mot · GN02MJ742 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ742av , ()Biologisk mångfaldBiologisk mångfaldBevarandet av den biologiska mångfalden måste stå högt på den miljö-politiska agendan såväl på nationell som internationell nivå. För oss iEuropa utgör EU-samarbetet en naturlig samarbetsbas när det gäller attuppnå viktiga mål på detta område. Bevarandet av naturvärden är näraförknippat med andra miljöpolitiska åtgärder som t.ex. kampen mot för-surningen och gränsöverskridande luftföroreningar. måste varapådrivande i internationella fora när det gäller olika former av åtgärdermed syfte att värna naturen och dess mångfald.De areella näringarna och biologisk mångfaldSkogen är viktig när det gäller livsbetingelserna för biologisk mångfald.Detsamma gäller jordbrukslandskapet. I skogen finns ca 1.900 rödlistadearter och många av dessa är beroende av gammal skog. Inom odlings-landskapet finns ca 2.000 av landets rödlistade arter.När det gäller skogen och bevarandet av naturvärden så har mycket häntunder senare år. Skogsvårdslagens jämställda mål, produktionsmålet ochmiljömålet, utgör en viktig grund för bedrivande av skogsbruk i landet.Värdefulla insatser har gjorts av såväl skogsvårdande myndigheter som inomnäringen. Aktionen "Grönare skog" är en sådan åtgärd. Nyckelbiotopinvente-ringen har också varit angelägen i detta sammanhang. Inom skogsnäringenhar medvetenheten om naturvärden alltmera kommit att prägla produktions-,avverknings- och skötselmetoder. De privata skogsägarnas intresse förfrågorna har klart kunnat vidimeras i samband med nyckelbiotopinvente-ringen. Det är angeläget att ett positivt samarbete kan upprätthållas ochvidareutvecklas när det gäller viktiga bevarandefrågor.Det svenska odlingslandskapet har under några tiotal år genomgått en storförändring. utgör endast av landets yta odlad mark. Dennaodlingsmark är av oskattbar betydelse för den biologiska mångfalden inomdessa områden. Viktiga partier finns inom slåtter-, ängs- och betesmarkerna.Detta är dock arealer som minskar i yta på ett oroväckande sätt. Gräns-områdena mellan det öppna odlingslandskapet och skogen är också rika pånaturvärden.Skogsbryn, åkerholmar, dikesrenar, stenrösen m.m. utgör viktiga biotoperför olika värdefulla arter. Betande djur är också nödvändiga "miljöarbetare".Detta är områden som är värda att bevara. Genom medlemskapet i EU ochde miljöersättningar som därmed kunnat utgå har angelägna insatser kunnatgöras ur bevarandesynpunkt. Bönderna har fått möjlighet till ersättning förviktigt miljöarbete, sådant arbete som inte är lönsamt på företagsmässigagrunder. Genom detta har vi fått billigt miljöarbete utfört och stora gemen-samma miljövärden har kunnat vårdas.Tyvärr hamnade regeringen snett från början genom orimliga inhemskaregelverk, vilket vi starkt kritiserat fån moderat sida. Regelverken varkrångliga och i många fall utformade så att de motverkade miljöintressenaoch värnandet av mångfalden. Detta kunde gälla såväl grundreglerna somskötselkraven. Så kunde t.ex. kravet på öppna gräsytor vara utformat så attvärdefulla trädpartier eller enstaka träd måste tas bort om ersättning skulleutgå. Likaså kunde skötselkrav vara så preciserade att man inte kundeanpassa verksamheten utifrån vad som var bäst för området ifråga, ommålsättningen var bevarad mångfald.Nu har tyvärr regeringen misskött frågan om EU-ersättningar på ett sådantsätt att ersättningsnivåerna minskar. Detta är allvarligt. I denna situationmåste bevarandefrågorna och de nationella ersättningsnivåerna bli föremålför noggrann bedömning så att skadan kan begränsas. Vi kräver en revide-ring av regelverken så att den del som skall gå till att bevara biologisk mång-fald i odlingslandskapet bättre anpassas till givna naturliga förutsättningaroch mindre baseras på rigida centrala regler.Vi ser mycket allvarligt på de minskade öppna arealerna i det agraralandskapet. Den viktigaste faktorn i detta sammanhang är ett konkurrens-kraftigt svenskt jordbruk som bas på landsbygden, detta kombinerat medersättningar för det miljöarbete som utförs inom jordbruksföretagen förbevarandet av biologisk mångfald. En minskande jordbrukssektor utgör detallvarligaste hotet mot mångfalden i många svenska bygder.Vatten och våtmarkerFrån moderat sida har vi arbetat för en klarare politik när det gällerbevarandet och utvecklingen av våtmarker. Det är bra att bättreförutsättningar för detta nu finns inom miljöprogrammet. Men vi anseratt man måste gå vidare. Detsamma gäller kommunala reningsverk medkvävefällor där man kan förena arbete mot negativ miljöpåverkan medbevarad och utvecklad biologisk mångfald. Detsamma gäller kalkningenav sjöar och vattendrag. Vi har tidigare starkt kritiserat regeringen förbristande insatser på detta område. Även nu finns det anledning påtala attinom ramen för en kommande nationell kalkningsplan får inte redankalkade sjöar och vattendrag lämnas åt sitt öde. Många års insatser är dåmeninglösa. En annan prioritering kan medföra en sådan risk, vilket vivill varna för.MiljöforskningenPolitiska beslut och åtgärder skall vara baserade på fakta och kunskap. Påmiljöområdet är detta inte minst viktigt. Utan faktaunderlag kanbeslutade vissa åtgärder vara utan effekt eller rent av skadliga på sikt.Miljöforskningen har varit satt på undantag, vilket vi kritiserat.Dessbättre har regeringen nu ändrat sig så att på nytterhåller ett forskningsanslag. Vi hälsar detta med tillfredsställelse, menanser att åtgärden inte är tillräcklig varför vi föreslår ett ökatanslag till miljöforskning. Det är då också viktigt att betonaforskningsinsatser för bevarande av biologisk mångfald. Vi anser attytterligare forskningsinsatser skall göras på detta område bl.a. när detgäller bevarandevärden inom kulturlandskapet.Ägande och förvaltningNationalparker skall ägas av staten, medan naturreservat med fördel kanägas av enskilda, organisationer, företag eller kommuner. Vi anser kan komma mycket längre när det gäller enskilt ägande ochförvaltning av naturreservat, nyckelbiotoper eller andrabevarandeområden. Efter beslut om bevarande och upprättande avskötselplaner och skötselföreskrifter är det en fördel om ägandet ochskötseln stannar kvar i enskild ägo. Skötseln kan i många fall bli merapraktisk och kostnadseffektiv med en sådan uppläggning, somsysselsättningen på landsbygden kan främjas. Sådant skötselarbete kanför somliga kombineras med annat arbete på orten. Naturvårdsavtalen ären god början på en sådan inriktning och bör man gå vidare påsamma väg.Privata markägare skall ha ersättning för det intrång i äganderätten sombevarandeåtgärder medför, sådana åtgärder som går längre än vad skogs-vårdslagen anger. Många markägare kommer ändå att på frivillig väg gålängre i bevarande utan att kräva ersättning. T.ex. när det gäller mindrenyckelbiotoper och för att uppnå detta är det viktigt att goda relationer kanupprätthållas mellan ägare och myndigheter. Det är angeläget att kontaktmed markägarna tas i ett tidigt skede.FjällvärldenSvenska fjällområden hör till mest värdefulla och orörda natur.Viktiga delar av fjällmiljön hotas av markslitage till följd av turismoch betestryck. Även försurningen skapar problem. För framtiden måstedessa verksamheter kunna bedrivas inom ramen för en hållbarutveckling. Från flera platser har omfattande renbetesskador, i form avvegetations- och trampskador på fjällen, rapporterats. Trampskadornakan i sin tur förorsaka avvattning i sluttningarna som sedan medförmarkerusion. Vegetationsskador i fjällen läker långsamt. Vissa lavarbehöver för att komma tillbaka.Det är viktigt att möjligheter skapas för en långsiktig renskötselverksamhetinom renbeteslandet. För att detta skall bli möjligt måste en balans uppnåsmellan betestrycket och markens reproduktionsförmåga. Målet måste vara enkombination mellan en livskraftig rennäring och en hållbar utveckling närdet gäller fjällmiljön.Forskningsprojekt har genomförts när det gäller frågan om förslitnings-skador på fjällmiljön. Vad som behövs är nu en samlad bedömning när detgäller frågor som berör renbetesskötsel, turism och annan verksamhet somnegativt kan påverkar naturen i fjällområdena.Hav och kusterSambandet mellan miljöförstöring i haven i kustområdena är till stor delen internationell fråga. Detta innebär att det också krävs en mellanstaterna gemensam kartläggning och redovisning av de förorenandeämnen som tillförs haven.För svenskt vidkommande gäller detta inte minst men ävenVästerhavet. österut skapar här nya möjligheter när detgäller att komma tillrätta med dessa problem. Östutvidgningen är därförockså en angelägen miljöfråga. Gemensamma och tvingande miljöregler förÖstersjöns strandstater innebär att näringsämnen och andra föroreningar tillÖstersjön kan minska. Det är rent av så att utan detta gemensamma arbeteblir det utomordentligt svårt att klara miljöproblemen. Även innan denformella östutvidgningen är klar måste det gemensamma arbetetvidareutvecklas och intensifieras. Detta gäller också frågan om fiskekvoteroch fiskemetoder. måste på ett ännu mera aktivt sätt arbeta för att fåtill stånd gemensamma lösningar på miljöproblemen i . Detsammagäller Västerhavet.Forskningen och miljöövervakningen är också angelägen. Även här måsteman nå gemensamma former och lösningar för att uppnå bästa möjligaresultat. Splittrade insatser kan medföra "dubbla budskap" vilket medför attrespekten för informationen minskar.Det är också angeläget att komma tillrätta med oljespillet från båtarna. Itakt med ökad trafik ökar också dessa problem, och risken för störrekatastrofer kan vara överhängande. Problemen kan bero på bristandehantering, eller brister på fartygen. När det gäller dessa föroreningsproblemmåste man bli mera aktiv på såväl nationell som internationell nivå. Även härkan EU bidraga med skärpta regler och klarare målsättningar.Medel för bevarandeVi hälsar med tillfredsställelse de ökade anslagen i budgetpropositionenför bevarande av den biologiska mångfalden. Anslagen är viktiga ochbehovet är stort. Från moderat sida vill vi ta ytterligare ett steg genom attåterupprepa vårt tidigare lagda förslag, innebärande att ytterligarevärdefulla naturmiljöer skall säkras genom försäljning av statensAssiDomän-aktier. Det ligger inget egenvärde i att staten äger produktivskogsmark, däremot ligger det ett stort värde i att viktiga naturvärden kanskyddas.Av försålda bör användas förbildande av en fond för "bevarande av biologisk mångfald". Fonden börockså vara öppen för donationer. Donationsvillkoren skall vara flexibla, såatt donatorerna själva kan framställa önskemål. Detta kan t.ex. gälla attdonatorn i fråga vill att medlen skall användas inom ett visst projekt eller enviss region, eller för bevarande av en speciell biotop eller hotad art.Fondens styrelse skall vara självständig, så till vida att inga politiskaföreträdare skall ingå. Däremot bör företrädare för de areella näringarna,skogsindustrierna, , forskarsamhället och de ideella natur-vårdsorganisationerna ingå.Artdatabankens chef bör vara ordförande i fondens styrelse.Genom bildandet av en fond för bevarande av den biologiska mångfalden,kan detta miljöarbete få en bredare förankring. Kunskap och kompetens kanförenas med idealitet. På så vis kan man få ut bästa möjliga resultat, sam-tidigt som man kan enas om att satsa på de mest bevarandevärda arterna ellermiljöerna.Regeringen bör återkomma med förslag till i enlighet med vadsom ovan anförts om bildandet av en fond för bevarande av den biologiskamångfalden.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om biologisk mångfald,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om medel för bevarande.Stockholm den 1 oktober 1999Göte ()()()()()()()()(m)()()()Gotab, 1999