mot · GN02Sf304 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Sf304av , ()Rehabilitering och arbetsskadaRehabiliteringMinst 50 000 förtidspensionärer kan börja jobba igen om derehabiliteras, men det är inte många som får chansen. Färreän var femte långtidssjuk erbjuds rehabilitering och vartredje som själv efterfrågar rehabilitering får ett nej. Dettatrots att det finns pengar. Försäkringskassorna lämnartillbaka mer än 100 miljoner i outnyttjade anslag. Samhälletsinsatser för rehabilitering har bland annat studerats påKarolinska Institutet i (Hälsoekonomiskutvärdering av rehabilitering). Projektets resultat visar atteffektiv rehabilitering kan minska antaletförtidspensionerade och att samhället då skullespara miljarder. Med hänsyn till detta är det mycketalarmerande att av de långtidssjukskrivnarehabiliterades . Än värre är det att endast 5 %var i rehabilitering under år 1997.Att den arbetslivsinriktade rehabiliteringen inte fungerar tillfredsställandeframgår även av RFV:s årsredovisning för socialförsäkringen budgetåret1998. Enligt RFV har försäkringskassorna inte lyckats möta den ökandesjukfrånvaron med ökad aktivitet inom rehabiliteringsområdet.Val av perspektiv inom pågåendeutredningarUtifrån det ovan skrivna är det tillfredsställande attregeringen, i budgetpropositionen 1999/2000:1, skriver attden ser allvarligt på den bristande måluppfyllelsen inomsjukförsäkrings- och rehabiliteringsområdet. Därtill harregeringen initierat två olika utredningar med uppdrag att seöver den arbetslivsinriktade rehabiliteringen samtsjukförsäkringen. En arbetsgrupp skall även tillsättas för attse över kostnadsutvecklingen inom förtidspensioneringen.Vänsterpartiet konstaterar med glädje att de tillsatta utredarna skall tahänsyn till ett genderperspektiv i sina utredningar. Vid utvärderingar avrehabiliteringsärende har det visat sig att utbudet av rehabilitering behöverbli mer differentierat för kvinnor. Detta gäller särskilt kvinnor med kortutbildning. Det finns en också uppenbar risk att kvinnor med tunga ochmonotona arbetsuppgifter inom tjänstesektorn erbjuds arbetsträning på dengamla arbetsplatsen. Det är därför bra att regeringen lyfter framgenderperspektivet som viktigt i utredningarna angående rehabilitering ochsjukförsäkring.Beträffande Utredningen rörande arbetslivsinriktad rehabilitering skalläven förslag om förändringar diskuteras i förhållande till hur de tillgodoserde integrationspolitiska målen. Det är ett perspektiv som tyvärr inte lyftsfram i uppdraget kring sjukförsäkringen.Val av perspektiv i kommandeutredningar samt tilläggs-direktivVänsterpartiet anser att det integrationspolitiska perspektivetbehöver lyftas in i pågående utredning rörandesjukförsäkringen. Detta bör ge regeringentillkänna.Därtill bör både ett gender- och integrationsperspektiv läggas på denkommande utredningen om förtidspension. Detta bör geregeringen tillkänna.Vänsterpartiet anser vidare att de tre omnämnda utredningarna skall tahänsyn till skillnader mellan grupper med fast och tillfällig anställning. Detinnebär att detta perspektiv bör tillföras pågående utredning omsjukförsäkringen. Detta bör ge regeringen tillkänna.En analys som beaktar skillnader mellan fast och tillfälligt anställda böräven ingå i kommande utredning angående förtidspensionen. Detta börriksdagen ge regeringen tillkänna.De ovan nämnda utredningarna bör analyseras på ett övergripande sätt. Detinnebär en analys som tar sikte på helheten i socialförsäkringssystemet.Kostnadsutvecklingen och föreslagna förändringar i till exempelsjukförsäkringen skall därför analyseras i relation till förhållanden rörandetill exempel förtidspension och rehabilitering. Detta bör geregeringen tillkänna.Vänsterpartiet förutsätter att de senaste årens utredningsresultat därefterresulterar i konkreta åtgärder.Önskvärda förändringarFörsäkringskassan bör få någon form av sanktionsåtgärdergentemot arbetsgivare som inte fullgör sittrehabiliteringsansvar. Det kan till exempel ske i form av ett"betalningsföreläggande", ett föreläggande som kanfinansiera utrednings- ochrehabiliteringsinsatser i de fall då arbetsgivaren inte tar sittansvar. Detta bör ge regeringen till känna.Vänsterpartiet har vid upprepade tillfällen framhållit företagshälsovårdensviktiga roll vad gäller det förebyggande hälsoarbetet och i samband medrehabilitering. Vi anser att en lagstiftad kvalitetssäkrad företagshälsovårdskulle hjälpa arbetsgivare att bättre klara sitt rehabiliteringsansvar.Regeringen bör därför få i uppdrag att utreda hur förändringar gällandeföretagshälsovården kan göras för att underlätta rehabilitering ochåterkomma med förslag. Detta bör ge regeringen till känna.I många utredningar har problem för de mindre företagen vad gällerrehabiliteringsansvar påtalats. Socialförsäkringens regelverk är i många fallsvåra att förstå och regeländringarna har varit många. Ofta har inte de mindreföretagen den kompetens som behövs för att utreda rehabiliteringsärendena,något som hänger nära samman med att de inte alltid är anslutna till någonföretagshälsovård. För att särskilt stödja småföretagare bör det övervägas omman bör införa en obligatorisk rehabiliteringsförsäkring som är knuten tillförsäkringskassan. Genom den får arbetsgivaren ett slags "högkostnads-skydd". Detta bör ge regeringen till känna.För att förhindra utslagning och förtidspension måste anställningsskyddetstärkas i samband med rehabilitering. Särskilt viktigt är det att störrearbetsplatser tar socialt ansvar för arbetstagare som arbetat iföretaget. En arbetstagare skall kunna prova olika arbetsuppgifter ocharbetsplatser utan att för den skull förlora sin ursprungliga anställning.Vänsterpartiet har i motion om arbetsrätt föreslagit att en nyarbetsrättsutredning skall tillsättas. Vi föreslår att denna utredning ävenskallbehandla anställningsskyddet i samband med rehabilitering. Detta börriksdagen ge regeringen till känna.FRISAMNär det gäller rehabiliteringsärenden är samarbete mellanolika aktörer nödvändigt. Ofta behövs hjälp både av läkare,sjukgymnast, psykolog, arbetsterapeut, socialsekreterare,arbetsförmedlare samt . Fackföreningensstödjande roll gentemot den försäkrade är också mycketviktig.Regering och riksdag har öppnat väg för en frivillig samverkan mellanmyndigheter inom rehabiliteringsområdet i syfte att stödja alla som är ibehov av särskilda stödinsatser. Som skäl anges att det finns ett stort behovav att mer effektivt utnyttja samhällets resurser för att bättre kunnatillgodoseenskilda människors behov av stöd. Många människor riskerar att hamna i engråzon mellan myndigheterna eftersom problembilden inte faller inom enmyndighets ram. Detta kan leda till att de hamnar i en rundgång mellan deolika myndigheterna. Det är angeläget att bättre samordning kommer tillstånd i arbetet med rehabilitering av personer i utsatta grupper. Insatserna skabland annat syfta till att öka dessa gruppers konkurrensförmåga påarbetsmarknaden.För 1998 avsattes 814 miljoner för projektet, varav 200 miljoner skulle fåanvändas till försäkringskassornas administration. borde regeringen, budgetproposition,återkomma till med redovisning av medlen. Detta önskemål harinte uppfyllts. ska förvisso, i samverkan medArbetsmarknadsstyrelsen, Arbetarskyddsstyrelsen och ,utvärdera projektet. En delredovisning presenterades . Slutligredovisning skall göras senast den 1 juli 2000.Vänsterpartiet har uppmärksammat att invandrade kvinnor och män inteverkar få ta del av de avsatta medlen på ett tillfredsställande sätt. Vi anserdärför att det är angeläget att i sin redovisning tar hänsyntillgenus och etnicitet. Detta bör ge regeringen till känna.ArbetsskadeförsäkringenMånga av de rehabiliteringsärenden och den ohälsa vi ser iarbetslivet har sin grund i arbetsolyckor ellerarbetssjukdomar. Det blev då svårare attklassa sjukdomar och skador som arbetsrelaterade. Dettagjordes främst genom förändringar rörandearbetsskadebegreppet och bevisbördan. togs ävenden särskilda arbetsskadesjukpenningen bort.Resultatet har blivit att antalet anmälningar om arbetsskada har sjunkitdrastiskt, liksom kostnaderna. Ett tidigare stort underskott i försäkringenbyttes till ett kraftigt överskott.År 1992 godkände försäkringskassorna 67 000 arbetsskador. Bara fem årsenare uppskattades antalet bifall till 7 300. I betänkandet från (SOU 1998:37) framgår att har mer än 4/5 av arbets-skadeanmälningarna försvunnit från försäkringskassornas prövning.Minskningen av anmälningar om arbetsskada beror på försämringarna iarbetsskadeförsäkringen. Det sammanhänger emellertid troligen även medkonjunktur- och strukturförändringar. Den ökande risken för att bli arbetslöskan även bidraga till att färre anmäler sina arbetsskador . har gruppen med fast anställning minskat och ersatts av olikatyper av tillfälligt anställda, såsom korttidsanställda, projektarbetare, inhyrdpersonal och egenföretagare/entreprenörer.Åtstramningarna inom socialförsäkringssystemet har medfört att minsta"restarbetsförmåga" hos den enskilde stänger möjligheten till förtidspension.Med tanke på att arbetstillfällen som är anpassade till arbetstagare medarbetsskada knappast erbjuds längre av vare sig privata eller offentligaarbetsgivare riktas ett allt starkare tryck mot personer som drabbats avarbetsskador och arbetssjukdomar. Enligt mening måstearbetsgivarna ta ett mycket större ansvar för rehabilitering, anpassadearbetsplatser och företagshälsovård . Alla måste få plats i ettsolidariskt arbetsliv.Att balans uppstått i arbetsskadeförsäkringen är inte detsamma som attsamhället lyckats få bukt med dålig arbetsmiljö och arbetsskador. I en färskundersökning från uppger en femtedel av allayrkesverksamma medlemmar i att de har fåttskador eller besvär på grund av arbetsmiljön. Bland kvinnorna är det mer änvar fjärde som fått skador eller besvär. som många skadas av sittjobb är det bara fyra av tio som i undersökningen uppger att något har gjortspå arbetsplatsen för att förhindra att andra får liknande skador.För att en skada eller sjukdom skall klassas som arbetsskada måste densamlade kunskapen med betydande grad av sannolikhet tala för att en faktor iarbetsmiljön är skadlig. Detta blir fallet då det föreligger en väsentligkunskap inom medicinsk eller annan vetenskap för att en viss faktor har ensådan skadebringande egenskap. Denna uppfattning skall även vara relativtallmänt accepterad inom den medicinska vetenskapen.Regelsystemet samverkar med bristande kunskap och forskning inomarbetsskadeområdet. Resultatet av reglerna kring bevisbördan blir att denenskilde drabbas hårt, både av ohälsa och bristande kunskap inom området.Ett specifikt problemområde inom arbetsskadeförsäkringen är attbelastningssjukdomar allt för sällan klassas som arbetsskada, ett problemsom beror på ovan beskrivna regler kring bevisbördan och som framför alltdrabbar kvinnor. Företrädare för yrkesmedicinen har fäst uppmärksamhetenpå att de möter en tämligen rigid och avvisande inställning när det gällerbelastningssjukdomar. Detta tyder på att kvinnors sjukdomar inte tas påallvar och att kvinnor därmed diskrimineras inom försäkringen.Önskvärda förändringarRegeringen skriver i budgetpropositionen 1999/2000:1 attden avser att lämna förslag till förändring avarbetsskadeförsäkringen . Vänsterpartietanser att följande förändringar bör göras.Som tidigare påtalats har företagshälsovården en viktig uppgift att fyllagällande rehabilitering. vill även påpeka företagshälsovårdensbetydelse rörande att förebygga att arbetsskador uppstår. Som vi tidigare idenna motion påpekat saknar många av de mindre och medelstora företagentillgång till företagshälsovård. anser därför att det är troligtatten lagstiftad kvalitetssäkrad företagshälsovård även skulle innebära attarbetsskador kan förebyggas betydligt bättre än idag.Försäkringskassan var tidigare tvungen att pröva en anmäld arbetsskadainom 90 eller . försvann denna tidsbegränsning.Sedan dess behöver inte pröva en anmäld arbetsskadaförrän det är aktuellt att betala ut livränta, något som i praktiken kan dröjaflera år. önskar ny lagstiftning som åter fastställer entidsbegränsning. Det borde kunna anses rimligt att en anmäld arbetsskadaskall prövas . Under förutsättning att detta inte är enframkomlig väg anser vi att RFV, på regeringens uppdrag, bör förtydligadirektiven rörande en effektiv och snabb hantering av arbetsskadeärenden.Detta bör ge regeringen till känna.FörsäkringsläkareFöretagsläkare skall enligt AFL hjälpa försäkringskassanmed frågor som kräver medicinsk sakkunskap och verkar förett gott samarbete mellan kassan och de läkare som ärverksamma inom kassans verksamhetsområde. Enligtförsäkringsläkare själva utgörs deras arbetsuppgifter ofta avatt de gör en objektiv samfälld bedömning av de utlåtandesom finns i arbetsskadeärenden.Det är åsikt att försäkringsläkarnas arbete kan kritiseras urmånga olika aspekter. Dessa läkare avvisar alltför ofta utredningar som gjortsav skyddsingenjörer och företagsläkare, personer med kunskap omarbetsplatsen. Försäkringsläkarens ställningstagande sker utifrån enkompetens som allmänläkare och avvisandet är ett underkännande av andraläkares kompetens. Trots att försäkringsläkarna inte ska lämna förslag tillbeslut blir deras omdömen ofta mycket styrande i beslutsprocessen. Detta pågrund av att nämndens ledamöter inte har samma grad av medicinskkompetens. Detta är särskilt otillfredsställande med hänsyn till attförsäkringsläkare sällan träffar den försäkrade. Detta system är ett hot moträttssäkerheten.Ett mycket viktigt minimikrav är att den försäkrade skall ges möjlighet attträffa läkare. Det ger den försäkrade möjlighet attkommunicera med kanske den viktigast länken i ett arbetsskadeärende vadbeträffar rätten till ekonomiskt samhällsstöd. Detta bör geregeringen till känna.Vänsterpartiet kräver vidare att ärenden som berör arbetsskadorregelmässigt skall skickas till yrkesmedicinska specialister på området. Derasutlåtanden skall sedan väga mycket tungt i beslutsprocessen. Detta börriksdagen ge regeringen till känna.Vi anser det angeläget att utreda behovet av utbildning iförsäkringsmedicin för läkare som regelbundet utfärdar intyg och utlåtandetill . Detta bör ge regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tilläggsdirektiv till utredningen gällandesjukförsäkring angående att ett integrationspolitiskt perspektiv börinföras,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att kommande utredning gällandeförtidspensionen bör inrymma ett genderperspektiv och ettintegrationsperspektiv,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tilläggsdirektiv till pågående utredning gällandesjukförsäkringen angående att den bör belysa skillnader mellangrupper med fast och tillfällig anställning,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att kommande utredning gällande förtidspensionbör belysa skillnader mellan grupper med fast och tillfälliganställning,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en övergripande analys av resultatenav utredningarna gällande sjukförsäkring, rehabilitering ochförtidspension,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behov av sanktionsåtgärder gentemotarbetsgivare som inte fullgör sitt rehabiliteringsansvar,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utreda behov av förändringar rörandeföretagshälsovård för att underlätta rehabilitering,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att överväga en obligatoriskrehabiliteringsförsäkring för små och medelstora företag,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en ny arbetsrättsutredning bör se överanställningsskyddet vid rehabilitering, 110. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utvärdering av bör ta hänsyn till genus och etnicitet,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behov av tidsgräns inom vilkenförsäkringskassan skall ha prövat anmäld arbetsskada,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om försäkrades rätt att träffa försäkringsläkaren,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ärenden som rör arbetsskador regelmässigtskall skickas till yrkesmedicinska specialister på området,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utreda behovet av utbildning iförsäkringsmedicin för läkare som regelbundet utfärdar intyg tillförsäkringskassan.Stockholm den 30 september 1999Sven-Erik ()()()()()()()()Carlinge Wisberg (v)()1 Yrkandena 7 och 9 hänvisade till AU.