mot · GN02N388 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N388av Saarinen, ()En grön regionalpolitikEn grön regionalpolitikInledningSverige genomgår just nu en repris av de värsta flyttåren på 1960-taletmed en fortsatt avfolkningen i stora delar av landet, särskilt i skogslänen.Mellan åren 1990 och 1997 har inlandet förlorat mer än 16 000 personervilket motsvarar . fanns det endast femkommuner i de nordligaste sju skogslänen som ökade sin befolkning ochdet endast med 1000 personer. Hela 80 kommuner minskade sinbefolkning med nästan 15 000 personer. Minskningen tilltog under 1997och tendensen höll i sig även . Nästan samtliga kommuner iSverige utanför residensorterna och förortskommunerna förlorar iskattekraft och befolkning.Om denna utveckling får fortsätta kommer de sociala, miljömässiga ochsamhällsekonomiska kostnaderna för de stora folkomflyttningarna att blimycket stora och belasta samtliga medborgare på ett negativt sätt.Miljöpartiet anser att hela måste ha möjlighet att leva och försörjasig. Det ställer krav på aktiva insatser inom många olika politikområden.Staten har här ett viktigt ansvar men det är också viktigt att politiken formasså nära människorna som möjligt. För att utveckla en ökad självtillit krävs endecentralisering av beslut till regionala organ som kan ta ökat ansvar för denlokala utvecklingen.Miljöpartiet vill att följande mål och principer skall prägla regional-politiken:Utökat regionalt självstyrelse som syftar till att föra ner beslutsmakt tillfolkvalda församlingar i regionerna.En ekonomisk och ekologisk balans i varje region. Man kan också uttryckadetta mål som att den gröna regionalpolitiken syftar till att göra regionen alltmindre beroende av regionalekonomiskt stöd.Allt regionalpolitiskt stöd är baserat på principen "hjälp till självhjälp". Attexempelvis bidra med stöd till industriell träförädling i skogslänen. Menförsiktighet bör iakttas vad gäller regionalpolitiska sysselsättningsstöd avtraditionell art. En alltför stor del av sådana satsningar har inte gett deutlovade resultaten.Satsning på särskilda regionalpolitiska medel såsom att utveckla nätverk,byar, individer, företagskultur, kompetensutveckling, kvinnors och de nyasvenskarnas företagande, teknikspridning till små och medelstora företag,m.m.Insatser inom forskning och utveckling. Här är sambandet med de lokalahögskolorna viktigt.Ett stärkande av den sociala ekonomin genom bland annat byutvecklings-grupper och glesbygdsinitiativ.Miljöaspekterna skall vävas in så att regionalpolitiken bidrar till målet omen ekologiskt hållbar ekonomi. Regionalekonomiska bidrag skall prioriterastill sådana satsningar som omfattar miljöteknik och/eller är särskilt syssel-sättningsintensiva.Förbättrad infrastruktur genom bland annat satsning på ett upprustatjärnvägsnät i kombination med bättre småvägar (mindre satsningar påmotorvägar) men även med att införa en landsomfattande enhetstaxa förtelefon och IT.Så långt som möjligt tillämpa principen om samband mellan boende ochbrukande, vilket i sin tillämpning betyder att regionens invånare så långt detär möjligt bör äga regionens produktionstillgångar. En möjlig tillämpning avdenna princip är att en del av inkomsterna från vattenkraften återförs tillregionen där de skapades.Vid avreglering (av t.ex. transportsystem) måste de regionalpolitiskaaspekterna beaktas genom lagstiftning, ekonomiska insatser eller på annatsätt, så att en tillfredsställande försörjning kan upprätthållas i alla delar avlandet.En stark offentlig verksamhet har kanske den allra största betydelsen ibefolkningssvaga delar av landet. Vid lokalisering av statlig verksamhet skallregionalpolitiska aspekter beaktas.Även om de ekonomiska förutsättningarna varierar mellan olikakommuner skall grundtryggheten för individen vara densamma i hela landet.Ekologiskt uthålligt lokalsamhälleDet krävs en levande landsbygd för att kunna förverkliga målet om ettsamhälle baserat på förnyelsebara naturresurser. Omställningen till eko-logiskt jordbruk och till mer av förnyelsebara energislag kräverengagerade människor på vår landsbygd. De miljömässiga målen ombiologisk mångfald och om betesdjur som hävdar våra öppna landskap,ängs- och hagmarker kan inte utan effektiv sammanvävning avregional- och miljöpolitik. En samordning mellan Miljödepartementetoch bör därför ske när det gäller den regionalautvecklingen.Regional utveckling för ett lokalt näringslivAlla regional- och glesbygdspolitiska insatser bör i grunden vila på enlångsiktigt hållbar strategi som inte bara befrämjar en ekologiskt hållbarutveckling i den egna regionen, utan också i resten av landet och i restenav världen. En viktig grundbult i en sådan strategi är att man strävar efteratt åstadkomma slutna kretslopp av material i så lokala kretslopp sommöjligt, utan att för den skull behöva riskera ett minskat handelsutbytemed andra regioner eller andra länder. I ett hållbart samhälle läggs docktonvikten i handelsutbytet med nödvändighet på kunskap och kompetensi stället för på materiella produkter.En enhetlig bärkraftig näringslivsstrategi byggd på samma grundprinciperkan drivas parallellt på flera olika nivåer: lokalt, regionalt, nationellt ochäven internationellt.Självfallet bör tillväxtavtalen i varje län också innehålla en tydligbärkraftig näringslivsstrategi. I en utvärdering som gjorts av tillväxtavtalenAv , konstateras att tillväxtavtalen inte lever upp till sina målom en hållbar utveckling. Inget av avtalen har någon strategi för detta. Dettaär naturligtvis ytterst allvarligt. Det hållbara samhället får inte utvecklastillen betydelselös floskel. Ett målinriktat och strategiskt arbete måste inledas påalla nivåer för att få ett starkt och konkret innehåll i orden.De lokala bärkraftiga näringslivsstrategierna bör bygga på följandeprinciper:Slut kretsloppenSatsa på befintligt lokalt näringslivKomplettera med saknade företag och verksamheterKomplettera med nya branscher och verksamheterDetta utvecklas mera i en separat motion.Den sociala ekonominTendenserna - det nya arbetslivet, det åldrande samhälletoch globaliseringen - pekar på att den sociala ekonomin behövs. Det nyaarbetslivets krav på arbetsorganisationer där arbete och fritid kombineraspå ett annat sätt än tidigare ger den sociala ekonomins företag en fördel.Flexibiliteten som behövs för konkurrenskraft kan kombineras medtrygghet för medarbetaren när företagandet baseras på verkligt med-bestämmande och gemenskap.På den lokala nivån finns redan en starkt växande flora av nya företag sombidrar till ny sysselsättning och lokal utveckling. Som exempel kan nämnasarbetskooperativ, sociala kooperativ och annat socialt företagande, nyabrukarkooperativ, bytesringar m m.Styrkan i den sociala ekonomin består i att den kan fånga upp svagaindivider, återge dem självförtroende och föra in dem i arbetslivet igen.Den sociala ekonomin handlar inte bara om gemenskapen inom detenskilda företaget utan också om gemenskapen mellan företagen. Lokalförankring, flexibilitet och samverkan är förutsättningar för att små företagska kunna konkurrera på en global marknad.Regionala resurscentra m.m.I samtliga län finns nu någon form av resurscentrum som på olika sättarbetar för att ta till vara kvinnors resurser. Det finns också i alla länjämställdhetsexperter och dessutom i ett antal kommuner kvinnligaaffärsrådgivare. Kvinnliga nätverkskrediter prövas på vissa håll.Tillsammans utgör dessa viktiga resurser som kompletterar varandra ocharbetar gränsöverskridande.Det finns också Lokala Kooperativa Utvecklingscentra (LKU) i varje län.Dessa kan spela en viktig roll, inte minst för att skapa nya jobb i glesbygd.För de nya kooperativen bör arbetsmarknadsregler och andra regler utformassom gynnar deras uppkomst och utveckling.ByautvecklingsgrupperByautvecklingsrörelsen är en starkt växande folkrörelse i . Härgår människor samman för att rädda sin hembygd och för att gemensamtskapa jobb och framtidstro. anser att särskilda insatser måstegöras för att underlätta för och stärka denna rörelse. Det är genom sådanlokal utveckling som det går att få en genuin glesbygdsutveckling. Det ärockså genom att stödja den kreativa process som byautvecklingsrörelsenvisat som riksdag och regering bäst kan hejda avfolkningen.BytesringarBytesringar fungerar som idéella föreningar, där medlemmarna bytervaror och tjänster med varandra, utan att använda pengar. Skulder ochtillgodohavanden räknas i stället som poäng och bokförs på varjemedlems personliga poängkonto. Exempel på några vanliga bytesobjektär hemlagade matvaror, begagnade kläder, enklare reparationer, sömnad,datorsupport, läxhjälp, lån av bil och undervisning i språk. Medlemmarnai en bytesring bor i allmänhet nära varandra, till exempel i samma byeller stadsdel.Miljöpartiet anser att bytesringar bidrar till att skapa ett socialt kapital ochkan vara början till en samverkan som kan medföra att nya företagskapas i glesbygden.Lokala börserDet är viktigt att ägandet av företagen får en ökad lokal anknytning. Enmöjlighet att nå detta är att stimulera framväxten av regionala börser somskall göra det möjligt att styra pengar till att göra nytta och arbeta pålokal basis. Sådana börser kan bli intressanta både för hushåll, företagoch offentliga myndigheter (t.ex. kommunala pensionsfonder) i regionen.Turistnäringen - alltmer ekoturismSveriges medborgare har stora möjligheter till ett rikt friluftsliv tack varevår natur och vår allemansrätt. I vårt lands vidsträckta skogar och markerfinns mycket att erbjuda en växande kultur- och naturturism.Turismen är världens största och mest expansiva näring. Det är enarbetsintensiv näring som har stor betydelse och ännu större potential. Idagutgörs endast cirka en fjärdedel av turismen i av utländska besök.Detta innebär att det finns möjligheter till en väsentlig ökning av turismen,men den måste naturligtvis bedrivas på ett skonsamt och ansvarsfullt sätt såatt naturen och den biologiska mångfalden inte hotas eller skadas. Den fårinte heller innebära att kulturvärden exploateras ovarsamt. En ökad turismmåste gå hand i hand med ett aktivt bevarande av natur- och kulturmiljö, ienlighet med det beslut som har fattat. degröna vill att regeringen följer upp detta beslut före mandatperiodens slut.I glesbygden finns stora möjligheter att utveckla ekoturism ochäventyrsturism. Kvalificerade fjällguider eller skogsguider som kan peka utbiotopernas speciella kännetecken, besök hos samer eller på gårdar, färderefter älvar och inte minst gommens fröjder med landsdelens specialiteter ochläckerheter. Detta och mycket mer kan ge turismen nya möjligheter förmånga människor att försörja sig och faktiskt också ge landsbygdenytterligare värden, även för dess egna innevånare.Fiskturism en framtidsbranschDet fanns när blanklax var vardagsmat utmed de stora älvarna. Denvar så vanlig att sägnen berättar att drängar och pigor krävde att få annanföda i alla fall i veckan.I år finns mer lax i de norrländska vattnen än på mycket . Det skapar förutsättningar för såväl yrkesfiske som sportfiske.Just fisketurism har en stor potential och kan verkligen skapa arbete och liv ibygder som saknar detta. Men då krävs att laxen kan ta sig upp i älvarsom tidigare hade lax och att alltmer av fångstkvoten flyttas norröver.Vildlaxen är dock fortfarande hotad. av laxen är vildlax, resten ärodlad lax. sätts ca 2,5 miljoner laxyngel ut i det fria i . Devandrar ned till södra , växer till där och vandrar sedanmot för att leka. Endast ett fiske utmed kusten och i älvarna kanvara selektivt och spara den vilda laxen. Den odlade behöver beskattas.Idag bedrivs fiske med drivgarn i södra . Där fångas såväl odladsom vild lax, och risken är uppenbar att detta kan hota den vilda laxen. nu flyttat av kvoten till , där selektivt fiske på odlad laxär möjligt, är bra. Men vi vill se en fortsättning av den politiken. Laxen hörNorrland till.Många menar att utsättningen givit för mycket lax och att den odladeutgör ett hot mot den vilda. Det finns därför skäl att se över vattendomarna.Att fortsätta utsättningen verkar just nu inte meningsfullt. Det vore bättre attse över möjligheten att låta lax vandra upp i älvar, som är stängda.Genom att se till att den kan ta sig in i och förbi vattenmagasin kan ett fintfiske efter lax skapas i miljöer uppströms vattenmagasinen. Det kan geunderlag för ny fisketurism, ett behövligt tillskott i glesbygder.Norrland "exporterar" mycket av sina råvaror söderut. El, skog och lax ärexempel på tillgångar som inte alltid skapar vinster och förutsättningar förverksamhet i . anser att laxen borde strykas från denlistan. Den hör till, naturligtvis med undantag från ochandra vatten som har en egen reproducerande laxstam. Att flytta laxfisketnorrut ger inte bara biologiska fördelar - man kan fiska selektivt på odlad lax- utan det ger underlag för en fisketurism och ett bättre ekonomisktutbyte av laxen. Det är ju bättre att ta upp fiskarna då de är stora och färdig-vuxna, än att ta upp dem på uppväxtområdet i södra där de ärmindre.Jord- och skogsbrukJord- och skogsbruk är grunden för många bygder. Skulle dessa näringarförsvinna skulle basen för mycket av den service som finns ryckasundan. Bland annat hela och småländska höglandet har sämreförutsättningar för jordbruk än andra områden. är detta bygderdär näringen är viktig, och inte bara för att bygden ska leva; jordbruketskapar också ett öppet landskap med höga biologiska värden, vilket ökarmöjligheterna för turism. Det är därför viktigt för attförändringen av EU:s jordbrukspolitik sker på ett sådant sätt att det blirmöjligt att även bedriva jordbruk i hela landet.För att jordbruket skall bli ekologiskt hållbart för framtiden anser vi attdagens konventionella jordbruk måste ersättas med ekologiska bruknings-metoder. Det ekologiska jordbruket är inte bara ett jordbruk för ett ekologiskthållbart samhälle - det skulle dessutom öka antalet anställda i jordbruket.Med dagens stöd till det ekologiska lantbruket och allt bättre metoder ochsorter (vilket gör att avkastningen inte längre skiljer sig speciellt mycketfrånavkastningen i det konventionella jordbruket) och dessutom högrelivsmedelspriser på ekologiskt odlade produkter, är ett sådant lantbruk detmest lönsamma . För att minska transporter och öka sysselsättningenanser vi att produkterna skall förädlas så nära brukarna som möjligt. Vi ärkritiska till den rationalisering som sker med färre och större slakterier ochmejerier. Det skapar inte bara arbetslöshet i glesbygder, det är inte heller brafrån kvalitets- och djurskyddssynpunkt.Lokal biologi och miljöMarklagstiftningenFör att öka möjligheten för de boende i glesbygden måste denavreglering och liberalisering av marklagstiftningen som skedde i börjanav 90-talet ses över. Förvärvslagstiftningen har blivit uddlös och lätt attkringgå. Glesbygden har tappat kontrollen över naturtillgångarna, någotsom är nödvändigt att ha i bygder där alternativa inkomstkällor ofta är enförutsättning för att man ska kunna bo kvar.Under har penningstarka spekulanter kunnat göra spekulations-förvärv på skogsfastigheter och avverkat hänsynslöst. De ransoneringsreglersom finns reglerar fastigheter ned till 50 ha, men Skogsstyrelsensutvärdering av den nya skogsvårdslagen visar att ransoneringsreglernakringgås genom att man dels avverkar vad reglerna tillåter, dels "gallrar"arealen därutöver på ett mycket hänsynslöst sätt. Fastigheter har ävenstyckats sönder i mindre enheter och kunnat kalavverkas, och krav ombosättning på fastigheten har inte efterlevts. Det har även hänt att mankalavverkat innan lagfart och förvärvstillstånd meddelats. I budgivning omskog har ortsbor inte kunnat konkurrera eftersom man har haft ett långsiktigtskogsinnehav för ögonen och inte spekulerat i skövling. Trenden är attortsbor äger en allt mindre del av skogen och berövas en nödvändigkompletterande inkomstkälla.Målet med marklagstiftningen måste vara att öka sysselsättning ochbosättning i glesbygden. ses reglerna över, vilket är bra, men detta måsteföljas upp för att förhindra att ägandet över skogen inte lämnar bygden.Skydd av nyckelbiotoperMiljömedvetenheten i skogsbruket har ökat och certifieringen ses som ettbra sätt att värdesäkra varan. Intresset för nyckelbiotoper - de biologiskapärlorna i skogen - har ökat. Därför har vi med stor tillfredställelsemedverkat till att anslagen till biotopskydd förstärkts rejält i budgeten.Anslaget för är nu 2001 vara 125miljoner kronor och lika mycket år 2002.Idag har bristen på medel i vissa fall lagt en död hand över avverkning skog. Många ansvarsfulla skogsbolag vill inte avverka i områden därdet finns eller kan finnas nyckelbiotoper eftersom man är rädd för opinionen.Tidigare fanns inte pengar tillräckligt för biotopskydd och effekten blev inte avverkade mogen skog. Man talade om att staten skulle få påsig. Med den anslagsnivå som finns torde inte det behöva hända iframtiden.Skogen är fortfarande en avgörande näring för många bygder. Vi menar attskogsråvaran borde kunna skapa betydande mervärden om den förädlades ihögre grad . I ett ekologiskt hållbart samhälle måste trä ersättaplast i många produkter. Trä är en förnyelsebar resurs vilket plasten inte är.Det behövs forskning och stora insatser inte bara från staten utan frånnäringen själv för att förändra användningen av denna råvara.KommunikationerDagens kommunikationssystem bygger på ett förlegat tänkande. Detmåste moderniseras så att miljöstörningarna och förbrukningen avändliga resurser minimeras. Genom t.ex. snabbtåg och utbyggd länstrafikerhålls större och mer sammanhållna arbetsmarknadsregioner över helalandet. De olika regionerna knyts även närmare varandra. Miljöpartietvill satsa på utbyggnad av svensk järnväg av såväl miljömässiga somregionalpolitiska skäl. Vi har i vår transportpolitiska motion närmareutvecklat hur detta skall ske.Järnvägssatsningen bör kompletteras med åtgärder för att upprätthålla ettbra vägnät i glesbygden. Kostnader för personbilstransporter skall i förstahand belasta de områden som från miljösynpunkt är hårtbelastade, dvs. Vid den kraftiga höjning av drivmedelsskatternasom ingår i förslag till skatteväxling bör glesbygdenkompenseras på lämpligt sätt. Tänkbara metoder för detta bör utvecklas ochförfinas - vi förordar ett skatteavdrag eller ett glesbygdsavdrag. Man kanäven tänka sig en reformering av bostadsbidraget till ett bastillägg som utgårfrån familjens inkomst men som inte tar hänsyn till huruvida den har högakostnader för boende, som t ex i storstadsområden, eller höga kostnader förtransporter, som i glesbygd. Om man ser till den sammanlagda kostnaden förhushållens kollektiv- och bilresor så uppgår de till av hushållensutgifter i övre , jämfört med i . Av de totalaresekostnaderna betalas privat i övre och i Stockholm.Det är också viktigt att hela får ett bra kommunikationsnät församtal, fax och datorer. För boende i glesbygden är det speciellt viktigt attmöjligheterna till datakommunikation utvecklas.Friare användning av regionalpolitiska medelDe regionala tillväxtavtalen kan rätt använda ge nytt liv åt regioner ochkommuner. En friare resursanvändning leder till ett mer effektivtanvändande av insatta resurser genom att dessa kan anpassas till delokala förutsättningarna. Det är viktigt att lokala utvecklingsgrupper ochföretagarorganisationer i samverkan får en möjlighet att utöva ettavgörande inflytande över hur de statliga regionala utvecklingsmedleninom regionalpolitiken skall användas på den lokala nivån.Av de totalt som strömmar ut i regionerna ,kommer "endast" 19 miljarder att öronmärkas för de lokala tillväxtavtalen.Regeringen bör överväga att öka summan för lokal flexibilitet.Genom en friare användning av arbetsmarknadspolitiska medel skulleockså friårsprojekt bli möjliga att genomföra i hela . Fördelarna somskulle uppnås är många, t ex fler människor i arbete, ökad livskvalitet, samtny kvalificeringsperiod för den arbetslöse.Regional utveckling för lokal demokratiIntressanta ansatser har gjorts i och med de regionala tillväxtavtalen. Detstår emellertid helt klart att viktiga områden för utveckling inte harbeaktats tillräckligt i detta arbete. Till dessa hör förutomhållbarhetsaspekterna jämställdhetsfrågorna. Att satsa på de kvinnligainitiativen och samarbetsformerna är viktigt för en balanserad utvecklinglokalt och regionalt. Även kulturen och den sociala servicen, t ex i denoffentliga sektorn, har fått för litet uppmärksamhet.Miljöpartiet de gröna anser att det är viktigt att mer av makt, befogenheteroch resurser flyttas ned från central till regional och lokal nivå och ocksåtillgemenskaps- och bynivå. På regional nivå behövs mer av självstyrelsegenom länsparlament eller andra folkvalda organ.Återföring av vattenkraftsvinsterÄven vinsterna från andra naturresurser i regionerna bör i störreutsträckning få stanna kvar och användas för att utveckla området. Enutgångspunkt för en ny regionalpolitik med denna inriktning har varitvattenkraften, som skapar stora vinster men ger mycket små inkomstertill de delar av landet som drabbats av dess utbyggnad. degröna föreslår därför att den nytillsatta regionalpolitiska utredningen fårsom tilläggsdirektiv att se över möjligheterna till och konsekvenserna aven överföring av vinsterna till de producerande regionerna.Statens verkStaten har själv på många håll lett marschen ut från glesbygden. Detfinns hundratals fall där staten fattat politiska beslut som flyttat ellerdragit in statliga verksamheter från glesbygd och mindre orter. I enrapport från konstaterades att de statliga verkeninte tar sitt regionalpolitiska ansvar när det gäller lokalisering av egnaverksamheter. En starkare styrning och tydligare direktiv skall krävas avstatliga verk och bolag för att inte dessa skall överge mindre orter ochglesbygd vid åtstramningar.Viss grad av basservice är också viktig för att den sociala strukturen på enort skall kunna generera en positiv uppåtgående utvecklingsspiral.Kommuner och landstingDen generella välfärdspolitiken har inneburit att trots allt harmindre regionala klyftor än många andra länder i . Menglesbygden och de mindre orterna är mer beroende av offentlig sektor änexpansiva områden. De försämringar av välfärden som genomförts under1990-talet har därmed drabbat periferin hårt. Därför menar ökade ekonomiska ramar till kommuner och landsting är enviktig regionalpolitisk åtgärd. Det är också viktigt att alla aktörersamverkar, t ex kan kommun, landsting och post samarbeta för att denenskilde på landsbygden skall få så god service som möjligt. Särskilt börstödet till kommuner och landsting med befolkningsminskninguppmärksammas.BostäderDen allt mindre utnyttjade infrastrukturen orsakar ekonomiska problemsom tillsammans med snabbt växande bostadsöverskott urholkarekonomin för många kommuner. Detta drabbar dock inte enbartavfolkningsbygder utan drabbas även storstadsregioner avmerkostnader för social segregering och otillräcklig infrastruktur.Landsbygd och storstad är ömsesidigt beroende av varandra liktkommunicerande kärl. Det är ett slöseri av resurser att inte utnyttjalokaler och bestående infrastruktur, som motsvarandesamhällskapital måste byggas upp i expansionsområden.En annan men viktig aspekt för landsbygdens utveckling är svårigheternaför den som vill flytta ut på landsbygden att finna en bostad. Hyreshus finnsinte och tillgängliga hus används som sommarstugor och står därför inte tillförfogande. Att bygga nytt är för många ett för stort vågspel i en bygd därman inte kan känna sig säker på att få tillbaka sina pengar om man tvingasflytta igen.UtbildningAtt satsa på de mindre och medelstora högskolorna är ett viktigt medelför att skapa regional utveckling. En högskola i regionen betyder mycketför regionens möjligheter. En högskola i hemregionen ökartillgängligheten för stora sociala grupper som varitunderrepresenterade vid högskolorna. Det betyder mycket för såväl denenskilda människan i regionen som för den samlade kompetensen inomregionen. Inriktningen av utbildningar och forskning kan ske med hänsyntill de behov som regionen har.