mot · GM02K31 · 1999-08-13 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K31av Per m.fl. (mp)med anledning av prop. 1998/99:140 Förhör m.m. hos kommissionen för granskning av de svenska säkerhetstjänsternas författningsskyddande verksamhetInledningMiljöpartiet har sedan långt tid tillbaka krävt att en sanningskommissionska tillsättas likt den norska . För att en sådankommission ska fylla sitt syfte krävs att den har tillräckligt kraftigaverktyg att arbeta med i form av stöd i lagstiftningen. - eller som är regeringensbenämning- syftar till att få upp sanningen om säkerhetstjänsternasförfattningsskyddande verksamhet på bordet. När stora resurser nu skaläggas ned på denna uppgift är det av största vikt att den kan genomföraspå ett sådant sätt att det är möjligt att lita på att det är sanningen somkommer fram. Om det finns minsta anledning att anta att kommissionenpå grund av otillräckliga verktyg inte kan få fram tillräcklig informationför att klara av sin uppgift på ett tillfredsställande sätt, finns det ingenanledning att genomföra granskningen.Regeringen har i propositionen redovisat hur befogenheterna förkommissionen ska se ut. uppskattar att kommissionen fårsärskilda befogenheter t.ex. rörande möjligheterna att förhöra personer undersanningsförsäkran. Vi utgår ifrån att kommissionen vid sitt metodval ochgranskningsförfarande beaktar erfarenheterna från den norska arbete. Det är också bra att regeringen i flera falltillbakavisat remissinstanser som velat försvaga kommissionens befogen-heter. finns det skrivningar i propositionen som har drag avkompromisslösningar och skrivningar som, då de är svårtolkade, kan leda tillatt kommissionen blir tandlös på vissa områden. Vidare kan man fråga sigom alla lösningar i propositionen verkligen är optimala för att möjliggöra attsanningen kommer fram.Rätten att vägra yttra sigRegeringen har föreslagit att den som hörs av kommissionen ska hasamma rätt och skyldighet att lämna uppgifter som han eller hon skulleha haft som vittne i en rättegång. Ett vittne inför en domstol måste sägahela sanningen och får inget förtiga, tillägga eller förändra. Det finnsdock vissa begränsningar i vittnets skyldigheter. Motivet till dessabegränsningar i skyldigheten att tala är enligt mening i deflesta fall även tillämpligt på förhör hos kommissionen.En typ av begränsning av vittnens skyldigheter innebär att man har rätt attvägra vittna om att man själv eller närstående har begått brott eller en iobjektiv mening vanärande handling. Rätten att vägra yttra sig synes enligtregeringen främst grundas på den intressekollision som å ena sidan risken förmenedsansvar, å andra sidan risken för straff för den brottsliga handlingenmedför. Regeringen föreslår att denna regel även ska gälla för förhör hoskommissionen. Regeringen skriver att ett brott som kan komma att berörasav ett förhör hos kommissionen i princip fortfarande måste kunna föranledanågon typ av ansvar för att det ska omfattas av rätten att hålla tyst. Dettainnebär också att om ett brott är preskriberat, uppkommer inte denintressekollision som regelns existens grundar sig på.Ett vittnes rätt att inte yttra sig kan emellertid existera trots att det rörettpreskriberat brott. Den rätten ska dock enligt reserverasför de fall där vittnet skulle drabbas av allmänt starkt ogillande om hanshandling blev känd.Regeringen tycker uppenbarligen att motsvarande reglering och praxis skagälla för förhör i kommissionen.Med tanke på hur den "tredje statsmakten" (media) fungerar och hur stortintresset för kommissionens utredningar kommer att vara, kan i principvilken handling helst, när media har fått presentera den, komma att innebäraatt en person kan drabbas av allmänt starkt ogillande. Detta innebär attregeringens skrivning kan tolkas på ett sådant sätt att rätten att vägra yttrasigär mycket långtgående. En sådan reglering kan komma att innebära att detblir svårt för kommissionen att få fram sanningen från personer som skahöras under sanningsförsäkran.För att undvika en situation där kommissionens möjlighet att höra personerunder sanningsförsäkran blir helt tandlös bör framförallt motivtexten till 4 §skrivas om på ett sådant sätt att rätten att vägra yttra sig inte kan tolkas somså långtgående som är fallet i propositionen.Krav på upplivande av kunskapDen som kallas till förhör ska kunna föreläggas att vid vite inställa sig. Ikallelsen anges vad förhöret avser. Vidare ska den som kallas kunnaföreläggas att vid vite före förhöret uppliva sin kunskap om det somförhöret gäller genom att granska för honom eller henne tillgängligaanteckningar eller andra handlingar, om det kan göras utan avsevärdolägenhet.Regeringen menar att i linje med detta bör bestämmelsens omfattningbegränsas på ett sådant sätt att den beträffande personal inom säkerhets-tjänsterna endast tar sikte på de personer som för dagen arbetar med sådanauppgifter som är aktuella för förhöret.Mycket av det som kommissionen ska utreda har hänt för 20 eller 30 årsedan. För att kunna utröna vad som hände då torde det bästa vara att hörapersoner som då arbetade inom t.ex. säkerhetstjänsterna. Troligen är detockså så att den som bäst förstår tjänsteanteckningar är den person som självhar skrivit dem. Mot bakgrund av detta framstår det som något märkligt attdet endast är den personal som arbetar på säkerhetstjänsterna som skaredovisa utifrån skriftligt material vad som hände då dekanske inte arbetade där. Enligt regeringen ska den person som arbetade påsäkerhetstjänsterna tidigare men inte gör det nu endast behöva berätta detsom han/hon kan komma ihåg utan tjänsteanteckningar eller möjligen medhjälp av privata dagböcker. Det framstår som högst osannolikt att det medhjälp av privata dagböcker ska kunna gå att uppliva sin kunskap omsäkerhetstjänstens verksamhet lika bra som om personen i fråga kunnatkonsultera egna tjänsteanteckningar. Om det är fråga om känsliga frågor, ochdå hemliga uppgifter, torde privata dagböcker inte kunna ge mycket.Mot bakgrund av det ovan sagda vill föreslå att ensekretessbrytande bestämmelse för tidigare anställda införs i lagen så att detär möjligt att begära att tidigare anställda vid säkerhetstjänsterna upplivarsinkunskap genom att konsultera t.ex. sina egna tidigare tjänsteanteckningar.Vem avgör vad som blir offentlig handling?Det kommer att råda sekretess för åtskilligt material hos kommissionen.Det innebär enligt regeringen att kommissionen, mot bakgrund av sittuppdrag, självständigt och efter sekretessprövning måste avgöra vilkauppgifter som är hemliga och vilka som inte är det. Uppgift som ärsekretessbelagd men som kommissionen ändå anser bör offentliggöras irapporten kan ges undantag från sekretessen av regeringen.Lämpligheten i att regeringen gör denna undantagsprövning kanifrågasättas, särskilt med tanke på att undersökningens innehåll kan haeventuella kopplingar till regeringen. Endast det faktum att allmänheten kankomma att ifrågasätta lämpligheten i att regeringen prövar huruvida delar avinnehållet i rapporten ska vara sekretessbelagt eller inte är tillräckligt förattundergräva förtroendet för hela utredningsarbetet.Vilket statligt organ som skulle kunna vara lämpligt för denna uppgift böröverlämnas till att bedöma. Eftersom allmänhetens förtroende föratt bedömningen sker på ett objektivt sätt är helt avgörande, framstår det somlämpligt att uppgiften exempelvis sköts av ett parlamentariskt sammansattorgan. anser därför att prövningen om undantag från sekretessförslagsvis kan göras av konstitutionsutskottet.Vem ska leda förhör?I propositionen diskuteras vem som ska leda förhör undersanningsförsäkran. Regeringen föreslår att kommissionen själv skabedöma och bestämma vem av dess ledamöter som är bäst lämpad attleda ett förhör. Lagrådet har i stället betonat vikten av attförhörspersonen, med hänsyn till lagens bestämmelser om straffansvar,har en klar uppfattning om vad förhöret avser och att frågorna frånkommissionens ledamöter håller sig inom denna ram. Enligt Lagrådetmåste det finnas någon som avbryter frågor utanför ramen och ocksådetta förutsätter avsevärd erfarenhet av vittnesförhör i domstol.Mot denna bakgrund anser lagrådet att någon bör ha ansvar för ett förhörunder straffansvar och att denna person bör vara domare.Mot regeringens argument att det skulle vara olyckligt att eventuellaledamöter som är framstående advokater eller åklagare i så fall skulleuteslutas från möjligheten att leda ett förhör under sanningsförsäkran kanman faktiskt hävda att en domare har långt större erfarenhet av att just ledaförhör och ingripa när gränsen för vad ett vittne måste svara på är nådd etc.Både åklagarens och advokatens normala roll vid ett vittnesförhör i enrättegång är helt annorlunda än domarens, varför åklagares och advokaterserfarenheter från vittnesförhör är av annat slag än en domares. Ledning av ettförhör under sanningsförsäkran i kommissionen kommer mot bakgrund avhur reglerna i den aktuella lagen är konstruerade att i hög grad likna förhörav vittnen i rättegång. Därför är det enklaste, effektivaste och mest rättssäkraatt en lagfaren domare leder förhör under sanningsförsäkran i kommissionen.Det är en helt annan sak att kommissionen bestämmer vem som ska ställafrågor under ett förhör och vad de ska innehålla. Domarens ledning borgarför att förhör under sanningsförsäkran sker på ett lagenligt sätt.Miljöpartiet föreslår därför i likhet med Lagrådet att det i lagen tas in enbestämmelse om att förhör under sanningsförsäkran ska hållas under ledningav någon som är eller har varit domare.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rätten för en person att vägra yttra sig,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om införande av en sekretessbrytandebestämmelse för tidigare anställda vid säkerhetstjänsterna,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att prövning av undantag från sekretessförslagsvis kan göras av ,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en regel bör införas om att förhör undersanningsförsäkran skall hållas under ledning av en person somär eller har varit domare.Stockholm den 13 augusti 1999Per ()()()Gotab, 1999