mot · GN02Ub236 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub236av , ()GymnasieskolanGymnasieskolans uppdrag är att ge elever grundläggande kunskaper fördemokratiskt samhällsliv, att lägga en god grund för högskolebildningeller vidare yrkesutbildning eller för direkt inträde i arbetslivet. Dålärandet upptar allt av ungdomsåren somarbetsmarknaden är föränderlig, måste allt högre krav ställas blir meningsfull för eleverna. Det är viktigt att alla elever,också de funktionshindrade, upplever trivsel och harmoni i skolan.Gymnasiereformen har genomförts mycket snabbt som denekonomiska verkligheten förändrats drastiskt. Informationen om reformenhar varit bristfällig och lett till osäkerhet om vad som gäller också hoskommunala politiker. Detta kan vara en del av förklaringen till attinkörningsproblemen varit stora på vissa håll. Ansvaret för det praktiskagenomförandet har till stor del kommit att ligga på rektor och lärare, vilketockså revisorer påpekat.Det har kommit flera varningssignaler som indikeraratt dagens svenska gymnasieskola inte fungerar tillräckligt bra. En alltför storgrupp gymnasieelever hoppar av utbildningen utan att fullfölja den. Ofta ärdet studietrötta elever som inte klarat den studietakt och de krav som gällerför alla gymnasiestuderande oavsett inriktning och ambitioner. Kristdemo-kraterna ser positivt på att regeringen tagit initiativ till en utredning av detnationella programutbudet i gymnasieskolan. En miniminivå måste säkras förlärarledd undervisning. Det är viktigt att regeringen ser över gymnasie-förordningen för att tydliggöra elevernas rätt till undervisningstid och kravenpå lärarledd undervisning.1 Elevens inflytande och möjligheterGymnasieskolan ska ge ett rikt utbildningsutbud som svarar mot olikaelevers individuella behov. Tvärvetenskapligheten är viktig. Regeringenavser att utreda en gymnasieskola med "färre ingångar och fler utgångar"och därmed minska antalet program i gymnasieskolan. Det ställer högakrav på att specialiseringar kan göras för olika valbara inriktningar inomprogrammet. Regeringen betonar att inga större förändringar i utbudet avinriktningar ska göras i det korta perspektivet. Kristdemokraternakommenterar därför gymnasieskolan efter den struktur som råder idag.Skollagen säger att alla elever ska erbjudas ett allsidigt urval av programoch att antalet platser på programmen och dess grenar ska anpassas medhänsyn till elevernas önskemål. Beslutet om vilka studievägar som ska varanationella får inte bygga på en snäv syn på elevernas valmöjligheter.Enligt nya förslag får de valbara kurserna större utrymme, 300poäng jämfört med nuvarande 190 poäng. Det innebär större valfrihet förbåde eleverna och skolorna, eftersom det är upp till varje skola att besluta omvalbara kurser. Vissa garanterade valbara kurser måste tillgodoses från allakommuner, t ex den mest avancerade matematikkursen för naturvetare.Kristdemokraterna ställer upp på förslag att det i gymnasie-förordningen införs en bestämmelse som definierar begreppet valbara kurser,samt en bestämmelse om att skolan har ett ansvar för att eleven i sinindividuella studieplan har en sådan kombination av valbara kurser attprogrammålen i övrigt uppfylls.Eleverna måste på ett bättre sätt ges möjlighet till inflytande överden egna studieutvecklingen och planeringen. redovisade i enseparat skrivelse förslag till en ny struktur för gymnasieskolans programmål(dnr 98:956). I flera synpunkter som inkommit på förslaget berörs elevensrätt att fatta självständiga beslut om innehållet i sin studiegång i denfrivilligagymnasieskolan.Utvecklingsplaner måste upprättas för varje elev. Syftet med dessa planerär att beskriva på vilket sätt elevens behov ska tillgodoses. Utvecklings-samtal är viktiga både för att ge eleverna det stöd de behöver och för att gedem inflytande över studiernas utformning. I synnerhet är det viktigt attelever med behov av särskilt stöd uppmärksammas och får tillfälle attdiskutera sin utveckling. Föräldrarna bör delta i utvecklingssamtalen. Olikapedagogiska kompetenser måste finnas. Specialpedagogisk kompetens fårinte ha en undanskymd roll.2 Ta bort 20-årsgränsenDet är inte självklart att alla gymnasieutbildningar ska fullföljas ålder och leda till allmän högskolebehörighet.Skollagen måste ändras så att åldersgränsen för gymnasiestudier tas bort.Dagens åldersgräns för gymnasiestudier omöjliggör längre uppehåll istudierna. Ungdomar som av olika skäl gör ett studieuppehåll, tillexempel på grund av bristande motivation, ges begränsade möjligheteratt återuppta studierna i ett senare skede. Gymnasiet ska i största möjligamån möta och tillgodose elevernas olika behov och förutsättningar, menden strävan försvåras av att alla elever måste bli klara . Ettstudieavbrott kan ge den livserfarenhet, den nytändning och motivationsom behövs för att slutföra studierna. En större åldersblandning skulleockså få positiva studiesociala effekter. Vi anser att gymnasiestudiernaska kunna genomföras på lika villkor till och med ålder.Skolan behöver närma sig det omgivande samhället. Kravet på ett livslångtlärande innebär att nya former för återkommande utbildning måste skapas.Kristdemokraterna anser inte att kravet på högskolebehörighet omedelbartmåste gälla alla gymnasieskolans elever. Möjlighet till gymnasieexamen skaerbjudas alla som har motivation och intresse.3 Lärares status och arbetsvillkorI gymnasieskolan tjänstgör 28 229 lärare. Omräknat till antaletheltidstjänster blir det 23 449. Lärartätheten är högst i landstingetsgymnasieskolor och något större i friskolorna än i gymnasieskolor medkommunen som huvudman. I den kommunala gymnasieskolan harandelen lärare med pedagogisk utbildning fortsatt att minska från 89procent . Enligt SCB kommer det attomkring finnas ett underskott på ca 20 000 gymnasielärare,eftersom avgångarna är störst inom gymnasieskolan. Läraryrkets statusmåste höjas. Lärarna måste få lön för mödan och stimulans i form avtjänster med speciellt pedagogiskt ansvar. De svenska lärarlönerna ärlåga i jämförelse med OECD-genomsnittet. Arbetsplatserna måste ocksåförbättras. Varje lärare ska ha egen arbetsplats med tillgång till dator ochtelefon. Framför allt är det angeläget att skapa ett sådant skolklimat ochen sådan arbetsplats, att nya grupper lockas dit och stannar där. Personalsom kommer och går innebär att kontinuiteten och den trygghet somelever finner i den personliga kontakten som etablerats med personalöver tiden begränsas. Tillsammans med kunskapsförmedlandet harläraren flera sociala uppgifter och kravet att kunna skapa goda relationer.Kommunerna måste vara lyhörda för morgondagens arbetskraft ochutveckla policy för rekrytering.Karriärstegar för lärarpersonal är inte tillräckligt utvecklade. Personalenbehöver mera stimulans och stöd för att dokumentera positiv verksamhet.Kontakter mellan forskare och personalen i skolan måste stimuleras. Lärarefår ofta själva ta tag i problem, där en verklighetsnära forskning hade kunnatunderlätta. Genomtänkta planer för rekrytering av personal, utvecklande avkarriärstegar för lärare osv. måste utvecklas bättre.De högskolor som utbildar lärare i yrkesämnen bör utveckla aktivaforskningsmiljöer bl a genom att inrätta professurer med inriktning motyrkespedagogik och lärarutbildning i yrkesämnena.4 GymnasieledningSkolledarens roll är avgörande för både skolans klimat och resultat.Under senare år har rektorer fått ägna alltmer tid åt administrativt arbetemedan den pedagogiska och sociala delen fått mindre och mindreutrymme. Att hålla budgeten i balans har för många blivit det allt annatöverskuggande. Detta är ohållbart. Rektorn måste ha förståelse för ochdjupa insikter i skolans arbete när det gäller att förmedla kunskaper ochfärdigheter. Att driva skolutveckling är en huvuduppgift för rektor.Denna utveckling ska ske i samarbete med personalen, men också i närakontakt med föräldrarna. Det är nödvändigt att varje skola leds avpersoner som har god kännedom om barns utveckling och insikt iutbildningens villkor. För det pedagogiska ledarskapet är det väsentligtatt rektor har goda insikter i vad lärararbetet innebär. Det är av stor viktatt rektorer får en högklassig grundutbildning och en kontinuerligfortbildning och vidareutbildning så att de i verklig mening kan varaledare för såväl skolans pedagogiska som administrativa verksamhet.Kristdemokraterna anser att det ständigt bör föras en diskussion kringkunskapsbegreppet, om vad som är viktig kunskap och ochom hur kunskapsutveckling sker. Olika aspekter på kunskap är naturligautgångspunkter i en sådan diskussion. Det är också viktigt att tala omkunskap utifrån ett helhetsperspektiv, dvs både att finna ny kunskap, atttillägna sig och att använda den. I en komplex verklighet med stortinformationsflöde och snabb förändringstakt ställs andra krav än tidigare.Träning i kritiskt tänkande, faktagranskning och konsekvensanalys blir änviktigare. Den traditionella läroboken har fortfarande en central och viktigroll i skolans arbete. Att kunna använda datorer som arbetsredskap räknasidag som en självklarhet. Skolan måste verka för att ge grundläggandekunskaper inom IT-området. Eleven måste själv kunna söka saklitteratur,skönlitteratur och övrigt kulturutbud som en källa till kunskap, självinsiktoch glädje. Den praktiska kunskapen måste uppvärderas.5 Nationella programGymnasieskolan måste utvecklas mot mer vetenskapliga arbetssätt.Det är orimligt att alla gymnasieprogram omfattar samma poäng.Kristdemokraterna anser liksom att det är programmålensuppgift att visa på det som är karaktäristiskt för varje program. En kurs skaavgränsas av ett kunskapsområde. För att få ett bättre helhetsperspektiv anserKristdemokraterna att det är viktigt att släppa på det strikta kravet att enkursinte får överlappa en annan.Kristdemokraterna delar regeringens ambition att skapa en yrkesexamenpå gymnasienivå. Vi anser dessutom att en sådan examen borde kunnaprövas inom flera av gymnasieskolans program. En yrkeshögskola börutvecklas för att bättre kunna ta till vara möjligheterna till kvalificeradyrkesutbildning.Kontakterna mellan gymnasiet och arbetslivet är viktiga för båda parter. Vianser därför också att det borde inrättas ett nationellt program med speciellinriktning på företagande och entreprenörskap. Ett sådant program börframför allt inrikta sig på samarbete mellan små och medelstora företag inomalla samhällets sektorer. Just storleken på dessa företag medger en bättreförståelse för entreprenörskap och för vad som krävs av en egen företagare.De har dessutom fördelen att de spelar en nyckelroll för expansion ochsysselsättning. I ett företagsinriktat program måste tonvikt läggas påstudenternas kreativitet och kapacitet att planera och genomföra egnaprojekt.Det individuella programmet har fått en omfattning som ingen hade räknatmed då det skapades. Det är landets tredje största gymnasieprogram,vilket tyder på allvarliga brister i skolsystemet. Kvaliteten på programmetvarierar från kommun till kommun. Vi delar regeringens uppfattning att helaeller delar av en nationellt fastställd kursplan bör kunna ingå i denindividuella studieplanen för en elev på individuellt program. En bättresamordning mellan grundskola och gymnasieskola måste till. Elever igrundskolan behöver en bättre insyn i gymnasieskolans organisation ochprogramutbud. En utökad syo-verksamhet behövs parallellt med attgrundskoleeleverna ges möjlighet att besöka gymnasieskolan. Skolverketföreslår att en elev som går individuella programmet ska kunna föra med sigdelkursbetyg till ett nationellt program.Barn- och fritidsprogrammet behöver en relativt omfattande gemensam delför att ge grundläggande kunskaper.Byggprogrammet behöver med en föränderlig arbetsmarknad och snabbtväxande kompetenskrav ha stor flexibilitet som karaktären påprogrammet och inriktningarna kan behållas.Elprogrammet kräver ständig förnyelse i datorkunskap, där utvecklingengår mycket snabbt.Energiprogrammet behöver fler behörighetsgivande kurser inomkaraktärsblocket genom en föränderlig arbetsmarknad och snabbt förändradekompetenskrav.Estetiska programmet bör utformas som fyra inriktningar. Då ungdomarhar starkt behov av att identifiera sig genom sitt intresse, föreslås ett nyttämne för att öka den gemensamma delen.Fordonsprogrammet har gemensamma kurser som lägger grunden till enbred kompetens inom hela transportsektorn, vilket efterfrågas i yrkeslivet.Handels- och administrationsprogrammet tillgodoser till stor del denprivata tjänstesektorn. Det handlar om många små företag inom detalj- ochpartihandel, turism, hotell, IT-företag, samfärdsel m m. Kristdemokraternaanser att detta program bör utvecklas och kompletteras med ett Entreprenörs-och företagarprogram.Hantverksprogrammet innehåller en mängd inriktningar av skiftandekaraktär. Kommunerna måste här låta elever söka till annan kommun för attfå sina önskemål tillgodosedda.Hotell- och restaurangprogrammet föreslås bygga på gemensamma målsom tillgodoser både restaurang- och storhushållssektorns kunskapsbehov.Industriprogrammet behöver en ökad lokal prägel för att bättre kunnasamverka med näringslivets parter lokalt och regionalt för att på så sätt ökaprogrammets attraktivitet.Livsmedelsprogrammet behöver utformas med en öppen struktur i basenmed breda kunskaper för att gå vidare till en kompetens som ligger i tiden.Medieprogrammet behöver ta in flera allmänna behörighetsgivande ämneni programmet, då flertalet arbeten inom medieområdet kräverhögskoleutbildning.Naturbruksprogrammet har behov av nationellt fastställda inriktningar föratt eleverna ska kunna få sina val tillgodosedda, inte minst genom atthuvudmannaskapsbyten pågår.Naturvetenskapsprogrammet har genom utvärdering visat attelevernas inflytande på val av kurser och studieinnehåll måste stärkas.Omvårdnadsprogrammet måste bredda sin kompetens med inriktning motmänniskovårdande yrken inom sjukvård, polisiär och kurativ verksamhet,socialt arbete och social omsorg.Samhällsvetenskapsprogrammet är enligt elevernas utvärdering alltför liktgrundskolan. Internationell politik borde här vara ett självklart ämne.Teknikprogrammet måste erbjudas i intressanta och meningsfullasammanhang i gymnasieskolan för att locka elever till programmet. Särskiltbör uppmärksammas hur teknikutbildning kan utformas för att ta vara påflickors och kvinnors intresse för teknik. Möjligheter att växla över frånprogram med yrkesämnen av teknisk karaktär bör underlättas.Kristdemokraterna anser att den arbetsplatsförlagda utbildningen (APU)ska införas inom fler program. Lärlingsutbildningen får inte leda till att APUinskränks.6 Etappvis indelningMånga gymnasieskolor brottas med stora problem. Dessa är störstpå de yrkesförberedande programmen. Både elever och lärare känner sigfrustrerade av att inte kunna leva upp till de krav som ställs på dem.Programmen bör indelas i etapper med tydligt fastlagda delmål. Deteoretiska ämnena måste få en tydlig koppling till karaktärsämnena i deyrkesförberedande programmen.Skolverket föreslår att skolorna får en möjlighet att lokalt använda sig aven sådan delkursbedömning, så att en elev kan få ett betyg för t ex 50gymnasiepoäng i stället för IG. Eleven kan senare byta detta mot ettfullständigt betyg. Detta är ett led i rätt riktning. För att den enskildeelevenbäst ska tillgodoses behövs nationella delkurser.7 Kärnämnen och karaktärsämnenSamverkan mellan ämnena i gymnasieskolan bör förstärkas. Kärnämnenbör i ökad omfattning studeras integrerat med karaktärsämnen. Det ledertill ett helhetstänkande som underlättar studierna för eleven och somdessutom kan öka intresset för kärnämnena.Att religionsämnets vara eller inte vara diskuteras i gymnasieskolan äringet nytt. Den som kan sin historia vet vilken kamp som förts för att dettaämne skulle få finnas kvar på schemat. genomfördes denstörsta namninsamlingen någonsin till stöd för att religionsämnet skulle varaobligatoriskt i gymnasieskolan. I skrivelsen 1996/97:112 Utvecklingsplan förförskola och vuxenutbildning - kvalitet och likvärdighet aviseraderegeringen att man ville göra religionskunskap, naturkunskap och estetiskverksamhet till valbara ämnena. I stället för 30-poängsprogram i vart och ettav dessa ämnen skulle 90 poäng användas till ett av ämnena utifrån elevernasval. Problemet med att de ambitiösa kunskapsmål som finns i dessa ämnenkan vara svåra att uppnå, löses inte genom att man sänker ambitionerna.Kunskapen om våra historiska rötter, de som befästs i ämnen som historiaoch religionskunskap och ofta manifesteras i estetisk verksamhet har idagstora och dokumenterade brister. Intresset för existentiella frågor är stortbland ungdomar . Inom speciellt religionskunskapen är det naturligt attmöta det intresset och ge eleverna verktyg för att bearbeta sina tankar kringde stora livsfrågorna. De religionsmöten som vi har i vårt land talarockså för behovet av djupare kunskaper och förståelse för de olikareligionernas likheter och särdrag.Kristendomen är en viktig drivkraft för vår kultur. Alla behöver få kunskapom vår religiösa tradition för att förstå vårt kulturarv i form av litteratur,musik, konst och filmkonst. Religionsämnet bidrar till att motverkafrämlingsfientlighet, rasism och segregation genom att det ger eleverna ensolid bas att stå på och ökar förståelsen för och kunskapen om egna ochandras kulturella rötter. I en översyn av kärnämnena kommerKristdemokraterna att medverka till att religions- och historieämnet stärks.8 SamverkanGymnasieskolan är i en utbyggnadsfas. På flera håll satsar därförkommunerna extra på gymnasieskolan. Dock tyder både Skolverketstillsynsutredningar och Tillståndsbeskrivning på uppgifter somvisar att kommunerna sviktar i sin uppgift. Gymnasieskolan måste få deresurser och förutsättningar som krävs för att den ska kunna fullgöra sinuppgift, enligt de mål och riktlinjer som riksdag och regering lagt fast.Nuvarande tillgång till speciallärare är otillräcklig. Detta går enligtLärarnas ut över elever i program med yrkesämnen, svagaelever på de natur- och samhällsvetenskapliga programmen och elevermed mindre uttalade behov. Gymnasieskolan måste också bättre ta varapå de möjligheter som den nya reformen innebär. Individuellastudieplaner, stöd- och specialundervisning måste utnyttjas i störreutsträckning.De små nya gymnasieskolorna som vuxit upp harvisat sig mycket positiva. Att få vara med och skapa nytt, ofta med modernpedagogik och relativt goda resurser i starten för utrustning m m, har gjortdet lätt att rekrytera behöriga lärare. Kommunerna har en ambition att skapaheltidstjänster. Detta kan få till följd att lärare inte har utbildning i allaämnen de undervisar i. Det har från eleverna visat sig att det mindre urvaletav grenar och kurser uppvägs av andra faktorer som trivsel, kortare restideroch möjlighet att delta i hemortens sociala liv. För en kommun kan engymnasieskola betyda en status i sig, vilket gör att goda resurser satsas.Gymnasieskolan kan bli en skola i kommunens centrum med godaförutsättningar för omvärldskontakter i skolans verksamhet. En positivkonkurrens utvecklas, där de etablerade gymnasieskolorna måste arbeta förkvalitetshöjning för att få förstahandssökande till programmen.Det är angeläget att kommunerna i en region finner former för att samrådaom utbildningsutbudet. Ofta väljer kommuner med nyetableringar de minstkostnadskrävande programmen.När det gäller karaktärsämnena bör det vara möjligt för elever att läsavalbara kurser även i närliggande kommuner om kommunikationerna tillåterdet. På så sätt kan eleverna erbjudas en högre utbildningskvalitet.Samverkan med är mycket betydelsefull. I landet som helhetär den senaste aktuella uppgiften om elever med behörighet att söka tillgymnasieskolans nationella och specialutformade program . Dethandlar om kommuner där samtliga är behöriga att söka, till kommuner därendast uppnått behörigheten. Direktövergången till gymnasie-skolan har dock ökat från på fem år.9 KörkortsutbildningDet är knappast en överdrift att hävda att morgondagens medborgare ihögre grad än dagens bör ha körkort. Körkort och trafikkunskap är någotav ett obligatorium. För många anställningar fordras körkortsinnehav.Alla måste undervisas om trafikkunskap i vårt moderna samhälle.För några år sedan fattades beslut om att 16-åringar har rätt att börjaövningsköra. Detta aktualiserar i ännu högre grad behovet av trafikfrågor ochkörkortsundervisning bland gymnasieelever. Gymnasieskolan bör erbjudaden teoretiska undervisning och den examination som krävs för att förberedaför uppkörningen.Drogfrågor måste ha en given roll i hela gymnasieskolans undervisning.Inom körkortsutbildningen har dessa frågor också sin givna roll.10 FriskolorRätten att välja skola är grundläggande i en demokrati. Regeringen harefter hand motvilligt fått acceptera en utveckling mot alltfler friståendeskolor med olika huvudmän och inriktningar. Bidragssystemet är dockfortfarande krångligt. Regeringen lägger program för program fast enlägsta nivå för vad kommunerna är skyldiga att betala till friskolorna. Detråder dessutom ofta delade meningar om vad som ska ligga till grund förersättning. har till exempel ingen ersättning för moms utgått tillfriskolorna. Det naturliga vore att samma ersättning utgick till defristående skolorna som till de offentliga. 10 916 elever går i 86fristående gymnasieskolor som får statligt stöd. Totalt finns 309 143elever i gymnasieskolan samma läsår i sammalagt 624 gymnasieskolor.11 LärlingssystemI en modern, flexibel lärlingsutbildning måste skola och arbetsliv dela påansvaret för utbildningen. Krav på yrkeskunnande ökar på fleraområden. Det gäller att ha bred kännedom om arbetsinnehåll ochmoderna metoder, att vara snabb och effektiv och att kunna utföra arbetemed kvalitet. Man ska kunna arbeta självständigt och kunna ta ansvar.Man ska kunna lösa problem och vara flexibel för förändringar. Balansenmellan teori och praktik är mycket viktig. Kvaliteten i utbildningen måsteförstärkas.Individens valfrihet är viktig vid val av gymnasieprogram. Den som ärintresserad av ett visst område engagerar sig betydligt mera och blir merakreativ. Att kunna gå ut som lärling i en bransch som lockar förstärkervalfriheten. Eleven märker snabbt om han eller hon trivs med arbetet. I ställetför att först avklara teoretiska studier, får eleven en uppfattning omjust detta är framtidsjobbet. Besvikelser och felval kan mötas på ett bättresätt.Om vår kultur och våra traditioner ska leva vidare är bevarandekunskapenviktig. Det gäller att samla den kunskap som finns och bevara mångfaldeninom hantverket. Vårt kulturarv kan bäst bevaras genom att också bevaramångfalden av yrken inom hantverk. Det är viktigt med förnyelse i utbudetoch att utbildningen svarar mot branschernas kvalitetskrav.Det är viktigt att framhålla att attityder grundas i kunskap. Om elevenkänner att undervisningen ger kunskaper som han eller hon kan ha nytta av iden framtida yrkesutbildningen förstärks intresset för hela gymnasie-utbildningen. Det individuella programmet har blivit det tredje störstagymnasieprogrammet. Detta var inte avsikten.En ökad flexibilitet och anpassning till den lokala arbetsmarknadens behovunderlättar ungdomars möjligheter att få arbete. Eleverna blir på ett bättresätt attraktiva på arbetsmarknaden. För vissa tycks det hopplöst att få inen fot på arbetsmarknaden. En lärlingsutbildning underlättar kontakter.Inom gymnasieskolan ska ett nytt lärlingsprogram inrättas. Ävenkommuner som saknar egen gymnasieskola kan arrangera detta programgenom att köpa den teoretiska delen hos en grannkommun. Lärlings-utbildningen kan vara mellan två och beroende på yrkets karaktär ochlärotid samt elevens önskemål om förberedelse för kommande studier påyrkeshögskola eller universitet/högskola efter avslutad utbildning. Omeleven väljer bort högskolebehörigheten blir utbildningstiden kortare.Fullföljd lärlingsutbildning ger dock alltid behörighet till den yrkeshögskolasom vi föreslår ska inrättas.Lärlingsutbildningen ska knytas nära det lokala näringslivet.