mot · GN02K10 · 1999-09-17 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K10av , ()med anledning av prop. 1998/99:143 Nationella minoriteter i SverigeI propositionen föreslås att ratificerar två Europarådsdokument:ramkonventionen om skydd för nationella minoriteter och den europeiskastadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Ratificeringen föreslås gällasamer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar respektive samiska,finska, meänkieli, chib och jiddisch. Samiska, finska ochmeänkieli utpekas som språk med en historisk geografisk bas.Nya lagar föreslås ge enskilda rätt att använda samiska, finska ochmeänkieli inom vissa förvaltningsområden inom . Församiska gäller det , , och kommuner.För finska och meänkieli omfattar förvaltningområdet ,, , och kommuner.Vissa rikstäckande åtgärder vad gäller utbildning, kultur och internationelltsamarbete m.m. föreslås i syfte att stödja de nationella minoriteterna ochminoritetsspråken.Liberala utgångspunkterLiberalismen är mångfaldens ideologi. Liberalismen värnar respekten förvarje människas egenart och varje människas rätt att forma den egnatillvaron och söka gemenskap med andra utifrån sina egna värderingaroch sin egen kulturella, språkliga och nationella identitet. Vi bejakar ochhyllar den mänskliga mångfald som andra, mörkare läror ser som ett hot.Till de mest grundläggande rättigheterna hör den att självständigt avgörasin etniska och språkliga identitet. Öppenhet, tolerans och ömsesidighet ärprinciper som lägger grunden för ett i djupare mening mångkulturelltsamhälle där den enskilda människans situation är lika viktig oavsett om hon,i ett visst avseende, tillhör befolkningens majoritet eller minoritet.Att minoritetspolitiken skall utgå från individen och inte från kollektivet ären självklarhet för liberalerna. Den enskilda människans värde ärunikt oavsett hennes modersmål och oavsett om hon identifierar sig medmajoritetsbefolkningen, en nationell minoritet eller någon annan befolk-ningsgrupp.Utan sina nationella minoriteter och minoritetsspråk skulle vara ettutarmat land. Myten att var ett etniskt och kulturellt homogent landfram till efterkrigstidens invandring måste kastas på sophögen en gång föralla. Fram till våra dagar har den svenska överheten ibland också direktmotarbetat de nationella minoriteternas och minoritetsspråkens överlevnad.Behovet av upplysning och utbildning är därför stort, inte minst för attpersoner som identifierar sig med den svenska majoritetskulturen skall fåupp ögonen för minoriteterna och inse vilka vinster som finns i att skapa ettsamhälle där majoritet och minoritet vågar lära av varandras erfarenheter.Våra förslagPropositionen kan ses som ett steg på vägen att stärka de nationellaminoriteternas ställning men vi skulle vilja gå längre i följandeavseenden:1 Nämn minoriteterna och minoritetsspråken i grundlagenDet finns inget lagförslag på övergripande lagtext som namnger Sverigesnationella minoriteter och minoritetsspråk, utan regeringen anser att deträcker med att utpeka dessa i ratifikationsinstrumenten som överlämnastill . liberalerna anser dock att det ligger ett stortvärde i att namnge de nationella minoriteterna och minoritetsspråken iregeringsformen. Detta vore en principiellt betydelsefull handling somkan få markera det definitiva slutet på osynliggörandet av minoriteternaoch minoritetsspråken.2 Ge ytterligare stöd till skriftspråkenRegeringen föreslår inte att myndigheter inom förvaltningsområdena församiska, meänkieli och finska skall få någon skyldighet att svaraenskilda skriftligt på respektive minoritetsspråk. Även om en enskildperson skriver på t.ex. samiska till sin hemkommun anses det räcka omhon får svar på svenska, tillsammans med ett bifogat meddelande attsvaret kan översättas muntligen till samiska om så önskas.För att minoritetsspråken skall vara levande språk med breda funktions-domäner är det viktigt att de fungerar också som skriftspråk. Därför borde enförsöksverksamhet genomföras i ett par kommuner, som med hjälp avspecialdestinerade bidrag skulle kunna erbjuda lika god skriftlig som muntligservice på minoritetsspråken. Erfarenheterna från en sådan försöksverk-samhet kan ge vägledning för det fortsatta arbetet, inte minst vad gällerfrågan om hur pass resurskrävande det i verkligheten skulle vara att utsträckamyndigheternas språkliga serviceskyldighet till att också gälla det skrivnaspråket.3 Ortnamns- och vägskyltarDet land som anslutit sig till konventionen för skydd av nationellaminoriteter skall sträva efter att sätta upp skyltar med ortnamn, gatunamnoch dylikt på minoritetsspråk inom områden som traditionellt och i"betydande antal" bebos av nationella minoriteter, under förutsättning attdet finns en tillräcklig efterfrågan. Det innebär t.ex. att skyltarna inom desamiska och tornedalska områdena skall vara flerspråkiga. Här återstårmycket att göra och det är viktigt att sätta upp en tidsgräns för när arbetetskall vara klart. Ett rimligt årtal vore 2005. Då bör inte baraortnamnsskyltar vara två- respektive trespråkiga, utan också väg- ochgatunamn bör omfattas om detta efterfrågas i trakten. Samiskans ochmeänkielis roll skulle stärkas om dessa språk på så vis fick "flytta in" inutida bostadsområden. Målet bör också vara att två- och trespråkighetenförs in i t.ex. postens adressystem.4 Meritvärdering för offentlig personalMinoritetsspråkskommittén föreslog att det skulle lagfästas atttvåspråkighet på svenska och minoritetsspråket skulle betraktas som ensärskild merit vid anställning av personal vid en myndighet iförvaltningsområdena för samiska respektive finska och meänkieli.Personalens språkkunskaper är en grundförutsättning för attmyndigheterna skall kunna ge likvärdig service på svenska ochminoritetsspråken. Det finns alltså goda skäl att genomföra kommitténsförslag på denna punkt.5 Kommuner och kommunindelningenI förslaget om lag att använda samiska hos förvaltningsmyndigheter ochdomstolar föreslås att lagen skall tillämpas i förvaltningsområdet. Det ärfyra kommuner som föreslagits för det samiska förvaltningsområdet,nämligen , , samt föreslog att det uttryckligen skulle stadgas ilag att en förändring av den kommunala indelningen inte får hindra ettfrämjande av de svenska landsdels- eller minoritetsspråken. I motsats tillregeringen anser vi att minoritetsspråkskommitténs tanke bör förverkligas.Regeringen bör få i uppdrag att återkomma med lagförslag i frågan.Det fortsatta arbetetDen fortsatta minoritetspolitiken är en angelägenhet för alla som bor iSverige. Det är viktigt att den utformas i nära samråd med dem somsjälva identifierar sig med de nationella minoriteterna eller talar någotminoritetsspråk.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om minoriteterna och minoritetsspråken i grund-lagen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ytterligare stöd till skriftspråken,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ortnamns- och vägskyltar,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om meritvärdering för offentlig personal,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att förändring i den kommunala indelningen intefår förhindra främjande av de svenska landsdels- eller minoritets-språken.Stockholm den 17 september 1999Helena ()()