mot · GN02U639 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U639av , ()Mänskliga rättigheter1 InledningDe mänskliga rättigheterna kränks runt om i världen trots attFN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna kunde firafemtioårsdag . Det manar till eftertanke att såmycket återstår att göra. är det viktigt att framhålla att mångaav de viktigaste , som rör mänskliga rättigheter somhelhet vinner alltmer gehör i världen. har till exempelskrivits under av alla FN:s medlemsstater utom två. När det gällerimplementeringen kvarstår ett mycket stort arbete. Utan demänniskorättsorganisationer och alla de orädda enskilda människor som,med fara för egen säkerhet och utan att förtröttas, fört kampen för demänskliga rättigheterna vidare skulle långt mindre ha uppnåtts än vadsom är fallet . Det borde vara en inspiration för regeringar ochparlamentariker att göra allt som står i deras makt för att finslipainstrumenten i form av konventioner och internationella rättsligainstanser samt människorättsinstitutioner inom FN och föratt de skall kunna fungera på ett så effektivt sätt som möjligt. Det bordeockså få oss att ifrågasätta om den politiska viljan är tillräckligt stark föratt få regeringar i demokratiska länder att konsekvent engagera signärhelst mänskliga rättigheter förtrampas. brister bådekonsekvensen i agerandet och uthålligheten.2 KinaDet är djupt beklagligt att de flesta länders representanter inte ens kunnatkomma överens om att fördöma trots att övertrampen mot demänskliga rättigheterna där varit flagranta årtionde efter årtionde.Nyligen firades revolutionens 50-årsjubileum och några månader tidigarevar det demonstrationerna på slogsned med stor grymhet. Var måhända gratulanterna till 50-årsjubileet flerän de som protesterade mot de orättfärdiga händelserna ?Tiden borde vara mogen att avkräva den kinesiska regeringen enfullständig redogörelse för hur många som dog, hur många som hamnadei fängelse och hur många som fortfarande avtjänar sina straff.Den 4 juni markerade den tionde årsdagen av massakern på hundratalsokända civilpersoner i och den följande arresteringen avtiotusentals demonstranter i större städer och i provinser runt om i har dokumenterat 241 fall av människor somfortfarande sitter i fängelse, förutom några som släppts av medicinska skäl.De avtjänar långa fängelsestraff efter orättfärdiga domar för sina protester1989. Den lista som upprättats är bara en bråkdel av det verkliga antaletmänniskor som dömdes efter orättvisa rättegångar. vägrar denkinesiska regeringen fortfarande att tillåta en opartisk undersökning avövergreppen i samband med protesterna på . Dettagår på tvärs mot den kinesiska regeringens synbara beredvillighet attförbättra sitt dåliga rykte på människorättsområdet genom dialog med andraregeringar och undertecknandet av två viktiga konventioner om mänskligarättigheter samt frisläppandet av några välkända dissidenter. Det finns enuppgift från en officiell kinesisk källa som nämner antalet 2 000, somfortfarande sitter i fängelse för kontrarevolutionära aktiviteter. Många avdessa fångar arresterades på olika håll i i samband med händelserna1989. Regeringen i vidhåller att protesterna var motrevolutionära bråk.Enligt Amnesty International är många av fångarna samvetsfångar somfortfarande avtjänar långa straff. Enligt den nya lagen efter revisionen 1997är det inte längre fråga om några brott. Världens regeringar borde inte ge sigtill tåls med mindre än att den kinesiska regeringen ger en full redogörelseför vad som hände, släpper alla som fortfarande sitter i fängelse och gerkompensation till familjer där familjemedlemmar fick sätta livet till.Kristdemokraterna kräver att den driver denna fråga i EUoch i FN-sammanhang.Kina fortsätter sin obarmhärtiga förföljelse av invånarna i . Enbuddhistisk nunna , Ngawang Sangdrol, har enligt uppgift frånTibetan i Dharamsala, , fått sitt straffförlängt för tredje gången, med den här gången, för att hon deltog ifångars protester i Drapchifängelset. Hon avtjänar nu ett 21-årigt straff.Ursprungligen dömdes denna nunna 1992 till fängelse för att hondeltagit i en fredlig självständighetsdemonstration i . 1993 förlängdesdomen för att hon skrev och satte musik till sånger omoberoende och frihet och utökades straffet med ytterligare åtta år.Hon behandlas mycket hårt och är inte längre vid god hälsa. Få fångarundkommer tortyr och misshandel och många tvingas till hårt arbete i mångatimmar under oacceptabla förhållanden. Förtrycket av den tibetanskabefolkningen har inte avtagit. Nunnor och munkar råkar särskilt illa ut trotsatt de är kända för att tillämpa icke-våld. De tillåts inte fritt utöva sinreligion.Trots upprepade försäkringar om religionsfrihet och undertecknandet avtvå konventioner om mänskliga rättigheter, där religionsfriheten är en avdem, fortsätter förföljelsen av buddhister i men också av muslimer iprovinsen och av kristna runt om i , inte minst medlemmar avoregistrerade kristna kyrkor. rapporterades att 1 000 kristnaledare och pastorer för oregistrerade kyrkor fängslats. Detta var strax efterdet att återvänt från sitt sammanträffande med presidentClinton i . I samband med besöket bedyrades i TV i attkinesiska religionsgrupper är skyddade genom lag. Efter besöket kom detchockerande beskedet om massarresteringar av ledarna för flera kristnarörelser med miljontals medlemmar. Man talar nu om mellan 50 och 80miljoner medlemmar i de församlingar som inte är registrerade. De flesta avde fängslade har släppts. begär de lokalamyndigheterna höga "böter" för att släppa dem. Böterna måste samlas in avfattiga människor för att få fångarna fria. Pengarna lär enligt uppgift hamna ienskilda polisers eller myndighetspersoners fickor.Enligt Slaviska missionen, som haft täta kontakter med kristna iKina, arresterades 30 kristna ledare. Följande 7 sitter kvar ifängelse: , , , Ji ,, , de nu uppräknade i och den sjunde,(brother ""), i Lixin. Man känner till åtminstone 200kristna pastorer och ledare, som sitter i fängelse , bara för att deutövat sin religion trots att den kinesiska regeringen undertecknat konven-tioner om religionsfrihet och i sin dialog med världens regeringar försäkraratt religionsfrihet råder. Det är helt klart att ständiga övertramp sker. Densvenska regeringen borde med namns nämnande genom vår ambassadefterhöra varför dessa människor hålls fängslade. De är samtliga kändaledare inom husförsamlingsrörelsen i . Den kinesiska regeringen bordegöras uppmärksam på att människor i vårt land följer deras öden och att vårregering anser den enskildes mänskliga rättigheter viktiga nog för att frågaefter dem. Risken är annars stor att en del av dem blir kvar i fängelse.Nedslaget på Falungongrörelsens ledare och anhängare har sedan i somrasväckt stor uppmärksamhet världen över. Det är ytterligare exempel på denkinesiska regeringens godtyckliga och ständigt återkommande förföljelse avolika grupper. Anhängarna till denna snabbt växande rörelse utövade heltfredligt sina grundläggande mänskliga rättigheter och samlades tillmorgonövningar i det fria. Rörelsen bygger på en blandning av gamlainhemska religioner och nyare influenser. Myndigheterna ingrep enligtuppgift genom att arrestera 97 ledare. Deras hem genomsöktes och egendomkonfiskerades trots att regeringen sagt sig vilja öka den person-liga och sociala friheten. arresterades också en hel del anhängare,bland dem många äldre kvinnor som samlades för att lugnt protestera mot detidigare fängslandena, i städer i norra och östra , i ochGuangzhou. En del släpptes och fördes till idrottsarenor för "utbildnings-sessioner", en del fick utstå slag med elektriska batonger.Falungongrörelsen har förklarats olaglig, eftersom den inte registrerats ochman påstår att den varit involverad i olagliga aktiviteter som att spridavidskepelse. Det blev också olagligt att utöva meditation och de övningarman tillämpar. Ofriheten är som synes stor och visar att den kinesiskaregimen även fortsättningsvis lägger sig i, trakasserar och ingriper motmänniskor, som utövar sin religion.Nedslagen på människor som försöker plädera för större politisk frihet iform av politisk yttrandefrihet i tal och skrift, politiska partier ochfackföreningar fortsätter som . menar därför attregeringen ska driva frågan om att EU mer öppet och samlat ska kräva attKina lever upp till de konventioner de undertecknat och tydliggöra de mångauppenbara fall där den kinesiska regeringen klart brutit mot sina åtaganden.Regeringen bör också i EU och FN driva dessa frågor.3 IranSituationen i har sedan Khomeynis maktövertagande präglats avförtryck och förföljelse av oliktänkande och oppositionella. Situationenunder Khamenei, den religiöse ledare som tog över efter Khomeynis död,förändrades inte till det bättre. Den verkliga makten ligger hos dereligiösa ledarna. var det presidentval och prästenMohammed valdes till president, efter president ,som suttit i två fyraårsperioder och därmed inte kunde ställa upp föromval. Mycket stora förhoppningar knöts till , som fick starktstöd av kvinnor och ungdomar, eftersom han ansågs reformvänlig. Det äratt lägga märke till att även Rafsanjani ansågs relativt liberal när hanvaldes.Tyvärr har förhoppningarna kommit på skam, inte minst genom det hårdanedslaget mot de demonstrerande ungdomarna . är fyraungdomar enligt uppgift dömda till döden. De säkerhetsstyrkor som slog neddemonstrationerna beordrades av . Dussintals dödades, flera hundrasårades och 10 000 arresterades. Det är nödvändigt med skarpa protester frånvärldssamfundet för att inte dödsdomarna skall verkställas.Detta är inte det enda tecknet på hård repression under . Ett stortantal tidningar har stängts och deras utgivare har tagits till fånga. Detsenasteåret har närmare femtio skribenter och intellektuella dödats. Detta skylldespå en säkerhetstjänsteman, som sedan begick självmord och på kontaktermed utländska beskickningar.13 judar har fängslats och anklagats för spioneri. Någon är så ung attanklagelsen förefaller mycket osannolik. Anklagelsen för spioneri gör attdödsdomar kan befaras. hat och stöd till terrorism mot är väl käntoch risken är stor att antisemitism ligger bakom.Dödsstraffet tillämpas fortsättningsvis mot en del brott men också motoppositionella. 420 människor lär ha avrättats enligt officiella källor sedanpresident kom till makten men antalet antas vara mycket högre.Personer straffas fortfarande med spöstraff för att sedan stenas till döds.Spöstraff och avrättningar är offentliga. Tortyr användes i fängelserna ochleder ibland till döden. Den som har stulit kan utsättas för att få fingrarelleren arm avhuggna. Förhållandena i fängelserna är mycket hårda.Pressrapporter berättar om en ny svepande lag som gör det möjligt att medlagens hjälp komma åt all kritik mot regimen. Demonstrationer och att talamed främlingar skulle kunna betraktas som brott mot staten enligt denna lag.Enligt en del källor kan man konstatera att det snarare blivit värre under dennya regimen. Det går inte längre att blunda för att den negativa utvecklingenfortsätter. Det går inte att försvara brist på handling med att vi måste stödjade reformvänliga krafterna i regeringen. Regeringen bör i EU och i FN verkaför skarpa gemensamma protester mot det fortsatta förtrycket av folket i Iranoch mot att en ny repressiv lag mot yttrandefrihet antagits. En ny resolution,som fördömer förtrycket bör antas av . Om protesterna intehar avsedd verkan bör ytterligare åtgärder övervägas. Detta bör Sverigeverka för i det internationella samfundet.4 och antisemitismenRyssland skildras från alltfler håll som ett samhälle i upplösning, där dekriminella krafterna alltmer har tagit över. Det är stor oro inför dekommande valen till och senare till presidentposten. Mångamedborgare lever i misär och drar sig fram tack vare den egna lillahusbehovsodlingen. I den pressade situation som råder, letar många eftersyndabockar. Antisemitismen har aldrig varit utrotad i . Den varstark även trots att en del judar var aktiva i detkommunistiska systemet. har olika nationalistiska men även rentantisemitiska strömningar och organisationer fått fotfäste. Antisemitiskauttalanden utropas helt fritt i demonstrationer och på gatorna.Våldsamma demonstrationer ägde rum i och i underledning av , medlem av kommunistpartietsCentralkommitté, som hetsade till hat mot judarna. Många antisemitiskaartiklar har förekommit i rysk press. I förekom ett försök attfördöma general för att han hetsat till hat på etniska ochreligiösa grunder men det antogs inte. Zhirinovskij och hansnationalistiska parti har gjort mycket grova uttalanden både muntligt ochi skrift.Mot allt detta har medlemmar i reagerat i ett skriftligtuttalande och manat den och att stärka sin lagstift-ning mot rasism, antisemitism och främlingsfientlighet. De uppmanar ocksåtill strängare tillämpning av de lagar som finns, när det gäller skyddet av demänskliga rättigheterna.De antisemitiska strömningarna har förstärkts ,vilket uppmärksammats av . Regeringen har inte på ett kraftfulltsätt tagit itu med detta. Judarna lever, enligt enskilda människor och fleraorganisationer som står i kontakt med dem, i stor fruktan för utvecklingen.Många judar får betala ett högt pris. De blir i olika sammanhang utsatta förnedsättande antisemitiska uttalanden. Många vittnar om att de blivitöverfallna, trakasserade och misshandlade i sina hem och på gatorna utan attde fått den hjälp de behövt från polis och myndigheter. Förhållandena ärlikartade i andra före detta sovjetiska stater. I blev en kvinna, självjudinna, vittne till hur en judisk pojke på brutalt sköts ned på gatanutanatt någon ingrep eller att någon greps för mordet.Under de senaste tio åren har 1 miljon judar utvandrat till från fornaSovjet. Bara fram till har utvandringen till från fornaSovjet ökat medan den har ökat med frånsjälva . De skäl som utvandrade judar tidigareangivit har varit av varierande art. De har önskat bättre ekonomiska förut-sättningar, bättre framtidsutsikter och ett bättre liv. I en del fall har deuppgett antisemitisk förföljelse som ett skäl. är det genomgående antise-mitism och rädsla för barnens säkerhet som anges som skäl. Det är ingalundanödvändigt att uppge den typen av skäl för att komma in i , där allajudar tas emot oberoende av skäl. Det visar på den stora fruktan, som mångajudar öppet vittnar om. De enda som talar om det i mer förtäckta ordalag ären del judiska organisationer i , som kanske tror att det är bäst atttiga för att inte i onödan väcka ont blod - en reaktion vi väl känner igen frånnazitiden. Åtminstone ett tjugotal judiska familjer har sökt asyl i ochfått avvisningsbeslut. De har berättat om antisemitism med åtföljandetrakasserier, misshandel och i en del fall våldtäkt. Myndigheterna har intesatt tilltro till att den antisemitism de mött i eller i är ettvägande skäl för deras asylansökan. Man menar från den svenska invandrar-myndighetens sida att regeringen i inte stöder den uppblossandeantisemitismen. Det må så vara att uttalanden i den riktningen gjorts. Det ärdock helt tydligt att den inte har förmått att garanterajudarnas säkerhet och ge dem det skydd de har rätt att förvänta sig som ryskamedborgare. De kraftigt ökande immigrationsströmmarna till visar denfruktan som ett starkt tilltagande antal judar i olika delar av mensärskilt i upplever just . Den måste därför taett samlat grepp och se över den situation som dessa asylsökande befinnersig i liksom för situationen för judar i i allmänhet. Det vore enligtvår mening inhumant att utsätta dem för den fara som det skulle innebära attlåta avvisningarna till träda i kraft. Avvisning till bör inteske innan saken grundligt undersökts.5 Religionsfriheten i EuropaEuropeiska stater har stått upp för förföljda människor, vilkas mänskligarättigheter hotats på många håll i världen. Det har även ibland gälltreligionsfrihet, även om i synnerhet har stått på barrikaderna mer änEuropa i denna fråga, kanske därför att grundades av människorsom flytt sina länder i många fall av religiösa skäl. Redan från början varman därför i angelägen om att visa mycket stor respekt för denenskilde när det gäller rätten att fritt utöva sin religion. Som bekant finnsdet däremot mycket övrigt att önska beträffande den yttersta rätten, rättentill liv, i . Där går utvecklingen i fel riktning när det gällerdödsstraffet, och opinionen måste vändas för att förändringar skallkomma till stånd och för att tillsammans med skall kunnabli det exempel på att demokrati och dödsstraff inte hör ihop som världenbehöver. ställer helhjärtat upp på de åtgärder somkrävs för att driva frågan om dödsstraffets utrotande i världen.I flera länder i finns signaler om att religionsfriheten trängstillbaka. I antogs en ny religionslag , trotsmycket högljudda protester från kongressen i . De framfördes också avvice presidenten vid ett besök i . EU och protesteradeockså mot att den kunde vara diskriminerande. En hel del övertramp har skettutifrån den nya lagen och klagomål har framförts från katolska kyrkor,lutherska kyrkor, och en hel del nyare rörelser. En del harsvårigheter att hyra lokal för sina gudstjänster, äga en lokal får man inte göraom man inte varit verksam och därmed anses etablerad. Man har intetillåtelse att ge sina präster utbildning eller att ha utländska gäster, enmycketmärklig regel för ett land som vill ha ett nära samarbete med EU.Det är de lokala myndigheterna som avgör hur strikt lagen tillämpas. IBulgarien håller nu en liknande lag på att ta form, vilket oroat en del kristnakyrkor, som är relativt nyetablerade. I har rapporterats om enkatolsk grupp som upplevt svårigheter från myndigheternas sida. Det rör sigofta just om praktiska svårigheter. Det som här nämnts går naturligtvis intealls att jämföra med vad som händer i , där människor kan hamna ifängelse och arbetsläger . Det var också vad som hände i Sovjet-unionen. Det är dock oroande signaler att en del regeringar anser sig ha rättatt bestämma över människors praktiska religionsutövning.De nämnda exemplen handlar om länder i det , där allreligion betraktades med stor misstänksamhet och troende förföljdes. Detgällde även den ortodoxa kyrkan. bidrar denna mest etablerade kyrkatyvärr ofta till svårigheterna för andra. Även i andra europeiska stater harmånga religiösa rörelser det trångt. I , och harparlamenten gett ut rapporter , som handlar om "sekter" men isjälva verket kan man i rapporterna hitta kyrkor och samfund, som är väletablerade, såväl i andra delar av som i och världen i övrigt,tillsammans med stora rörelser med ett buddhistiskt eller hinduistisktursprung. Naturligtvis finns det i dessa listor också rörelser man kan sättafrågetecken för men det bör inte vara statens sak att bedöma olika religiösarörelser. Resultatet är att en del rörelser har stött på svårigheter bara föratt denämnts på listorna, som upprättats av vissa parlament.I förbereddes också en rapport om sekter för ett par årsedan, en rapport som dock förkastades av parlamentet. I antogsi april en rapport om , som antogs efter en deldebatt i det utskott som har att behandla juridiska frågor och människo-rättsfrågor. Flera av parlamentarikerna var starkt kritiska mot den och skullehelst ha sett att den inte antagits. Den antogs också av denparlamentariska församlingen efter en del förbättringar. Ett par rekommenda-tioner blev dock kvar, som skulle kunna ställa till bekymmer, inte minst i deländer i öst, där man under flera tiotals år utövat starkt förtryck från statenssida.För det första uppmanas de europeiska staterna att stödja inrättandet avoberoende nationella informationscentrum om dessa grupper (begreppet"sekter" skulle inte användas eftersom det riskerade att uppfattas sompejorativt; det blev dock kvar i rapportens namn). rekommen-derades dessutom att, där så behövdes, hjälpa till att skapa informations-centrum i . Risken att det slår fel är uppenbar med detarv många har i bagaget, hur välmenande man än är. Ministerrådetuppmanades också att upprätta ett europeiskt observatorium för att göra detlättare för de nationella centrum man hoppas skall skapas att utbytainformation. anser att dessa centra inte behövs utan skulletvärtom kunna utgöra en fara för religionsfriheten. Olagliga aktiviteter skallnaturligtvis precis som alla andra brott undersökas och beivras men det börpolisen i de olika länderna och polissamarbetet i kunna klara av.Dessa centrum skulle förmodligen kunna bidra mycket lite till brotts-bekämpningen. Forskning om olika rörelser bör bedrivas på universiteten därdet oftast också sker ett fruktbart utbyte av erfarenheter. Kristdemokraternaanser att den svenska utrikesministern i ministerråd bör avvisadessa förslag om informationscentrum och ett europeiskt observatorium ochäven driva frågan i ministerrådet.6 Hemställan6 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att regeringen i EU och i FN driver frågan om attden kinesiska regeringen bör redogöra för händelserna på , släppa fångarna fria och utbetala kompensation,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att den bör efterforska de sjunamngivna kinesiska kyrkoledarnas öde hos den kinesiska regeringen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att den bör driva att EUgemensamt skall kräva att lever upp till de konventioner ommänskliga rättigheter som man undertecknat,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att i EU och i det internationella sam-fundet verkar för skarpa protester mot förtrycket i och för attdödsdomarna mot ungdomarna som demonstrerat inte skall verk-ställas,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att regeringen noggrant bör undersökasituationen när det gäller antisemitism i och sedan vidtaadekvata åtgärder för att de asylsökande judarna inte skall utsättas förotillbörliga risker,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utrikesministern bör avvisa de förslag ominformationscentrum och europeiskt observatorium som Europarådetframfört.Stockholm den 5 oktober 1999Ingrid ()()()()()()()()()()