mot · GN02T703 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:T703av , ()En digital allemansrätt1 InledningInformationsteknik har länge varit ett kärt ämne att ha visioner om. Men,det är riktigt spännande först när man börjar se de tekniskaförutsättningarna för att börja förverkliga visionerna.Informationssamhället, Kunskapssamhället, K-samhället, eller vad annarsman vill kalla den tid vi står inför, erbjuder mängder med spännandemöjligheter, men också viktiga utmaningar för oss politiska beslutsfattare.Tekniken ska stå i människans tjänst. Nya och bättre tekniska lösningaroch snabbare kommunikationer ska bidra till att förbättra människors vardag.Centerpartiet ser informationstekniken som en av de stora möjligheterna tillatt skapa förutsättningar för nya jobb och boende i hela landet.Informationssamhället kommer att krympa avstånd och människor kommeratt kunna prioritera livsmiljö i stället för att välja boende efter var man kanfåarbete. Vi är övertygade om att det kommer att innebära att fler människorväljer att bosätta sig närmare naturen utanför de stora metropolerna.Tekniken lägger också grunden för mer kommunikation mellan människor.Det personliga mötet kan aldrig ersättas, men väl underlättas. Genom attaffärsmöten i högre grad kan skötas över nätet får människor tid över tillmöten människor emellan. I ett samhälle där alla människor måste lära signya saker hela livet ger tekniken en möjlighet att tillgodogöra sigutbildningen när som helst och var som helst. Det livslånga lärandet behöverinte innebära långa resor och internatboende på högskolor i andra delar avlandet i samma omfattning som tidigare.Genom modern teknik demokratiseras tillgången till kunskap ochmöjligheten att uttrycka sig. Alla människor ges möjlighet att publicera sigsjälva och ta del av det enorma utbud av information som redan finns ochständigt växer. Allt fler människor blir "prosumenter" - sådana som bådeproducerar och konsumerar information.Den tekniska utvecklingen är spännande och erbjuder möjligheter, som viidag inte ens kan föreställa oss, men den innehåller också risker. Den kanskestörsta risken är att nya klyftor skapas mellan det nya samhällets överklass,som har tillgång till information och kunskap, och dem som inte harmotsvarande möjligheter. vision om den tekniska utvecklingeninnebär att den ska komma alla till del och erbjuda alla människor, i helalandet och i alla åldrar, nya möjligheter - en digital allemansrätt.I denna motion behandlar tre viktiga komponenter för attåstadkomma denna digitala allemansrätt: infrastrukturen, utbildningen ochrättsordningen. Med hänsyn till den debatt som just nu förs i liggertonvikten naturligt på den första delen - hur vi ska åstadkomma dennödvändiga infrastrukturen för att skapa lika tillgänglighet för alla invånare ihela landet och skapa ett samhälle där alla är tillgängliga.2 Den digitala infrastrukturenEn heltäckande digital infrastruktur, tillgänglig för alla medborgare, är ettnödvändigt steg för att kunna förverkliga idén om en digital allemansrätt.Redan i dag diskrimineras stora delar av befolkningen när det gällertillgång till t.ex. ISDN, och än mer ADSL, som just nu testas. Denkantring av som skett kan i ett längreperspektiv visa sig vara en lätt krängning i jämförelse med den kantringsom sker i ett ojämlikt IT-samhälle. Det är en av statens grundläggandeuppgifter att garantera lika tillgång till infrastrukturen för allamedborgare. Inte heller när det gäller den digitala infrastrukturen kanstaten undandra sig detta ansvar, även om utbyggnaden givetvis bör ske isamverkan med andra aktörer.2.1 Behovet av en digital infrastrukturMängden information som förmedlas mellan människor, mellanmänniskor och maskiner eller mellan maskiner, ökar exponentiellt. I entid där allt mer av kommunikationen sker digitalt ökar också kraven påen infrastruktur som förmår hantera de informationsvolymer det är fråganom.Bara för de tjänster som finns tillgängliga på en massmarknad börjarinfrastrukturen bli ansträngd, och för vanliga konsumenter är det knappastöverkomligt att köpa en tillräckligt snabb anslutning för att utnyttjamöjligheterna.Genom den tekniska utvecklingen sker en ständig utveckling mot enintegrerad distributionsform för en mängd olika informationstjänster. Tcp/ipförefaller bli det för alla tjänster dominerande protokollet, d.v.s. formen förhur datorer utbyter information. Denna utveckling innebär också att kravenpå infrastrukturen blir allt större. Detta kan belysas genom kapacitetskravenför några vanliga tjänster:Tabell 1: (Kapacitet )Tabell: några tjänsters krav på överföringskapacitetSamtidigt måste det framhållas att dessa tjänster endast är deinformationstjänster som människor utnyttjar. I allt högre grad börjarmaskiner utbyta allt mer information, till nytta för människor. De riktigtstora informationsvolymerna kommer människornaförmodligen aldrig att se.Ökande kapacitetskrav måste mätas mot de kapaciteter som i dagtillhandahålls genom vanliga kanaler. Den vanligaste kanalen för hushållensdatakommunikation håller snabbt på att bli otillräcklig och otidsenlig. Detbehövs nya kanaler för att föra över stora mängder data och möjliggöramorgondagens integrerade tjänster.Inom en ganska snar framtid kommer med säkerhet bredbandstjänster attefterfrågas i stor skala. De tekniker som kan komma i fråga bör värderasutifrån detta. Några vanliga lösningars kapacitet illustreras nedan:Tabell 2: (Kapacitet )# Kapaciteten delas mellan flera mottagareTabell: Några kommunikationslösningars kapacitetMed befintlig infrastruktur, eventuellt förstärkt och förbättrad, är detmöjligt att uppnå ADSL-kapacitet över teleledningarna. Ytterligarekapacitetsökningar förutsätter att nätet struktureras om. ADSL erbjuderheller inte bredband i båda riktningarna, något som strider mot idén om"prosumenter" som vi beskrivit ovan.Centerpartiets slutsats är entydig: Det är hög tid att planera för 2000-taletsdigitala infrastruktur.2.2 IT-infrastrukturutredningenNyligen har statens infrastrukturutredare avlämnat sitt betänkandeBredband för tillväxt i hela landet (SOU 1999:85). Utredaren diskuterarförhållandet mellan olika typer av stimulans för utbyggnad av bredband,som han menar kan delas upp i tre slags åtgärder: (1) Att avstå fråninsatser överhuvudtaget, (2) Att stimulera efterfrågan, samt (3) Attstimulera utbudssidan, d.v.s. tillgången till infrastruktur. Utredningenförordar modell (2) - att stimulera efterfrågan för att skapa en fungerandemarknad för infrastruktur. avvisas icke-handlingslinjen och enstorskalig utbyggnad på statligt initiativ bedöms som för dyr och teknisktosäker.Utredningen definierar bredband som minst /s i båda riktningarna,till och från konsumenten. Denna definition utesluter således flerakopparbaserade tekniker, som bygger på en lägre kapacitet i återförings-kanalen.Som ett led i utvecklingen av politiken föreslår utredaren ett antal åtgärder:- Samordning av statens nät. Utredaren vill förbättra tillgången till ettöppet nät genom att inrätta "" som får utnyttja ledning från iförsta hand och, om möjligt, , men även t.ex.hos och Vattenfallsbolagen.- Ett öppet stomnät som förbinder alla kommuner. I den måndetta inte sker på marknadsmässig bas bör staten kunna gå in medgarantilån eller med ersättning i en offentlig upphandling för till-handahållen kapacitet i de delar av landet där det behövs.- Ett nationellt strukturprogram. Med detta avser utredaren ett statligtansvar för sammanhållande och övervakande funktioner för att tillse attnätet är säkert och tillgängligt till priser som stämmer med regional- ochnäringspolitiska syften. Staten bör om möjligt undvika att etablera sig sominvesterare och ägare på detta område.- Ett kommunalt försörjningsansvar. Kommunerna måste, enligtutredaren, bära det huvudsakliga ansvaret för accessnätet, d.v.s.förbindelserna fram till konsumenterna. Det behöver i sig inte innebära attkommunerna måste bygga eller äga ett sådant nät, utan att de tar ansvar föratt det kommer till stånd på bästa möjliga sätt.- Stimulans till kanalisation vid annat grävningsarbete. Genomstimulans till dem som har ledningsrätter att lägga ner rör vid grävarbete -kanalisation - blir det billigare i ett senare skede att dra fram fastaförbindelser.- IT-investeringar som regionalpolitiskt företagsstöd. Utredarenföreslår att det ska bli möjligt att använda det regionalpolitiska stödet förinvestering i IT-infrastruktur. För detta är den nuvarande ramen om ca 3miljarder kronor otillräcklig.- Projektstöd och upphandlingsstöd. En möjlighet är att PTS får medelatt upphandla en regionalpolitiskt motiverad nätutbyggnad i vissa delar avlandet, som sedan bl.a. ledning byggd med företagsstöd kan anknytas till.- Försöksverksamhet med IT-stöd till funktionshindrade. Utredarenföreslår att och landstingen eller kommunerna fårmedel för försöksverksamhet med bredbandskommunikationer tillfunktionshindrade.- Offentliga efterfrågeprogram. De offentliga organen bör systematiseraoch offentliggöra sin efterfrågan på bredbandstjänster i särskilda programför att ge underlag för nätbyggares planering av investeringar.- En central statlig bredbandsfunktion. Denna ska tillse attkonkurrensen främjas, övervaka regelsystemet och föreslå förändringar idetta för att förverkliga intentionerna i utredningen.För att finansiera åtgärderna sätter utredningen en egen ram om minst 12miljarder kronor. Huvuddelen bör användas för stöd till "gles bygd" inågon mening.Av utredningens föreslagna ram på lite beräknas6,användas till upphandlingsstöd för lokala nät, 1,1miljarder kronor för upphandling av stomnät och ytterligare 3,6 miljardersom stöd till kanalisation. konstateras att stödet till glesbygden föratt åstadkomma ett bredbandsnät skulle behöva vara minst 15 miljarder, medoptimistiska grundantaganden. Enligt utredaren visar räkneexemplet att"bidraget inte säkert täcker bokstavligen hela glesbygden. Stödet till deglesare delarna bör åtminstone inledningsvis koncentreras till tätorterna därman kan nå många till relativt låg kostnad per abonnent, exempelviskommunernas andra-, tredje- och fjärdeorter.2.3 Utredningen är otillräckligDet finns flera invändningar att rikta mot utredningen och de slutsatsersom dras. Den kanske allvarligaste invändningen är att den inte gör ensamhällsekonomisk konsekvensanalys av de förslag som berörs. Såledesuppfattas i utredningen en investering i en finmaskig digital infrastrukturendast som en kostnad. Sett ur detta perspektiv är självfallet utredningensföreslagna satsningar på ca 12 miljarder en mindre kostnad än ett utbyggtnät i storleksordningen . Emellertid innebär inteett mindre belopp att investeringen automatiskt är samhällsekonomisktmer lönsam. 50 väl investerade miljarder kommer alltid att varasamhällsekonomiskt bättre än en delvis felaktig satsning på 12 miljarder.Utredningen gör inte heller någon särskilt trovärdig analys av de framtidabehoven. Som grund för behovsanalysen ligger en rapport från , därförfattarna själva konstaterar att kapacitetsbehoven ofta underskattas och attvi överraskas av ny teknik. Detta hindrar dock inte rapportförfattarna från attslå fast att skattningen av /s som en övre gräns för behovet står sigoch snarare behöver minskas än ökas. Mot bakgrund av den utveckling sompågår och kommer att pågå ett bra tag framöver inom IT-området villCenterpartiet varna för sådana försök att uppskatta en bortre gräns förbehovet. Infrastrukturen måste byggas så att den är skalbar och kanöverträffa också dessa gissningar. Vi vill också påpeka att andra aktörer görandra uppskattningar om behovet och tror på en fortsatt exponentiell ökningav efterfrågan på kapacitet.Utan att i detalj kommentera utredarens förslag kan vi avslutningsviskonstatera att det måste betraktas som anmärkningsvärt att utredarens kanskeviktigaste förslag är att frågan bör utredas (SOU 1999:85, s. 127) . Det måsteifrågasättas om utredarens direktiv kan anses uppfyllda med detta.2.4 Regeringens politikI budgetpropositionen meddelar regeringen sin avsikt att föreläggariksdagen en proposition om IT , och att det i den kommer attfinnas förslag rörande utbyggnad av infrastrukturen. Vi kan dock redannu konstatera att med detta avser regeringen i första hand ett öppetstomnät som knyter samman alla landets kommuner.Regeringen har alltför länge stått passiv inför den tekniska utvecklingenoch de möjligheter, men även risker, som IT-samhället bär med sig. Enproposition kan återspeglas på allvar i budgetarbetet först hösten2000 och insatser kan därmed komma först . menar attSverige måste ha högre ambitioner än så.Det finns stora vinster i att ha världens bästa infrastruktur för digitalakommunikationer och att vara först med att skapa tillgänglighet till bredbandpå bred front. Det förutsätter att staten också vågar göra stora satsningar föratt skapa tillgänglighet för hushåll och företag i hela landet. Ett öppetstomnät är ett bra steg, men det hjälper inte småföretagaren i attkommunkontoret i har bredband.I en fråga som kan beskrivas som den enskilt viktigaste frågan förekonomisk utveckling i hela har regeringen valtatt stå passiv och avvaktande. efterlyser mod och visionärtledarskap som sträcker sig mycket längre än vad regeringen vill och orkar.2.5 Alternativen för en infrastrukturutbyggnadI debatten förs fram flera olika alternativ för att bygga ut infrastrukturen.En vanlig åsikt är också att teknikerna bör konkurrera, för att vaska framden bästa tekniken. Perspektivet förefaller emellanåt underligt, då en deldebattörer utgår från att teknisk utveckling kan gå förbi fysikens lagar.Det framstår som tydligt att det finns en bästa teknik, vilket också börvara utgångspunkten för statens intresse för infrastrukturen. Vi berörnedan helt kort några tekniker för att transportera information.- Snabbare kopparteknikerI denna grupp ryms ett flertal s.k. DSL-tekniker (Digital subscriber line).Främst diskuteras ADSL, som medger överföringskapaciteter upptill ca /s. Det finns också snabbare tekniker, som VDSL, med vilkaman kan nå upp till kanske /s.Gemensamt för DSL-teknikerna är att de är snabbare till än från abonnen-ten. Eftersom signalerna sänds elektriskt i koppartråd sker en dämpning,varför avståndet mellan abonnenten och kopplingsstationen måste begränsas.En kapacitetsökning innebär att delar av nätet måste omstruktureras för attkorta ledningarna.På kort sikt framstår ADSL givetvis som attraktivt. Som bas för en lång-siktig infrastrukturpolitik är det emellertid mer tveksamt, då investeringarmåste göras om varje gång efterfrågan på kapacitet ökar.- och överföring via elnätetFlera operatörer erbjuder Internet via kabel-TV eller elnätet,antingen på kommersiell grund eller i form av försök. Kapaciteten fördessa tekniker är också begränsad genom dämpningen i nätet och därföratt flera kunder måste dela på samma kapacitet. Det är givetvis till fyllestför tjänster som inte sker i realtid, men för tidskritiska applikationermåste man kunna nyttja hela den tillgängliga kapaciteten för eget bruk.Åtminstone kabel-TV-lösningar kan ses som tveksamma ur konkurrens-synpunkt, då kunderna knyts till en viss leverantör. Det förefaller inte hellerför närvarande att finnas något intresse av att låta konsumenterna bliproducenter av information genom snabba returkanaler.- Radio och satellitGenom att överföra information över radio kan man undvika att grävaned nya kablar. Radio- och satellitlösningar kan också nå mycket högkapacitet. I de frekvenser som auktioneras ut i på det s.k. Ka-bandet säljs frekvensomfång motsvarande en datakapacitet på 1,5 Gbit/s.Utrymmet i etern är dock begränsat. råder brist på tillgängligafrekvenser för att överföra information, vilket är en bidragande orsak tillintresset för att gå från analoga till digitala sändningar, som utnyttjarutrymmet effektivare. Eftersom radiovågor sprids är de mest användbara dåde delas mellan flera abonnenter. Ett alternativ är också att ge varje abonnenten egen frekvens, vilket dock kraftigt skulle förstärka den brist på frekvensersom redan råder.För att nå riktigt höga kapaciteter måste såväl radio- som satellitöver-föringar ske vid mycket höga frekvenser. Signalernas förmåga att "gå runthörn" och deras räckvidd minskar då kraftigt, varför basstationerna måste ståtätt och bindas samman av en fast infrastruktur.Framtiden är i hög grad en fråga om mobil kommunikation. Centerpartietmenar att detta bör uppmuntras genom att frigöra utrymme för mobilalösningar och att storskaliga radiolösningar därför inte bör införas föröverföringar mellan fasta punkter.? Optisk fiberSett till kapaciteten är optisk fiber oöverträffbar. I varje fiber ryms merän hela det frekvensutrymme som kan ianspråktas i etern. I optisk fibergår signalerna dit de ska och omfattas inte av spridningsproblem. Myckethöga hastigheter kan därmed uppnås. , Hewlett PackardLaboratories, har myntat uttrycket "The " för att beskriva enframtid där kommunikation sker i Terabit/s, vilket ovillkorligenförutsätter optisk fiber. Oaktat om behoven någonsin blir så stora, såkommer fiber att vara en realitet när efterfrågan på kapacitet på bredfront uppgår till /s.Nackdelen med optisk fiber är självfallet att den måste läggas ut.Kostnaden går att minska genom innovativa lösningar, som att blåsa fiberngenom befintliga rör, eller att spinna den runt elledningar. Rå fiber är i sigmycket billigt. Den stora kostnaden är att lägga ut den, en kostnad somknappast lär minska i framtiden.2.6 En heltäckande politik för digital infrastrukturCenterpartiet menar att en politik för digital infrastruktur måste utgå fråntre huvudprinciper:- Likvärdighet i hela landetMed den potential informationstekniken har att förändra samhället, såväldecentraliserande som centraliserande, måste det betecknas som ettovillkorligt krav att likvärdig teknik görs tillgänglig till likvärdiga villkori hela landet. Detta handlar främst om att tillförsäkra gles- och landsbygdlikvärdiga villkor, men har också visat sig vara ett behov i mertätbebyggda områden som t.ex. domineras av villabebyggelse, där dekommersiella aktörerna inte ser marknadsmöjligheter i dag.Enligt ser företag vid etablering i första hand tilldata- och telekommunikationerna. Först därefter bedöms andra faktorer, somfysisk infrastruktur, service samt kultur- och fritidsutbud. Enfortsatt och fördjupad klyfta mellan olika delar av landet vad avser tillgångtill digital infrastruktur kan således få förödande konsekvenser.? Skalbarhet för att möta framtida behovEftersom det är svårt, för att inte säga omöjligt, att på ett trovärdigt sättbedöma de framtida kommunikationsbehoven, måste infrastrukturenplaneras så att den är skalbar och kan möta också kraftigt ökade behov iframtiden.Infrastrukturen bör därmed byggas så att den inte är beroende av storskaligomplanering och stora nyinvesteringar för att höja kapaciteten. Som ettexempel på detta kan nämnas olika kopparbaserade tekniker, där höjdkapacitet kräver kortare förbindelser mellan abonnent och kopplingsstation.Ett nytt kapacitetssteg kräver således att förbindelserna omstruktureras tillstora kostnader.? Konkurrens och valfrihetKundernas möjligheter att välja mellan olika kommersiella aktörer måstegaranteras. Infrastrukturen måste vara öppen för alla aktörer för att dettaska kunna uppnås. På så sätt kan en fungerande tjänste- ochoperatörsmarknad skapas, där olika tilläggstjänster liksom taxesystemoch prissättning blir konkurrensmedel. Det är inom tjänstemarknadensom mervärden och tillväxt skapas, varför denna konkurrens är viktig attvärna.Den utbyggnad som sker av bredbandsinfrastrukturen, därkommersiella aktörer tar på sig investeringarna, innebär att de ocksåavkräver kunderna motprestationer, som att binda samma operatör. Denna form av lokala infrastruktur- och tjänstemonopolmotverkar en sund marknad, med snabb tjänsteutveckling och prispress.Centerpartiets slutsats av detta är att staten måste ta ett ansvar för attinfrastrukturen kommer till stånd. En statligt ägd infrastruktur är den endagaranten för likvärdighet i hela landet och för fungerande tjänste- ochoperatörskonkurrens. Infrastrukturen bör bestå av optisk fiber till hushållenoch företagen. Ingen annan teknik kan konkurrera med optisk fiber vad gällerkapacitet och skalbarhet. Höjd kapacitet kan uppnås genom att byta hård-och mjukvara hos operatör och abonnent, medan infrastrukturen som sådankan ligga fast.Enligt de underlag som begärt kan enheltäckande digital infrastruktur antas kosta upp till 80 miljarder inklusiveaktiva komponenter. Om möjligt bör dock staten inte axla ansvaret för dessa,som fortlöpande utvecklas. Kostnaden beräknas enligt underlagen till 55-60miljarder kronor exklusive de aktiva komponenterna. Vi avstår från attnärmare diskutera den exakta utformningen av förslagen, utan hänvisardirekt till underlagen, som återfinns på webb-plats:- Kostnadskalkyler för utbyggnad av höghastighetsnät i landsbygd ochglesbygd (, 1999) < > - Beräkning av investeringskostnaden för en utbyggnad av stomnät ochstadsnät (, 1999) < > 2.7 Förslag till riksdagsbeslutCenterpartiet menar att staten bör stå som ägare till en heltäckande digitalinfrastruktur, byggd på fiber till hushållen och företagen. Denna börfinansieras antingen genom abonnemangsavgifter eller genomkoncessionsavgifter för operatörerna, som i sin tur får ta ut avgifterna avkonsumenterna. Båda modellerna har för och nackdelar och en statligutredare bör få i uppdrag att belysa hur detta ska ske.En sådan utredning bör också belysa den fysiska och logiskainfrastrukturen för att göra en effektiv infrastruktur, som tillåterkunderna att individuellt välja operatörer och tjänsteleverantörer. Den bör dåutgå från de ovan nämnda underlagen till IT-infrastrukturutredningen.Riksdagen bör nu uttala ambitionen att snabbt ()bygga en heltäckande digital infrastruktur enligt vad som ovan skisserats ochuppdra åt regeringen att snabbutreda de närmare tekniska och ekonomiskaförutsättningarna. Detta bör ges regeringen till känna.För att utbyggnaden snabbt ska komma i gång bör i enlighetmed detta också bemyndiga regeringen att inrätta ett nytt helägt statligtbolag för att upphandla den nödvändiga infrastrukturen och för atttillhandahålla denna på lika villkor till alla operatörer. Ett sådant bolag bördock inte få tillstånd att själv bedriva operatörsverksamhet. En övre gräns förden kostnaden kan bedömas till . Bolaget börhuvudsakligen låna upp kapitalet för utbyggnaden. bör bemyndigaregeringen att anvisa för det föreslagna bolagetsaktiekapital. anvisar i särskild motion medel för att täckakostnaderna för bolagets första verksamhetsår.3 Utbildning för en digital allemansrättSverige har en mycket bra position inför morgondagens samhälle. Vårainvånare är datormogna och de flesta människor kommer närmastdagligen i kontakt med datorer. Ändå finns det många som fortfarandemissgynnas. Datoranvändningen följer välkända sociala och ekonomiskamönster. LO har tydligt demonstrerat detta i sin rapport , klass ochkön:Tabell 3: (Dator på jobbet och i hemmet (procent) LOTCO )Källa: Dator, klass och kön, LO 1998IT har också en mycket tydlig bundenhet till ålder. Yngre använderdatorer mer än äldre. Av äldre LO-medlemmar () är det ytterligtfå som använder datorer.I ett samhälle som i allt större utsträckning förutsätter datorvana, inte bara iarbetslivet, utan också i vardagen och för att ta del av allt fler offentligatjänster, är det avgörande att denna vana finns hos alla, inte bara hos demsom är yngre eller har kvalificerade arbeten.3.1 Ett kunskapslyft inom ITDen mycket starka position har, främst när det gällerungdomarnas kunskaper om IT, bör, i enlighet med beskrivningen ovan,kompletteras med insatser för att ge alla invånare i möjlighet attbekanta sig med tekniken.Ett kunskapslyft inom IT bör formuleras, på det sätt som statsmakternaformulerade målet om ett kunskapslyft inom engelska för några decenniersedan. Detta kunskapslyft handlar inte i första hand om teknik. Paradoxaltnog handlar det inte heller om att lära ut något annat ämne.