ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GN02N286 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N286av Wälivaara, ()VattenkraftsvinsterEn paradoxal situation råder för Norrlandslänen i . Å ena sidanfinns där stora naturresurser som bidrar med en stor del av välfärden ilandet. Vattenkraften, skogen, malmen och järnet är resurser som starktbidrar till välfärd. Å andra sidan finns stora skillnader jämförtmed övriga landet. Hög arbetslöshet, lägre utbildningsnivå, sämrekommunikationer och stor avfolkning. Unga välutbildade flyttar söderut.Företag och myndigheter avvecklar på grund av dålig lönsamhet ellerflyttar söderut.Stora delar av vinsterna från det rika överförs i stor utsträckningtill övriga delar av landet. sker en blygsam överföring av ekono-miska resurser, i form av bidrag, till Norrlandslänen från övriga Sverige.Detta sker genom skatteutjämning till kommunerna och genomregionalpolitiska åtgärder. har överföringen av ekonomiskaresurser norrut ifrågasatts och minskat kraftigt. är "återbetalningarna"inte av samma storlek som de var för bara . För oss som bor iden norra delen av landet är inte heller modellen med bidrag särskilt lycklig.Det tär på självrespekt och stolthet att behöva slåss om bidrag somstora resurser går åt andra hållet.En radikal ändring behövs i politiken om Norrlandslänen ska överleva. Detbästa vore om politiken kunde ändras så att vinsterna som genereras i Norr-land i större utsträckning kunde få stanna kvar och användas för att utvecklalandsändan. sker istället en avveckling.En överföring av en del av vattenkraftsvinsterna skulle skapa en störremöjlighet till ett långsiktigt utvecklingsarbete och en känsla av att Norrlandmed egna medel och krafter kan bygga sin framtid.Kristdemokraterna i har tidigt stött tanken på att en del avvinsterna från vattenkraften skulle kunna återföras och återinvesteras i Norr-botten. Samma möjlighet måste gälla för samtliga Norrlandslän därvattenkraft produceras.En rimlig återbetalning till Norrlandslänen är /kWh.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att en statlig parlamentariskutredning tillsätts med uppgift att hitta en modell att återföra en del avvattenkraftsvinsterna till de län där vattenkraften produceras.Stockholm den 4 oktober 1999Erling Wälivaara (kd)()()
mot · GN02N287 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N287av , ()Näringsidkares identifikationPå turistorter fördubblas ofta näringsverksamheten . Detuppstår ofta diskussion och debatt om vart skatteintäkterna tar vägen.Ofta är det utifrån kommande affärs- och näringsidkare, som tillfälligtvisetablerar en verksamhet.För att minimera uppkomsten av tillfälliga näringsidkare, som undviker attbetala skatter och arbetsgivaravgifter, bör lagstiftningen ändras så att upplys-ning om näringsidkarens namn, postadress, telefonnummer och organisa-tionsnummer (en identifikation) ska synliggöras vid till exempel entrén.Detta bör gälla samtliga näringsidkare. De som redan är registrerade ochbetalar F-skatt har ju inget att dölja, och övriga måste anstränga sig för attvara lagliga. Dessutom är det en säkerhet och en trygghet för konsumentenatt veta vem man gör affärer med. (En jämförelse kan göras med deförarbevis som sitter på synlig plats i taxibilarna. )HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om näringsidkares identifikation.Stockholm den 29 september 1999Agneta ()()()()()
mot · GN02N288 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N288av , ()Auktoriserade teckenspråkstolkarAuktoriserade teckenspråkstolkarVarför finns ingen auktorisation av teckenspråkstolkar?I finns en auktorisation av tolkar i talade språk.Kammarkollegiet är utfärdande myndighet.Teckenspråket har alltsedan 1981 status som officiellt erkänt modersmål iSverige (se prop. 1980/81:100 bil. 12, UbU 1980/81:25 och riksdagsskrivelse1980/81:332), och är därför jämställt med andra modersmål i vilka tolk-auktorisation är möjlig. Forskning om teckenspråket har funnitssedan början på 1970-talet och 1990 inrättades en professur i teckenspråk vidStockholms universitet, där såväl hörande som döva forskare finns. Det råderalltså ingen tvekan om att teckenspråket är ett eget, självständigt språk.1989 års handikapputredning hade i sitt delbetänkande En väg till del-aktighet och inflytande: tolk för döva, dövblinda, vuxendöva, hörselskadadeoch talskadade (SOU 1991:97) ett konkret förslag till ändring i förordningen1985:613, som skulle möjliggöra auktorisation av tolkar även i det svenskateckenspråket: "Tolkar och översättare får auktoriseras enligt denna förord-ning. Auktorisationen får avse ett eller flera främmande språk och detsvenska teckenspråket." En ändring av förordningen skulle också göra detmöjligt för auktoriserade teckenspråkstolkar att få bevis om "speciellkompetens" som dövblindtolk. Ändringsförslaget motiverades med attbrukarna av teckenspråkstolkar och olika myndigheter efter-frågat någon form av bevis på tolkens kompetens.Enligt vore det av stort värde om någon formav auktorisation av tolkarna kunde komma till stånd och utgöra denefterfrågade kvalitetsgaranti som kan tillförsäkra brukarna trygghet. Fråganom auktorisation har också stor betydelse för tolkarna själva som ett sätt attvärna om yrkesetiken och respekten för den kompetens som tolkyrket kräver.I proposition 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindradeinstämmer man i utredningens förslag om behovet av en auktorisation, menmenar att formerna för auktorisation behöver beredas ytterligare. Från olikahåll har behovet av att förverkliga tolkutredningens förslag påtalats. , dåalltfler döva använder teckenspråkstolk i alltfler sammanhang, ställs ocksåkrav på en kvalitetsgaranti i form av en auktorisation. Kammarkollegiet kaninte utfärda en auktorisation för teckenspråkstolkar, så länge förordningeninte är ändrad.Det finns uppenbarligen svårigheter att urskilja tolkars kompetens ochen modell för att komma till rätta med det problemet skulle kunna varamöjligheten till auktorisation för teckentolkar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om möjlighet till auktorisering för teckenspråks-tolkar.Stockholm den 2 oktober 1999Thomas ()()()
mot · GN02N289 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N289av , Hans (s)Auktorisering av teckenspråkstolkarI finns en auktorisation av tolkar i talade språk;Kammarkollegiet är utfärdande myndighet.Teckenspråket har alltsedan 1981 status som officiellt erkänt modersmål iSverige (se prop. 1980/81:100 bil. 12, bet. UbU 1980/81:25 och riksdags-skrivelse 1980/81:332), och det är därför jämställt med andra modersmål ivilka tolkauktorisation är möjlig. Forskning om teckenspråkethar funnits och 1990 inrättades en professur iteckenspråk vid , där såväl hörande som döva forskarefinns. Det råder alltså ingen tvekan om att teckenspråket är ett eget, själv-ständigt språk.1989 års handikapputredning hade i sitt delbetänkande En väg tilldelaktighet och inflytande, tolk för döva, dövblinda, vuxendöva, hörsel-skadade och talskadade (SOU 1991:97) ett konkret förslag till ändring iförordningen 1985:613, som skulle möjliggöra auktorisation av tolkar även idet svenska teckenspråket. Tolkar och översättare får auktoriseras enligtdenna förordning. Auktorisationen får avse ett eller flera främmande språkoch det svenska teckenspråket.En ändring av förordningen skulle också göra det möjligt för auktoriseradeteckenspråkstolkar att få bevis om "speciell kompetens" som dövblindtolk.Ändringsförslaget motiveras med att brukarna av teckenspråkstolkar ocholika myndigheter efterfrågat någon form av bevis på tolkenskompetens. Enligt min mening vore det nu av stort värde om någon form avauktorisation av tolkarna kunde komma till stånd och utgöra den efterfrågadekvalitetsgarantin som kan tillförsäkra brukarna trygghet. Frågan omauktorisation har också stor betydelse för tolkarna själva som ett sätt attvärna om yrkesetiken och respekten för den kompetens som tolkyrket kräver.I propositionen 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindradeinstämmer man i utredningens förslag om behovet av en auktorisation, menmenar att formerna för auktorisation behöver beredas ytterligare. Men såvittjag känner till har inte frågan utretts eller beretts sedan dess.Från olika håll har behovet påtalats av att förverkliga tolkutredningensförslag. , då alltfler döva använder teckenspråkstolk i alltfler samman-hang, ställs också krav på en kvalitetsgaranti i form av en auktorisation.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om auktorisering av teckenspråkstolkar.Stockholm den 4 oktober 1999Hans Karlsson ()
mot · GN02N293 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N293av Nisser, ()Kärnkraftens betydelse för VärmlandSvensk industri har historiskt gynnats av god tillgång på billig elenergi.Vattenkraft och kärnkraft har haft låga produktionskostnader och därmedgivit värdefulla konkurrensfördelar. Avgörande för konkurrenskraften ärdock användarens slutpris. Svensk industri har fått kraftigt försämradeförutsättningar bl.a. till följd av regeringens energiskattehöjningar under1990-talet. I budgetpropositionen aviseras ytterligare enskattehöjning på kärnkraftsel på /kWh. Att i detta perspektiv nustarta förtidsavvecklingen av kärnkraft blir förödande för svensk industri.Värmland tillhör de län i som är mest beroende av elintensivindustri. De effekter som följer av kärnkraftsavvecklingen, med start iBarsebäck, är mycket oroande. När elproduktion tas bort och kärnkraftenavvecklas kommer sysselsättning, ekonomi, elpris och miljö att påverkasnegativt.Sysselsättningen kommer att hotas vid elintensiva industrier, t.ex. i ortersom , , , och . Elpriset stiger närproduktion tas bort. Detta medför att konkurrensen gentemot industrier iandra länder kraftigt försämras. Här skall även betänkas att värmländsktnäringsliv ofta har långa transporter till "marknaden", samt att arbetslöshetenär hög i dessa regioner. Varje försämring i förutsättningarna att drivaföretagen hotar jobben på dessa orter.Ekonomin kring en avveckling av kärnkraften är svår att exakt bedöma.Dock kan man konstatera att det är svenska folket som får stå för notan fleragånger om. Först för att nedmontera ,sedan får hushållen betala ett högre elpris när produktion tas bort ochslutligen skall företaget ersättas för . Det sker antingenmed statens pengar eller med ersättningskraft som staten, dvs. svenska folket,äger.Miljön kommer att påverkas negativt. Det största globala miljöhotet ärväxthuseffekten, dvs. utsläpp av drivhusgaser - bl.a. koldioxid - från fossilabränslen. Kärnkraften påverkar inte växthuseffekten. Om förtida avvecklingsker måste produktion ersättas. Det kan ske på flera sätt. Kol- eller oljeeldadekraftverk i eller länder i vår närhet står för det behov som kommer.Det innebär att koldioxidutsläppen ökar med försurande utsläpp som skadarbåde sjöar, vattendrag och marker som följd. Detta problem har varit mycketstort, främst i västra . Ett annat scenario är en ökad import av elfrån de gamla "" och de kärnkraftverk som finns där. Bristen påkvalitet och säkerhet vid dessa anläggningar känner vi alltför väl till. Medden öppna elmarknaden som utvecklas med våra grannländer, kan man sägaatt ett väl fungerande kärnkraftverk, , ersätts med kärnkraft frånmycket sämre anläggningar i och Baltikum.Slutsaten är att bör riva upp beslutet vad gäller förtidsavveck-lingen av kärnkraften i . Kärnkraftverken bör drivas vidare så längereaktorerna uppfyller miljö- och säkerhetskraven.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den förtida avvecklingen av kärnkraft och dessnegativa påverkan på framtid.Stockholm den 4 oktober 1999Per-Samuel Nisser (m)()
mot · GN02N295 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N295av , (-kd)Kärntekniklagen 6 §Rubrikens lagparagraf har kritiserats från principiella utgångspunkter alltsedan den kom . Vid flera riksmöten har ledamöter från flerapartier motionerat om det orimliga i att har en lagparagraf somuppfattas som oförenlig med de principer om yttrande- och tankefrihetsom bör ligga till grund för vår lagstiftning.Det är onödigt att upprepa alla argumenten. De viktigaste från vår motionvid 1998/kan sammanfattas som följer.Lagparagrafen fyller ingen uppgift. Av kärntekniklagens 5 § framgår att"tillstånd att uppföra kärnkraftsreaktorer får inte meddelas".Utredningen av lagstiftningen på kärnenergiområdet(SOU 1991:95) kom i sin analys fram till att paragrafen borde slopas.I sina remissvar på betänkande uppmärksammadestankeförbudsparagrafen av både för kärnavfallsfrågor (KASAM)och ().KASAM påpekade bl a att "svenska kärntekniker och forskare skall intebehöva stå bredvid och passivt betrakta denna utveckling", dvs den forskningutomlands som betyder "bättre förutsättningar för forskning om nya princi-piella lösningar inom kärnenergiområdet".SSI, som tillika är tillsynsmyndighet, påpekade att fortsatt forskning kanleda till förbättrad säkerhet och miljövänlighet.HemställanHemställanMed hänvisning till anförda hemställsatt beslutar upphäva 6 § kärntekniklagen (1984:3).Stockholm den 4 oktober 1999Harald ()()()
mot · GN02N297 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N297av Saarinen, ()VattenkraftsvinsterVi har en paradoxal situation som gäller för Norrlandslänen i . Åena sidan har denna region drabbats av hög arbetslöshet, lägreutbildningsnivå och sämre kommunikationer. Unga välutbildade flyttarsöderut. Å andra sidan skapas en, relativt sett, hög andel av välfärden fördet moderna samhället just i dessa län. Vattenkraften, skogen och järnetär fortfarande av mycket stor betydelse för landet. Man kan säga attvinsterna från det rika i stor utsträckning överförs till det övrigaSverige. sker en annan överföring av ekonomiska resurser tillNorrland från genom bl a skatteutjämning mellankommunerna och en begränsad, men aktiv, regionalpolitik.Vinsterna från kommer således tillbaka i form av s k bidrag. Desenaste åren har bidragen norrut ifrågasatts mer än tidigare och är"återbetalningarna" inte av samma storlek som de varit. För oss som bor iden norra delen av landet är inte heller den här modellen särskilt lyckad. Dettär på självrespekt och stolthet att behöva slåss för bidrag när resurserna isjälva verket går åt andra hållet. Det bästa vore därför om vi fick en ändringpå den svenska regionalpolitiken gentemot norra genom att vinsternai större utsträckning stannade kvar och kunde användas för att utvecklalandsändan medan de regionalpolitiska medlen kunde minska. Detskulle skapa en större möjlighet till ett långsiktigt utvecklingsarbete och eninsikt om att med egna medel och krafter kan bygga sin framtid.En utgångspunkt för en ny regionalpolitik med inriktning som ovan harvarit värdet av vattenkraften. Denna skapar stora vinster men ger mycket fåinkomster till de delar av landet som drabbats av utbyggnaden. Miljöpartiethar varit ett av de partier som tidigt stött tanken på att en del av inkomsternafrån vattenkraften skulle kunna föras över till Norrlandslänen.Regional skattEn väg att låta inkomster från vattenkraften komma de produceranderegionerna till del skulle kunna vara att införa en regional skatt påvattenkraft. Nivån på skatten kunde beslutas av men medlenkunde föras till de lokala eller regionala självstyrelseorganen.Miljöpartiet har fört fram krav på att per kWh borde gå tillbakatill regionerna.Tilläggsdirektiv till utredningFör att avgöra om och hur en återföring av vinsterna från vattenkraftenlämpligen kunde ske bör den pågående regionalpolitiska utredningen fåsom tilläggsdirektiv att utreda även detta.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att den regionalpolitiska utredningen bör få somtilläggsdirektiv att utreda möjligheter samt för- och nackdelar med enåterföring av vattenkraftsvinsterna till de producerande regionerna.Stockholm den 29 september 1999Ingegerd Saarinen (mp)()()
mot · GN02N299 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N299av , ()Exportfrämjande åtgärderSverige har ett av världens renaste jordbruk. Vi har rena råvaror fria frånantibiotika och salmonella. Detta ger svenskt jordbruk enkonkurrensfördel. existerar inte likvärdiga konkurrensvillkormellan det svenska och motsvarande livsmedelssystem i andra EU-länder. Konkurrenskraftiga villkor för svenskt jordbruk är enöverlevnadsfråga även för livsmedelsindustrin. saknar engenomtänkt strategi för att ta tillvara möjligheter till tillväxt ochutveckling. ska i princip inte subventionera jordbruket utanskapa konkurrensförutsättningar.Efter det svenska EU-inträdet har livsmedelsexport ökat. Menännu finns det stora och outnyttjade resurser. , som i princip harlikvärdigt klimat som , lyckas t.ex. exportera griskött för cirka30 mdkr medan den svenska exporten endast uppgår till ca 1 mdkr. Men såhar det danska stödet för exportfrämjande satsningar uppgått till cirka 50 mkrper år medan det svenska uppgått till . I budgeten föreslår rege-ringen en satsning på för varav till exportfrämjandeoch resterande till konsumentfrämjande åtgärder. Satsningen påexportfrämjande åtgärder är därmed mycket mindre än t.ex. de satsningarsom görs i våra grannländer och Finland.Totalt är omkring 400.000 personer involverade i livsmedelssektorn, varavcirka 150.000 arbetar inom jordbruket och livsmedelsindustrin. För attbehålla och öka sysselsättningen inom sektorn måste regeringentillsammans med exportfrämjande organisationer och branschorganisationer-na öka den svenska konkurrenskraften med ytterligare satsningar på olikaexportfrämjande åtgärder. Detta kan ske genom omfördelning inom ram.Blågula svenska produkter måste bli lika kända och eftersökta som de medden rödvita Dannebrogen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om exportfrämjande åtgärder.Stockholm den 5 oktober 1999Anne-Katrine ()()
mot · GN02N300 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N300av , ()Nybyggnation av industrilokalerGod tillväxtSverige har en god tillväxt. Förutsättningar har skapats genom enhandfast och tydlig ekonomisk politik som lett fram till en ekonomi ibalans, låg ränta och en starkare kronkurs. Tillväxten är dock ojämntfördelad över vårt land. Storstadsregionerna växer både ekonomiskt sombefolkningsmässigt. Stora delar av övriga landet har låg tillväxt eller imånga fall stagnation.Ökat företagandeFör att åstadkomma bättre tillväxt, och för att i första hand behålla sinbefolkning - helst öka den - gäller det att få fler arbetstillfällen till sinhemort. Nyetableringar av företag är ett måste för en bygd som villutvecklas. Problem uppstår ofta när det gäller lämpliga lokaler.Ombyggnader och mer tillfälliga lösningar kan ibland rädda situationen.Ibland måste dock nybyggnation ske av lämpliga industri- ochföretagslokaler.Hög kostnadAtt bygga nytt kostar stora pengar med de finansieringsmöjligheter somstår till buds. Vad som än värre är att i många fall representerar ennybyggd lokal endast halva värdet av vad nybyggnationen har kostat.Skulle företagsidén inte hålla eller lågkonjunktur komma emellaninnehar den nya lokalen ett mycket dåligt andrahandsvärde. Dennaproblematik har medfört att det oftast blir kommunen som måste byggaoch stå risken för lokalinvesteringen. I annat fall är det nästan omöjligtatt få företagsetableringar till stånd. Åtminstone vad det beträffarnystartade eller befintliga små och medelstora företag.HinderDetta faktum gör att lokalinvesteringar utgör ett av de största hindren föratt kunna få en jämnare och bättre fördelad tillväxt i hela landet. Lokaleri tillväxtområden är i och för sig inte billigare att bygga, men derepresenterar ett betydligt högre marknadsvärde och utgör således enbättre säkerhet vid belåning och investering.ÅtgärdFörutsättningar för att kunna uppföra nya industri- och företagslokalerinom områden med låg tillväxt måste förbättras. Det är inte rimligt attsmå och utsatta kommuner i längden måste ta på sig en stor risk för attnybyggnation av nödvändiga lokaler ska kunna komma till stånd. Enlämplig åtgärd kunde inledningsvis vara att en översyn görs eller att enutredning tillsätts i syfte att lösa problematiken omkring detta. En annanmera direkt åtgärd vore att fick i uppdrag att återkomma medlämpligt förslag som innebär att hindren undanröjs och att staten tar påsig ett större ansvar för att lokalfrågor vid nyetableringar kan lösas på ettsmidigare sätt än vad som är fallet . Till exempel genom ett statligtborgensåtagande vid nybyggnation.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om industri- och företagslokaler.Stockholm den 29 september 1999Sven-Erik ()
mot · GN02N302 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N302av Beijer, ()Skogsindustrin och träförädlingenDen svenska skogsindustrin sysselsätter av alla industrianställda.Man investerar i egna anläggningar.Skatteintäkter från anställda samt bolagsskatt är 32 miljarderkronor. Exportvärdet ligger på nivån . Mankan utan överdrift påstå att skogen är för vad oljan är för Norge.Skogen är dessutom, rätt skött, en förnybar råvara till skillnad från oljan.Ser man skogsindustrin totalt, kan man med fog tycka att den bordeutnyttja sina ekonomiska resurser och sitt allmänna kunnande äneffektivare. Vi tänker i första hand på vidareförädlingen av den godaråvaran men också på utveckling av ny verksamhet.1 VidareförädlingVidareförädling av skogsråvaran handlar om sågade trävaror, trähus,möbler, snickerier och träskivor samt alla andra komponenter som medfördel kan göras i trä. har goda traditioner på alla dessa områden.Den uppåtgående konjunkturen för trähus borde utnyttjas för ytterligareförfining av produkten. Vi tänker då på utvecklandet av energisnåla,miljöanpassade och tekniksmarta hus. har bl.a. SödraSkogsägarna i prövat att bygga flerfamiljshus i flera våningar helti trä. Försöken har slagit väl ut och när produkten utvecklats kan detbetyda en helt ny marknad både inom och utom Sveriges gränser.Möbelsidan borde ha en lysande framtid såväl vad gäller den svenskamarknaden som exporten. Men det är nödvändigt att jämte denhantverksmässiga möbeltillverkningen få till stånd en mer utveckladindustriell tillverkning. Det kan inte vara rimligt att skogslandet Sverigeimporterar så stor del av sina möbler från länder som saknar egen råvara. Vitror att de särskilda industriella utvecklingscentra (IUC) för träindustrin, kanspela en viktig roll, liksom de satsningar på design som görs på flera håll.2 Restprodukter från sågverkenTräskiveindustrin bygger på tillvaratagande av restprodukter, den s kindustrispånen, sågspån och hyvelspån, från sågverken. Även pellets- ochbrickettillverkarna använder denna restprodukt liksom vissa värmeverkDet är angeläget att denna konkurrenssituation mellan varuproduktionoch energi finner en lösning. Staten bör ta initiativ till att, i samverkanmed dessa olika sektorer i näringen, lösa problemet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vidareförädling av skogsråvaran,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om konkurrensen om restprodukter från sågverken.Stockholm den 2 oktober 1999Lennart Beijer (v)()()()()()()()()()