ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GN02So256 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So256av , ()BilstödetRegler om bilstöd finns i lagen (1988:360) om handläggning av ärendenom bilstöd till handikappade och i förordningen (1988:890) om bilstödtill handikappade. Den senaste ändringen i lagen infördes ochgällde 5 § (prop 1997/98:41, SfU8, rskr. Förordningen ändradessenast (1 och 4a §§).Bilstöd kan beviljas för köp och vid behov för anpassningav en bil, motorcykel eller moped. Följande fem grupper har rätt till bilstöd:- personer med funktionshinder, som är beroende av motor-fordon för förvärvsarbete eller yrkesinriktad rehabilitering/utbildning,- personer med funktionshinder, som har fått bilstöd enligtreglerna för ovanstående grupp, men som sedan fått förtidspension/sjuk-bidrag,- andra personer med funktionshinder, som själva skaköra fordonet,- föräldrar med funktionshinder med barn ,- föräldrar till barn med funktionshinder.Förare av fordonetEnligt 5 § förordningen (1988:890) om bilstöd till handikappade krävsför gruppen handikappade som fyllt 18 men inte samt för föräldra-grupperna att den sökande själv ska bruka bilen som förare. Dettainnebär att han/hon måste ha giltigt körkort.Att det i lagen krävs att den funktionshindrade själv skall köra bilen föratt få tillgång till bilstöd kan få orimliga konsekvenser. Ett exempel är engravt funktionshindrad mamma som haft bilstöd och själv kunnat körasina barn till olika aktiviteter. När hon blivit sämre och inte själv kanköra bilen får hon inte förnyat bilstöd trots att mamman kunnat fortsättaatt åka med till barnens aktiviteter om hennes personliga assistent fåttköra bilen.En utredning bör göras för att se över bilstödslagen så att den blir merafamiljevänlig. Lagen bör möjliggöra för en funktionshindrad förälder attfortsätta att "delta" i barnens olika aktiviteter genom att någon annan körden anpassade bilen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådan ändring ibilstödslagen att en förälder med funktionshinder ges möjlighet attfölja sitt barns aktiviteter.Stockholm den 27 september 1999Ulla-Britt ()
mot · GN02So258 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So258av , ()Ersättning till personer som utsatts för lobotomiUnder har behandlat förslag från undertecknad medflera om ersättning för dem som lobotomerades på 1940- och 1950-talen.Dessvärre har socialutskottets och majoritet hitintills avslagitdetta krav. I sitt senaste avslag motiverar socialutskottet med attingreppet skedde i enlighet med dåtida vetenskap och beprövaderfarenhet. Detta gör man mot bättre vetande eftersom ny informationvisar att så inte alls var fallet. Istället framstår denna verksamhet som nyoch oprövad med ett starkt inslag av värderingar som låg till grund förden steriliseringsverksamhet som riksdag och regering nu i efterhandfördömt.Nu har , efter utredning och regeringsproposition, beslutat omersättning till dem som tvångssteriliserats. Det är nu närmast obegripligtvarför utskottet, riksdag och regering hårdnackat vägrar ersättning till demsom drabbades av ofrivillig lobotomi. Varför gör man intesamma bedömning vad gäller de lobotomerade som vad gäller de sterilise-rade? Den gamla steriliseringslagen sågs av dåvarande socialminister som ett övergrepp. På motsvarande sätt måste man se denlobotomiverksamhet som bedrevs . Det skulle varakonsekvent.I utfördes lobotomi på psykiskt sjukapatienter. Detta som en ångestdämpande åtgärd. Lobotomin innebar ofta attpatientens personlighet blev helt förändrad. I var det på motsvarandesätt. Där beslutade man att de som efter andra världskrigetblev utsatta för detta ingrepp och som är i livet ska få enengångsersättning på vilket många hundra personernu också fått. Enligt min uppfattning måste agera på motsvarandesätt genom att besluta om ersättning till dem som lobotomerades under 1940-och 1950-talen och som är i livet.Vad gäller de lobotomerade är det svårt att säga hur många det rör sig om.Av ett inspektionsprotokoll kan man dock utläsa att detta årgenomfördes 112 ingrepp () vid , 58 vidSidsjöns sjukhus i , 54 vid i , 18 vidUlleråker i , 14 vid i samt 14 vid ytterligare trenamngivna sjukhus. Totalt anges närmare 500 ha lobotomerats under 1940-och 1950-talen bara vid . För att få en fullständig överblicköver omfattningen av lobotomioperationer i bör det på motsvarandesätt som i genomföras en offentlig utredning. Också detta krav harriksdagen så här långt avvisat, detta utan motivering.För att staten nu i någon mån ska gottgöra dem som utsattes för lobotomioch på så sätt erkänna att detta inte var en riktig behandling i ett samhällesom slår vakt om människovärdet bör den i likhet medden norska besluta om att ge ersättning till de lobotomerade från 1940- och1950-talen som är i livet. Det skulle också vara en form avupprättelse för dem som drabbats.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en statlig utredning om omfattningen av loboto-mioperationer i ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om statlig ersättning till lobotomerade från 1940-och 1950-talen som är i livet.Stockholm den 27 september 1999Dan ()
mot · GN02So260 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So260av Egervärn, ()Ljudnivåer vid publika musikarrangemangUnder 1999 har olika organisationer drivit en kampanj vad gällerproblemen med hörselskador avseende exponering av starka ljudvolymervid konserter, discon med flera publika musikarrangemang. Kampanjenär en del av "".På många ställen i anordnas det musikfestivaler där publiken ochkringboende ofta utsätts för mycket höga ljudnivåer. Det är uppenbart attSocialstyrelsens normer medger en för hög nivå - en nivå som i många fallkan orsaka hörselproblem och hörselskador. En översyn av dessa normer ärdärför påkallad.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av normerna för ljudvolymer vidpublika musikarrangemangStockholm den 29 september 1999Erik ()
mot · GN02So261 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So261av , ()Vårdgaranti och hälsoförsäkringSvensk sjukvård håller hög standard. Men det finns också stora problem.Ett av de stora problemen är att sjukvårdsköerna kommit tillbaka och ettannat är finansieringen.1992 införde den borgerliga fyrpartiregeringen tillsammans med lands-tingen en vårdgaranti. Den innebar att patienterna inte skulle behöva väntamer än högst på ett antal angivna behandlingar. Vårdgarantinlyckades väl, köerna minskade drastiskt.Socialdemokraterna avskaffade, efter sitt regeringstillträde, denna garanti iett läge där köerna snabbt ökade igen. har vårdgarantinersatts med en "besöksgaranti", som inte säger något om hur länge en patientskall behöva vänta på behandling, bara hur länge han eller hon måste väntapå en första läkarkontakt.Köerna har ökat dramatiskt sedan vårdgarantin togs bort. Vid årsskiftet1996/97 väntade mer än 13 000 patienter i kö inom de gamla vårdgaranti-områdena. , , är situationen ännu värre. 100 000 står i kö inomsvensk sjukvård, till operation eller behandling.1 Det kan bli bättreFlera experter har, bl.a. i anslutning till HSU 2000, visat att det är möjligtatt genom bättre resursutnyttjande och planering minska kostnadernautan att det påverkar vårdens innehåll - snarare tvärtom.Från de borgerliga vet vi också att det var fullt möjligt attsätta patienternas intressen i centrum, med ökad valfrihet och vårdgaranti,som landstingen sparade och blev mer effektiva. Det gick då ochdet skulle gå att göra igen. Vi föreslår en nationell vårdgaranti. Vårdgarantiinnebär att den vårdsökande garanteras operation ,specialisthjälp inom en månad och hjälp i primärvården inom högst en vecka.I de fall det egna inte klarar av denna garanti skall den enskildekunna få vården utförd hos annat landsting eller hos privat vårdgivare.En allmän hälsoförsäkring skulle radikalt öka möjligheterna att ge alla rätttill vård och rätt att söka vård hos den vårdgivare som kan erbjuda detta,oavsett om det är i privat eller offentlig regi. Det skulle inte finnas någotutrymme för ransonering av tillgången på vård genom köer, eftersom denvårdgivare som ägnar sig åt sådant snabbt skulle märka att patienterna dåväljer att söka sig någon annanstans.Svensk sjukvård behöver en ny finansieringslösning. En allmän obliga-torisk hälsoförsäkring löser inte automatiskt alla sjukvårdens problem, menden ger betydligt bättre förutsättningar än dagens system. Den tar vara påresurserna, stimulerar effektivitet genom konkurrens och mångfald i produ-centledet. De vårdanställda får mer än en arbetsgivare att välja på. Och fram-för allt - patientens behov sätts i centrum som vårdens resurseröronmärks så att de inte kan användas till annat.Finansieringen är solidarisk. Alla betalar - efter förmåga, precis somgenom landstingsskatten av - men har rätt till samma vård.2 Hemställan2 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ny vårdgarantiinom sjukvården i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att hos regeringen begär förslag till en allmän hälso-försäkring i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 29 september 1999Ingvar ()()
mot · GN02So266 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So266av , ()Screening av barn för tidig upptäckt av hörselskadorDen tidiga språkutvecklingen spelar en viktig roll för ett barns möjlighetatt få ett fullödigt språk. Risken är stor att döva och hörselskadade barn,som inte får en fullgod diagnos i ett tidigt skede, inte får den stimulans iform av teckenspråk och andra stimulanser och/eller tekniska hjälpmedel,som kompenserar hörselnedsättningen. Studier, som gjorts på barn medspråkstörningar, visar att många barn fått ett bristfälligt språk beroendepå att deras hörselskada inte upptäckts i tid.Detta är allvarligt för alla barn med hörselskada och av livsavgörandebetydelse för de barn som dessutom är gravt synskadade - de dövblindabarnen. Tidig screening är också viktig för att föräldrar med barn medallvarliga hörselskador ska kunna ta ställning till eventuella implantatoch kunna förbereda både barnet och sig själva på det inför tvåårsåldern, dåett eventuellt implantat kan och, i förekommande fall, bör opereras in.Trots att föräldrar ofta har svårt att själva upptäcka en hörselskada skiljersig insatserna för diagnostisering av hörselskador kraftigt mellan olikalandsting. I några landsting, och , genomförs ellerplaneras screening av samtliga spädbarn för att tidigt fånga upp enhörselskada. I andra har screening för att diagnostisera hörselskador minskatoch sker inte längre i samband med fyraårskontrollerna.Språkutvecklingen hos barn och unga är så angelägen att staten genomriktlinjer och stimulansåtgärder bör säkra att alla barn och föräldrar så tidigtsom möjligt får en fullgod diagnos av eventuella hörselskador hos ett barn.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vikten av tidig screening av hörselskador i syfteatt underlätta en god språkutveckling hos barn.Stockholm den 27 september 1999Inger ()
mot · GN02So267 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So267av , ()AbortDe senaste årens forskning om och prenatala förhållanden har givitmånga nya resultat. Bland annat har man i samband med forskningrörande ingrepp på fått ta ställning till frågor om behov avsmärtlindring och risker för trauma med bestående effekter vid sådanaingrepp.I den medicinska tidskriften /99 står det följande: "Det ärnu helt klarlagt, genom studier av , för tidigt födda barn och spädbarn,att det finns ett anatomiskt och neurofysiologiskt underlag för att även detmycket för tidigt födda barnet kan känna smärta. Smärtkänselkroppar -nociceptorer - är påvisade i huden runt munnen redan i den 6-7:egraviditetsveckan, vid finns de på händer, fötter och i ansiktet, och iden 20:e graviditetsveckan finns de över hela kroppen. Kemiska transmittor-substanser i CNS som är viktiga för fortledning av smärtimpulser, t.ex.substans-P och somatostain, har påvisats tidigt . EEG-registrering och mätning av hjärnans regionala glukosmetabolism hos fostret,tidigt under graviditeten, visar att hjärnan är funktionellt mogen för att kunnata emot och tolka smärtsignaler. "Förslag om att ge smärtlindring till fostret vid abortÄven i förhållande till aborter måste dessa nya vetenskapliga rön fågenomslag. Enligt professor , Queen Charlotte-sjukhuset iLondon, får fostret inte del av den narkos eller de smärtstillande medelsom ges till kvinnan under aborten, utan fostret tvingas genomgå abortenutan någon som helst smärtnedsättning. (Se exempelvis Fisk, , etal. "Fetal Plasma Cortisol and B-endorphin Response to IntrauterineNeedling", , Vol. 344, , s. 77). Särskilt smärtsam tordeabort med vakuumaspiration vara för det obedövade fostret. Efter 15:egraviditetsveckan sker aborten genom att man ger ett värkframkallandemedel, vanligen ett prostaglandinpreparat. Men då sammandragningarofta blir kraftigare än under en förlossning och fostret är mindreutvecklat än vid en förlossning torde även denna metod orsaka fostretavsevärda smärtor. Med bakgrund i detta har professor att fostret skall ges smärtlindring vid abort. Andra menar attfostret inte behöver någon smärtlindring då det får del av den narkos ochde smärtstillande medel som ges till kvinnan som genomgår aborten.UtredningMed anledning av de medicinska framstegen kring vetskapen om fostretsförmåga att uppleva smärta och med anledning av diskrepansen i fråganhuruvida fostret får del av den narkos eller de smärtstillande medel somges till kvinnan under aborten, bör en utredning tillsättas med uppgift attutröna vad en abort innebär i smärthänseende för fostret och vadresultatet skall få för konsekvenser.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning om vad en abortinnebär för smärtupplevelser för fostret och vad resultatet skall få förkonsekvenser.Stockholm den 29 september 1999Lennart ()
mot · GN02So268 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So268av , ()Allmänna arvsfondenAllmänna arvsfondens medel skall enligt lagen om Allmännaarvsfonden (1994:243) delas ut för att "främja verksamhet avideell karaktär till förmån för barn, ungdomar och personermed funktionshinder". Det är också till sådan verksamhetsom många människor vill att deras kvarlåtenskap skallanvändas. Stöd ur fonden lämnas till projekt som ärnyskapande och utvecklande.Sammanlagt delas ut till olikaprojekt. Stöd ur Allmänna arvsfonden lämnas till föreningar och andraorganisationer som bedriver ideell verksamhet. Vilka projekt som skall fåstöd beslutas av Arvsfondsdelegationen, som även informerar allmänhetenom fondens ändamål och medlens användningsområde. Arvsfondsdelega-tionen består av tjänstemän från Social- och Kulturdepartementen. Beslut omstöd eller projekt av principiell betydelse fattas avregeringen. Regeringen kan också delegera beslut till annan myndighet, t.ex.Ungdomsstyrelsen, som då följer de ramar och riktlinjer som regeringenfastställt.Det är uppenbart att denna beslutsordning medför utomordentligt storarisker för att beslut om utdelning politiseras på ett olämpligt sätt. Departe-mentstjänstemännen kan använda arvsfondsmedlen som budgetregulator. Enverksamhet som inte får del av statliga anslag kan under hand få löfte ompengar från Arvsfonden. Regeringen kan i sina beslut vägledas av politiskahänsyn som innebär risker för partiskhet när frågan gäller vilken av tvåorganisationer som skall få bidrag. Dessutom vore det värdefullt om ideellaorganisationer i princip gjordes så oberoende av myndighetsbeslut sommöjligt. Skall en myndighet fördela statliga medel skall detta ske med såstort mått av schablonisering som möjligt och utan möjlighet till politiseradehänsynstaganden.För att öka mångfalden i samhället och ge idésprutor och eldsjälarmöjlighet att vända sig till olika instanser för att finansiera sinaprojektidéerborde regeringen överväga att förändra Arvsfondsdelegationens samman-sättning och ersätta departementstjänstemännen med oväldiga företrädare församhället. De närmare detaljerna behöver utredas närmare.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att förändra Allmänna arvsfondensställning.Stockholm den 29 september 1999Jan ()()
mot · GN02So270 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So270av Falkmer, ()Översyn av bilstödetBilstödsreformen som beslutades innebär för mångafunktionshindrade ökad valfrihet, ökat oberoende ochförbättrad livskvalitet. Bilstödet möjliggör attfunktionshindrade kan leva ett aktivt, självständigt ochoberoende liv. nedbringas kostnaderna förfärdtjänsten. Demokratiskt och samhällsekonomiskt är stödeten vinst för såväl individen som för samhället. På någrapunkter är det dock angeläget att en översyn görs.Bilstödsberättigade får hjälp med att finansiera ett bilköp genom ettgrundbidrag som är . Utöver det kan man sökaett inkomstrelaterat bidrag som uppgår till högst vid inkomsterunderstigande och lägst vid inkomster över-stigande . Dessutom har man rätt till ett anpassningsbidrag förkostnader i samband med att bilen förses med olika specialutrustningar somkompenserar funktionsnedsättningen.Grundbidraget är lika oberoende av den sökandes behov. Funktions-hindrades möjligheter att köra en egen bil förutsätter för vissa personer inköpav ett större och dyrare fordon. tas ingen hänsyn till om den sökandehar behov av en större bil.Funktionshindrade som måste kunna ta sig in i fordonet sittande i sinrullstol eller permobil för att kunna köra och därför har behov av störrefordon, bör få bättre möjligheter att få del av fördelarna med bilstödet.Reglerna för bilstödet bör ses över så att stödet vid behovsprövningen ävenberäknas med hänsyn till merkostnaderna för inköp av en större bil av s.k.van-typ.För närvarande ingår inte merkostnaderna för automatisk växellåda ellerviss annan nödvändig extrautrustning i anpassningsstödet. En översyn avbilstödsreglerna bör göras så att automatisk växellåda och annan extra-utrustning som är styrkt genom läkarintyg eller är förknippad medvillkorskrav i körkort kan ingå i beräkningsgrunden för bilstödet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av bilstödet.Stockholm den 30 september 1999Karin Falkmer (m)
mot · GN02So272 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So272av , ()Kvalitetssäkring av psykiatrireformenI (1999:1) från utvärderingen av1995 års psykiatrireform framkommer det att ytterst fåkommuner har en formulerad kvalitetspolicy inomsocialtjänsten för den verksamhet som berör psykisktfunktionshindrade.Ur brukarnas synvinkel måste detta ses som högst otillfredsställande. Utanatt staten "tar över" kommunernas ansvar ser vi det som nödvändigt attkvalitetssäkra verksamheten.Vår avsikt är inte att åstadkomma nya högre kostnader för kommunernautan istället få det fastlagt att de mål som skall sättas upp i den enskildakommunen när det gäller psykiskt funktionshindrade också skall gå att mätavad gäller resurser, tillgänglighet, arbetsprocesser och verksamhetensresultat. Har den enskilda kommunen bestämt sig för en viss nivå så skall detockså vara en god kvalitet på den verksamheten.Detta kan ut genom en kvalitetssäkring.Rapporter kommer om att många psykiskt funktionshindrade far illa i dagute i kommunerna. Detta kunde ju knappast vara avsikten medpsykiatrireformen. Som vi ser det måste regeringen ge iuppdrag att tillse att det finns kvalitetspolicy och kvalitetssäkring vad gällerpsykiatrireformen inom samtliga kommuner.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behov av kvalitetspolicy och kvalitetssäkring avde kommunala insatserna när det gäller psykiskt funktionshindrade.Stockholm den 27 september 1999Claes ()()
mot · GN02So275 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So275av Marcelind, ()Förfarandet vid § 50-utredningarI socialtjänstlagens § 50 regleras hur en utredning skall gå till som rör barnsom misstänks fara illa. Det är i sig en utmärkt princip, att samhället gör vadman kan för att skydda barn från övergrepp från föräldrarnas sida.Det som dock är mindre bra är att relativt godtyckligt kaninleda en § 50-utredning och utsätta föräldrar och barn för genomgripandeåtgärder utan att det påvisas att egentliga skäl att ingripa föreligger, ellerattdet finns några indicier som påvisar att barnet verkligen farit illa.En § 50-utredning skall göras klar enligt huvudregeln mendet är relativt lätt för att utsträcka tiden till ett halvårellerlängre. Många föräldrar upplever att utredningen mot dem är mycketkränkande och inte sällan går de med på att bo på utredningshem på annanort än bostadsorten för att inte riskera att barnet blir tvångsomhändertaget.Reglerna för hur en utredning skall gå till behöver stramas upp. Tiden förutredning bör inte överstiga 2 månader om det inte föreligger synnerliga skäleller att åklagaren har väckt åtal p.g.a. misshandel. Om så har skett är det avnaturliga skäl motiverat att utredningstiden får uppgå till fyra månader.Vidare bör utarbeta detaljerade regler för hur en § 50-utred-ning skall gå till så att respekten för människovärdet under utredningstidenbeaktas på ett bättre sätt än för närvarande.Det är mycket viktigt att principerna om familjens skydd som slås fast ibl.a. och konventionen om mänskligarättigheter efterlevs i dessa frågor.Advokater som arbetar med socialjuridik vittnar om att det är otaliga per-soner som för dem uppgivit att de anser att deras rättigheter såsom föräldrarblivit kränkta samt att de också förhindrats att utöva sin föräldraauktoritetunder utredningstiden.Det är också dokumenterat av bl.a. NKMR (förmänskliga rättigheter) att det sker ett stort antal onödiga eller tvivelaktigatvångsomhändertaganden som sedan inte leder till domstolsprövning.Det bör vidare särskilt anges i förordning eller eljest att åklagare skalluppta anmälan om barnmisshandel och besluta om åtal eller nedläggande avutredning från det att anmälan härom kommit in tillåklagarkammaren.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att uppdra åt att se över ochutarbeta detaljerade regler för hur en § 50-utredning skall gå till,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att uppdra åt att ange riktlinjerför att en § 50-utredning inte får ta mer än om det inteföreligger synnerliga skäl eller att åklagare väckt åtal rörandemisshandel eller annan allvarlig brottslig handling mot barn.Stockholm den 30 september 1999Ragnwi Marcelind (kd)()