mot · GN02MJ738 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ738av , ()Utvärdering av producentansvar för förpackningarBakgrundSom bakgrund till min motion vill jag börja med att referera till gällandelagstiftning.Sedan 1994 råder producentansvar för förpackningar i . Detinnebär att den som tillverkar, importerar eller säljer en vara är skyldig atttahand om den uttjänta förpackningen när den använts.Kommunernas tidigare monopol att omhänderta allt hushållsavfall hardärmed kommit att delas med producenterna. Producentansvaret innebär attdet är producenterna som skall svara för insamling, bortforsling ochomhändertagande av förpackningsavfallet. Producenterna har både detfysiska och ekonomiska ansvaret för hanteringen.Konsumenterna har en skyldighet att källsortera förpackningarna och skallenligt förordningen om producentansvar "lämna dem för bortforsling i deinsamlingssystem som producenterna tillhandahåller".I den reviderade förordningen (1997:185) anger regeringen de nationellaåtervinningsmålen som producenterna skall uppnå, ärtillsynsmyndighet på central nivå.Syftet med producentansvaret anges vara att minska mängden avfall, sparapå jungfruliga råvaror samt medverka till en miljöanpassad varuproduktion.Hur organiseras producentansvaret i praktiken?För att uppfylla producentansvaret har "producenterna", dvs. alla företagsom tillverkar, importerar eller säljer en förpackning eller förpackadvara, gått samman och bildat materialbolag. Materialslagen är wellpapp,papper och kartong, plast, metall (såväl stålplåt som aluminium) samtglas. Pantbelagda förpackningar av dessa material omfattas inte avproducentansvaret utan tas om hand på annat sätt.Insamlingen i kommunerna sköts av entreprenörer, kommunala ellerprivata, på uppdrag av materialbolagen.För gemensam information till hushåll och andra användare samarbetarmaterialbolagen genom . Material-bolagens verksamhet finansieras genom förpackningsavgifter som baseras påmängden använt förpackningsmaterial hos den som "fyller" förpackningeneller importerar den färdigförpackade varan. Förpackningsavgifterna samlasin av ett gemensamt bolag, , dotterbolag till fyra avmaterialbolagen.Producentansvaret för förpackningar "går inte ihop" ekonomiskt. Kost-naderna för att samla in och bearbeta materialen överstiger intäkterna frånförsäljning av den nya avfallsråvaran. Dessa förpackningsavgifter uppgår f.n.till ca i producentledet.Avsikten är att bygga insamlings- och återvinningsstationer över helalandet, totalt ca 7.000 återvinningsstationer med minst 35.000 behållare.Utvärdering av producentansvaret för förpackningarefterlysesDet nya system som införts har föranlett betydande organisatoriska för-ändringar och tillkommande kostnader. För kommunerna har eninarbetad rutin för renhållningen kraftigt ändrats men kostnaderna harinte minskat på det sätt som förutsågs när producentansvaret infördes. Istället har kommunerna fått nya kostnader för administration (förbygglov t ex), tillsyn och städning samt hantering av medborgarnasfrågor och klagomål.Konsumenterna har fått ökade kostnader, dels genom prishöjningar påvaror som belastats med förpackningsavgifter - och det är i stort sett allavaror som över huvud taget distribueras till konsument eller annan för-brukare -, dels genom egna kostnader och merarbete för sortering, rengöringoch transport till insamlingsställen. Kostnaden för ett normalhushåll harberäknats till 400-1.000 kronor/år, den egna tiden inte medräknad.Företagen har fått ökade kostnader för inköp av förpackningsmaterial och- inte minst - för ökad administration för avgiftsberäkningar och kontroll.Av den granskning som utförts av revisorer framgår det att desamlade kostnaderna för källsorteringen av förpackningar är stora. Hur storavet man inte och efterlyser därför en grundlig samhällsekonomisk utvärde-ring. De miljövinster som uppkommer är likaså oklara och behöver följasupp bättre. Man påpekar också att såväl forskningen som statistikuppfölj-ningen behöver utvecklas ytterligare.Kommunerna har fortfarande en central roll i avfallshanteringen men derasfunktion i förhållande till producentansvaret är i praktiken oklar och behöverklargöras bättre.Den kritik som framförts av revisorer återfinner man också ien rapport som bilaga till . Sortering av förpackningar ärvarken samhällsekonomiskt eller miljömässigt försvarbart, hävdar utred-ningen. Man befarar att det läggs ner för mycket kostnader på återvinningoch återanvändning av förpackningar som inte ger några vinster för miljöneller för något annat. Förpackningsinsamlingen är orimligt dyr visar utred-ningen med flera exempel. Dessutom kan det vara oklokt att bygga utsystemet i full skala och dessutom utvidga det innan man dragit erforderligaslutsatser av det nuvarande. Man riskerar att dra på sig onödiga kostnaderoch kapitalförstöring om verksamheten behöver avbrytas eller modifieras.Rapportförfattaren tycker inte att det är "anständigt att ge människor skenav att de gör en stor insats för miljön om nyttan i själva verket är begränsadeller obefintlig". Det finns ingen tydlig koppling mellan ökad återvinning avförpackningar som den ser ut och bättre miljö.Mot en fortsatt utbyggnad talar också osäkra beräkningsunderlag, bristenpå mätmetoder och en oklar roll- och ansvarsfördelning mellan olika aktörer.De ekonomiska konsekvenserna är dåligt genomlysta. Det ärsåledes angeläget att en samhällsekonomisk utvärdering kommer till stånd.Detta har också efterlysts av som verketkonstaterar att "förpackningar har kommit att bli en symbol i miljöarbetettrots att deras miljöpåverkan är måttlig".Synpunkter att beakta vid revision av EG:sförpackningsdirektivI samband med pågående diskussioner om förslag till revidering av EG:sförpackningsdirektiv, 94/62/EG, innebärande en väsentlig höjning avåtervinningsmålen, har delvis nya aspekter betonats från bl.a. svensksida.De mål som uppställs måste grundas på en helhetssyn på resursutnyttjandeti hela varuflödet, omfattande produkt, förpackning och distributionssystem.En begränsning av förpackningsavfallet måste balanseras mot risken för enökning av produktspillet.Miljönyttan och de ekonomiska konsekvenserna av uppstartade system äroklar. Kunskapen om återvinningssystemens sociala och konkurrens-påverkande effekter är begränsad. Mätmetoder och utvärderingsinstrumentbehöver utvecklas. Med hänsyn härtill bör direktivets nuvarande minimi-nivåer inte justeras.Konsumenterna spelar en nyckelroll för hanteringen av förpackningar ochförpackningsavfall, framhålls i direktivet. Dock måste då beaktas de betydan-de förändringar i konsumtionsmönster och demografiska förhållanden somfortlöpande sker. Allt flera enpersonshushåll - såväl yngre som äldre - bildasmed nya mat- och konsumtionsvanor. Det kommer att generera flera - intefärre - förpackningar. Ett fyrapersonershushåll har ett annat inköpsmönsterän fyra enpersonshushåll. De mål som uppställs för förpackningsavfalletmåste bygga på realistiska utgångspunkter.Såväl i EU som i förordas ökad användning av återanvändnings-och retursystem. Det finns dock ingen vetenskaplig eller annan grund för attuppfatta återanvändningssystem som bättre för miljön. Däremot finns klarabelägg för att de kan skapa både nationella och internationella handelshinderoch konkurrensbegränsningar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att det föreligger behov av en allsidig utvärde-ring av miljömässiga och ekonomiska effekter av producentansvaretför förpackningar,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om synpunkter att beakta vid revision av EG:s för-packningsdirektiv.Stockholm den 4 oktober 1999Lennart ()