mot · GN02U216 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U216av , (-fp)AfrikaVärldspolitiken går också i trender. På 1960- och 70-talendrevs en stark opinion i många länder för "en ny ekonomiskvärldsordning". Ungefär skedde enavkolonialisering och många självständiga stater såg dagensljus. I handlade det om att slita de bojor som hållit enhel kontinent fången under århundraden.Det fanns en optimism i den del av världen där man haftdemokrati och ekonomiska privilegier. Det fanns också på Afrikakontinentenstora förhoppningar och naturligtvis en överdriven tro på att den förändringman eftersträvade och många hoppades på skulle gå mycket snabbt.Tyvärr blev det inte så. Världspolitikens dominerande nationer hade starkaintressen i kontinenten men allteftersom har de vänt sinaintressen åt annat håll. Just nu upplever man att Världssamfundet FN och detongivande länderna "vänt ryggen".Förtvivlat nödropFör () uttaladeden katolska biskopskonferensen i Kongo-Brazzaville sindjupaste sorg över vad man just nu genomlever i detta svårtsargade land. "Tragedin är den längsta och den grymmaste ivårt lands historia: ett onödigt hopplöst krig medoöverskådliga materiella och mänskliga konsekvenser. "Så formulerar biskoparna sitt upprop i fem punkter med följande lydelse:1. Våra ungdomar, som medverkar till och är offer för dessaåterkommande krig, är den del av befolkningen som drabbas hårdast.Ungdomar från olika fraktioner ställs mot varandra. Strider och dör ihundratal.2. I ett stort antal blir flickorna och kvinnorna våldtagna, förnedrade ochfråntagna all sin kvinnliga värdighet.3. De svagaste grupperna, barnen, de gamla, de sjuka, dör i stort antal.4. Döden själv står förtvivlad hos alla människor på flykt i skogarna utanmat och mediciner.5. Begravningsplatserna i alla våra byar har kraftigt utökats med nyagravar.Så fortsätter uppropet med ett konstaterande att befolkningennu lever i en fullständig moralisk förvirring. Man talar om"vandrande skelett" som återvänder till Brazzaville och defruktansvärda övergrepp som både rebellerna och denreguljära armén är ansvariga för. Det betyder atthundratusentals människor befinner sig i en situation avyttersta fattigdom och militärt hot.Den systematiska plundringen och massiva förstörelsen ser ut att utplånaallt av mänskligt värde. De aviserade fredsförhandlingarna ser ut att dröja.Det innebär att känner ytterligare den stora majoriteten avbefolkningen en övergivenhet. Utan hjälpinsatser är man hänvisad till attgömma sig i skogarna i de södra delarna av landet.Så avslutas uppropet med att man vädjar till att det snart måste bli ett eld-upphör-avtal och att hjälporganisationerna sätter i gång sina insatser för attundsätta den förtvivlade befolkningen.Samlad aktion för Central-och VästafrikaNästan parallellt med första demokratiska valsammanföll katastroferna i dåvarande och statenRwanda. Svenska biståndsorganisationer - i detta fallet flerakristna samfund och deras motsvarigheter i - gick ut ien aktion för dessa områden under fältropet "Låt Afrikaleva". Vid flera kongresser och samfundskonferenser gjordesuttalanden med uppmaningar till både den svenska ochnorska regeringen att agera. De många uttalandena togsvälvilligt emot av dessa nordiska regeringar men ledde intetill att man med kraft aktiverade sig för att bryta det svåraläget och som har utmynnat i närmast en total mänskligkatastrof.Det är hög tid för den att med full kraft agera i detsamarbetsorgan som man är satt att verka i. Det må vara FN, EU . Där så mycket brist på mänsklig hänsyn råder behövs ensamlad aktion för att nå ett resultat. Till saken hör att tidigarekolonialmakterhar visat föga förståelse för att hjälpa till.Konflikten i är mycket svårare än väntat. FN:s talesman sade att man uppskattade att ca 250 000 människoråtervänt till Brazzaville och tre andra större städer. Ytterligare 130 000flyktingar från förorterna är som han uttryckte det "kvar i bushen underskrämmande omständigheter". kan erinras om att man beräknar attmellan 100 000 och 200 000 människor är på flykt ute på landet dit FN-folkinte nått. Vidare tillade att han bedömer att ytterligare 100 000-talsmänniskor är "allvarligt drabbade i jordbruksområdena".Ohellig alliansVad som kan iakttagas är att det är tre grupper som härjar:landets armé, ninia-rebellerna och cocoy-rebellerna som förövrigt stöds av landets tidigare president nu befinner sig i exil i . Det både obegripligaoch tragiska är att alla tre parter får stöd till vapenköp avoljebolagen som har tillgång till de stora oljefälten iSydatlanten utanför Kongos kust.Det tragiska är tydligen inte kampen som gäller folkets intresse, eller ensmotsättningar mellan folkgrupper, utan den kamp som är iscensatt avintressen som understöds av några få - dvs. de som tjänar på krigetalltmedan utländska oljebolag med franska i spetsen ostört kan pumpaupp olja utan att folk och land får någon rimlig del av inkomsterna.Vad som erfordras är att de stridande parterna måste besinna sig,komma till förhandling, och oljebolagens profitmotiverade understöd avvåldet måste stoppas. Inga demokratiska beslut synes komma åt detta. Därförmåste de internationella samfunden sätta press dels på landet ledare, dels påsjälva den orättfärdiga utsugningen av ett lidande men i grunden egentligenrikt land.Det synes angeläget att engagerar sig för detta med denkraft situationen bjuder. I har utrikesministern och regeringen uttalatsin vilja att stödja en fredsprocess. Därmed skulle det kunna finnas ettunderlag för ett nordiskt agerande. Detta är särskilt viktigt i en situation dåvästerländska och delvis svenska medier inte informerar om det våld ochlidande som sker i . är det främst ideellaorganisationer som försöker, med stora risker, bistå ett lidande folk.Lyft av skuldbördanEn rad olyckliga omständigheter har medfört att världens dras med stora skulder. Deras befolkningar har överlag blivit allt fattigare. Den ekonomiska tillväxt som tidigareskedde, och där också de enskilda per capita-inkomsternasteg, har brutits . ärsituationen att merparten av det internationella biståndet gåråt till att amortera och i en del fall enbart till att förräntaskulder som - inte minst genom de orättfärdigahandelsvillkoren - nu drabbat fattiga u-länder.G 8-konferensen i detta år tog upp frågan om u-ländernasskuldbörda. Man kom till ett delbeslut om att börja lätta på den, och vad somnu behövs är att man samlat lyfter av den skuld som lamslår stora delar avtredje världen.Sverige bör engagera sig i en sådan samlad aktion som gör det möjligt förtredje världens länder att få en utveckling som stärker både länder ochindivider.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att undanröja skuldbörda,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförst om att engagerar sig i en särskild samladaktion för att uppnå fred och försoning i de krigsdrabbade länderna icentrala och västra ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om orättfärdig oljehandel och om ett mer rättfärdigtutbyte för oljekällornas ägarländer,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att understödja fredsaktioner somskulle komma den afrikanska kontinenten till del.Stockholm den 5 oktober 1999Elver ()()()()()