mot · GN02A721 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A721av , ()Arbetstidsfrågor1 InledningDen arbetade tiden har i , liksom i andra industriländer, sjunkitunder . Det har varit en naturlig följd av ökadlevnadsstandard. Grunden för arbetstidsförkortningen har varit en ökadproduktivitet, dvs. att samma mängd varor eller tjänster har kunnatproduceras med mindre insatser av arbetskraft och kapital.Arbetstiderna är ofta resultatet av en historisk utveckling. Den industriellarevolutionen och en utbredd massproduktion av fabrikstillverkade varorgjorde standardiserad arbetstid till den lämpligaste formen för organisationenav arbetet. Utvecklingen i riktning mot produkter och tjänster som baseras påden nya informationsteknologin har i allt högre grad gjort denna modell förarbetsorganisation föråldrad. Många traditionella arbetstidsmönster leveremellertid kvar i lagar och kollektivavtal. På så sätt utgör de ett hinder förenflexibel arbetsmarknad och för skapandet av nya arbeten.I har den internationellt sett mycket höga kvinnliga förvärvs-frekvensen aktualiserat särskilda frågor. Många familjer har betydandesvårigheter att förena förvärvsarbete med föräldraskap. Deltidsarbete har oftavarit lösningen, särskilt för kvinnor. har arbetsmarknaden, i vart fall inomvissa sektorer, blivit så organiserad utifrån deltidstänkande att ca 200.000kvinnor som skulle vilja arbeta full tid endast kan få deltid.Härtill kommer att kopplingen mellan minskad arbetstid och ökadproduktivitet har blivit allt lösare. Början till dagens arbetslöshetsproblemligger kring 1970. Trots att ekonomin då började stagnera har den arbetadetiden blivit allt kortare. Om man ser till den faktiska arbetstiden, avräknatsemester, sjuk- och övrig frånvaro, ligger långt under de flestaviktiga konkurrentländer.2 Pågående utredningsarbeteDet har länge stått klart att den nuvarande ledighetslagstiftningen ärotidsenlig. Ett omfattande utredningsarbete har pågått sedan 1987.Arbetstidskommittén, som 1989 lade fram sitt betänkande Arbetstid ochvälfärd, ansåg att man borde pröva den samlade årsarbetstiden som en nynorm för heltidsarbete. Fördelar med en sådan norm ansågs bl.a. vara att denskulle ge möjlighet till flexibla lösningar och ökad valfrihet för arbets-tagarna. Förslagen har inte lett till lagstiftning.Det finns ett EG-direktiv om arbetstidens förläggning i vissa avseenden(93/104/EEG). Det upptar regler om dygnsvila, raster, veckovila, vecko-arbetstidens längd, semester m.m. Direktivet införlivades med svensklagstiftning i november 1996.Den borgerliga regeringen tillkallade en särskild utredaremed uppgift dels att pröva behovet av flexibla arbetstidslösningar, dels attutreda konsekvenserna av EG:s direktiv för det svenska regelsystemet påarbetstidsområdet. Efter maktskiftet återkallade den social-demokratiska regeringen utredningsuppdraget.Därefter tillsatte regeringen arbetstidskommitté som i september1996 lade fram sitt slutbetänkande (SOU 1996:145) Arbetstid - längd, för-läggning och inflytande. Kommittén hade i uppdrag att analysera delångsiktiga konsekvenserna av alternativa arbetstidsförkortningar, att under-söka på vilket sätt flexibla arbetstidsregler kan införas i svensk lagstiftningoch att utreda konsekvenserna av EG:s arbetstidsdirektiv för det svenskaregelsystemet på arbetstidsområdet. Bortsett från den del av uppdraget somavsåg implementeringen av EG-direktivet har kommitténs förslag ännu inteföranlett någon proposition från regeringen.I stället tillsatte regeringen en arbetsgrupp inomRegeringskansliet under ledning av det socialdemokratiska kvinnoförbundetsordförande och med två ledamöter därutöver från vardera Socialdemo-kraterna, och . Arbetsgruppens uppdrag är i mångastycken identiskt med det som arbetstidskommitté hade. Dess slut-liga bedömningar och förslag skall redovisas våren 2000.3 En arbetstidslagstiftning för nya arbetenDet regelverk som styr relationerna mellan arbetsgivare och arbetstagarepå den svenska arbetsmarknaden är anpassat efter en annan tid, dåstordrift, enhetlighet och kollektivism var förhärskande. Detta gäller ävenarbetstidslagstiftningen.Det framtida arbetet, där varor och tjänster i ökande utsträckning baseraspå den nya informationsteknologin, ett växande egenföretagande och endecentralisering av ansvar till medarbetarna kräver nya lösningar.Redan nu finns på den svenska arbetsmarknaden ett stort antal kollektiv-avtal om konjunkturanpassad eller säsongsvarierad arbetstid. I många fallsammanfaller detta redan på kort sikt med de anställdas egna önskemål omflexiblare arbetstider. På är denna utveckling också nödvändig föratt svenska företag skall kunna behålla sin konkurrenskraft. Det är ytterstfråga om att rädda jobben. Många anställda och åtskilliga fackliga organisa-tioner har redan insett det.I påbörjades ett systemskifte som leddelandet från att vara i kris till att bli en av världens starkaste tillväxt-ekonomier. En av huvudingredienserna i nydaningen blev en omfattandeavreglering av arbetsrätten, däribland arbetstiden. Resultaten blev spektaku-lära. Bl a sjönk arbetslösheten från elva till sexprocent. En liknande positiv utveckling skulle vara fullt möjlig i Sverige.3.1 Ökad avreglering inom EUEG:s arbetstidsdirektiv bidrar till att försvåra övergången till så storflexibilitet som är önskvärt. Ambitionen är att förbättra levnads- ocharbetsförhållandena för arbetstagare inom gemenskapen. Detta är i ochför sig lovvärt, men EU borde nöja sig med att ställa upp sådanaminimivillkor som har som syfte att inget medlemsland skall kunnaskaffa sig otillbörliga konkurrensfördelar till följd av usla förhållandenför arbetstagarna. Utöver vad som krävs för att upprätthålla den inremarknaden bör sociala frågor regleras på nationell nivå.I anges grundenför en politik för fler jobb vara en ekonomi som fungerar. Bl a framhållsbehovet av strukturella förändringar av de europeiska ländernas hårtreglerade och styrda arbetsmarknader. På grundval härav antogs i december1994 det s k Essen-programmet som innehåller fem punkter för kampen motarbetslösheten, däribland en förstärkning av tillväxtens effekter på sysselsätt-ningen genom en mer flexibel arbetsorganisation som tillgodoser såvälarbetstagarnas önskemål som konkurrenskraven.Det växande arbetslöshetsproblemet inom EU har alltså lett till en viss om-orientering sedan det mycket hårt reglerande arbetstidsdirektivet utfärdades.Vi anser att det är en angelägen uppgift för att inom ramen för sittmedlemskap i verka för att en avreglering av bl a arbetstidslagstiftningensnarast påbörjas i Essen-programmets anda.3.2 Ge den nya arbetsmarknaden en chansArbetsmarknaden genomgår nu stora förändringar. Arbetsformer, anställ-ningsvillkor och arbetstider omprövas och anpassas till en ny tids förut-sättningar. Förändringarna är resultatet av en gradvis utveckling somdrivs av företagens och medarbetarnas intressen. Allt detta är en processsom pågår i en internationaliserad värld där konkurrensen hårdnar.Politikerna kan naturligtvis bestämma sig för att de inte tycker om detnya arbetslivet och därför försöka ingripa i processen och försvåra ochbromsa utvecklingen. Genom att skärpa den lagstiftning som omgärdararbete och anställning kan man försöka ge den gamla ordningen enkonkurrensfördel. Det är emellertid uppenbart att denna strategi intekommer att hålla i längden. Priset kommer också att bli högt. Detkommer att leda till att chanser till expansiva företag och nya jobb gårom intet.Arbetsmarknaden styrs inte av andra grundläggande förutsättningar änandra marknader. Gör man en resurs dyr eller svåråtkomlig, t ex genom om-fattande regleringar, så kommer efterfrågan på den resursen att minska. Dettagäller naturligtvis även efterfrågan på arbetskraft. Enligt en nyligenpublicerad rapport från uppgår de totala kostnaderna för de offentligaregleringarna av näringslivet till inte av BNP - och detär småföretagen som drabbas hårdast.I stället för att införa nya kostsamma regleringar anser vi moderater att detär dags att upphäva arbetstidslagen som är otidsenlig och innehåller en radhinder för arbete och företagande. De grundläggande regler som behövs tillskydd för människors liv och hälsa skall finnas i arbetsmiljölagen och varaindispositiva, dvs de skall inte vara möjliga att avtala bort. Därutöver böranställningsförhållandena regleras genom individuella avtal mellan arbets-givaren och den anställde. Det är en i grunden orimlig tanke att staten i ettmodernt och civiliserat samhälle skall anse sig ha rätt att hindra enskildamänniskors fria val av arbetstid respektive rätt att i pengar få ut lönen förmödan. Vi vill i stället skapa mer flexibla arbetstidslösningar och skapaförutsättningar för ett modernt arbetsliv som är bättre anpassat både till deenskilda arbetstagarnas olika önskemål och behov och till verksamheternaskrav.4 Några internationella jämförelserNär veckoarbetstiden första gången lagreglerades 1920 blev den 48timmar. och alltjämt gäller som huvudregel att arbetsveckanfår uppgå . Den lagstadgade rätten till semester infördes1924 och omfattade då . Rätten till semester har utvidgatsefterhand och omfattar fem veckor.En väsentlig del av arbetstidsbestämmelserna är dispositiva, dvs. de kanersättas med andra regler genom kollektivavtal.På arbetstidsområdet gäller, förutom det nationella regelverket, tre samt EG:s arbetstidsdirektiv. konvention (nr 47), somSverige ratificerade , innefattar "principen om fyrtiotimmarsveckan,tillämpad på ett sådant sätt att den inte medför en sänkning av arbetarnaslevnadsnivå".Enligt EG-direktivet artikel 6.2 får veckoarbetstiden uppgå till högst 48timmar , övertid inräknad, under en beräkningstid av högst fyramånader (artikel 16.2). Av artikel 18.b) i) följer emellertid att 48-timmars-regeln får frångås under förutsättning att en arbetsgivare har slutit ettpersonligt avtal med arbetstagaren om detta. För sådant fall finns ingen övregräns alls utöver de allmänna reglerna om skydd för arbetstagarens liv ochhälsa. Vid implementeringen av direktivet avstod tyvärr från attutnyttja denna möjlighet till flexibla och individualiserade lösningar.Sverige har en internationellt sett mycket låg faktisk arbetstid. varden lagstadgade veckoarbetstiden , men den faktiska arbetstidenvar för arbetare och för tjänstemän. I OECDEmployment Outlook görs en jämförelse av årsarbetstiden mellan totalt14 . Av den framgår att hade den tredje kortastearbetstiden. Endast i och var årsarbetstiden kortare. IUSA är antalet arbetade timmar högre än i . Det är ettgott bevis för att det finns ett sådant samband mellan längre arbetstid, lägrearbetslöshet och högre välstånd som de flesta ekonomer hävdar.5 ArbetstidsförkortningArbetslösheten i låg kring omman räknar med även dem som deltar i och inte syns iarbetslöshetsstatistiken. Omkring en miljon människor i stårutanför den ordinarie arbetsmarknaden. I en sådan situation måsterimligen alla ambitioner inriktas på att underlätta företagande, att lätta pårigida regler som gör att företagare drar sig för att nyanställa.I stället har debatten om arbetstider i allt mer kommit att kretsakring arbetstidsförkortningar i olika former. Det är ett krav som det social-demokratiska kvinnoförbundet har drivit länge, liksom Vänstern ochMiljöpartiet. LO har länge varit splittrat i frågan men beslutade sig i augusti1999 för att driva kravet på en lagstiftad arbetstidsförkortning. Social-demokraterna framstår också som splittrade i denna fråga. Sedan deförväntningar som många hade hyst på att skulleföreslå en generell arbetstidsförkortning kommit på skam tillsattes dentidigare nämnda arbetsgruppen vid för att utförakommitténs arbete en gång till. Det förefaller som om detta mest handlar omatt hålla en besvärlig fråga borta utan att regeringenbehöver bekänna färg.Motiven för arbetstidsförkortningar har skiftat över tiden. De tidigaarbetstidsförkortningarna motiverades främst av hälso- och skyddsskäl. Efterhand blev motiven allt mer välfärdsbetonade och det ansågs att ökadproduktivitet skulle tas ut i mer fritid och inte bara i högre lön. I takt meddetta överfördes de rena arbetarskyddsfrågorna främst till Arbetsmiljölagen,som i motsats till Arbetstidslagen inte är dispositiv. hardebatten om en förkortning av arbetstiden mer och mer inriktats på tesen attdetta skulle vara ett sätt att skapa nya jobb och häva massarbetslösheten.5.1 Kortare arbetstid minskar inte arbetslöshetenPå frågan hur medlemsländerna skall lösa det allvarliga arbetslöshets-problemet svarade i sin sysselsättningsrapport från våren 1994under rubriken inte är att lagstadgad allmän arbetsdelning inteangriper arbetslöshetsproblemet genom att öka antalet arbetstillfällen viaökad ekonomisk aktivitet utan genom att ransonera riktigt arbete.Påtvingad arbetsdelning har enligt aldrig varit enframgångsrik metod för att minska arbetslöshet.Vi instämmer i analys. Inte nog med att en sådan reform skulle blisamhällsekonomiskt förödande, den skulle också leda till att tusentals ochåter tusentals hushåll som har svårt att få sin privatekonomi att gåihop skulle få en ännu besvärligare situation.Docenten i nationalekonomi har framhållit att en kortadarbetstid inte bara skulle krympa skatteunderlaget som skall finansieravälfärden utan dessutom riskera att bli ett dråpslag mot låginkomsttagare:"Om lönen hålls oförändrad innebär en arbetstidsminskning att arbetskraftblir dyrare . Detta minskar allmänt efterfrågan på arbetskraft. Mendet späder också på den rationaliseringsprocess som redan har lett till attframför allt enklare arbetsuppgifter automatiseras. Det slår därför hårdaremot låginkomsttagare. Om kortad arbetstid räknas av från löneöknings-utrymmet finns större förutsättningar för lägre arbetslöshet, men priset är dåatt många låginkomsttagare som ligger under skälig levnads-standard får ännu lägre inkomster. Det hävdas ibland att kortad arbetstid kanfinansiera sig själv genom ökad produktivitet. I de flesta försök som gjortssaknas emellertid tecken på produktivitetsökning. Det som saluförs somproduktivitetsökning är att de anställda trivs med färre arbetstimmar tillsamma lön - konstigt vore det väl annars." (DN debatt, ).Arbetstidskommittén studerade arbetstidsförkortningars eventuella effekterpå sysselsättningen. Därvid framkom att det inte utifrån teoretisk forskningvar möjligt att förorda en generell arbetstidsförkortning av sysselsättnings-skäl och kommittén lade därför inte heller fram något sådant förslag.En av de experter kommittén anlitade, docenten vid dennationalekonomiska institutionen vid , framhåller attförespråkarna av förkortad arbetstid utgår ifrån att produktionsmängdenskulle vara på förhand given, vilket den naturligtvis inte är. Enligt Anxo ärförutsättningen för positiva effekter av en sådan reform att arbetskraften ärfullständigt homogen. Hans undersökningar av arbetstidsförkortningar iSverige visar att produktivitetsförbättringarna är försumbara samt att de alltidhar en tendens att öka lönekostnaderna och därmed leda till förloradkonkurrenskraft. Arbetslösheten är enligt Anxo strukturell, och en generellarbetstidsförkortning löser inte gapet mellan de arbetslösas utbildningsnivåoch de krav arbetslivet ställer.5.2 Reglera inte övertidsuttagetArbetstidskommittén föreslog däremot en halvering av övertidstaket från200 per arbetstagare och år. Detta skulle få mycketallvarliga konsekvenser för de företag som saknar kollektivavtal, vilketutgör av företagen i och som har av allaanställda. Möjligheten att möta variationer i arbetskraftsbehovet medövertid skulle vara ett sätt för företagen att kompensera sig för denminskning i flexibilitet som delar av förslaget i övrigt leder till. Även iövrigt är det nödvändigt att ett företag har möjlighet att möta plötsligaproduktions- eller verksamhetsstörningar med övertid. Om inte riskerarvi ytterligare utslagning av företag och arbetstillfällen.Kommitténs förslag om halvering av övertidstaket motiverades medsysselsättningsskäl. Ingenting hade dock framkommit under dess arbete somger stöd för det motivet.Av bilaga 8 till betänkandet, en forskningsrapport av , framgår bl a följande. Begränsning av det lagstiftadeövertidsutrymmet har liknande effekter på företagens produktionskostnadersom en allmän arbetstidsförkortning. Förutsättningen för att företagen skullevälja att nyanställa i stället för att använda övertidsarbete bygger på attföre-tagen är villiga att behålla samma produktionsnivå som förut. Det förutsättervidare att arbetskraften är fullkomligt homogen och fullkomligt rörlig. Slut-satsen i rapporten blir att det är mycket som talar för att det inte är möjligtattuppnå ren arbetsdelning och omvandla övertidsarbete till nya arbetstillfällenoch att det hos småföretagen finns tröskeleffekter som gör att de inte kanersätta övertid med nyanställningar.Moderata samlingspartiet motsätter sig en i lag bestämd generellarbetstidsförkortning, liksom en i lag bestämd övre gräns för övertidsarbetesom inte krävs av hälsoskäl. Kollektiva lösningar är otidsenliga redan nu ochblir allt mer omöjliga i det nya kunskaps- och tjänstesamhället. Verksam-heterna både inom näringslivet och service inom den offentliga sektornbehöver i stället kundanpassas och individualiseras. Det kräver att arbets-tiden beslutas direkt mellan arbetsgivaren och arbetstagaren.Människor är olika och prioriterar därför olika. En och samma individ kanha olika behov och önskemål under olika skeden av livet. Det är därförnödvändigt att eftersträva individuellt anpassade lösningar. Dessutom visarforskningen att den faktor som har störst betydelse för människors trivsel iarbetet är möjligheten att själv kunna påverka sin arbetstid och förläggningenav den.Bortsett från att enskilda löntagare genom en kollektiv arbetstidsför-kortning fråntas rätten till en högre ersättning för sitt arbete undergräverarbetsdelningen möjligheter att växa. Att dela på jobben är intedetsamma som att skapa förutsättningar för nya riktiga jobb. Det innebäristället att man har kapitulerat inför massarbetslösheten och utgör denobotfärdiges ursäkt för bristande konstruktiv handlingsförmåga.6 Hemställan6 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om det moderna arbetslivets behov av flexiblaarbetstidslösningar,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att begränsa EU:s detaljstyrning på arbetstids-området,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att upphäva arbetstidslagen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om individuella arbetstidsavtal,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om generell arbetstidsförkortning,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om reglering av övertidstaket.Stockholm den 4 oktober 1999Mikael ()()()()()()()()()