mot · GN02Fö28 · 1999-12-10 00:00:00 — Hur ska det då bli vid ett behov av en insats som uppstår under mycketkortare tidsrymd?Det svenska försvaret måste redan i omedelbar närtid ges förutsättningarför internationella insatser av en storleksordning 2 till 3 gånger dennuvarande. Utrymme för detta saknas helt inom ramen för det försvarsbeslutsom regeringen och nu föreslagit. Det är inte acceptabelt att sompropositionen endast uttala önskemål och begära ytterligare underlag för attkunna bedöma förutsättningarna för ökade internationella insatser. Dettamåste ge regeringen till känna.3 Ett smalt och vasst försvarFolkpartiet liberalerna anser att nu föreliggande proposition bör avslås.Förutom att den står och stampar i en förlegad syn på roll ieuropeisk säkerhetspolitik och helt saknar förutsättningar för ettväsentligt utökat svenskt deltagande i internationella insatser, så utgörpropositionen i allt väsentligt endast förslag till minskningar av denfredstida utbildningsorganisationen. Det är minskningar som till sinomfattning förefaller helt rimliga, men som inte på något sätt skaparförutsättningar för den nya inriktning som svensk försvarspolitik inför ettnytt sekel bör ges.Folkpartiet liberalerna har kontinuerligt varit en starkförespråkare för en materiell förnyelse och ökad kvalitet i utbildningen inomdet svenska försvaret. Vi har förordat detta på bekostnad av försvaretskvantitativa omfattning. För att skapa utrymme för nödvändig kvalitativförnyelse har vi förespråkat en kvantitativ minskning av förband ochpersonal. Vi har förordat att försvaret ska bli smalare för att kunna blivassare.Regeringen inbjöd de fyra borgerliga partierna tillöverläggningar om det framtida försvarets inriktning. Det skedde sedanregeringen med stöd av sina rödgröna stödpartier frångått tidigare utfästelservad avser teknikfaktor och anslagsförordning. Det skapade ett underskott iinnevarande försvarsbeslutsperiod fram t o m på i storleksordningen5 till , vilket skulle innebära ett idiotstopp vad gäller allmateriell förnyelse de kommande åren.I överläggningarna visade regeringen en beredskap att under nästa för-svarsbeslutsperiod i efterhand kompensera försvaret med4 miljarder kronor - ett så kallat omställningsbidrag. En förutsättning fördetta var att försvarets budgetramar sänktes med4 miljarder kronor . Trots att samtliga deltagande fem partier visade enmycket stor beredskap att ta gemensamma tag för att förverkliga deförändringar av det svenska försvarets inriktning som alla var överens om,visade det sig att regeringen inte hade något utrymme för att komma deborgerliga partierna till mötes i förhållande till sitt ekonomiska utgångsbud.I detta läge valde regeringen smalast möjliga uppgörelse om det framtidaförsvaret med , som var berett att köpa regeringens utgångsbud.När regeringen valde att avbryta samtalen hade åtminstone Folkpartietförklarat sig både berett och villigt till fortsatta förhandlingar. Detförutsattenaturligtvis att det handlade om att kunna ge och ta och inte enbart att anslutasig till regeringens utgångsbud.Folkpartiet önskar en bredare uppgörelse om det framtida svenskaförsvaret och yrkar avslag på nu föreliggande proposition i syfte att geregeringen möjlighet att på nytt söka ett bredare parlamentariskt stöd. Vimenar att detta inte på något allvarligt sätt skulle behöva skapa onödigtidsutdräkt och därmed förorsaka extra kostnader. Ett fullständigt försvars-beslut förutses av regeringen . föreslagna förändringarskulle i en bredare uppgörelse kunna beslutas av tidigare än så.3.1 "Det nya försvaret" - smalare men inte vassareFolkpartiet liberalerna anser att det nu framlagda förslaget till "Det nyaförsvaret" enbart utgörs av en budgetbetingad bantning av försvaretsomfattning, och då i huvudsak av den fredstidautbildningsorganisationen. Då utrymme ej skapas för erforderligmateriell förnyelse är det enbart fråga om ett smalare men på intet sätt ettvassare försvar.Bakom de stolta visionerna om "Det nya försvaret" visar sig således,förutom att också formellt avskaffa begreppet invasionsförsvar som dimen-sionerande grund för det militära försvaret och att införa tjänstebeteckningenbrigadgeneral, så här långt endast finnas förslag till nedläggning ochuttunning av regementsorter. Av propositionen framgår att regeringen avseratt återkomma till med en lång rad avfrågeställningar rörande personalförsörjning, materielförsörjning, lednings-organisation, informationskrigföring och IT-säkerhet m m. Detta är viktigagrundpelare i det nya försvar, som ska verka , men som alltjämtsaknas i regeringens förslag.3.2 Smalare och vassareFolkpartiet kan godta den långsiktiga budgetram som regeringenföreslagit. Vi menar emellertid att detta tillsammans med ett alltför lågtomställningsbidrag inte skapar erforderligt utrymme för vare signödvändig materiell förnyelse inom försvaret i närtid, för detutvecklingsarbete och den upphandling av materiel från svenskförsvarsindustri som är en förutsättning för att denna ska vara enintressant partner i det europeiska försvarsindustriellaomställningsarbetet eller för väsentligt mer omfattandeinternationella insatser . Vi gör på nuvarande stadiumockså bedömningen att nedskärningarna inom artilleri och luftvärn blivitalltför långtgående i nu föreliggande förslag.Under hösten har vidare uppmärksammats ett antal framtidsinriktadesvenska försvarsindustriella projekt eller projekt med betydande svenskmedverkan såsom t ex Bamse, och Meteor, vilka skulle riskerat attfalla ifrån p g a alltför snäva försvarsekonomiska ramar i närtid.Folkpartiet vill mot denna bakgrund, utöver av regeringen föreslagna 4miljarder kronor i omställningsbidrag för tiden fram t o m , i enlighetmed vår motion med anledning av kontrollstation, föreslå ytterligare3 miljarder kronor att anslås år 2002-2003.En central faktor i svensk försvarsekonomi ärtakten i JAS-leveranserna. har förordat att övergången till JASsker som möjligt, vilket skulle minska den årligabelastningen på försvarsanslaget. Möjligheterna att fördela kostnaderna förJAS-projektet över tiden kan påverka kommande försvarsbeslut med krav påytterligare omstruktureringar, inklusive förbandsnedläggningar, för att säkraden tekniska förnyelse och inriktning mot fredsbevarande aktioner som vianser angelägna.3.2.1 Försvarsmateriell förnyelseUnder årtionden har den helt dominerade delen av materielen till detsvenska försvaret levererats från inhemsk industri. Ingen annanickestormakt har som haft en egen utveckling och produktion avvapensystem och stödsystem inom ett brett spektrum. Det har gälltflygplan, ubåtar och ytfartyg, torpeder, luftvärnssystem, artillerisystem,pansarvärnsvapen, bandvagnar, pansrade fordon, radar, ledningssystem,motmedelssystem, signalsystem, ammunition, utbildningshjälpmedeletcetera.Denna inhemska materielutveckling har givit flera fördelar. Vi har fåttskräddarsydd materiel som tillgodosett just de behov som svensk terräng,våra kustförhållanden, våra räckviddskrav och vårt värnpliktssystem har. Dethar gjort att materielen inte bara haft hög kvalitet utan också ofta varitbilligare än inköp utifrån genom att utländska alternativ inrymt kapacitet viinte haft behov av.Det är dock uppenbart att då svenskt försvar var tillräckligt somunderlag för en allsidig inhemsk försvarsindustri är ute. Det svenskaförsvaret kommer att köpa mindre serier av olika materielslag äntidigare, som möjligheterna till uppgradering av elektronik m mgör att livslängden för olika vapenbärare och vapensystem tenderar att blilängre. Med färre enheter och längre mellanrum mellan nybeställningar blirdet allt svårare att basera utveckling och produktion på huvudsakligensvenska behov.Men kanske ännu viktigare är att också i betydligt större nationer tvingasförsvarsindustrin till strukturförändringar. I har på bara antaletstora försvarsindustrier minskat kraftigt till följd av fusioner och uppköp. Dethar givit några jätteföretag med väldiga utvecklingsresurser, och det kommermed stor sannolikhet att leda till att det amerikanska teknologiska för-språnget inom flera viktiga teknikområden för försvarsmateriel blir än mermarkerat.I har motsvarande omstruktureringar varit betydligt svårare attgenomföra, väsentligen därför att nationella ambitioner varit hinder motfusioner över nationsgränser. har dock några stora affärergenomförts, den största när tyska Dasa och franska Aerospatiale gårsamman och bildar största och världens tredje största flygindustri.Även den svenska försvarsindustrin har omstrukturerats. bildadesgenom sammanläggning av och statliga FFV. sålde Celsiussin utveckling och produktion av ubåtar och ytfartyg till tyska HDW, varefterCelsius köptes upp av , som i sin tur till ägs av . Stridsfordonstillverkaren i är numeraengelskägd. kanonverkstad har norska ägare.Denna omstrukturering av svensk försvarsindustri från att ha varit ihuvudsak nationell till att bli del av en europeisk industri måste bejakas. Detfår dock inte stå i motsatsställning till att svensk försvarsindustri ocksåframgent kan finna samarbetspartner inom amerikansk försvarsindustri.Alternativet till europeisk samverkan är för del inte inhemskförsvarsindustri utan snarare ingen försvarsindustri alls. Det är sannolikt attde närmaste åren kommer att innebära flera stora strukturförändringar iriktning mot färre och större försvarsindustrier i . Svenskförsvarsindustri har mycket gott rykte för kvalitet och för att ha tagit frammateriel med lösningar man delvis varit ensam om eller först i världen med.Om svenska och utländska företag fusioneras eller inleder ett närasamarbete blir det på samma sätt som vid andra företagssammanslagningarfråga om att spara genom att renodla kompetenser och undvika dubbelarbete.En kompetens som tas bort ur i samband med en fusion kommerförmodligen aldrig att kunna återupptas i vårt land. Var olika kompetenserförläggs påverkas av flera faktorer. Men utan tvekan påverkas förläggning avolika utvecklingsenheter av vilka beställningar som finns från respektiveland. Om inte finns som sannolik kund inomett visst kompetensområde eller ett visst materielslag är det inte troligt i samband med en försvarsindustrifusion förlägger utveckling av dessakompetenser och denna materiel till Sverige.Det vore mot denna bakgrund djupt beklagligt och närmast en ödets ironiom en svensk försvarsindustri som legat i framkant i generationer skulle ståmer eller mindre utan nya utvecklingsuppdrag just de år då det avgörs varolika kompetenser i en framtida europeisk försvarsindustri kommer atthamna. Utveckling är i sammanhanget antagligen mer intressant än självaproduktionen. Det är ett av huvudskälen till varför föreslår ettbetydligt större omställningsbidrag än regeringen. Det skulle dessutom varapositivt om Försvarsmakten och industrin kunde komma överens omsenareläggningar eller t o m förkortningar av tidigare lagda seriebeställningarså att medel också den vägen kan överföras till utvecklingsuppdrag.Den föreslagna omstruktureringen av Försvarsmakten leder efter några årtill lägre driftskostnader, men omstruktureringen i sig kostar pengar. Inomramen för minskade försvarsanslag riskerar detta att leda till mycket på-tagliga minskningar av nya utvecklingsuppdrag , alltså justde år som med stor sannolik kommer att bli avgörande för omstruktureringenav försvarsindustrin.Vi menar att varje möjlighet att göra besparingar i driften de närmaste årenbör tas tillvara just för att undvika att utvecklingsuppdrag avbryts eller intekommer till stånd. En välmotiverad sådan åtgärd vore att kraftigt minskagrundutbildningen av värnpliktiga de närmaste tre fyra åren genom attomsätta personal i förband genom att nyttja redan utbildade värnpliktiga tillkrigsförband som dras in genom nästa års försvarsbeslut. Man bör av olikaskäl inte välja lösningen att ställa in utbildning vid samtliga förband utan texvarje år ställa in värnpliktsutbildningen vid vart tredje förband. Ett sådant"värnpliktsfritt" år vid förbandet bör användas för vidareutbildning av denfast anställda personalen, i första hand för att göra den bättre förtrogen medde nya uppgifter som ålagts försvaret under senare år.Man bör kunna beställa utvecklingsarbete vid industrin även om det intefinns någon garanti för att just den tekniken sedan kommer att leda tillseriebeställning. Men genom utvecklingsarbete vidmakthålls kompetens somger handlingsfrihet för framtiden. Ett sådant exempel kan vara det s k Thrustvector-programmet rörande manövrering av flygplan genom att styrautblåsningsmunstycket bakom motorn. har deltagit i detta programtillsammans med och . Vi vet inte om Thrust vector kommeratt introduceras på JAS , men deltagande i programmet ger enoption för framtiden, d v s just den form av handlingsfrihet som vieftersträvar.Försvaret bör ha många alternativ för framtiden, men vilka av dessa somsenare leder till konkreta beställningar kan inte sägas . Detta är ingennackdel, utan ger tvärtom just handlingsfrihet och flexibilitet. Det vorepositivt om svensk industri kunde finnas med i utvecklingsarbete kringkommande artillerisystem, kanske i form av raketartilleri. Man bör vidareeftersträva "familjer" av vapen. Den svenska 15 somfinns på fartyg, flygplan och fordon är ett sådant exempel. Den bombkapselsom finns för och JAS kan bli en familj tillsammans med enkryssningsrobot med till stora delar samma grundkoncept. Man kan tänka sigolika former av ammunition i dessa vapen, beroende på vilka mål som avses.I en stormakt kan man ha specialiserade vapen för många olika situationer,men bör - vilket för övrigt var en grundprincip vid utvecklingen avJAS - välja plattformar och vapensystem som kan användas i många olikasituationer.Mot denna bakgrund hälsar vi med tillfredsställelse tanken att luftvärns-systemet Bamse inte enbart bör utvecklas till lands utan även kunnaanvändas av marinen vid bestyckning av fartyg. Vi menar att behovet avkvalificerat luftvärn delvis ökat. Den kraftiga minskningen av antaletbasbataljoner inom flygvapnet innebär att möjligheterna till skydd genomutspridning minskar, vilket ökar behovet av kvalificerat luftvärn vidkvarvarande krigsflygbaser. Vi vill också peka på behovet av att temporärtkunna placera sådant luftvärn på Gotland.3.2.2 Luftburen bataljonNu föreslagna steg mot förverkligandet av en luftburen bataljon - varstillkomst kan härledas till motioner - ärpositiva men alltför långsamma. En luftburen bataljon bör enligt vårmening bestå av de tre komponenterna jägarskvadroner,transporthelikoptrar och attackhelikoptrar. Beträffande den tredjekomponenten, attackhelikoptrar, är propositionen mycket lågmäld för attinte säga svävande. kräver därför ett tydligareställningstagande för anskaffning av attackhelikoptrar i närtid - ävenbegagnade och/eller inhyrda sådana är här värdefulla för att kunna påbörja att utveckla taktik och samverkan.Likaså önskar påskynda tillskapandet av denna förbandsenhetgenom att långsiktigt och fullt ut flytta helikopterverksamheten vid Malmentill , där rullbanor och kaserner ligger i varandras omedelbaranärhet. Först då torde en ny förbandsidentitet med nödvändigt taktiskt-operativt nytänkande kunna blomma ut.4 Försvarets personalförsörjningRegeringens proposition hänvisar i stort sett allapersonalförsörjningsfrågor till senare behandling med hänvisning tillfrämst fortsatta arbete. Därmed saknas en av deviktigaste pusselbitarna i formandet av ett modernt försvar med ökadförmåga att delta i internationella insatser. I det följande redovisar viFolkpartiets inriktning vad gäller försvarets personalförsörjning.4.1 Uttag och utbildning av värnpliktigaFolkpartiet liberalerna avvisar tanken på att pliktutbilda alla vapenföraunga män utan att det föreligger behov av dem i krigsorganisationen. Detkan i den meningen sägas vara en illusion att har en allmänvärnplikt - bara ungefär en fjärdedel av varje årskull ungdomar fullgörvärnplikt.Den som tvingas fullgöra sin värnplikt måste uppleva att det är rättvist.Brister rättvisan riskerar nämligen folkförankringen att minska. Upplevdorättvisa och meningslöshet skadar motivationen, men kanske viktigast avallt är att den enskilde har skäl att känna sig utnyttjad av staten.Den värnpliktige måste även ges möjlighet att fylla en meningsfullfunktion i Försvarsmakten i händelse av krig. Om detta inte infrias minskarsåväl skattebetalarnas som den enskildes tilltro till grunderna för total-försvaret. Den grundläggande principen bör vara att visa respekt för denenskilde individens frihet och integritet. Staten bör använda tvångslag-stiftning med varsamhet.Behovet av personal för att lösa det militära och civila försvarets uppgifteri krig ska styra inskrivning och utbildningstid. Internationella uppdrag ifredsbevarande syfte måste också allt mer vägas in vid pliktuttagning.Försvarsmakten har i sina bedömningar i kontrollstationen våren 1999antagit en värnpliktsvolym om 16 350 man. Det finns inga hållbaraargument för att ytterligare räkna upp behovet till 18 000 värnpliktiga, vilketregeringen gör i propositionen. Regeringen konstaterar, märkligt nog, självatt "det råder en viss osäkerhet om vissa delar av Försvarsmaktens fortsattautveckling som har betydelse för behovet av totalförsvarspliktiga".Regeringen har även - innan den lade propositionenpå bord - tillsatt en utredning om den framtida personal-försörjningen. Trots erkända bristfälliga beslutsunderlag väljer alltsåregeringen att nu lägga fram detta halvfärdiga förslag. Det menar vi ärogenomtänkt och olyckligt.Det är för tidigt att nu uttala sig exakt om dimensioneringen av det fram-tida försvarets pliktutbildningsbehov, men med vårt förslag till utformningav försvarets organisation skulle färre tas ut till militär grundutbildning. Enminskad värnpliktsuttagning bör vara ett grundantagande inför den fortsattaberedningen inför det kommande försvarsbeslutet /2001. Det gällerföljaktligen även behovet av officerare, reservofficerare, konstapel- elleravtalssoldater och civil personal. Hur utbildningsfrågorna hanteras bör tasikte på kvalitet och internationellt samarbete.Om utbildningen inom försvaret skulle ge bättre meritvärde och en skäligersättning till den värnpliktige skulle det frivilliga inslaget i försvaret öka.Samtidigt är det ytterst angeläget - inte minst mot bakgrund av vetskapen attunga män med nazistiska åsikter sökt sig till försvaret - att förhindra attpersoner som är direkt olämpliga att utbilda i vapentjänst kan utnyttja enökad grad av frivillighet i detta syfte. förordar i Pliktutredningenatt det danska konstapelsystemet bör undersökas och inspirera utformningenav det framtida svenska pliktsystemet. Det finns anledning att pröva i vilkenutsträckning vissa uppgifter, som bemannats av värnpliktiga, iframtiden bättre kan tillgodoses genom konstapel/kontraktsanställning avpersonal.Regeringen förefaller främst inriktad på att ytterligare kortautbildningstiderna. Det är olyckligt eftersom det finns större anledning attframför allt beakta behovet av ytterligare differentiering av utbildningen ochdå också i form av längre utbildningstider. anser att kort-tidsutbildning av värnpliktiga bör minimeras av kvalitetsskäl. (Kortkompletteringsutbildning av totalförsvarspliktiga för uppgifter som liggernära vederbörandes civila yrkeskompetens och -utbildning är däremot intefel.) De tremånadersutbildningar som ges på försök ger inte devärnpliktiga tillräckliga kunskaper och färdigheter och bör avvecklas snarast.För att få till stånd ett smalare och vassare försvar vill det till attresursernasom avsätts till totalförsvaret inte smetas ut på detta sätt. Hittillsvarandegrundutbildning gör att det finns ett mycket stort antal redan utbildade sominte längre kommer att ha någon plats i krigsorganisationen. Att i detta lägekorttidspliktutbilda ytterligare personal är principiellt oacceptabelt och ettstort slöseri med skattebetalarnas pengar.En satsning bör göras från Försvarsmakten med syfte att överföraoutnyttjade välutbildade värnpliktiga till frivilligorganisationerna och/ellerhemvärnet. Vi önskar att i sitt fortsatta arbete nu med förturbehandlar frågor gällande uppskovsregler och disciplinansvaret, liksomfrågor rörande utbildningens meritvärde för såväl värnpliktiga som civil-pliktiga.Pliktutredningen bör även se över vilken roll frivilligorganisationerna kanfå för att rekrytera fler frivilliga till Försvarsmakten. Frivillig-organisationerna engagerar hundratusentals människor och fyller en viktigfunktion, dels genom sitt arbete, dels genom folkförankring. Kanske skullefrivilligorganisationer tillsammans med kunna möta allaartonåringar för att föra samtal om till exempel varför har ett militärtförsvar, det säkerhetspolitiska läget m m för att på så sätt öka förståelse ochintresse. Det är extra viktigt för att få fler kvinnor till försvaret. Ocksågenomatt försvaret minskas i omfattning får de frivilliga försvarsorganisationernaen förändrad och allt viktigare roll. Vi är beredda till fördjupade diskussionerom frivilligorganisationernas roll i framtiden.I takt med att allt färre tas ut till plikttjänstgöring måste förhållandenabringas i allt bättre överensstämmelse med dem som gäller i det civilasamhället. Försvarsmakten måste anta utmaningen att attrahera ungamänniskor. Totalförsvarets uppdrag kan komma att bli mermångfasetterad då hoten tar sig nya uttryck. Då gäller det att ha fångat uppengagemang för demokrati, mänskliga fri- och rättigheter, internationalismoch miljö.Plikttjänstgöringen måste också i största möjliga utsträckning utformas såatt den för den enskilde blir en tillgång också efter fullbordad utbildning.Merithandlingen, som utfärdas efter fullgjord plikt, ska vara så utformad attdet civila samhället kan värdera handlingen vid ett anställningsförfarande,och då som en positiv handling. Det kan handla om att tydligare kopplautbildningen till kraven i det civila samhället; en del utbildningsmoment kange högskolepoäng, andra kan till exempel ge körkort.4.2 Kvinnor och män i försvaretKvinnor kan frivilligt fullgöra värnplikt utan att behöva binda sigför en fortsatt officerskarriär och kvinnor som mönstrat kan numeraockså ingå i utbildningsreserven. Det är bra, men det räcker inte. Vi anseratt alla kvinnor och män ska mönstra. Pliktlagstiftningen bör utformas såatt könsneutral pliktuttagning gäller för hela totalförsvaret.Vårt förslag grundar sig bl.a. på en uppfattning att både kvinnor och mänska delta i försvaret av vår demokrati om den hotas av främmande makt ellerterrorister. Vi måste nu likställa flickor med pojkar även inom Försvars-makten. Vi måste som ett litet land tillvarata all den kompetens som viförfogar över och inte välja bort halva befolkningen innan vi ens har prövatdess duglighet. En könsneutral värnplikt skulle medföra ett breddatrekryteringsunderlag och därmed skulle möjligheten öka till en kvalitativförbättring av försvaret. Fler kvinnor skulle också få ta del av den i mångastycken utmärkta utbildning som försvaret ger.Förslaget att göra män och kvinnor lika skyldiga att delta i försvaret avriket grundar sig även i en övertygelse om att staten ska vara neutral. Detborde vara en självklarhet att staten inte särbehandlar medborgare på grundav deras kön. Vi lever dessvärre inte i ett jämställt samhälle där män ochkvinnor har likvärdiga möjligheter. Staten har därför en viktig uppgift att gå ibräschen för att bryta befintliga stereotypa könsroller. Staten bör agera förattkvinnor och män ska bemötas, bedömas och behandlas jämbördigt - äveninom försvaret.De kvinnor som frivilligt hörsammar försvarets försök att rekryterakvinnlig personal hamnar ibland i en svårbemästrad situation. De avvikerfrån det normala - att vara man - och de har frivilligt valt att genomgå envärnpliktsutbildning. Försvaret måste bli bättre på flera sätt att bereda platsför kvinnor. Den inventering som försvaret gjort av förekomster av sexuellatrakasserier inom Försvarsmakten visar på anmärkningsvärda miss-förhållanden.