mot · GN02Sk14 · 1999-10-27 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Sk14av , ()med anledning av prop. 1999/2000:15 Slopade stoppreglerSverige behöver fler företag och fler företagare. drabbasde av en för hård skattebelastning. Det krävs ett flertalåtgärder för att lätta denna skattebörda. har imotion 1999/2000:Sk327 redovisat de mest angelägnaskattesänkningarna. Det är t.ex. arbetsgivaravgifter, dubbel-beskattningen och för fåmansbolagen inte minst de s.k. 3:12-reglerna som det är mest angeläget att göra något åt.Ett borttagande av de s.k. stoppreglerna löser inte dessa problem men är isig angeläget.Utredningen 1998:116 (Stoppreglerna) utgick från att enbart att ettföretag är fåmansägt inte ska leda till att företaget eller dess ägare beskattashårdare än om företaget haft många ägare. Särregler bör så långt möjligtundvikas. Utredningen konstaterar att de allmänna reglerna i de flesta fall gerett godtagbart resultat även när det gäller transaktioner mellan ett fåmansägtföretag och dess ägare. Den finner att några av dagens stoppregler gerupphov till ett vida högre skatteuttag än vad som är fallet vid en normaltillämpning av de allmänna reglerna. Utredningen säger: "Vår principiellainställning är att regler av utpräglad stoppkaraktär är olämpliga och minskarrespekten och förståelsen för skattesystemet. "Utredningen har enligt vår mening på ett övertygande sätt visat att deargument som ursprungligen användes för att motivera stoppreglerna intelängre gäller. De representerar en syn på företagare som potentiellaskattesmitare. Denna syn delar vi inte.Regeringen har efter lång tövan lagt fram förslag om ändring av flertaletstoppregler. Detta bör i sig hälsas med tillfredsställelse. Regeringensproposition innehåller dock en del ofullkomligheter.Inkomstfördelningen ifåmansbolagEn av stoppreglerna rör inkomstfördelningen mellan makar ifåmansbolag. Bestämmelserna i punkt 13 i anvisningarna till32 § KL innebär att maken beskattas för den ersättning somhan eller hon fått från företaget under förutsättning attersättningen är att anse som marknadsmässig. Föröverskjutande del ska i stället företagsledaren beskattas.Stoppregelutredningen anser regeln onödig. De allmännareglerna ger skattemyndigheterna möjlighet ingripa ominkomstfördelningen klart avviker från vad som är enmarknadsmässig ersättning.Stoppregelutredningen hänvisar också till (SOU1996:157) som ansåg att särregler för inkomstfördelning mellan makar videnskild näringsverksamhet inte var nödvändig.Regeringen tar det förhållandet att förslag idenna del ännu ej lett till lagstiftning till förevändning för att inget göra.Vianser detta ohållbart. Eftersom båda utredningarna pekar i samma riktningfinns det ingen anledning, när regeringen nu tagit sig samman och avskaffarvissa stoppregler, att inte fullfölja förslag ochavskaffa stoppreglerna även i denna del.Förbjudna lånI aktiebolagslagen anges till vilken personkrets aktiebolagetinte får lämna lån (12 kap. 7 § ABL). Ett motiv för att införadetta låneförbud var att motverka skatteflykt som yttrade sigi att aktieägare eller personer i ledande ställning i ett företagtog lån från detta för privat konsumtion. Låneförbudetkompletterades därför också med bestämmelser ombeskattning av dessa förbjudna lån.Regeringen vill, till skillnad från utredningen som föreslagit vissaändringar, behålla de nuvarande skattemässiga bestämmelserna om förbjudnalån (punkt 15 av anvisningarna till 32 § KL). Låneförbudet enligtaktiebolagslagen är väl känt och behöver enligt vår mening inte kompletterasmed en särskild skattemässig bestraffning. Sanktionssystemet enligt ABLtorde vara tillräckligt. anser t.ex. att deallmänna skattreglerna, ABL:s sanktionssystem och revisorernas granskningutgör en fullt tillräcklig garanti för att ska efterlevas. Vi delardenna uppfattning. Vi anser följaktligen att särskilda skattemässigasanktioner inte är nödvändiga.PersonalavvecklingFör en person som är eller riskerar att bli arbetslös på grundav omstrukturering, personalavveckling eller liknande ska enförmån som i form av utbildning eller någon annan åtgärdsom är av väsentlig betydelse för att den enskilde ska kunnafortsätta att förvärvsarbeta, inte tas upp som intäkt. Dettagäller inte förmån från fåmansbolag eller fåmansägthandelsbolag om den anställde är företagsledare ellerdelägare i företaget eller närstående till sådan person. Dettaär åter en punkt där personer verksamma i fåmansbolagsärbehandlas.Regeringen vill inte avskaffa denna särbehandling. Den utredning (SOU1995:94 Utredningen om beskattning av förmåner i samband meduppsägning och utbildning) som föreslog de ovan nämnda möjligheterna tillskattefrihet för utbildning föreslog att detta även skulle gälla delägare,delägare närstående, företagsledare och företagsledare närstående som varitanställda i företaget än i följd med en arbetstid om minsthalvtid. En sådan bestämmelse hade utgjort en garanti mot missbruk frånpersoner med anknytning till fåmansföretag. Regeringen gick dock inte pådenna linje. Inte heller nu är regeringen villig att ändra denna diskrimineringav dem som är verksamma i fåmansföretag. Argumentet från regeringenssida är att regeln i sig är ett brott mot den symmetri som skattereformensyftade till. Vi anser dock att så länge denna bestämmelse finns ska inte desom är verksamma i fåmansföretag vara diskriminerade.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avskaffande av stoppreglerna vad gäller inkomst-fördelning mellan makar i fåmansbolag,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om särskild skattebehandling av förbjudna lån enligtaktiebolagslagen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avskaffande av särbehandlingen av dem som ärverksamma i fåmansbolag såvitt avser skattefrihet för utbildning m.m.vid personalavveckling.Stockholm den 27 oktober 1999Johan ()()