som skall eliminera psykisk ohälsa. Det står också klart attmånga psykiatriska läkemedel, trots sin betydelse för vissa situationer,kan vara inledningen till nya problem, t ex medicinberoende ochpassivisering.Under framförallt andra hälften av detta sekel har psykologiska behand-lingsmetoder fått en allt större betydelse. Nya psykologiska och social-psykologiska teorier har utvecklats och kunnat omsättas i praktisk handling.De har successivt vunnit terräng i offentlig vård, trots att miljön där undermånga år representerat ett i huvudsak biologiskt synsätt.Behov av psykologisk utredning och behandlinginom hälso- och sjukvårdenDagens psykiatri har inte tillräckliga resurser för att ge hjälp och stöd tillde patienter som vänder sig dit eller som remitteras från t exprimärvården. Erforderlig psykologisk behandling och psykoterapi kanpå de flesta platser inte erbjudas i tillräcklig utsträckning inom denoffentliga vården. I framför allt storstäderna saknas resurser för att inomrimlig tid genomföra adekvat psykologisk utredning, behandling ochpsykoterapi av besvär och störningar. Detta kan förutom bekymmer förpatienten också orsaka onödig sjukskrivning.På sikt kan problemen föra den enskilde in i långvarig psykisk ohälsa därockså sluten vård kan bli en realitet. Sådana tillstånd kan sluta i fullständigimproduktivitet, utstötning från arbetslivet och sjukpensionering.På motsvarande sätt finns resursbrister eller organisatoriska hinder för attpsykiska störningar ska få relevant uppmärksamhet vid symtom av kroppsligart. Somatisk sjukvård behöver nära kontakt med psykologiskkompetens för att få hjälp med såväl adekvat diagnostik och utredning sommed direkt behandling.Systematiserad samverkan mellan olika kompetenser, som medicinsk ochpsykologisk, är sett ur både patientens och samhällets perspektiv det mesteffektiva. Patienten måste från början komma rätt i vårdkedjan. Redan iprimärvården måste patienten träffa på rätt kompetens. Genom ett sådantsystem skulle med största sannolikhet många patienter avlastas psykiatrin.Många skulle i stället få hjälp inom andra delar av vårdapparaten.Det är inte troligt att utbyggnad av den offentliga hälso- ochsjukvården kan få sådan omfattning när det gäller psykologtjänster inompsykiatri och somatisk service att det behov som finns kan täckas. Det är inteheller troligt att alla patienter som uttrycker behov av psykologisk behand-ling och psykoterapi når fram till resurserna hos den offentliga psykiatrin.När det gäller såväl psykiatri som psykologiskt stöd och hjälp inomsomatiken och inom primärvården borde det vara en självklarhet att engagerade privat verksamma psykologerna.Många patienter kan inte heller tänka sig att utnyttja den offentliga psykia-triska vården av kanske delvis irrationella skäl. De former för psykologiskutredning, stöd och behandling som utvecklats inom psykiatrin kan patienterfinna alltför institutionaliserade.Ett ytterligare fält, där behoven är stora, gäller rehabiliteringsområdet. Härfinns ett stort behov av psykologiska åtgärder som har flera dimensioner.Förutom psykologinsatser genom uppdragsverksamhet inom , arbets-marknadsinstituten inom länsarbetsnämnderna, är det angeläget att skapasamverkansmöjligheter med psykologisk kompetens i samband med rehabi-literingsutredningar och vid direkta rehabiliteringsåtgärder inom eller ianslutning till olika åtgärder i relationen människa - arbetsplats.Genom medverkan av kan psykologiska insatser göra atttidiga signaler uppmärksammas som tyder på kommande risk för långtids-sjukskrivning. Kroppsliga symtom får extra starkt genomslag beträffandearbetsförmågan om den sjukskrivnes psykiska resurser sviktar på grund avkriser eller depressiv utveckling. Här kan psykologer stödja i ett utrednings-skede - men också genom behandling. Sådana insatser kan också gälla vidpersonlighetsmässiga störningar, svag yrkesidentitet, isolering eller relations-problem.Sjukdomstillstånd sätts sällan in i ett större psykologiskt sammanhang.Kunde detta ske skulle åtgärder för att återskapa arbetsförmågan genomtraditionella medel väsentligt förbättras. Ett stöd till försäkringskassornaspersonal skulle betyda bättre, mer genomgripande och förankrade rehabilite-ringsåtgärder, större närhet till andra faktorer än dem som gäller de direktasjukdomssymtomen och ökad tilltro hos utredarna till egna bedömningar.Den enskilde individen har genom lagstiftning fått en förstärkt rätt tillrehabilitering. Försäkringskassorna har fått ett större ansvar för att samordnainsatserna. Efter fyra veckors sjukskrivning ska således läkare bedömarehabiliteringsbehov. En rehabiliteringsplan ska upprättas som ska innehållade åtgärder som krävs för att den sjukskrivne ska kunna återgå i arbete.Psykologisk behandling och psykoterapi behöver ingå som en självklar ochbetydande del.Så ersätts bedriven psykologisk utredning,behandling och psykoterapiGenerellt sett ersätts privat psykoterapi endast om den utförs avprivatpraktiserande läkare som är ansluten till försäkringskassan.Det är en orimlig situation för den enskilde patienten att behandling hosleg psykolog, leg psykoterapeut och psykoanalytiker som har de reellakunskaperna inte är generellt ersättningsberättigad, om den inte utförs direktinom den öppna eller slutna psykiatriska vården. Att legitimerade psykologersom också är legitimerade psykoterapeuter inte har samma möjligheterinnebär dessutom att kravet i regeringsformen på att den offentligaförvaltningen skall beakta allas likhet inför lagen och iaktta saklighet ochopartiskhet inte uppfylls.De ersättningsmöjligheter som finns kan sägas ha mer eller mindreundantagskaraktär.I dag kan privat psykologisk behandling och psykoterapi, utförd av legpsykolog, leg psykoterapeut, psykoanalytiker, finansieras i huvudsak frånföljande olika källor.Genom särskilda Dagmarmedel för psykoterapi har avsattssärskilda "öronmärkta" medel (uppgick detta belopp till ). Frånoch med 1997 finns i icke några särskilda medelanvisade. Detta har inneburit att många sjukvårdshuvudmän i sinaprioriteringsdiskussioner om hur de totala resurserna skall användas inteavsätter medel till psykologisk behandling inklusive psykoterapi. I en enkättill sjukvårdshuvudmännen som gjorts av Delegationen för samverkanmellan privat och offentlig vård framgår detta tydligt. Detta är mycketallvarligt och måste påtalas.Genom särskilda medel - i mycket liten omfattning - som avsätts avrespektive sjukvårdshuvudman.I viss mindre utsträckning genom medel från Dagmaruppgörelsenssärskilda rehabiliteringsutrymme.Genom bistånd från individ- och familjeomsorg.Vad krävsSom framgår ovan är samhällets ersättning för psykologisk utredning,behandling och psykoterapi mycket begränsad. Inte bara den enskildamänniskan har stora problem att hitta lösningar. Det gäller också all denpersonal som är inblandad eller berörd när lösningar skall skapas för attstödja individen i hans eller hennes strävan att få möjligheter till ettbättre liv och kunna återgå till produktiva insatser.En samlad syn på insatserna, som också förs ut tydligt, skulle skapa klarhetom snabbare och bättre vägar till hälsa och arbete. Därför krävs ett störregrepp för att skapa en allmän ersättning.Målet med ett sådant större grepp måste vara att alla som med utgångs-punkt från hälso- och sjukvårdslagen behöver det, ska ha tillgång tillpsykologisk utredning, behandling och psykoterapi.Den som lider av kroppsskada eller har en somatisk sjukdom och den somhar psykiska problem och störningar ska ha lika rätt till adekvat behandling.Utifrån samhällsekonomiska perspektiv utgör ett sådant större grepp påpsykologisk utredning, behandling och psykoterapi väl använda resurser.Insatserna för en reform uppvägs mer än väl av vad arbetsoförmåga,sjukskrivning, medicinberoende, vårdplatser och brister i socialt liv ochengagemang kan kosta.Enligt den tidigare nämnda har dessutom den psykiskaohälsan betydligt större tyngd i det svenska sjukdomspanoramat än mantidigare trott. Rapporten ger en ny bild av folkhälsan, framför allt vad gällerden stora sjukligheten i psykiska sjukdomar. Utgår man från rapporten bordesjukvården göra andra prioriteringar än den gör . Det är med andra ordviktigt att integrera psykologisk behandling och psykoterapi i vården.Ett konkret förslagFinansieringen av hälso- och sjukvården sker till stora delar genommedel som kanaliseras genom . Rimligen bördärför en lösning knytas så nära denna finansieringskälla som möjligt,dvs till försäkringskassorna.Förslaget innebär ett komplement till den offentliga hälso- och sjukvården.En påverkande kraft ligger i att det på sjukvårdens olika sektorer skapas ettmedvetande om möjligheterna till psykologstöd. kan detta medverkatill att ett psykologiskt och socialt synsätt sprids i vården och att den oftaåberopade helhetssynen kan ges ett reellt innehåll.För den enskilde patienten måste utgångspunkten vara att själv få väljavårdalternativ - antingen offentlig eller privat vård. I båda alternativen skallfinansiering ske via offentliga medel.För patienten kan då tre vägar öppnas för tillgång till psykologisk utred-ning, behandling och psykoterapi:- Via hälso- och sjukvården- Via försäkringskassan- Via den enskilde vårdgivarenVia hälso- och sjukvårdenPatienten vänder sig till vårdcentral eller specialistmottagning sombedömer utredningsbehov, genomför utredning, planerar behandling,genomför behandling eller låter privat verksam vårdgivare utredabehandlingsbehov och genomföra behandling.Via försäkringskassanI rehabiliteringsärenden kan patienten få remiss till privat verksam vård-givare genom eller arbetsplatsen.Via den enskilde vårdgivarenDen patient som inte vill vända sig till hälso- och sjukvården, och sominte utreds för rehabilitering, ska ha möjlighet att vända sig direkt till enenskild vårdgivare och få sin behandling ersatt på samma sätt som nugäller för läkare och sjukgymnast.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utreda behovet av formerna för ersättning frånsamhället för privat psykologisk utredning, behandling och psyko-terapi.Stockholm den 30 september 1999Chatrine ()