mot · GM02U6 · 1999-03-24 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:U6av m.fl. (fp)med anledning av skr. 1998/99:61 Framtid med . En svensk Asienstrategi inför 2000-talet.Asien och - någraperspektivMed drygt 1,2 miljarder människor i ,snart en miljard i , ca 200 miljoner i ochmellan 120 och 130 miljoner i , ochBangladesh sammanlagt drygt tre miljarder människor avvärldens ungefär sex miljarder - utgör människorna i Syd-,Sydost- och mer än hälften av jordens befolkning.13 städer i denna del av har runt 10 miljoner invånareeller fler med i spetsen med ca 27 miljoner invånare.Även om hundratals miljoner människor i lever på eller under denabsoluta fattigdomsgränsen är en kontinent som fram till denasiatiska krisen haft en enastående ekonomisk utveckling. Vidsidan av giganten har , , och Singaporenått OECD-nivå och hör alla till världens främsta handelsnationer. Och ävenom man måste se kritiskt på tillförlitligheten av den kinesiska statistiken, harFolkrepubliken sedan reformer under 70- och 80-talengenomgått en oerhörd utveckling. Nio av 30 största export-marknader låg 1997 i Asien.Mot denna bakgrund är det anmärkningsvärt, men kanske signifikativt, attav de samlade forskningsanslagen i /98 gick 2,5 procenttill u-landsforskning medan gick till projekt som specifiktfokuserade på . Av de 17 000 svenska studenter som /97tog möjligheten att studera utomlands valde endast en procent att bege sig tillAsien.Det kan på goda grunder hävdas att det är föga meningsfullt att försöka geen samlad bild av en kontinent som t ex , eller i än högre grad ,där skillnaderna är så stora, eller att formulera en strategi som skall anpassastill en hel kontinent. Det är ändå talande för det svenska perspektivet att detförsta försöket som gjordes i detta avseende gällde just . När turen tillslut kom till den befolkningsmässiga och ekonomiska jätten , var detnär alla ekonomiska trender tycktes visa på en ohejdbar ekonomiskframmarsch - det asiatiska århundradet. Den s k euroasiatiskadialogen inleddes med det första ASEM-(Asia-Europe Meeting)mötetpå stats- och regeringschefsnivå (dock utan någon representant från )i Bangkok.UD:s Asienstudie hann knappt påbörjas förrän den asiatiska krisen tillsynes fullständigt chockartat slog . Icke oväntat sjönk detnymornade Asien-intresset raskt. UD:s Asienstudie och den nu föreliggandeskrivelsen En svensk Asienstrategi har därför inte mött det intresse, utanförden närmast berörda kretsen, som det bara skulle ha mött.Den bristande Asienkunskapen förklarar i lika hög grad oförmågan att rättanalysera de, till , till synes obrutna kurvorna uppåt somoförmågan att nu se den fortsatta potentialen i den asiatiska utvecklingenframöver.Såväl den process som ligger bakom den föreliggande Asienstudien (Asienminus Väst- respektive ) som de betänkanden och underlag somden resulterat i, är av stort värde för fortsatta arbete med attutveckla sina relationer till länderna i . Det finns i det sammanhangetanledning att påpeka att det faktum att svenskt utvecklingsbistånd och detbiståndssamarbete bedriver med länder i ochmed länder i , får så stort genomslag i Asienstudienmer beror på att detta faktiskt dominerat det officiella kontaktermed än på studiens uppläggning. Det har t exvarit relativt sett vanligare med svenska statsrådsbesök i än i deasiatiska tungviktarna och Sydkorea.Regeringens skrivelse utgör dock närmast en sammanfattning, som det iallt väsentligt återstår att dra konkreta slutsatser av. De s k prioriteringarsomredovisas i skrivelsen får närmast ses som en maxilista som innehåller allt,d v s raka motsatsen till vad prioritering står för. Rådande budgetlägeursäktar på intet sätt att regeringen blir svaret skyldig på frågan om vilkastrategiska satsningar som bör göras för att stärka relationer tillgiganten . Skrivelsen slutar närmast i "lite mer och lite bättre av sammasak som ", vilket knappast är ett adekvat svar på den strategiskabetydelse studien visar att har och därför borde ha för Sverigesinternationella relationer.Ekonomiskt samarbete ochhandel med AsienI fokus för relationer med länderna i stårekonomiskt samarbete och handel. Det står i sin tur inte pånågot sätt i motsatsställning till svenska ambitioner vare sigdet gäller demokrati och mänskliga rättigheter ellerbiståndssamarbete. Erfarenheten visar ofta att demokratiföljer på ekonomisk tillväxt. Exemplet med det ekonomisktväldigt framgångsrika under ochhans efterföljares ledning visar visserligen att det inte är enregel utan undantag, men är genom sin speciellastadsstatsform ett undantag i många bemärkelser.Ekonomiskt samarbete och handel sköts i allt väsentligt på andra sätt ängenom beslut av regering och riksdag. Det är viktigt att genom EUbidrar till att integreras fullt ut i det internationellasamarbetetför frihandel. Det är viktigt att får möjlighet attgå med i WTO, men det skall ske på samma villkor som för andra WTO-medlemmar. , som är världens fjortonde handelsnation, får inte längreblockeras från inträde i WTO.Det är viktigt att öka kunskapen om potentialen för ekonomiskt samarbeteoch handel med olika länder i . Länder som , ochTaiwan har av det officiella på olika sätt inte givits denuppmärksamhet som de i detta sammanhang förtjänar - inte minst av rentsvenskt egenintresse. Även små marknadsandelar i t ex skulle kunnabetyda många arbetstillfällen i . Fler svenska högnivåbesök liksom ettsvenskt generalkonsulat i bör stå högt på prioriteringslistan.Den svenska uppmärksamheten gentemot står i skarp kontrast motden som visats . Landet är förvisso världens folkrikastestat med en stor marknadspotential, som dock till skillnad från den japanskafortfarande i allt väsentligt återstår att förverkliga. Det kinesiska ekonomiskaundret kan precis som utvecklingen i de asiatiska tigerekonomierna visa sigmindre än vad det förefallit omvärlden. Även från ledande kinesiskthåll ifrågasätts numera de statistiska tillväxtsiffrorna. Tillväxtens baksida,både socialt och ekologiskt, kan komma att betinga ett högt pris. Mångautländska investerare har dragit sig ut ur , då lönsamheten visat sig liggalångt mer fjärran än vad man hoppats. Demokrati och mänskligarättigheter i AsienAlldeles för länge framstod demokrati som något väldigtavlägset för de flesta människorna i . har sedanefterkrigskonstitutionens införande under den amerikanskaockupationen senare hälft varit en klardemokrati. Det var dock först efter parlamentsvalen 1993som ett regelrätt regeringsskifte verkligen ägde rum. Ivärldens största demokrati har regeringsmakten byttinnehavare åtskilliga gånger. I övrigt har demokratinsgenomslag i varit av kortvarig karaktär.Med den nyvunna tillförsikt som följde i spåren på den snabba ekonomiskautvecklingen i flera stater i särskilt , utveckladeföreträdare för de auktoritära regimerna begreppen asiatiska värden sommotvikt mot västerländska värden. De förra skulle framhålla individens platsi nationen och individens skyldigheter gentemot kollektivet till skillnad frånden västerländska betoningen av individen och dennes fri- och rättigheter. Deolika synsätten skulle vara förankrade i och framhäva de skilda kulturerna.Utvecklingen i flera , och särskilt i ochmed den asiatiska krisen, har emellertid visat att demokrati inte är ettvästerländskt påfund utan något som har universell giltighet för människorrunt om i världen. Allt tal om asiatiska värden när det gäller krav pådemokrati och mänskliga rättigheter i Ost- och har avslöjats somoförbätterliga politiska ledares rädsla för ett öppet och demokratisktsamhälle. I , och har det visat sig att stater medfungerande demokratiska institutioner varit bättre rustade att möta och atthantera följderna av den asiatiska krisen.De allmänna val som hölls i var t ex ettmönsterexempel för många hel- eller halvdiktaturer. I det avseendetborde inte EU och dess medlemsstater behöva hymla. Tvärtom bör exempletlyftas fram och på alla sätt stödjas och uppmuntras, oavsett hur mycketregimen i uttrycker sina hot. Det visar också att det bara är regimen iBeijing som utgör hindret för en utveckling i demokratisk riktning iHongkong efter "återföreningen" . Hongkongbornas uttaladestöd för demokraterna under ledning av i valen visaratt folket vill kunna välja sina ledare.I december 1997 hölls lokal- och provinsval i , i vilka det regerandeKuomintang-partiet hamnade i minoritet. I borgmästarvaleni två största städer och Kaoshiung , blev detmaktskifte i båda städernas ledning. I de samtidiga parlamentsvalen var 20procent av de valda kvinnor, vilket som skrivelsen påpekar, kontrasterar klartmot den annars låga parlamentariska kvinnorepresentationen i Asiensdemokratier. I de kommande presidentvalen är det en öppenfråga om den hittillsvarande oppositionen på skall ta över efter denavgående presidenten - arkitekten bakom remarkablatransformering till den kanske mest vitala demokratin i på bara tio år.Med valet av till president i ,med den tydliga utvecklingen mot en mer demokratisk regering i Thailandefter den ekonomiska kraschen och med avgång iIndonesien verkar utvecklingen gå alltmer i demokratisk riktningockså i . Kanske kan turbulensen i efter den auktoritärepremiärministern arrestering av sin frispråkige rival och tidigarefinansminister leda i samma riktning. , och är tre framstående asiatiska demokratiska ledare, somalla avvisar försvaret av auktoritära styrelsesätt med hänvisning till någraslags asiatiska värden.EU-dialogen med KinaVåren 1997 drog sig ur EU:s årliga arbete i för mänskliga rättigheter för att påtala Kinasbrott. Det har visat sig vara mycket lönsamt i tävlan omlukrativa affärskontrakt med . , som tog på sigatt leda EU:arbetet i fick däremot betaladyrt när statuerade exempel. abdikeradeEU helt i och lanserade i stället endialogstrategi - d v s att inget skulle sägas offentligt omBeijings brott mot mänskliga rättigheter. I FN fördömer mannumera bara perifera eller pariastämplade smånationer utanfeta handelsutsikter.Har då dialogen med gett resultat? Kanske vore det lite väl snabbt attvänta sig dramatiska förbättringar på bara . Men sedan EU:s dialoginleddes har vi sett en dramatisk försämring. efter besök i släpptes - den mestkände kinesiske demokratiförespråkaren från väggtidningarnas 1978 till enexil i . Den besvärande internationella uppmärksamheten kring denneMR-kändis trappades snabbt ned. Den kinesiska handeln med MR-fångar iutbyte mot världssamfundets tystnad fortsatte med - student-ledaren från . Han släpptes iväg införClintons besök i våren 1998.Samtidigt har hundratals nya politiska fångar spärrats in i Gulag detsenaste året. redovisar flera hundra kända fångarsedan massakern . Och de lär få sitta där, till dess att någonvunnit så stor internationell ryktbarhet att vederbörande i sin tur blir ettvärdefullt handelsobjekt i den demokratiska världens dialog med Beijing.EU-länderna hänvisar gärna till att undertecknat FN-konventionernaom politiska och medborgerliga rättigheter, men det har gjorts mycket klartfrån kinesisk sida att en ratificering och tillämpning kommer att dröja länge.Under 1998 och början av 1999 har rader av brott mot innebörden av dessakonventioner begåtts på direkt order från högsta kinesiska ledning. Därifrånär det mycket långt till dess att dessa legalt, institutionellt och i praktikenkommer att tillämpas i . Därefter återstår det avgörande kriteriet pådemokrati, d v s att folket i fria val får möjlighet att själva välja sinaledareoch om det så önskar avsätta dem.Inför besöken av Clinton och därefter FN:s nytillträdda högkommissarieför mänskliga rättigheter frisläpptes demokratiförespråkare iKina. I dialogandan sågs det som ett positivt tecken. Men det är precis dessademokratiförespråkare, som dömdes till drakoniskafängelsestraff för just det som de tidigare anklagats för. Xu Wenli, WangYoucai och dömdes till mellan 11 och 13 års fängelse för attde öppet i anda velat grunda demokratiska parti.Kinas högsta politiska ledning har fullt öppet förklarat att det aldrig kantolerera något politiskt alternativ till kommunistiska parti.Det är inte bara församlingsfriheten som stramats åt det senaste halvåret.Det gäller också möjligheterna att framställa och sprida tryckt skrift.Affärsmannen dömdes till fängelse för att ha spritt kinesiskae-postadresser till utlandet. Arbetaraktivisten dömdes fängelse för att ha berättat om bondeprotester för utländskajournalister. Den kristna kyrkan växer kanske snabbare i än någonannanstans. Hundratalet kristna ledare sitter fängslade och utsätts för tortyroch övergrepp.I såväl som i Xinjiang utsätts den icke-kinesiska befolkningen förstarkt förtryck. 1999 är det krossade motståndet i Tibetoch gick i landsflykt och militären senast brutalt slogned oppositionen i . Nya fängslanden av buddhistmunkar i har ägtrum . Utrymme för annat än underkastelse tycks egentligeninte finnas i dialogberedskap.Det hävdas ibland att demokrati tar att genomföra. Det motsägsredan av exemplet men är i grunden en ren spekulation i västerländskokunnighet. Demokratidebatten är inte ny i . Den påbörjades i slutet av1800-talet liksom i . Den kvästes först med det kommunistiskaterrorväldet . Det utan jämförelse främsta hindret för en utvecklingmot demokrati och respekt för mänskliga rättigheter i , är och förblir kommunistiska parti.Det hävdas vidare att öppen kritik mot ändå inte får effekt. Detmotsägs emellertid effektivt av den oerhörda känslighet som ledarna iBeijing ständigt uppvisar inför varje form av internationell uppmärksamhetav missförhållanden och övergrepp i . Å andra sidan visar detsenaste årets utveckling inte på något sätt att den tysta dialogen påtagligtförhindrar en utveckling åt fel håll - om den nu alls förs bakom kulisserna.Det är inte heller kritikerna av regimen i som förespråkar antingenhandel/utbyte eller demokrati/mänskliga rättigheter. Det är de som väljer attvara tysta med kritik och i stället satsa på affärer, som gör det valet.Från hävdas ofta att kritik är uttryck för rädsla för eller ogillandeav ett starkt . är en av mänsklighetens och historiens främstakulturer. Ett , där folket har full frihet att välja och välja bort sinapolitiska ledare, har en självklar plats som politisk och ekonomisk ledare idet demokratiska världssamfundet. Tystnad, däremot, lär inte påskyndamöjligheterna för att inta denna plats i världen. bör, också inomramen för EU, öka ansträngningarna för att få att nu också efterlevaanda och bokstav i de av undertecknade FN-konventionerna.Fred och säkerhet i AsienFokus i den globala säkerhetspolitiska utvecklingenförflyttas alltmer till Asien-Stillahavsregionen.Folkrepubliken spelar här med sin geografiskabelägenhet, sina verkliga eller befarade ambitioner och sittagerande en central roll i praktiskt taget varje delproblem iområdet. De kinesiska ledarnas oro efter Sovjetunionensupplösning och de amerikanska militära framgångarna ikriget med , har övertygat dem om behovet av en snabbmodernisering av den kinesiska försvarsmakten. Till dettakommer en alltmer påtaglig utbyggnad av de marinahögsjöstyrkorna. I kombination med den utprägladeslutenheten i det kinesiska politiska systemet accentuerardetta den stora osäkerhet som länderna i folkrepublikensnärområde upplever.Man måste övertyga , och sina grannar om att man inte ärinriktad på expansion som locket hålls nere på de nationalistiskasträvandena inom de egna gränserna, främst i och Xinjiang. Och manmåste hantera på ett sätt som inte oroar omvärlden och som fårölandets befolkning att inte också i handling överge tanken på att enåterförening är att föredra. vägran att förklara sig avstå från militäramedel för att uppnå sina syften gör relationerna över till en avde säkerhetspolitiskt mest laddade.Folkrepubliken har fjorton landgränser, varav åtminstone fyra -, , och - delvis är omstridda.Inkluderas kraven till sjöss - främst i och då inte minströrande - har fastlands-Kina territoriella konflikter medtjugotalet andra stater. Under detta sekel har varit i konflikt med sju avdessa - , , , , , och USA.De indiska kärnvapenprovsprängningarna har i första handsetts i relation till den indisk-pakistanska konflikten kring Kashmir, mentorde i minst lika hög grad från indisk sida vara avsedd som en kraftfullmarkering inför militära och nukleära upprustning ochutplacering. På samma gång som världssamfundet måste markera detfullständigt oacceptabla i den kärnvapenspridning som utvecklingen iSydasien visar på, finns det anledning att påminna de fem "traditionella"kärnvapenmakterna om att de fortfarande i allt väsentligt inte svarat upp motsina utfästelser om kärnvapennedrustning gentemot icke-kärnvapenstaterna.Den säkerhetspolitiska oron i har i hög grad påverkats av den tillsynes helt oförutsägbara serie av militära provokationer som Nordkoreaägnar sig åt gentemot i första hand men i förlängningen också allaandra stater med egna intressen i Nordostasien. Det understryks särskilt av denordkoreanska missilproven, som satt fart på debatten om införandet avTheatre Missile Defence i , , och Taiwan.Beijing varnar ständigt för att på nytt skall utvecklas till en militärstormakt. Av detta skäl torde , trots den verbalaretoriken, i praktiken acceptera fortsatta närvaro, som mannoggrant följer eventuella förändringar i den amerikansk-japanskaförsvarsalliansen.Inom ramen för bedrivs det endainstitutionaliserade samarbetet för fred och säkerhet i Ost- och Sydostasien.Arbetet har i allt väsentligt fokuserats på en förtroendeskapande dialogmellan de inblandade staterna. Det går givetvis inte att bara kopiera enlyckosam modell från ett sammanhang och överföra den direkt till ett annatsammanhang. Det borde ändå finnas utrymme för EU och inte minst Sverigeatt i den fortsatta euro-asiatiska dialogen bistå med värdefulla erfarenheterfrån ESK-samarbetet.Dialog är alltid en viktig utgångspunkt för förtroendeskapande stateremellan. ESK-samarbetet hade knappast varit så framgångsrikt om inte allaför säkerheten relevanta stater varit deltagare. I deltar inte ,och tillåts inte delta. ESK-samarbetet hade inte heller varit såframgångsrikt om man uteslutit de hetaste konfliktområdena i . I ARFhar man undvikit frågor rörande situationen på Koreahalvön, iTaiwansundet och i Sydkinesiska sjön.ESK-samarbetet hade inte heller så framgångsrikt kunnat bidra tillförtroendeskapandet om det inte byggt på ett omfattande regelverk förredovisning och begränsningar inom det militära området, vilka i sin turbyggde på ett omfattande system för inspektion och verifikation och därmedökad grad av transparens. Sådana åtgärder har undvikits inom ramenför ARF-samarbetet.Forskning och högreutbildning med inriktningpå AsienSåväl Asienstudien som regeringens skrivelse lyfter på ettföredömligt sätt fram den strategiska betydelsen avkunskapen i om och de olika asiatiskaländerna och deras kultur och samhällsliv. Den gjordainventeringen visar på rader av önskvärda åtgärder för attförstärka möjligheter på detta område, men deåterstår att förverkliga i form av beslut och allokeraderesurser. Regeringen bör gå vidare med ettåtgärdsprogram och vid behov återkomma till mednödvändiga förslag och prioriteringar. En bra utgångspunktför detta kan vara vad som framförts i det remissvar vid Stockholmsuniversitet avgivit över Asienstudien.Språk- och kulturkunskap är givetvis basen för ett framtida svensktAsienkunnande. Språkutbildningen bör i första hand utvecklas där kunnanderedan finns etablerat vid svenska universitet och högskolor. För andraasiatiska, i s k "små språk" men i ibland mycket, mycket storaspråk bör prioriteringen snarare vara att öka möjligheterna för svenskastudenter att studera vid andra europeiska universitet. Inom humaniora ochsamhällsvetenskap/ekonomi bör utrymmet för studier och forskning medinriktning på asiatiska förhållanden mer medvetet prioriteras.Bristen på samordning av befintliga resurser för utbildning och forskningmed avseende på asiatiska förhållanden minskar i sig slagkraften i det arbetesom utförs. Ett bättre och mer genomtänkt utnyttjande avbefintliga resurser är ett viktigt första steg. Centrum för visar i sitt remissvar t ex på behovet av en samordning av de asiatiskabiblioteksresurserna i . Nästa steg kan vara en ytterligarekoncentration av resurser för forskning och forskarutbildning med inriktningpå Asien.Efterfrågan på studieplatser i för studenter från ärglädjande stort. Den kunskap om och det intresse för som därvidskapas, utgör en ovärderlig tillgång för framtida relationer medländerna i . Detta område bör kunna utvecklas väsentligt. Än merangeläget är det att öka förutsättningarna för svenska studenter att kunnautbilda sig och forska vid universitet i . Det svenska Linneaus-programmet är ett välkommet steg i rätt riktning. Finansiering viabiståndsmedel utgör emellertid en mycket olycklig begränsning till att gällaländer med vilka har biståndssamarbete. Därmed utesluts i dettasammanhang viktiga länder som , , , ochSingapore. Svensk politik för ett utökat samarbete med inomutbildning och forskning får inte inskränkas av valet av biståndsländer.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ekonomiskt samarbete och handel med ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om demokrati och mänskliga rättigheter i ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fred och säkerhet i ,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om forskning och högre utbildning med inriktning på Asien.Stockholm den 24 mars 1999Karl-Göran Biörsmark (fp)()()