mot · GN02MJ514 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ514av , ()Destruktion av självdöda djurEnligt EG-direktiv får självdöda djur inte grävas ner.Föreskrifter om hantering av djurkadaver och annatanimaliskt avfall regleras i SJVFS 1998:34. Materialet skallhanteras i en steriliseringsanläggning, där upphettning skertill en temperatur av . Fram till den 1december 1998 fanns en generell dispens fråninsamlingskravet i norra . I 37 kommuner inordligaste och västra , från och norrutfinns en generell dispens som inte är tidsbestämd. Helakustområdet från i norr omfattas av den dispenssom gick ut den 1 december 1998.Materialet indelas i två grupper: högriskavfall och lågriskavfall. Tillhögriskavfallet räknas bl.a. självdöda djur och till lågriskavfallet hör bl.a.rester från slakterier.När kravet på insamling kom planerades en anläggning i ochdärefter i . För en anläggning i har miljötillstånderhållits.Tillfällig lösningFör att lösa kadaverhanteringen till dess det finns enanläggning, är avsikten att högriskavfallet transporteras anläggning i , söder om transporteras till en anläggning i , 37mil söder om kör från gård till gård och samlar in avfall till en upp-samlingsplats, med container.KostnaderKostnaden för att hämta ett storboskap ligger på 1.950 kr.För mindre djur, totalt, ligger kostnaden på 1.450 kr.Kostnaden för en enskild lantbrukare kan bli betydande. Påen integrerad svingård kan kostnaden bli /produceratkg. Beräkningen bygger på en normal dödlighet på 2 %bland slaktsvinen och rekrytering.Miljömässigt tveksamtMiljömässigt är hanteringen av självdöda djur myckettveksam eftersom ett självdött djur i körstill för destruktion, vilket innebär en transport på120 mil. Detta är helt oacceptabelt.De långa transportavstånden - och till en tänkt framtida anläggning -medför att all obduktionsverksamheten av självdöda djur inte kanupprätthållas. Om ett djur dör så körs det enbart till en destruktionsan-läggning och någon kontakt med veterinär sker inte. Detta är inte helleracceptabelt.Systemet med långa miljömässigt tveksamma transporter inger inteförtroende hos lantbrukarna, vilket medför att det finns en stor risk för högamörkertal.Insamlingen av självdöda djur bygger på ett EG-direktiv, som inte kanvara relevant i norra och på intet sätt tar hänsyn till de långaavstånden och den låga djurtätheten.FramtidenOm det kommer att byggas en anläggning i ärosäkert, avgörande blir kostnaden för bygget jämfört medvad det kommer att kosta att transportera avfallet till Norgeoch . Är det så att det blir högre kostnader med attbygga en anläggning, torde det vara tveksamt om detkommer att byggas någon.Ett stort osäkerhetsmoment är vad som händer om mängden avfall minskareller blir betydligt mindre än beräknat? Hur stort är mörkertalet med djursom aldrig kommer att tas om hand? Statistik från visar ett dettorde vara mycket stort. Hur kommer då den beräknade kostnaden att hållaoch vad händer med en anläggning som får mycket mindre råvara än vadsom beräknats?Hur lösa frågan?Det är inte rimligt att hålla på och transportera döda djurnärmare för att de skall tas om hand i endestruktionsanläggning. Smittriskerna måste nästan vara likastora, om inte större, om de döda djuren skall transporterasså lång väg.Miljömässigt är det också tveksamt. En insamling över en så stor yta ochmed så få gårdar, innebär att de fordon som används måste färdas en mycketlång väg, vilket medför en stor energiförbrukning. innebärgårdsbesöken alltid en risk för att smitta kan spridas.Det går inte att jämföra situationen i norra med ochmed övriga , mot bakgrund av att vi har en lägre djurtäthet. För att fåett mått på djurtätheten i området kan man jämföra antalet djur i de femnordligaste länen, d.v.s. , , , Västerbottenoch , med . En sådan jämförelse visar att djurtätheten ärenormt mycket lägre. Jämförelsen ser ut på följande sätt:Tabell 1: (Fem län i norra djur Andel av djur i SkåneAntal djur )Även med en väldigt god djurhållning kommer djur alltid attdö. De flesta fall där djur dör är ganska odramatiska. Det rörsig bl.a. om dödfödda djur och liknande. I dessa fall bordedet vara självklart att man får gräva ner dem. I vissa fall kandet vara mer osäkert vad dödsorsaken är. I de flesta fall hardå en veterinär blivit kontaktad och försökt hitta orsaken tilldjurets sjukdom. Mot den bakgrunden borde det gå attgenom veterinärerna ha en bra kontroll om det dyker uppnågon smitta.Företrädare för lantbruket och länsveterinären i har också i enskrivelse till aktualiserat en handlingslinje som innebär att vihar en generell dispens för nedgrävning. Men i varje läge då djuretsdödsorsak är oklar skall en veterinär tillkallas efter djurets död. Harveterinären varit på besök under djurets sjukdomstid så är man säkert ganskaklar över dödsorsaken. Har djuret dött på ett sätt som det inte finns någonnaturlig förklaring till utan att någon veterinär har varit på besök börlantbrukaren åläggas att tillkalla veterinär efter djurets död för att enundersökning av dödsorsaken skall göras. Då kan man också ta beslut omdjuret kan grävas ner eller om det måste destrueras på ett annat sätt.Den låga djurtätheten, de stora avstånden, det goda djurhälsoläget samt dehöga kostnaderna gör att det finns motiv för att driva frågan, så attvi i norra får ett permanent undantag från EG-direktivet. Det handlari hög grad om att driver frågan mot EU och argumenterarför undantaget.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om permanent undantag från EG-direktivet omsjälvdöda djur.Stockholm den 30 september 1999Ola ()