mot · GN02A220 · 1999-10-05 00:00:00 — Genom att avbryta programutbildningen gårungdomarna också miste om rätten till utbildningsplats i gymnasieskolan ochhänvisas senare till komvux.Av arbetskraften som helhet () har endast folkskola ellergrundskola och totalt har högst tvåårig gymnasial utbildning (SCB,1999). är det stor skillnad mellan könen i valet av utbildningar.Kvinnor väljer i högre grad än män teoretiska program och går i högre gradvidare till högskolan. Fler män än kvinnor har också betyget IG ochofullständiga betyg.För många som vill eller behöver komplettera en kort tidigare utbildning ärdet ett stort steg och ofta även förenat med ekonomiska påfrestningar.Genom har situationen förbättrats och mer än 100 000 vuxnahar fått möjlighet att komplettera en kort tidigare utbildning. Erfarenheten avkunskapslyftet ger dock vid handen att det är svårt att nå dem med kortastutbildning, och i synnerhet män med kort tidigare utbildning. hartillsammans med AMS arbetat med att försöka öka rekryteringen av män.Även när läget på arbetsmarknaden förbättras kvarstår behovet avkomplettering för många människor, varför en fortsatt satsning är önskvärd.Det framstår som en viktig uppgift, både för individerna och för samhället,att rusta alla medborgare inför kunskapssamhället. Mot bakgrund av de kravsom ställs i yrkeslivet framstår det vidare som rimligt att staten gerstödför människor att komplettera en kort tidigare utbildning upp till mot-svarande treårigt gymnasium.Centerpartiet vill därför införa en utbildningsgaranti i två steg: Enutbildningsgaranti upp till och en generell utbildningsgaranti förgymnasiekompetens.3.4.1 En utbildningsgaranti upp till 25 årMängden avhopp från gymnasieskolans program är så stort att detriskerar att sedermera bli ett problem för komvux och annan vuxen-utbildning, som inte främst är avsedd att ge ungdomar grundläggandeskolutbildning. Emellertid kan samhället inte lämna de ungdomar som ärskoltrötta, eller av annan orsak lämnar skolan, utan en andra chans.Många av dem som lämnar skolan har både vilja och förutsättningar attåtervända till skolan efter att ha prövat något annat.En utbildningsgaranti bör därför införas. Ett längreavbrott från gymnasieskolan ska inte behöva innebära att man går miste ommöjligheten att fullfölja det nationella program man påbörjat. Vidgymnasiestudier påbörjade skulle en garanterad rättighet attfullfölja utbildningen öka möjligheten för många att fåen godkänd gymnasieutbildning.Utbildningen bör vara flexibel och kunna varvas med arbete. Det börvidare vara möjligt att låta dem som återvänder läsa kärnämnen inom ramenför den kommunala vuxenutbildningen och delta i utbildning i yrkesämnentillsammans med elever från gymnasieskolan. Detta bör ges regeringen tillkänna.3.4.2 En generell utbildningsgarantiTrots sjunkande arbetslöshet kommer utbildningsbehovet att vara fortsattmycket stort. sker detta genom , som i nuvarandeform avslutas . Behovet kvarstår dock. Enligt Centerpartietsuppfattning bör en fortsättning utformas som en rättighet, inledningsvisför arbetslösa, att komplettera en kort tidigare utbildning upp tillmotsvarande gymnasienivå. I ett senare steg bör det övervägas attutvidga utbildningsgarantin för att låta den omfatta alla med tidigare kortutbildning. Regeringen bör låta utreda hur en sådan generellutbildningsgaranti bör utformas. Detta bör ges regeringen till känna.4 En arbetsmarknadspolitik för tillväxtGenom förslagen i följande avsnitt skisserar en utvecklingmot en enklare, mer tillväxtorienterad, arbetsmarknadspolitik. Genomden tekniska utvecklingen håller samhället på att förändras i grunden,och ännu är vi endast i inledningen av denna förändring. Centerpartietsslutsats är att arbetsmarknadspolitiken i än högre grad än måsteutgå från att alla människor måste lära, överallt och alltid. Den enskiltviktigaste uppgiften blir därmed att ge människor som är eller riskerar attbli arbetslösa de grundläggande redskapen för fortsatt lärande. Enutbildningsgaranti som ska ge alla denna möjlighet skisseras därför.För dem som blir arbetslösa menar att strukturerna börförenklas för att möjliggöra individualiserade åtgärder och kombinationer avåtgärder. Ett sammanhållet försörjningsstöd som följer den arbetslöse iutbildning, åtgärder eller öppen arbetslöshet utgör basen för detta. Ikontakten med arbetsmarknads- och utbildningssystemet bör arbets-förmedlingen vara den enda myndighet som den arbetssökande behöver hakontakt med. Denna enda ingång bör i sig leda till ett eller flera av treåtgärdsspår; grundläggande utbildning, arbetsmarknadsutbildning samtåtgärder för långtidsarbetslösa.Enligt mening bör vidare insatserna av åtgärder avgöraslokalt, i samråd mellan den arbetslöse och den lokala arbetsförmedlingen. Enomfattande decentralisering av beslutsmakt över de medel som förfogar över centralt föreslås därför.4.1 Samordnat försörjningsstödI dag återfinns försörjningsstöd för dem som är arbetslösa iarbetsmarknadspolitiska åtgärder eller i vuxenutbildning på flera olikautgiftsområden. Denna utformning gör det svårt att överblicka såvälkostnader som möjliga samordningsvinster. Uppdelningen på mångaolika stöd gör det svårt att kombinera åtgärder inom t.ex.arbetsmarknadspolitiken och vuxenutbildningen. Vidare är uppdelningeni huvudsak av budgetteknisk karaktär, eftersom samhällets kostnader förförsörjningen kvarstår, oavsett vad systemet kallas. föreslåri motioner med anledning av budgetpropositionen att samtligaförsörjningsstöd framgent ska beräknas under utgiftsområde 13. Dettainnebär att stora resurser flyttas från utgiftsområdena 14 och 15.Systemet bör framgent bli enhetligt och sammanhållet för dem sombehöver försörjningsstöd i vuxenutbildning, arbetslöshet eller åtgärder. Ettsammanhållet regelverk skapar större förutsättningar för rättvisa mellanmänniskor, som i samma verksamhet kan ha helt olika ekonomiskavillkor. Det skapar förutsättningar för flexibilitet då åtgärder sätts in,eftersom försörjningsstödet då följer människorna genom de olika systemen.Syftet med en samordning är med andra ord att öka flexibiliteten dååtgärdsprogram sätts samman och därmed möjligheten för dem som ärarbetslösa att återinträda på arbetsmarknaden.Ett sammanhållet system kommer att innebära större möjligheter att skapameningsfulla individuella handlingsplaner, eftersom möjligheten attkombinera olika insatser, inklusive inträde på en övergångsarbetsmarknad,underlättas. Det kommer vidare att krävas att regelverket förenklas ochmöjliggöra att administrationen minskas. avser att återkommatill den närmare utformningen av ett enhetligt system för försörjningsstöd.De regelförändringar och den samordning som är nödvändiga kansjälvfallet inte införas över . Syftet med att förasamman allt försörjningsstöd är i stället att möjliggöra större förändringarfrån . För föreslår därför att det börankomma på regeringen att anvisa medel från anslaget A 1 underutgiftsområde 13 till fördelning av olika myndigheter i enlighet med huranslagen fördelas i budgetpropositionen.Från och med bör emellertid ett samordnat regelverkinföras för samtliga ersättningar. Regeringen bör i budgetpropositionen för2001 presentera förslag till hur ett sådant regelverk bör utformas. Detta börges regeringen till känna.Ett ännu olöst problem är alla de människor som står utanför de olikaformerna av försörjningsstöd, därför att de aldrig getts möjligheten attkvalificera sig. I samband med att ett samordnat regelverk för olika slagsförsörjningsstöd bereds måste också frågan om hur de som står utanförsystemen ska kunna integreras belysas.4.2 Insatser vid arbetslöshetKontakten för arbetslösa med det som är en mängd institutioner börbli en gemensam ingång till tre olika spår. Inom det första spåret börkomplettering av grundläggande utbildning upp till motsvarande treårigtgymnasium ske, inom ramen för den utbildningsgaranti som skisseratsovan. Ett andra spår bör omfatta direkt arbetsmarknadspolitisk utbildningför att möjliggöra övergång till den reguljära arbetsmarknaden eller övergångsarbetsmarknad. Ett tredje spår bör utgöras av inträde på enövergångsarbetsmarknad för att skapa kontakt med den reguljäraarbetsmarknaden i syfte att underlätta anställning. Inom ramen för de trespåren måste särskilda insatser göras för dem som är eller riskerar att blilångtidsarbetslösa. Vad som ovan anförts om en gemensam ingång tillarbetsmarknadspolitiska åtgärder bör ges regeringen till känna.Centerpartiet anvisar i en särskild budgetmotion medel enligt ovanstående.AMS har ett uppdrag att bryta den könssegregerade arbets-marknaden. Trots detta fortsätter åtgärderna att vara starkt könsuppdelade.Anvisningarna från arbetsförmedlingarna följer i mycket hög gradtraditionella könsmönster. Det skulle inte behöva vara så - AMS tolkar självbegreppet "lämpligt arbete" så att det inte nödvändigtvis bygger på tidigareerfarenhet och utbildning, och skulle därför i högre grad kunna anvisaarbetslösa till nya områden som ett led i att försöka bryta den könsuppdeladearbetsmarknaden.Enligt AMS senaste kvartalsrapport är kvinnor starkt överrepresenteradebland alla anvisningar. av anvisningarna gäller kvinnor, somfler män än kvinnor är registrerade som arbetslösa. Det är angeläget attsådana uppgifter följs upp och studeras. Skillnaden kan givetvis bero på attpå en könsuppdelad arbetsmarknad män i högre grad än kvinnor får jobbgenom annonsering eller annan rekrytering, men det kan också bero på enoförmåga hos arbetsförmedlingarna att faktiskt finna relevanta,individrelaterade åtgärder.4.2.1 Grundläggande utbildning som första åtgärdI enlighet med vad som ovan anförts om utbildningsgarantier börkompletterande grundläggande utbildning vara den första åtgärd somarbetslösa med kort tidigare utbildning anvisas till. Genom samordningenav allt försörjningsstöd under UO 13 underlättas en sådan åtgärd, då denarbetslöse inte behöver gå genom en ansökningsprocess för att beviljasstudiestöd för utbildningen.4.2.2 Kvalificerade arbetsmarknadspolitiska programMycket av arbetsmarknadspolitiken har syftat till attöverbrygga lågkonjunkturen och därigenom att motverka arbetslöshet.Enligt vid IFAU) kan man notera att medan dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna i allmänhet verkadepositivt för individen och ledde till reguljär anställning, ofta med högrelön, så verkar trenden vara negativ för dem som deltar.Detta torde kunna förklaras med att åtgärder i allt högre grad använts föratt förhindra utförsäkring.I samband med att konjunkturen vänder uppåt ökar också riskerna förundanträngningseffekter genom åtgärder som konkurrerar ut reguljäraarbeten. I den nämnda studien konstateras också att effekterna inte ärobetydliga inom industrin, medan man med fog kan hävda att t.ex.beredskapsåtgärder inom t.ex. vård och service t.o.m. kan bidra till att flerreguljära arbeten skapas.Traditionella åtgärder, som beredskapsarbeten och ungdomspraktik, harvidare enligt denna studie visat sig ha mycket begränsad, om någon, effektvad gäller att ge människor en möjlighet till reguljära arbeten, något somockså stämmer överens med internationella erfarenheter. AMV:s resurser förutbildning bör därför koncentreras till program som erfarenhetsmässigt ökarmöjligheten att övergå till den reguljära arbetsmarknaden. Kvarvarandevolymåtgärder bör därför fasas ut för att minska inlåsnings- och undan-trängningseffekter, så snart nuvarande åtaganden så tillåter. Detta bör gesregeringen till känna.En utfasning av volymåtgärder möjliggör att större resurser frigörs för merkvalificerade insatser, framförallt för dem som är eller riskerar att blilångtidsinskrivna. Dessa insatser bör, inom ramen för individuellahandlingsplaner, kunna sättas in än för att rundgångenska kunna brytas. De länsvisa arbetsmarknadspolitiska organens frihet attanvända arbetsmarknadsmedel för kvalificerade åtgärdsprogram bör därförökas. Detta bör ges regeringen till känna.4.2.3 ÖvergångsarbetsmarknaderErfarenheter säger att arbetslösa som kommer i kontakt med denreguljära arbetsmarknaden i stället för att gå in i åtgärder lättare fårreguljära arbeten. Inom ramen för EU:s Integraprogram har man tagitfasta på detta och menar att man för t.ex. människor medinvandrarbakgrund bör eftersträva att skapa övergångsarbetsmarknader.På dessa arbetsmarknader är arbetskraften billigare genom t.ex. återföringav arbetsgivaravgifter. Sådana arbetsmarknader kan och bör skapas iregionala partnerskap mellan arbetsmarknadens myndigheter och arbets-givare, såväl offentliga som privata. Grunden bör vara att människor gesmöjlighet att komma ut i arbetslivet, i kontakt med många olika arbetsgivare,för att "fastna" hos någon. Mekanismen kan beskrivas som en"kardborreeffekt". Övergångsarbetsmarknader bör inrättas för att underlättaför många av dem som befinner sig helt utanför den reguljäraarbetsmarknaden, främst i den rundgång som består av varvade perioderåtgärder och öppen arbetslöshet.I enlighet med detta bör de arbetsmarknadspolitiska medlen kunnaanvändas friare för att underlätta återinträde på den reguljära arbets-marknaden, i ett partnerskap för att åstadkomma övergångsarbetsmarknader.Regeringen bör återkomma med förslag till hur ett sådant regelverk börutformas.4.2.4 Åtgärder för långtidsarbetslösa och långtidsinskrivnaAndra kvartalet 1999 var i genomsnitt drygt 44 000 personer långtids-arbetslösa. Det är visserligen under regeringens uppsatta mål förårsgenomsnittet, men det är fortfarande många som står utanför denreguljära arbetsmarknaden. Enligt AMS minskar dessutom andelenlångtidsarbetslösa som lämnar arbetslösheten, trots att delångtidsarbetslösa är kraftigt överrepresenterade i programmen. AMSidentifierar bland annat äldre (), arbetshandikappade,utomnordiska medborgare och korttidsutbildade som grupper medsärskilt svag ställning på arbetsmarknaden.Åtgärder för att minska antalet långtidsinskrivna är enprioriterad uppgift för AMS. beräknar i anslagen underutgiftsområde 14 vidare en ökning av anslaget för arbetshandikappade, ienlighet med vad AMS begärt i budgetunderlaget.Det är rimligt att anta att den utbildningsgaranti som beskrivits ovan kanvara en viktig del för att möta dem som är eller riskerar att bli långtids-arbetslösa. Det är angeläget att arbetsförmedlingarna tidigt identifierar demsom vid inskrivning löper förhöjd risk att bli långtidsinskrivna och attåtgärder utöver grundläggande utbildning även fortsättningsvis prioriterardessa personer. Detta bör ges regeringen till känna.4.2.5 Insatser ska ske decentraliseratDe har det paradoxala inträffat att trots attarbetslösheten, med svenska mått mätt, förblir förfärande hög, ökarantalet bristyrken. Enligt AMS har tre av tio företag som rapporterarvakanser till arbetsförmedlingen svårt att få tillräckligt med sökande. Ihuvudsak handlar det om högskoleyrken inom vård, omsorg, skola ochcivilingenjörsyrken. Inom byggbranschen uppstår nu bristyrken och ensnabb utveckling av industrikonjunkturen riskerar att skapa brister ocksåpå kvalificerade industriarbetare.Att planera för konjunkuruppgångar och bristyrken har visat sig varanotoriskt svårt, något som generaldirektör konstaterade i ettmeningsutbyte med AMS-chefen 1998. När samhället förändras i alltsnabbare takt riskerar planeringen att slå fel och gjorda insatser kan bliverkningslösa.Ett sätt att möta problematiken med långsiktig planering är attdecentralisera beslutsfattandet. I många sammanhang visar det sig attsumman av de lokalt fattade besluten är långt klokare än vad någon centralplanering kan åstadkomma. Det är i de lokala mötena, mellan arbetssökandenoch förmedlare, som man tillsammans kan finna de lämpliga åtgärderna inomramen för de tre huvudinriktningar vi ovan beskrivit.Centerpartiet menar sålunda att beslutsmakten över arbetsmarknadsmedlenbör decentraliseras. Den huvudsakliga beslutsmakten bör ligga hos läns-arbetsnämnderna, som bör tillsättas genom val av regionala folkvalda organ.Inom ramen för denna decentralisering bör också fler befogenheterdecentraliseras vidare till de lokala arbetsförmedlingsnämnderna. AMScentrala uppgifter bör i enlighet med detta minska och AMS ges ansvar fördels statistik och uppföljning, dels för samordning och strategisk ledning förde självständiga enheterna. Detta bör ges regeringen till känna.4.2.6 Sanktioner för brott mot reglernaArbetslöshetsförsäkringen ska vara en omställningsförsäkring. Enhörnsten i systemet är därför att de som uppbär a-kassa aktivt ska sökamöjligheter att försörja sig själva. De bör också tacka ja till erbjudnaarbeten och möjligheter till utbildning för att lättare bli anställda. Detfinns därför skäl att studera i vilken utsträckning så sker.Sökaktiviteten bland svenska arbetslösa är, enligt en rapport från Institutetför arbetsmarknadspolitisk utvärdering (IFAU), mycket låg och upphör i detnärmaste helt vid deltagande i åtgärder. Däremot finns inga signaler på attaktiviteten avtar med arbetslöshetsperiodens längd. vet vi attspontana rekryteringar, som resultat av en kontakt utan att företaget anmältvakanser, är ganska vanliga. I en intervjuundersökning gjord av AMS 1998svarade av arbetsgivarna att de inte sökte aktivt till tjänsten, utan attdetvar den sökande som tog kontakt med företaget. avarbetstillfällena hade förmodligen inte uppstått utan att den sökande togkontakt med företaget. Det finns mot denna bakgrund skäl att utreda närmarevarför sökaktiviteten är låg och vilka åtgärder som kan vidtas för att öka den.Detta bör ges regeringen till känna.Det svenska regelverket för arbetssökande är, åtminstone i teorin, strängt.Påföljderna som beskrivs i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring ärstränga, med avstängningstider , vilket också förefaller varaden vanligast utdömda påföljden. I kontakten med verkligheten tenderardock regelverket att mjukas upp, och underlåtelse av rapportering är vanligtenligt en studie av IFAU.Ett skäl till att arbetsförmedlare underlåter att rapportera förseelser kanvara att reglerna upplevs som för stränga. Visserligen talar den enkät somligger till grund för IFAU:s rapport mot en sådan slutsats, eftersomförmedlarna inte menar att de skulle bli strängare med mildare påföljder.Erfarenheter från pekar dock i annan riktning. Medförhållandevis likartade förhållanden vad gäller arbetslöshet, utdöms iNederländerna proportionerligt sett många fler påföljder för brott motreglerna. De flesta påföljderna är mildare än fullständig avstängning, somt.ex. nedsättning av ersättningen under viss tid.Centerpartiet menar därför att det finns skäl att pröva möjligheten att ilagen om arbetslöshetsförsäkring medge att andra påföljder än fullständigavstängning kan utdömas, som t.ex. nedsättning av ersättningen. Regeringenbör återkomma med förslag som möjliggör detta.5 En ny modern arbetsrättTrygghet i arbetslivet skapas bäst av konkurrenskraftiga företag. Alltförstelbenta lagar kan vara hinder för företagens utveckling och i sämsta fallhota anställningstryggheten i hela företaget. Nuvarande arbetsrättutformades i huvudsak och grundades påerfarenheter av arbetslivet . Arbetsrätten ärockså i huvudsak anpassad till de stora företagens behov ochförutsättningar.Ett stort antal människor står utanför arbetsmarknaden eller har svagkoppling till arbetsmarknaden och en fjärdedel av dem som arbetar saknarfast anställning. En stor del av denna grupp utgörs av kvinnor ochinvandrare. Dessa står vid sidan om arbetsrätten.Det blir allt svårare att applicera dagens lagstiftning på de nya mönstersom växer fram på arbetsmarknaden. Nya former att organisera arbetet hållerpå att sudda ut gränserna mellan olika anställningsformer och mellanarbetstagare och arbetsgivare. Ökade inslag av projektarbete medför attkontraktsformen blir en allt vanligare anställningsform och andelentidsbegränsade anställningar ökar. och distansarbete sätterarbetstids- och arbetsmiljölagstiftningen ur spel. Förändringar måste genom-föras som ger långsiktigt klara spelregler och som tillgodoser företagens kravpå flexibilitet och den enskildes rätt till trygghet.Istället för att försöka pressa in det nya framväxande arbetslivet i ettgammalt regelverk måste regelverken anpassas till det nya framväxandearbetslivet. Det är nödvändigt för de anställdas trygghet. Regeringen börsnarast tillsätta en utredning med uppdrag att se över hur hela dagensregelverk bör förändras för att skapa bättre trygghet, flexibilitet ochtillväxt.Detta bör ges regeringen till känna.5.1 Decentraliserad arbetsrättMer av arbetsrätten måste kunna hanteras lokalt på de enskilda arbets-platserna. Det finns anledning att ta ytterligare steg för att decentraliseraarbetsrätten. Dispositiviteten, dvs. möjligheten att lokalt förhandla ochgöra undantag från centrala kollektivavtal, bör öka. Detta bör gesregeringen till känna.De anställdas kompetensutveckling kommer att spela en allt viktigare rollför tryggheten och utvecklingen i arbetet, liksom för företagens produktivitetoch tillväxt. För särskilt de mindre företagen är investeringar i nyckel-kompetens eller utbildning ofta en betydande investering. I dettasammanhang är betydelsen av turordningsreglerna intressant. Genom etttillkännagivande i gavs regeringen i uppdrag attåterkomma med förslag till förändringar i turordningsreglerna, så att företagmed mindre än tio anställda medges undantag för två personer. Centerpartietunderstryker vikten av att regeringen, i enlighet med beslut,skyndsamt bereder frågan och avstår från att nu upprepa motsvarandeyrkanden.På sikt bör dock turordningsreglerna utvecklas ytterligare. Med de krav påständig kompetensutveckling som ställs, är det rimligt att turordningen istörre utsträckning tar hänsyn till kompetens. Detta skulle t.ex. kunna skegenom en negativ regel, där avböjd vidareutbildning beaktas vid upprättandetav turordningen. Det finns skäl att låta utreda hur en turordning i störreutsträckning baserad på kompetens kan införas. Detta bör ges regeringen tillkänna.Det finns oklarheter avseende distansarbete och turordningsreglerna. Dettahar behandlats i utredningen om distansarbete, SOU 1998:115. Utredningenförordar en ändring i bestämmelsen i 22 § med innebörden att enbart denomständigheten att en arbetstagare har sin arbetsplats förlagd till bostadeninte skall medföra att arbetsplatsen utgör en egen driftsenhet. Centerpartietanser att lagförslaget är rimligt samt att redan nu bör kunnabesluta om sådan förändring av lagen.6 Hemställan6 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utredning av en reformering av arbetsmark-nadspolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tyngdpunktsförskjutning i arbetsmarknads-politiken,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av jämställdhetslagen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en parlamentarisk utredning för att belysaarbetsmarknadens ohälsoproblem och socialförsäkringarna i ettsammanhang,5. att hos regeringen begär förslag till en sammanhållendiskrimineringslag i enlighet med vad som anförts i motionen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utbildningens infrastruktur och hur samverkanmellan olika utbildningsaktörer kan förbättras,27. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en dörr till utbildning och individuellt anpassadeutbildningspaket, 28. att hos regeringen begär förslag till ett system förkompetensutveckling i arbetslivet i enlighet med vad som anförts imotionen,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utredning av en modell för uttag ur premie-reserven för att finansiera kompetensutveckling, 110. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utbildningsgaranti , 211. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en generell utbildningsgaranti, 212. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett samordnat regelverk för försörjningsstöd,13.