ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GN02Ju726 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju726av , ()Skärpt påföljd för smugglingSveriges anslutning till EU har medfört att smuggling av alkohol ochcigaretter blivit mycket omfattande. Även om tullen gör stora beslag, såbedöms mörkertalet vara mycket stort bl.a. på grund av tullens minskaderesurser. Även tullens möjligheter till kontroller har begränsats på grundav EU-harmoniseringen av lagstiftningen på området.Den omfattande smugglingen innebär avsevärt minskade skatteintäkter förstaten på grund av minskad legal försäljning och obetalda införselavgifter.För att så långt som möjligt stävja smugglingen bör lagstiftningen skärpasbeträffande påföljderna. Enligt uppgift kan en enda långtradare ha en spritlastsom är värd på marknaden.När en omfattande smuggling av alkohol och/eller tobaksvaror i ett fordonuppdagas bör, förutom föraren, även ägaren till fordonet straffas samtfordonet förklaras förverkat. Beträffande smugglingen i bussar, där ingenägare kan pekas ut till påträffade partier av smuggelgods, bör såväl förarensom ägaren till fordonet åtalas. Om den risken föreligger, borde det leda tillatt föraren kontrollerar vem som äger godset när lastning sker.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skärpt straff för smuggling.Stockholm den 22 september 1999Kerstin ()()()()
mot · GN02Ju728 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju728av , ()Höjning av straffmaximum för olovlig körning och klotterUpprepade olovliga körningar är ett allvarligt problem. Trots att veder-börande dömts fortsätter brottsligheten. Enligttrafikbrottslagen är straffet vid grovt brott böter eller högst sex månadersfängelse. För att åklagare eller domstol skall kunna frihetsberöva enperson krävs bl.a. att han är på sannolika skäl misstänkt för ett brott förvilket är föreskrivet fängelse eller mer. Reglerna innebär att detinte finns någon möjlighet att frihetsberöva en person vid olovligkörning, även om brottet är grovt och upprepas. Med en höjning avstraffmaximum till skulle personer som regelmässigt kör bil utankörkort kunna frihetsberövas, vilket ur trafiksäkerhetssynpunkt voremycket bra. En sådan ändring skulle också medföra effektivitetsvinstereftersom handläggningen och lagföringen skulle bli snabbare.Klotter, som bestraffas som skadegörelse, är också ett allvarligt problem.Även här är straffet böter eller fängelse . Av detta följer attfrihetsberövande inte är möjligt, vilket allvarligt försvårar utredningarna.Även här skulle en höjning av straffmaximum avsevärt underlätta utredandeteftersom åklagare kan använda anhållande och göra häktningsframställan tilldomstol för den som är på sannolika skäl misstänkt för brottet. Om klottretkan utredas och lagföring ske kommer denna form av skadegörelse attminska, vilket är bra både ur allmänpreventiv och samhällsekonomisk syn-vinkel.Givetvis är det lätt att hävda att man inte skall höja straffsatserna, men denbrottslighet som behandlas i denna motion upplevs av många som mycketallvarlig.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om höjning av straffmaximum för olovlig körning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om höjning av straffmaximum för olovligt klotter.Stockholm den 1 oktober 1999Göran ()
mot · GN02Ju731 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju731av Kenneryd, ()Brott och våldstendenser i samhälletMånga upplever en stark och tilltagande otrygghet i sin dagligatillvaro. Så har det säkert varit , men det torde vara obestridligtatt brott och våldstendenser har ökat och ändrat karaktär under senaredecennier. Våldet har blivit råare och utövas av allt yngre åldersgrupper.Allt större mängd av egendomsbrott och våldsbrott förblir ouppklarade.Ofta resulterar människors oro över utvecklingen i rop på "hårdare tag",mera poliser och så vidare. Det är enligt min mening viktigt att polis- ochåklagarväsende har tillräckliga resurser att utföra sina svåra och viktigasamhällsuppgifter. Det är också viktigt att de som begått grova brott döms tilltillräckligt långa förvaringar och där får tillgång till god rehabilitering såattåterfallsbrotten kan minskas. föreslår i en partimotion att enhalv miljard mer än regeringens förslag tillförs polisen, domstolsväsendetoch kriminalvården.En kraftfull satsning av det slag föreslagit är viktig för att deområden som tillförs mer pengar skall kunna fullfölja sina uppgifter på ettbättre sätt. Det är också en viktig signal om att samhället inte accepterar dennuvarande våldsutvecklingen. Enligt min mening är det emellertid enbart ettsätt av många att bryta den negativa utvecklingen. Orsakerna till den oroandeutvecklingen är många. Därav följer att de åtgärder som krävs för att vändaden negativa utvecklingen också måste spänna över ett brett fält.För att långsiktigt bryta trenden krävs att man söker och åtgärdar rötternatill det onda.Det kräver ett sammanhållet system av åtgärder, som genomsyrar allasamhällsområden. Barn måste ges en god omvårdnad. Familjepolitiken be-höver stärkas och omorienteras. Föräldrarnas roll och ansvar behöver stärkas.Skolan och dess verksamhet behöver också stärkas med sikte på att ge barnoch ungdomar en bättre fostran och rättsuppfattning.Hela vuxenvärlden behöver ta ett större ansvar för att gripa in när vi serföreteelser i vår närhet som behöver beivras. Vi bör oftare ställa oss fråganvad vi själva kan göra - inte enbart ropa på åtgärder från andras sida. Detkräver en bred opinionsbildning och utbildning. och ideellaorganisationer kan här spela en viktig roll. Media har i detta hänseende enviktig uppgift.Den gemensamma uppgift vi nu står inför är att återupprätta anseendet förmoral och etik. Mitt är mitt och ditt är ditt. Ingen av oss har rätt att ta förossav den andres ägodelar om vi inte är överens därom. Respekten mot andrasvälbefinnande måste också leda till att vi inte våldför oss på andra. Detkräver en genomarbetad och omfattande offensiv för att nå målen. Riksdagenbör hos regeringen begära förslag till en bred och folklig offensiv mot brottoch våldstendenser.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till en bred och folkligoffensiv mot brott och våldstendenser.Stockholm den 4 oktober 1999Rolf Kenneryd (c)
mot · GN02Ju732 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju732av , ()BrottsofferBrottsutvecklingen i vårt samhälle har förändrats. Våldet har blivit råareoch denna utveckling är djupt oroande. Särskilt med tanke på att polisensresurser har minskat. Alltfler personer vågar inte anmälabrott på grund av rädsla för förövarna, men också på grund av att så fåbrott upp. Polisens resurser räcker helt enkelt inte till och därförföreslår i sin ekonomiska motion att rättsväsendet tillförsytterligare 475 miljoner kronor.En stor andel av våldsbrotten begås mot kvinnor av män som står eller ståttdem nära. tvingas ofta kvinnor att flytta till annan ort och ibland ocksåbyta identitet för att känna sig säkrare på att inte bli utsatta för ytterligarevåld. De kvinnor som anmäler våldsbrott måste tas på större allvar.Men det är inte bara kvinnor som utsätts för våld. Vi har andra grupper isamhället som ofta känt och känner sig hotade. Det kan vara företagare,invandrare eller personer som utsätts på grund av deras sexuella läggning.Våldet och hoten är lika fruktansvärda vem det än är som utsätts för dem.Idag kan förövare dömas till besöksförbud men denna lag om besöks-förbud är inte tillfredsställande. ses varje överträdelse som ett nytt brottoch det innebär att varje överträdelse av besöksförbudet måste polisanmälasoch en utredning av det nya brottet komma till stånd. Det borde naturligtvisvara så att varje överträdelse automatiskt betraktas som ett brott ochdärigenom utgör grund för häktning.Olika gängbildningar som t ex mc-gäng har på olika platser i vårt landutövat hot och utpressning mot enskilda personer. Här har ofta polisen ståttutan möjlighet att ingripa och även utan möjlighet att skydda offren somutsatts för dessa hot och utpressningar.I har man gjort en grundlagsändring för att ha större möjlighet attingripa så fort någon misstänks för brott. Även här i måste lagar sesöver så att brottsoffrens ställning stärks. Större möjlighet till telefonav-lyssning borde finnas.Oskyldiga personer som utsätts för brott skall inte behöva byta identitetoch bostadsort för att känna sig trygga. Det är istället brottsutövaren somskall begränsas i sin frihet att besöka offren. Detta bör ges regeringen tillkänna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att begränsa våldsförövares frihet att besöka sinabrottsoffer.Stockholm den 3 oktober 1999Birgitta ()
mot · GN02Ju733 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju733av , ()Skärpta krav vid anmälan av skada eller förlustEnligt försäkringsbolagen uppskattas den felaktiga utbetalningen avskadeersättningar till . Dessa utbetalningarär alltså ett resultat av medvetet felaktigt uppgiftslämnande till polisoch/eller försäkringsbolag vid anmälan av förlust eller skada.Kostnaden för dessa bedrägerier får i slutändan betalas av andra försäk-ringstagare.För att komma till rätta med denna problematik bör man utreda om ettstraffbeläggande av medvetet lämnande av felaktiga uppgifter till polis ochförsäkringsbolag bör införas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utredning om straffbeläggande av medvetetlämnande av felaktiga uppgifter till polis och försäkringsbolag.Stockholm den 4 oktober 1999Alf ()
mot · GN02Ju735 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju735av Vänerlöv, ()Brottslighet bland barnI media har förkommit många uppgifter om en tilltagandeungdoms-brottslighet. Främst är det ungdomsrånen, där unga rånar unga,som kraftigt ökar. Det är oroande bland annat därför att det finnsanledning att anta att det kriminella beteendet kryper allt lägre ned iåldrarna, och blir allt vanligare bland dem som är och ejstraffmyndiga.Enligt har antalet brott som efter brottsanmälanklarats upp genom nedläggning på grund av att den skäligen misstänkte ärunder successivt ökat från 10 1992 till 12 1997. För år1998 finns ännu ej några tillgängliga siffror.Det finns dock andra siffror när det gäller ökande brottslighetbland barn som är alarmerande. Polisen i uppger attantalet 14-åringar misstänkta för brott ökat kraftigt . 1995 vardet 135 misstänkta, 1996 169 st, 1997 183 st och 1998 283 st. Således en för-dubbling . Det innebär att i genomsnitt begick var femte 14-åring iÖrebro ett brott 1998. Tendensen verkar hålla i sig. Under första kvartalet1999 begick 14-åringar minst 83 brott.Det är inte orimligt att anta att mönstret med tilltagande kriminalitet blandde icke straffmyndiga går igen i övriga , även om det finns lokalavariationer. Det är av yttersta vikt att komma till rättamed denna brottslighet. Ju tidigare verkningsfulla ingripanden kan ske ibarnets begynnande brottskarriär, desto större möjlighet till social anpassninghos den unge till ett liv utan brottslighet.Det är naturligtvis vårdnadshavarna, föräldrarna, som i första hand skallvaka över att deras barn ej hamnar på brottets bana. När det inte fungerarmåste emellertid staten ta sitt ansvar. Därför bör regeringen tillsättaen utredning som dels kartlägger barnkriminaliteten, dess omfattning ochorsaker, dels föreslår åtgärder av såväl preventiv som repressiv karaktär föratt komma till rätta med densamma.En person som åkt fast för brottslig verksamhet överlämnasidag till sociala myndigheter. Dessvärre framstår inte alltid denna åtgärd ochdess konsekvenser som speciellt allvarliga för den unge förövaren. Iblandhänder det inte mer än att man skall träffa en kontaktperson med vissregelbundenhet. När en ung människa åker fast är det nödvändigt med snabbhandläggning för att signalen om det allvarliga i förseelsen ska nå fram. Närpolisen har överlämnat ärendet med den icke straffmyndige till socialtjänstenfår det ej gå tills någon socialassistent hör av sig. Önskvärt vore attnågon från polisen, lämpligen den som skött förhöret, personligenöverlämnade vederbörande till den person inom som skall taöver ärendet. Förmodligen skulle då signalen om allvaret förstärkas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning om den ökandebrottsligheten bland barn och vilka åtgärder som bör vidtas.Stockholm den 3 oktober 1999Ingemar Vänerlöv (kd)
mot · GN02Ju737 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju737av , ()RikskvinnocentrumRikskvinnocentrum är en specialistenhet för kvinnor som misshandlatseller våldtagits. Centrumet startades på initiativ avKvinnovåldskommissionen (SOU 1994:56) och bedrivermetodikutveckling och tvärvetenskaplig forskning i anslutning tillbehandling och vård. Dessutom bedriver Rikskvinnocentrum utbildningoch information gentemot institutioner och yrkesgrupper som i sinverksamhet möter misshandlade och våldtagna kvinnor. Centrumetsamverkar inte bara med hälso- och sjukvården, utan även medRikspolisstyrelsen och . Ett omfattandesamarbete sker med brottsofferjourer och kvinnojourer i hela landet.Rikskvinnocentrum bedriver sedan starten sin verksamhet vidAkademiska sjukhuset i och är knutet till medicinska fakultetenvid universitet.I förgrunden står självklart patientverksamheten med omhändertagande avutsatta kvinnor. Rikskvinnocentrum tar emot misshandlade och våldtagnakvinnor från hela landet som remitteras dit för vård och behandling. Dennadel av verksamheten finansieras givetvis av de landsting som utnyttjarcentrumet.Finansieringen av Rikskvinnocentrums övriga verksamhet -metodikutveckling, forskning, utbildning och information - är dock osäker.Från och med /95 anslog regeringen 3 miljoner kronorårligen och för innevarande budgetår (1999) har regeringen anslagitett engångsbelopp som räddar verksamhetens fortlevnad ytterligare ett år.Trots att centrumets finansieringssituation uppmärksammades av riksdagenredan för ett år sedan innehåller budgetpropositionen för inget anslagtill Rikskvinnocentrum. har flera regeringsföreträdare tydligt deklareratatt den akuta finansieringsfrågan måste lösas och vi hyser därför gott hoppom att så blir fallet även när det gäller . Problemet är att detän en gång tycks handla om ett engångbelopp. Rikskvinnocentrum behöveren långsiktigt säker finansiering för att kunna fortsätta sitt arbete på ettframgångsrikt sätt.Behovet av långsiktighet i finansieringen är särskilt tydligt när det gällerforskningen. Forskningsprojekt fordrar långsiktig planering och arbetet pågårregelmässigt med longitudinella studier och studier av störrepopulationer och patientgrupper. Vid Rikskvinnocentrum har fleralångsiktiga forskningsprojekt genomförts, och flera har startats som ännu inteavslutats.Justitieminister svarade på en fråga i i december1998 att "Rikskvinnocentrum är oerhört väsentligt" och att det därför är"viktigt att säkerställa finansieringen". Vi menar att Rikskvinnocentrummåste få ett tydligt besked om de långsiktiga ekonomiska förutsättningarnaför verksamheten. Därför bör regeringen ge besked omRikskvinnocentrums långsiktiga finansiering.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av långsiktig finansiering förRikskvinnocentrum.Stockholm den 5 oktober 1999Ingrid ()()()()()Gotab, 1999
mot · GN02Ju738 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju738av , ()Att förebygga ungdomskriminalitetDet finns en stor grupp yngre som redan på ett tidigt stadium i livethamnar i ett utanförskap. Detta utanförskap kan vara ett resultat av attden unge känner sig annorlunda i jämförelse med andra kamrater vadgäller exempelvis problematiska hemförhållanden.Ungdomar i samma utsatta situation söker sig ofta till varandra. I dessagrupper utvecklar man sedan ett eget normsystem som oftast inte stämmermed samhällets. En av anledningarna är bristen på vuxna i ungdomarnasvardag. Om gruppens värderingar accepterar att man begår kriminellahandlingar blir gruppen ytterst destruktiv.Inom ett projekt kallat arbetar man med problematiken attbryta utanförskap. Man erbjuder möjligheter att visa vad de yngre kanåstadkomma i handling trots dåliga betyg eller tidigare utförda gärningar ochoavsett vilka miljöer ungdomarna kommer ifrån. Syftet med projektet är attmotverka social utslagning och utanförskap bland yngre mellan 15-19 årsom befinner sig i riskzon eller i kriminalitet genom att starta verksamhetersom kan erbjuda hjälp till självhjälp genom ett positivt alternativ. Processenkan beskrivas som att arbeta sig från ett utanförskap och in i samhället. Föratt detta ska bli möjligt måste det skapas förutsättningar, både känslomässigaoch sociala. Inom projektet arbetar man med den egna viljan till förändring,med egna värderingar, normer, känslor inför familjemedlemmar och annatsom bromsar ens förutsättningar att utvecklas. Härvid upprättas kontakt medvuxna som också blir goda förebilder. Detta kan sägas vara den inremålsättningen. Den yttre målsättningen ligger framförallt i att åstadkommaen ökad trygghet och minskat våld och annan kriminalitet i närsamhället.Lugna har med framgång bedrivits i och vissaförorter. Det finns därför all anledning att pröva projektidén på andra ställenilandet där förutsättningarna delvis är annorlunda. Den fjärde störstastorstadsregionen torde vara ett bra försöksområde.Man bör därför i detta område initiera ett projekt som Lugna Gatan, följa detoch utvärdera det för att därefter bedöma om verksamhet av den arten börpermanentas och stärkas upp i övriga landet.HemställanHemställanMed hänvisning till det ovan anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att starta en försöksverksamhet av typ i i syfte att förebygga ung-domskriminalitet.Stockholm den 5 november 1999Yvonne ()
mot · GN02Ju739 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju739av Ek, (-c)RikskvinnocentrumTillkomsten av Rikskvinnocentrum, RKC, vid iUppsala innebar att det fanns en särskild klinik förvåldtäktsoffer att vända sig till. En huvuduppgift för RKC är att ta emotutsatta kvinnor för medicinsk undersökning och behandling. Manerbjuder också krissamtal och dygnet runt-rådgivning per telefon. PåRKC bedrivs även forskning och utveckling av metoder föromhändertagandet av kvinnor som misshandlats eller våldtagits. Ettheltäckande handlingsprogram har utarbetats för bemötande avmisshandlade kvinnor vid sjukhusbesök.Rikskvinnocentrum inrättades som ett nationellt centrum efter förslag frånKvinnovåldskommissionen. De direktiv som RKC fick innebar att man frånett kvinnoperspektiv bl a skulle verka för ett förbättrat bemötande i sjuk-vården av våldsutsatta kvinnor. En annan uppgift var att utbilda och infor-mera olika yrkesgrupper som kommer i kontakt med kvinnor utsatta försexualiserat våld och att ordna kurser, konferenser och seminarier förkvinnorna själva.Förutom RKC:s viktiga uppgift att bistå utsatta kvinnor skulle det kunnautgöra en resurs för andra sjukvårdsenheter runt om i landet, för primär-vården liksom för den slutna somatiska och psykiatriska vården. utgördet en viktig resurs för andra landsting. Likaså ansåg RKC det tidigt sommycket angeläget, både som grund för sin patientverksamhet inom lands-tinget, som grund för sin roll som resurs- och i ochsom förebild för andra sjukvårdsenheter i landet, att etablera och främjatvärsektoriella kontakter i samhället. Det har inte minst gällt kontakter medpolisen och det övriga rättsväsendet, , kvinnojourerna ochbrottsofferjourerna.Staten skulle bistå RKC med resurser under en uppbyggnadstid. Vi villpåpeka att kommissionen inte uteslöt ett fortsatt statligt engagemang. I åretsbudgetproposition finns inga medel avsatta för den fortsatta verksamheten.Vi utgår från att man anser att den planerade etableringsfasen för RKC är tillända. Enligt vår uppfattning är det hög tid att ta ställning till hurverksamheten i fortsättningen ska bedrivas och finansieras och om centrumetinte längre ska ha karaktär av riksspecialitet. En rad projekt har ocksåpåbörjats som fordrar ytterligare tid för att kunna fullföljas.Kvinnofridsproblemen är långt ifrån lösta och såvitt vi förståråterstår mycket att göra i riksperspektivet. Få - om ens något - landstingkan erbjuda en motsvarande verksamhet. Regeringens signalerkring den framtida verksamheten måste dessutom anses mycket svåra atttolka. Justitieministern lovordade så sent som i december förra åretverksamheten och avslutade med: "Därför är det viktigt att säkerställafinansieringen." Även socialministern har visat intresse.Vi anser att staten måste ta ett ansvar för att långsiktigt säkra den framtidafinansieringen. För att garantera nästa års verksamhet krävs en omedelbarlösning. Detta bör ges regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om medel till Rikskvinnocentrum.Stockholm den 5 oktober 1999Lena Ek (c)()
mot · GN02Ju740 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju740av Wisberg, Carlinge (v)BesöksförbudFör att skydda kvinnor från våld och trakasserier har samhället lagstiftatom besöksförbud. Detta innebär att efter framställan till åklagare ombesöksförbud så gör polisen en utredning där båda parter kallas tillsamtal. Därefter tar åklagare ställning till ett eventuellt besöksförbud.Detta är den formella hanteringen av en sådan framställan. Det finnsdock tillfällen då det blir komplikationer som innebär fördröjning av helaprocessen, och det är när den ena parten är intagen för psykiatrisk vård.Ett exempel: En kvinna blir trakasserad och misshandlad. Partnern gripsav polis per omgående och det konstateras att mannen är i behov avpsykiatrisk vård. Han blir också intagen för vård. Kvinnan gör i det lägeten framställan till åklagare om att hon vill ha ett besöksförbud utfärdat.Enligt rättspraxis kan inte åklagare handlägga ärendet så länge mannenvårdas, då personen i fråga inte kan anses som rättskapabel. Han kan inte enshöras med stöd av advokat. Behandlingen av besöksförbudet får anstå tilldess läkare betraktar personen som rättskapabel. Detta innebär att personen ifråga först måste skrivas ut och inte längre vårdas inom psykiatrin. Detta isin tur innebär att han kan ha både dag- och dygnspermissioner utan attkvinnan kan få ett skydd av samhället. Polisens möjligheter att ingripa blirsjälvfallet också begränsade om inte permissionerna är förknippade med ettomedelbart återförande p.g.a. misskötsamhet.Detta innebär att utskrivning från psykiatrisk vård sker innan framställanav besöksförbudet behandlats. Åtskilliga veckor, kanske ,hinner gå innan kvinnan får det skydd som samhället har möjlighet att ge.För kvinnan uppstår en mycket osäker situation. Det handlar ofta ompersoner som är labila och där läkare inte bedömer att det är nödvändigt medfortsatt psykiatrisk vård. menar att denna situation är ohållbar.Det måste vara kvinnans säkerhet som kommer i första hand då det gäller förpolis och åklagare att handlägga ett besöksförbud.Vi anser att även om motparten finns inom den psykiatriska vården såmåste man kunna utreda och besluta om ett besöksförbud. Detta behöver inteinkräkta på motpartens rättssäkerhet om en advokat kan företräda den som ärföremål för beslutet. Detta bör regeringen ge till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om hur utredning av ochbeslut om besöksförbud skall genomföras när den som är föremål förförbudet är intagen för psykiatrisk vård.Stockholm den 2 oktober 1999Carlinge Wisberg (v)()()()()()()()()