mot · GN02N279 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N279av , ()LandsbygdenEn levande landsbygd är viktigt för . Intresset för att kunna leva,bo och verka på landsbygden är stort, inte minst hos unga människor.Många anser också att landsbygden är den bästa uppväxtmiljön förbarnen. Det är däremot inte alltid så lätt att förverkliga sina drömmar omett liv på landet. Hindren är många.Möjligheterna att kombinera olika typer av försörjningskällor är be-gränsade.Den framväxande informationstekniken och distansarbetsvarianter harännu inte givit den skjuts framåt som man hoppats på.I stället har utflyttningen från landsbygden accelererat ,trots den kamp som bl a - Hela ska leva - har fört.Naturligtvis finns det goda positiva exempel, t ex 4 000 lokala bygde- ochutvecklingsgrupper som envetet kämpar för sin bygds överlevnad ochutveckling.Uteblivna infrastruktursatsningar och brister inom regionalpolitikensområde har permanentat landsbygdens kris och fortsatta utarmning.Det finns ett flertal viktiga frågeställningar som den nu sittande regional-politiska utredningen bör ta till sig. Dessa frågor berör bl a jordförvärvslag-stiftningen, skogsförvaltning, lokal utveckling av , behovet avbredbandssatsningar och utvecklingsmöjligheter för landsbygdsföretag.- JordförvärvslagstiftningenNär det gäller förvärv, fastighetsbildning och fastighetsägande måsteman på ett tydligare sätt stärka de fastboendes situation i förhållande tilldet s k utboägandet. Lagstiftningen borde bättre bidra till att bevara ochutveckla en levande landsbygd. Att enkelt slingra sig förbi reglerna omboplikt måste motverkas. Det tilltagande utboägandet resulterar i att byarutarmas.Fastboende bybor äger ofta inte ens en femtedel av byns marker och harmånga gånger inte längre kvar bestämmandet i byn. Gemensamma kultur-mönster som jakt, fiske, kultur- och miljövård kompliceras dessutom avse-värt, med ökat utboägande. En död hand läggs över stora områden och blirtill hinder för en positiv utveckling av bygden. Ska jordförvärvslagenfortsättningsvis ha ett regionalpolitiskt syfte, är det nödvändigt att skärpabestämmelserna om förvärvstillstånd.Jord- och skogsbruk utgör en betydande del av småföretagen pålandsbygden och i glesbygd, trots att antalet jordbruk dramatiskt har minskatdet . I många bygder är basen för boende och sysselsättningjust konkurrenskraftiga jordbruks- och livsmedelsföretag. Vi motsätter oss enfortsatt utarmning av denna sektor och kräver att skatter som urkonkurrenssynpunkt slår hårt mot dessa företag sänks eller tas bort.- Lokal skogs- och naturförvaltningNär bolagiserades påbörjades en utförsäljning av de tidigarestatliga skogarna. Exempel på oseriös exploatering från nya ägares sidahar lett till berättigade reaktioner från lokalbefolkningen. Lokalaopinioner har på olika sätt agerat för att rädda kvar så mycket sommöjligt av skogen i respektive bygd.Ett resultat av detta har slutligen blivit det vi känner igen som ,där staten har köpt tillbaka skogsmark på ca 900 000 ha. Av dessa finns174 000 ha i och kommuner. Lokala krafter har bildat"Byskogsforum" med betoning på lokalbefolkningens rättigheter till skogen.Målsättningen är att skapa lokala förvaltningsmodeller i berörda områden,vilket också är ett sätt att rädda och skapa nya arbetstillfällen. "Byskogs-forums" fortsatta arbete att utveckla modeller för lokal skogs- och naturför-valtning, måste stödjas fram till konkreta beslut. kan, om baraviljan finns, bli ett bra instrument i regionalpolitiken.I samband med att områden avsätts som naturreservat är det angeläget attmedel också anvisas för informationstavlor, broschyrmaterial och vägbe-skrivningar. Tyvärr är detta ofta bortglömt i flertalet av de reservat somavsatts . Här finns också nya uppgifter som kan skapaarbetstillfällen.- Lokal utveckling av service och inflytandeFolkrörelserådet och de många lokala utvecklingsgruppernas arbete ärbra exempel på lokal demokrati. Efter många års arbete och flera lands-bygdsriksdagar handlar det i fortsättningen om att stimulera alla krafter iarbetet med att skapa tillväxt även på landsbygden och de mindreorterna. Målsättningen är att ingen ort är för liten för att få möjlighet attöverleva. För att klara deltagandet i det regionala partnerskapet ocharbetet med tillväxtavtalen, krävs en samordnande kraft vidlänsbygderåden. En kraft som kan arbeta för och ta vara på befintligaresurser.Kristdemokraterna stöder tanken på en samordnande funktion medplacering vid länsbygderåden.Folkrörelserådets förslag om ett grundservicepaket som ska sätta stopp förserviceindragningar inom småorts-, landsbygds- och glesbygdsområden börbeaktas.Förslaget innebär att posten och lanthandeln ska ta ansvar för ett grund-servicepaket. Flera projekt finansierade med EU-medel pågår ute i landet därsyftet är att för framtiden finna vägar att rädda landsbygdsbutiken. Olikamodeller med samordnad service prövas. Modellen med medborgarkontordär stora delar av den samhälleliga och privata servicen samlas, lanseradesredan i början av 90-talet med kristdemokraten somcivilminister. Medborgarkontor passar särskilt bra för landsbygdsbornasbehov.Post och lantbrevbärare utgör en viktig funktion som i många bygderinnebär en värdefull social kontakt för äldre och en omistlig hjälp för små-företagare. Denna verksamhet måste behållas.Behov finns också att hitta vägar till upphandlingsmodeller som gynnar delokala småföretagen och den lokala miljön. Nuvarande upphandlings-förordningar gynnar storskalighet, ofta utan miljöhänsyn.- BredbandssatsningarTyvärr uteblir bredbandssatsningar ur regeringens budget. Dessasatsningar hade varit särskilt värdefulla för landsbygden. Snabbdatakommunikation ut i hela landet är viktig för fortsattatillväxt, för möjligheter till distansarbete och för möjligheter att bo ochverka även i glesbygden.Regeringen borde i stället ge en tydlig avsiktsförklaring att bredbands-teknik ska bli tillgänglig i hela landet. Ett särskilt stort ansvar måste tasförglesbygdens möjligheter att utnyttja bredbandsteknik.Med vetskap om att de orter som kan erbjuda högskoleutbildning och jobbefter avslutad utbildning är de som kommer att blomstra är detviktigt att högskoleutbildning finns på fler platser än . Med en utveckladbredbandsteknik skulle både företag och utbildning etableras på mindre orter.Strandskyddet kan i vissa delar, för landsbygden del, ifrågasättas. Ska detvara möjligt att locka människor och företag att etablera sig på landsbygdenoch i glesbygd, måste attraktiv tomtmark erbjudas. Inte minst i norra inlandetfinns tusentals småortsnära tjärnar och sjöar. Utrymme finns både för detrörliga friluftslivet och planläggning av attraktiv strandnära bebyggelse. Omdispensmöjligheten kan ligga hos kommunen, istället för hos ,skulle detta underlättas betydligt. Kommunerna - med möjligheten tillöversiktsplanering - har oftast den kompetens som krävs när strandskydds-frågor ska vägas samman.- Friskolor-bygdeskolorPå många orter har lokala utvecklingsgrupper tagit ansvar förskolverksamheten genom att bilda friskolor. Detta har bemöts medskiftande reaktioner från kommunledningens sida. Vi anser attkommunerna på alla sätt ska stötta friskoleverksamheten i glesbygd dådetta visar föräldrarnas och bygdens engagemang för eleverna. Dessutombör skolskjutsverksamheten till dessa skolor ha samma ekonomiskavillkor som kommunens egna skolor.- Marknadsföring och skyltningEtt som det kan tyckas trivialt problem men som för det enskilda gles-bygdsföretaget är mycket bekymmersamt är förordningarna för skyltningutefter vägarna. Här måste myndigheterna - främst - inta enmer flexibel attityd och underlätta för företagen att göra sig kända.Förordningar som berör vägskyltning och kostnaderna förskyltningstillstånd måste anpassas till den verklighet som råder pålandsbygden. En översyn av detta bör göras.- Riskkapitalförsörjning för utveckling av landsbygdsföretagPå landsbygden, där många av företagen byggts upp med små medel meden ganska stor egen insats, har behovet av riskkapital inte varit angelägenförrän man står i begrepp att expandera. En viktig förutsättning för attskapa ytterligare arbetstillfällen bygger på tillgången till riskkapital.Bankernas benägenhet att låna ut pengar till landsbygdsföretag harminskat i takt med att befolkningsutvecklingen varit negativ.Säkerheten för lån bedöms inte utifrån samma värdeprinciper som i störresamhällen. Det finns utvecklingsprojekt till att säkerställa både sysselsättningoch samhällsservice som inte kunnat genomföras på grund av problem medfinansiering.På sikt drabbas landsbygdsföretagen och de olika utvecklingsprojekten avalltför allvarliga problem om inte kraftansträngningar görs för att förbättratillgången på riskvilligt kapital. Till den framtida utvecklingspotentialen kanvi också räkna in det vi kallar socialt företagande, där samverkan kan skemellan privat/ideell sektor och offentlig verksamhet.För att garantera tillgången till tillväxtkapital måste samhället ochkreditinstituten ta sin del av ansvaret och möjliggöra uppbyggnaden avlokala tillväxtkapitalbolag som själva får möjlighet att prioritera användandetav tillgängliga medel.Ett sätt att möta problemet är att inom mindre geografiska områden bildaekonomiska föreningar byggda på engagemang för bygdens och företagensutveckling. Genom det lokala engagemanget från företag och enskilda kan ettgrundkapital garanteras som ytterligare ökas genom att staten tillskjuter likamycket medel i form av utvecklingsbidrag som orterna själva lyckas skrapaihop. Genom samarbete med kreditinstituten ska ytterligare en tredjedeltillväxtmedel kunna tillföras.Fördelen med lokalt fattade beslut bygger på kunskapen om företagens ochutvecklingsprojektens betydelse för sysselsättning och utveckling avnärområdet. Dessutom läggs en större vikt vid de personliga relationerna,trovärdigheten och ansvaret för uppföljning och delredovisning av hurmedlen används.Höga skatter och avgifter tillsammans med en svag regionalpolitik ledertill ett tudelat . måste en ny politik utformas som kan stoppaflyttlassen och därmed lägga en bättre grund för en positiv utveckling i helalandet. - Hela ska leva!HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av förändrad jordförvärvslagstiftning föratt stärka möjligheter till boende på landsbygden,42. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om stöd för Byskogsforums förslag till lokal skogs-och naturförvaltning,33. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behov av medel till informationsmaterial vidbildandet av naturreservat,34. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behov av en samlande kraft iarbetet med tillväxtavtalen med placering vid länsbygderåden,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förslag gällande postens ochlanthandelns ansvar för en form av grundservicepaket,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av upphandlingsförordningen för attgynna de lokala småföretagen,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utbyggnaden av bredbandsteknik,28. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om strandskyddslagstiftningen,39. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om friskolor i glesbygd,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om översyn av skyltningsförordningarna,211. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om riskkapitalförsörjningen för utveckling avlandsbygdsföretag.Stockholm den 4 oktober 1999Ulf ()()()()Skånberg (kd)()()()()()()1Yrkande 6 hänvisat till FiU.2Yrkandena 7 och 10 hänvisade till TU.3Yrkandena 2, 3 och 8 hänvisade till MJU.4Yrkande 1 hänvisat till BoU.