mot · GN02Fi901 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Fi901av , ()Samhällsekonomisk kalkyl vid besparingarEtt sätt att spara pengar är nedskärningar som ofta utmynnari färre personal, eftersom det är lönerna som är den storakostnaden. Tyvärr leder dessa nedskärningar ofta till sämreservice. Exempelvis inom skola och vård, där färre anställdafår klara samma arbetsuppgifter som tidigare, trots personal-minskningen. Detta i sin tur leder till en överbelastning avpersonalen, som i ett längre perspektiv kan orsaka utbrändhetoch sjukdomar.Samtidigt är det inte säkert att besparingen innebär en besparing församhället i sin helhet. Exempelvis gäller detta personal i kommuner ochlandsting, som när de förlorar sina arbeten, belastar staten när de får a-kassaeller omskolning. Detta kan innebära ett enormt slöseri med såväl pengarsom mänskliga resurser och stora utgifter för staten. Men för kommuneneller blir det en ekonomisk besparing.Detsamma gäller bolag, där staten och kommunen har ett avgörandeinflytande över beslutsfattandet. Om dessa bolag åläggs att göra besparingarför att minska kostnaderna och/eller öka vinsten är risken stor att kostnadernabara stjälps över på någon annan, t ex staten. Om besparingarna tas ut genompersonalminskning har staten plötsligt en stor andel människor som behöverförsörjas och omskolas till andra yrken. Allt detta kostar. I många fall ärkostnaden på högre nivå än den besparing som görs i det statliga ellerkommunala bolaget.Sammanfattningsvis kan man hävda att sådant revirtänkande där kommu-ner, landsting, statliga bolag o.s.v. genomför besparingar för att minska sinaegna kostnader utan en tanke på de samhällsekonomiska konsekvenserna, ärskadligt för samhället som helhet. Detta är tydligast när människor förlorarsina arbeten. Särskilt sådana arbeten som fortfarande behöver utföras.En del av lösningen på detta problem vore att tvinga de enskilda aktörernaatt se till helheten. På samma sätt som man kräver miljökonsekvensbeskriv-ningar och jämställdhetsanalys av beslut, bör man kräva att en samhälls-ekonomisk kalkyl genomförs av planerade nedskärningar och besparingar.Det är viktigt att kommuner, landsting, statliga och kommunala bolag fårklart för sig konsekvenserna av de planerade besluten. Sådana samhälls-ekonomiska kalkyler kan också bli ett starkt argument för kommuner,landsting, statliga och kommunala bolag gentemot krav på nedskärningar.Detta kan leda till mer samhällsekonomiskt förnuftiga lösningar avekonomiska problem. Om de samhällsekonomiska kostnaderna ökar genomnedskärningar är det ju skadligt att genomföra dem.När det gäller det privata näringslivet är det svårare att kräva att ensamhällsekonomisk kalkyl görs, det bör dock uppmuntras. Detta skulle iförlängningen kunna bli ett försäljningsargument på samma sätt som miljö-och jämställdhetstänkande har blivit det.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om att utreda vad imotionen anförts om införande av obligatorisk samhällsekonomiskkalkyl vid nedskärningar inom kommuner, landsting, statliga ochkommunala bolag samt uppmaning till det privata näringslivet att göralikaledes.Stockholm den 29 september 1999Hillevi ()