mot · GN02Fö20 · 1999-12-10 00:00:00 — Vi måste skapa verkligamöjligheter att aktivt använda försvaret som en del i den dagligasäkerhetspolitiken.Försvar mot väpnade angrepp av begränsad karaktär med strategiskainsatsstyrkor bör vara målbilden för vår förmåga. Den insatsorganisation sombehövs kan vara relativt liten, som beredskap och kvalitetparadoxalt nog måste vara högre . Det är främst två bärande skäl tilldenna paradox. Det ena är att acceptansen av förluster i framför allt män-niskoliv, men även av materiel, är mycket begränsad vid fredstida insatser.Det andra är de höga krav som reses på förmåga att mycket tydligt identifieraverksamhet och förband i omgivningen samt i det längsta undvika vapen-insatser.Inom insatsorganisationen kan förband och befäl tränas till högsta möjliganivå. Utrymme för att utveckla taktik och stridsteknik krävs i störreutsträckning . Samövningar, erfarenhetsutbyte och utbildning måstekunna ske internationellt. Till insatsorganisationens uppgifter måste ocksåförsvaret av storstadsområden (, och Öre-sundsregionen) räknas.Förbanden skall vara så utbildade och utrustade att en rimlig andel av demsnabbt kan delta i internationella insatser. Ledningsförband för tvåmultinationella förband tillskapas, en brigadledning för en nordisk brigadoch en flottiljledning för en internationell sjöstyrka. Driftskostnaderna förförband i internationell verksamhet skall inte finansieras inom utgiftsområde6 utan i stället vid insats finansieras utanför försvarsramen. Nödvändigainvesteringar för att kunna genomföra den önskade omstruktureringen måstegöras ekonomiskt möjliga.Detta är ett alternativ som, jämfört med regeringens förslag, gör attförsvaret kan leva upp till de krav som svensk säkerhet ställer. Det blir ettstarkare försvar som i vissa avseenden är större och i alla avseenden är bättreoch flexiblare. Försvaret kommer också att på ett bättre sätt kunna stödjasvensk säkerhetspolitik och uppfylla de löften om förband i detinternationella samfundets tjänst som regeringen utställer.En ny försvarskommitté bör tillsättas. Den bör ges i uppgift attförbereda ett försvarsbeslut med bred förankring och realistisk inriktning.Enligt vår bedömning av vad som kan rymmas inom de ungefärliga ramar viangivit som en rimlig utgångspunkt för försvarsplaneringen under 2002-2004 (full kompensation för anslagsförordningens effekter, oförändradeförsvarsanslag och bibehållen teknikfaktor) är följande inriktning avstridskrafterna en rimlig utgångspunkt:Markstridsförbanden organiseras i tio brigader vid ett lika stort antalregementen, men med en större differentiering än dagens. En förbands-omsättning i dessa bataljoner ger ytterligare tio bataljoner ikrigsorganisationen. kan sedan genom avkastning av dessaytterligare tio bataljoner organiseras. Den sista och fjärde bataljonen perbrigad kan utbildas och organiseras i ett något längre perspektiv. Artilleri-och luftvärnsfunktionerna stärks i paritet med den övriga förbandsvolymen.För ledning av brigaderna organiseras två divisionsstaber (fördelningsstaber)varav den ena avser faktisk ledning av förband i främst norra bör en brigadledning med tillhörande betjäningsförband organise-ras för att kunna leda en multinationell nordisk brigad.Med vår politik kan förutsättningar skapas för att vi ständigt kan haåtminstone två mekaniserade bataljoner insatsberedda, som upp tilltio brigader kan organiseras inom en tidsrymd . Därmedskapas även förutsättningar för att på ett rimligt sätt kunna försvara alladelarav , även om vi inledningsvis har valt fel plats.De stridskrafterna utvecklas mot två ytflottiljer med minst fyradivisioner omfattande 16 till 20 ytfartyg. Detta kan uppnås genom attbibehålla de moderniserade patrullbåtarna av Kaparenklassen iavvaktan på beslut om nya ytfartyg efter Visbyklassen. Större ytfartyg ändagens bör därvid övervägas för att förbättra uthållighet i en krishanteringoch internationella operationer. Ytterligare en flottiljledning organiseras föratt leda en internationell sjöstyrka. De moderna ubåtarna bibehålls genom attutnyttja samtliga ubåtar i Gotlands- och Västergötlandsklassen. Amfibie-förbanden utökas och de rörliga kustartilleribataljonerna bibehålls. Isbrytar-och sjömätningsförbanden bibehålls och ingår i försvarets krigsorganisation.Med moderat politik skapas förutsättningar att kunna ta tillvarasvenska intressen inom samtliga oss omgivande havsområden. Förmåga attröja sjömineringar kommer att kunna upprätthållas på nuvarande nivå, vilketinnebär att förutsättningar kommer att finnas för fortsatt sjöminröjningexempelvis längs den baltiska kusten. Vi bibehåller egna möjligheter tillvintersjöfart på som fartygen under icke vintersäsongutgör ett icke oväsentligt tillskott till övriga fartyg i framför allt miljö-övervakningen i Östersjön.Inom helikopterförbanden förordar vi att verksamheten fortsätter mednuvarande inriktning med det tillägget att utvecklingen av mark- respektivesjöoperativ förmåga också bör omfatta taktiskt uppträdande i sammansattaförband såväl inom landet som vid internationella insatser. Utvecklingen avattackhelikopterförmåga bör ske inomramen för förbandsuppträdande.Vi anser att de två helikopterbataljonerna bör lokaliseras till södrarespektive norra såväl av operativa skäl som för möjligheterna till ettökat utnyttjande av militära resurser i samhällets tjänst. Den rörligahelikopterledningen bör bibehållas som den av oss föreslagnaöversynen av Försvarsmakten och den civila ledningen även utrederorganisation och former för ledning av landets helikopterresurser.Inom flygstridskrafterna förordar vi effektivast möjliga utnyttjande avdet antal flygplan som beställts. Vi vill, mot bakgrund av omvärldsläget,pröva ett alternativ där fyra aktiva JAS 39-divisioner organiseras. Därutöverskall utbildningskapaciteten för flygförare och tekniker samt tillgången påförtidsavgångna aktiva flygförare medge att ytterligare divisionerkrigsorganiseras upp till kapaciteten i totalt antal anskaffade flygplan JAS 39Gripen (8-12 divisioner). Den minskade utspridningen i regeringens förslagmedför att ett ökat skydd bör anskaffas till flygflottiljernas uppställnings-platser för stridsflygplan.Med moderat politik skapas dessutom förutsättningar att genomföraombeväpningen som det ges utrymme för exportstöd i form aveventuell utbildning av utländska piloter. Den grundläggande flygutbild-ningen ges förutsättningar för kontinuitet och generationsskifte inte minstgenom flygförarnas möjligheter att vara såväl flyglärare som aktiv pilot påstridsflygplan. Utnyttjandet av JAS 39 Gripen-systemet blir mera ekonomisktoch förutsättningar skapas för en kontinuerlig modifiering av de flygplansom successivt tillförs försvaret. Kostnaden, såväl ekonomiskt someffektmässigt, vid övergången mellan de två flygsystemen kommer totalt settatt bli bättre balanserad. Större utrymme för beväpning och anskaffning avannan utrustning kommer att ges genom bl.a. satsning på det sameuropeiskaradarjaktrobotprojektet och det långräckviddiga precisionsvapnetTaurus.Vi avvisar regeringens förslag till insatsorganisation. Ett beslut i enlighetmed regeringens förslag leder till vägs ände. Vi hamnar i en sådansituation att det inte längre går att anpassa försvaret när våra intressen ärhotade. Med moderat försvarspolitik får vi ett effektivare, mer allsidigtoch flexibelt försvar anpassat för den tid vi lever i.5.5 Nya typer av förbandSom komplement till insatsorganisationen avser regeringen organiseranationella skyddsstyrkor och anger att de består avNorrlandsjägarbataljoner, markstridsbataljoner, marinabasskyddsbataljoner, bevakningsbataljoner och hemvärnet. Dessolika delar bör utgöra grund för att förändra insatsorganisationen näromvärldsförutsättningarna så kräver.De nationella skyddsstyrkorna kan såväl genom direktutbildning somsuccessiv överföring av insatsorganisationens äldre styrkor, ges ett reelltinnehåll. Planerna för hur och med vad detta skall kunna ske är inte klarlagt.Regeringen noterar dessutom att omfattning och metoder för att tillgodoseskyddet av viktig infrastruktur är osäkra.Härutöver skall försvaret tillföras även andra nya förband och kompetensersåsom luftburen bataljon, IT - säkerhetsförband, NBC - insatsstyrka m.fl.Det kan allvarligt ifrågasättas huruvida har att besluta om dennatyp av utveckling. Det kan dessutom starkt ifrågasättas om en sådan satsningger ett bättre försvar jämfört med att göra motsvarande satsningar inominsatsorganisationen ordinarie förband. I avvaktan på översynen av Försvars-maktens och motsvarande ledning är vi inte nu beredda att ta ställning tillden slutliga utformningen av de nationella skyddsstyrkorna.Vi avvisar regeringens förslag till nya typer av förband. Regeringen fåråterkomma med fördjupat underlag i frågan.5.6 GrundorganisationenVi bejakar att försvaret måste omstruktureras och utvecklas. Det ärsjälvklart att försvaret skall utvecklas så kostnadseffektivt som möjligt.Det är likaledes självklart att en omstrukturering inte är gratis. Förutompersonella resurser krävs målmedvetna och noga övervägda investeringari närtid. Vi vill utveckla grundorganisationen och pröva nya strukturermed en samordning som möjliggör samverkan mellan flera funktioner föratt öka och effektivisera den dagliga verksamheten. I de allra flesta fall ärdet de chefer som har att genomföra verksamheten som också kan avgörahur förändringarna bäst kan ske. Lika självklart är det att drabbade cheferoch organisationer kämpar för sin bygd och sitt förband. Därför är detytterst väsentligt att det underlag och de grunder på vilket förslagen vilarär konsistent. Nedan anges vår bedömning av vad det ovan redovisadeexemplet på inriktning av stridskrafterna skulle innebära förinfrastrukturen i Försvarsmakten.- Två divisionsledningar med stödförband och tillgång till ett antalbataljonsstridsgrupper eller sammansatt brigad. Tio brigadförband varaven brigadledning för en nordisk brigad. Fler funktionsförband förintegrerad utbildning och utbildning i vintermiljö.- Helikopterförbanden organiseras i en flottiljledning samt två bataljoner,en för vardera sjö- respektive markoperativ verksamhet och enmarkoperativ helikopterenhet. Bataljonerna lokaliseras i södra respektivenorra och helikopterenheten för utveckling avattackhelikopterkompetens och samverkan med mekaniserade förbandlokaliseras i södra flygflottiljer med vardera en aktiv flygdivision och en till tvåflygdivisioner i reserv. För att säkerställa uthålligheten och anpass-ningsförmågan till fler aktiva flygdivisioner erfordras tolv flygbasförband,tre per flygflottilj, samt tre stridsledningscentraler.- Tre ytfartygsflottiljledningar, varav en flottiljledning för eninternationell sjöstyrka, med fyra ytfartygsdivisioner. En ubåtsflottilj, enminröjningsflottilj samt en amfibiebrigadledning med amfibiebataljoneroch en kustartilleribataljon. De förbanden baseras i tre bas-områden.Vi vill också understryka vikten av att året runt kunna upprätthålla sjöfartpå svenska hamnar. För näringsliv och försörjning äråretruntsjöfarten en livsnerv. Under beredskapsförhållanden blir detta änmer accentuerat. Inriktningen av vår säkerhets- och försvarspolitik ställerstora krav på Försvarsmaktens förmåga att anpassa sig till skiftandesäkerhetspolitiska situationer. Helt grundläggande för att denna avstatsmakternas fastlagda anpassningsdoktrin skall kunna ges rimligtrovärdighet är Försvarsmaktens tillgång på utbildad och kvalificeradpersonal. Den militära bemanningen av våra isbrytare ochsjömätningsfartyg utgör ett bidrag till att säkerställa flottanspersonalförsörjning inom ramen för anpassningsdoktrinen. Det är avavgörande betydelse för isbrytar- och sjömätningsverksamhetenstillgänglighet i fred och under beredskap att fartygen drivs av svenskaägare med svensk besättning och under svensk flagg. Det kan endastgaranteras med militärbemanning.Vi vill låta frivilligrörelsen utgöra en rekryteringsgrund och bas för denationella skyddsstyrkorna bestående av Norrlandsjärgarbataljoner, mark-stridsbataljoner, baskyddsbataljoner och hemvärnet. Med en sådaninriktning anser vi att den folkliga förankringen även kansäkerställas samt att detta ger en effektivare och mer flexibel organisation.Det har varit naturligt om underlaget till försvarsbeslutet hade grundatspå behov och intressen och därmed den insatsorganisation,nationella skyddsstyrkor och ledning detta kräver. Därefter hade det varitmöjligt att på ett kostnadseffektivt sätt utforma grundorganisationen.Vi avvisar regeringens förslag till grundorganisation då underlaget ärmotsägelsefullt.5.7 Materiel, anläggningar samt forskning ochteknikutveckling5.7.1 InriktningVi förordar ett starkare försvar som i vissa avseenden är större och i allaavseenden bättre och flexiblare än regeringens förslag. Detta förutsätteren större materiell kvantitet i kombination med hög kvalitativ funktions-kompetens inom de flesta områden. Vårt förslag innebär en förstärktförmåga till indirekt eld, att förmåga till precisionsbekämpning av rörligamål vidmakthålls och utvecklas, att utveckling och anskaffning avluftvärnsrobotsystemen och nytt lätt torpedsystem genomförs, att antaletubåtar och ytfartyg upprätthålls på en rimlig nivå inför kommande beslutom anskaffning samt att utrymme skapas för beväpning av JAS 39-systemet. Genom ett minskat flygtidsuttag per flygplan förlängs JAS 39-systemets totala livslängd, vilket bör medge en kontinuerlig modifieringav de flygplan som successivt tillförs försvaret. Härigenom skapas störremöjligheter till export och försäljning av JAS 39 och därmed enbättre balanserad kostnad, såväl effektmässigt som ekonomiskt, övertiden.Vi motsätter oss regeringens nedrustning som leder till att modernförsvarsmateriel avvecklas i stället för att bibehållas för att upprätthålla denerforderliga funktionella kompetensen och förmågan att växa när såerfordras. Detta gäller inte minst artillerifunktionerna inom armén ochmarinen samt ytfartyg och ubåtar. Haubits 77, 12/70- och 12/80-systemensamt samtliga ubåtar av Västergötlandklassen och de moderniseradpatrullbåtarna av Kaparenklassen bör således bibehållas i förband ellerförrådsställas som grund för tillväxt.Regeringen saknar en strategi för försvarets framtida utveckling. Dettavisas tydligt genom att man inom de flesta områden företrädesvis förordardemonstratorer och simulatorer före anskaffning av konkreta vapensystem.Självklart kan demonstratorer och simulatorer vara till god hjälp vidutveckling av gamla och nya vapensystem men de kan aldrig ersättaverkligheten.5.7.2 Svensk försvarsindustriSvensk försvarsindustri har haft en stor bredd och en uniksystemkompetens. Det panikstopp som Försvarsmakten tvingats till somföljd av likviditetsindragningen i samband med den fulla tillämpningenav anslagsförordningen har försatt stora delar av försvarsindustrin i enakut krissituation. Ingen kan förneka de förändringskrav som följer av desenaste årens nya förutsättningar. Svensk försvarsindustri kommer iframtiden inte att kunna upprätthålla samma breda kompetens på sammamängd områden som . Varken inhemsk eller utländsk efterfråganär tillräcklig för detta. Den tekniska utvecklingen accentuerar behovet avett allt närmare samarbete med utländska partners.Den uppkomna krissituationen är särskilt allvarlig sett i det senareperspektivet. De närmaste årens svenska beställningar har kunnat ses somden nödvändiga "hemgift" svensk industri har haft i sina försök att hittasamarbetspartners och i förekommande fall delägare eller ägare av delar avverksamheten. Utan de förutsättningar som skapats, i form av egna och avSverige delfinansierade projekt, försvåras detta kraftigt. Försvarsministern,som förtjänstfullt drivit inte minst sexnationerssamarbetet för en europeiskförsvarsindustriell integration, försvårar genom regeringens politik avsevärtdet som regeringen säger sig förorda.I flera hänseenden finns anledning att, i ljuset av de stora förändringar somsker i det svenska försvaret, överväga om de förhållanden som rått försvensk försvarsindustri är optimala med de nya förutsättningarna. övervägas om inte försvarsindustrin skulle kunna erbjudas att mer aktivtfå konkurrera om den del av materielunderhållet som sköts inomFörsvarsmakten. På så sätt kan viktig kompetens behållas inom försvars-industrin som volymerna upprätthålls. Självfallet bör den samman-taget billigaste lösningen väljas, varför en strikt tillämpad konkurrensut-sättning av verkstads- och varvsdrift är nödvändig.5.7.3 Mellanstatligt samarbete och exportVi är positiva till det pågående mellanstatliga samarbetet inom försvars-materielområdet. Detta bör fördjupas och utvidgas. Vi anser också att detär angeläget att fortsätta att stödja svensk försvarsindustrisexportansträngningar. En av de viktigaste förutsättningarna för detta äratt det vi vill exportera också värderas så högt att vi själva anskaffar dettill våra egna förband. Med vår försvarspolitik blir detta möjlig.Intimt förknippad med frågan om internationellt samarbete försvars-industriföretag emellan är frågan om exportregler och exportkontroll. Särskiltväsentligt för det försvarsindustriella samarbetet är regelverket för exporttilltredje land. Internationellt samarbete i projektutveckling är en mycket viktigkomponent för att behålla systemutvecklingsförmåga i . Enförutsättning för detta är ett regelverk som på ett enkelt sätt reglerar exporttill tredje land. Utan denna möjlighet måste man ställa sig frågan om det ärmeningsfullt att ge sig in i samarbete av denna typ.Exportberoendet är i delar av försvarsindustrin mycket högt.Detta beroende kan komma att öka ytterligare eftersom de svenska beställ-ningarna med regeringens politik kraftigt minskar. Det är angeläget att fågemensamma EU-regler för export av försvarsmateriel. måste därfördriva på för att de samarbetsinitiativ som pågår också leder till gemensammaregler för export av krigsmateriel och strategiska produkter, som i snabbtökande grad utvecklas och produceras gemensamt i flera länder.En ytterligare åtgärd, dels för att öka vår egen förmåga att lösa inter-nationella uppgifter, dels för att förbättra industrins konkurrenskraft, är attiökad utsträckning kräva att våra stridskrafter generellt skall ha en ökadinteroperabilitet. Ett sådant allmänt krav på Försvarsmaktens materiel-anskaffning ger också ett brett engagemang i hela organisationen sompositivt skulle påverka utbildnings- och övningsverksamheten.5.7.4 , anläggningar och lokalerFör att reellt kunna anpassa försvaret till förändringar i omvärlden börnuvarande övnings- och skjutfält icke försäljas. Möjligheterna att vårdaoch hålla dessa områden öppna genom att arrendera ut dem tillkommuner som friluftsområden eller till lantbrukare för boskapsskötselbör undersökas.Det är angeläget att statens avkastningskrav på fastighetsförvaltningen sesöver. Den s.k. MAL-reformen har verkat . En utvärdering avdess effekter, såväl vad gäller kostnader som intäkter, bör genomföras.5.8 Personal5.8.1 PersonalförsörjningTotalförsvarets personalförsörjning står inför stora utmaningar. Nya upp-gifter och annorlunda beredskapskrav kräver en översyn av rekryteringoch tjänstgöring också för alla personalkategorier i försvaret; yrkes- ochreservofficerare, civilanställda, värnpliktiga och frivilliga. Särskilt viktigtär att översynen sker i ett sammanhang så att behovet av olika personal-kategorier avvägs på samma grunder och utan bindningar tillhittillsvarande förhållanden.5.8.2 VärnpliktenSkyldigheten att göra värn- eller civilplikt har tidigare grundats på etttydligt identifierbart behov i krigsorganisationen. Men i framtidenkommer endast en mindre del av försvaret att vara krigsorganiserat på detsätt vi känner . Sålunda utgör inte krigsorganisation ochkrigsplacering längre lika enkla dimensionerande faktorer. Dagenspliktsystem måste dessutom omprövas i ljuset av det minskade behovetav grundutbildning av värnpliktiga.I framtiden kommer färre värnpliktiga att behöva utbildas . Dettaavser de längre reguljära utbildningarna. Det ställer nya krav på plikt-systemets utformning. De som skall genomgå längre utbildning måste enligtmoderat uppfattning kompenseras för detta. Ersättning och meritvärde ochockså en viktig del av den attraktionskraft som försvaret måste ha för atttillräckligt många och tillräckligt kvalificerade unga människor aktivt skallsöka sig till försvaret även inom pliktsystemets ram.Det kommer alltså att krävas långt mer av aktiv rekrytering än dagens merpassiva uttagning. I ett sådan perspektiv blir moroten ett viktigare instrumentän piskan. Oavsett om den reguljära pliktutbildningen kompletteras medfrivillig eller obligatorisk korttidsutbildning för dem som f.n. inte erfordrasför lång, reguljär utbildning, så går en del av pliktsystemet mycket tydligt i"dansk" riktning. En sådan utveckling bejakar vi.Det är rimligt att en plikt motsvaras av en rätt för den enskilde att också fåbidra i mån av förmåga. Att en del som velat inte fått göra värnpliktsamtidigt som andra tvingats har skadat tilltron till pliktsystemet.5.8.3 Vilka behov skall styra plikten?Genom en korttidsutbildning av alla vapenföra unga män kan man skapaen rekryteringsbas för dagens uppgifter men också en handlingsfrihet förframtida behov. Avgörande är om pengarna kan användas bättre tillandra åtgärder för att antingen förbättra förutsättningarna för långsiktigstyrketillväxt eller för att kunna åstadkomma ett bättre försvar redanidag.Det som talar mot obligatorisk korttidsutbildning är dels alternativ-kostnaden, dels att den står i dålig samklang med ett renodlat kvalitets-koncept för stridskrafterna. Det som talar för en allmän soldatutbildning äratt det skapar en bredare rekryteringsbas för antagning/uttagning till fortsattutbildning med ett antal rekryteringsmål:- officer eller värnpliktigt befäl- soldat och för internationell tjänst (även korttidsanställning)- soldat och inom landet (även korttidsanställning)- beredskapspolis (kanske även polis för internationell tjänst)- kustbevakningsbefäl.De som enbart genomgår en tremånaders utbildning avslutar denna ochplaceras i reserv eller rekryteras till hemvärnet.Sammantaget bör argumenten för respektive mot en allmän grundläggandesoldatutbildning noga värderas innan ett definitivt ställningstagande görs.5.8.4 PliktsystemVår bedömning är emellertid att så länge stridskrafterna har denungefärliga volym som skissas i denna motion så krävs ett pliktsystemsom yttersta garant för tillräcklig kvalitet och kvantitet ipersonalförsörjningen.Pliktsystemet bör följaktligen ses över i syfte att skapa ett hållbart systemför uttagning av pliktpersonal oavsett dagsbehovet. Systemet skall kunnafungera oavsett vilket antal som tas ut och vara accepterat också om endasten mindre del av årskullen verkligen tas ut och genomför grundutbildningen.5.8.5 AnställdaAtt bättre utnyttja reservofficerare i organisationen är en möjlighet sombör tas tillvara, särskilt sett i ljuset av den kompetensutveckling som iaccelererande takt sker på det civila området. Ledarskap, logistik,management och teknisk utveckling - områden inom vilka militäraorganisationer varit ledande under det gångna seklet - utvecklas nusnabbare på den civila sidan.För yrkesofficerarnas befälsordning bör en ordning med en karriär merinriktad på fackmanna- och utbildarbanan övervägas vid sidan av dagens mergenerella inriktning. Även yrkeserfarenheter i det civila samhället bör varaett normalinslag i yrkesofficerens karriär. Kravet på internrekrytering till ettlivstidsyrke är inte längre hållbart. Med en allt smalare rekryteringsbas böräven direktrekrytering till officersyrket övervägas.Enligt vår mening suddas därmed gränsen mellan yrkes- och reserv-officeren ut. Utan goda möjligheter för officeren till yrkesväxling fleragånger under livet avsäger sig Försvarsmakten möjligheten till den tillförselav kompetens från det civila samhället som enligt vår uppfattning kommeratt bli alltmer nödvändig i framtiden.I ett anpassningsperspektiv är ett större antal välutbildade och välövadeofficerare en tillgång.