mot · GN02Ju708 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju708av , ()Besöksförbud m.m.Med anledning av många kvinnors utsatthet för våld förs endebatt om samhällets oförmåga att skydda utsatta kvinnortrots att det finns lagar och andra skyddsmekanismer.Polisväsendet utgör endast en mindre del av de samlade resurser som finnsi samhället för att hjälpa och stödja utsatta kvinnor. Socialtjänst, åklagar-väsende och kriminalvård utgör ett relativt väl fungerande nätverk föratt behandla och omhänderta gärningsmän. Motsvarande organisation saknasdock för brottsoffer. De nämnda institutionerna behöver genomgå en grund-läggande förändring, som innebär att brottsoffer ägnas lika stor uppmärk-samhet som gärningsmännen.Nya lagar kan stiftas på . Men det är betydligt svårare attkomma till rätta med de attityder och den okunskap som fortfarande finnsinom rättsväsende, socialtjänst och andra samhällets institutioner. Ett sätt attinledningsvis hjälpa och stödja brottsoffer vore att landets kommunerupprättade särskilda kriscentra för brottsoffer där de drabbade erbjudsomedelbar hjälp av jurister, psykologer, läkare med flera.Påföljden för överträdelser av besöksförbudet behöver också ses över. Idagär maxstraffet för brott mot besöksförbudet fängelse. Enligt uppgift ärdet alltför få av de gärningsmän som bryter mot besöksförbudet som häktas.Många män bryr sig inte alls om förbudet.Enligt har antalet män som har besöksförbudökat tio gånger sedan lagen om besöksförbud trädde 1988. Under1998 utfärdades 2 014 beslut om besöksförbud (Riksåklagarens årsredovis-ning ). Enligt den officiella brottsstatistiken anmäldes samma år2 740 brott mot besöksförbudslagen. Antalet anmälningar var dock sannoliktbetydligt lägre än det faktiska antalet brott, eftersom en anmälan oftast avserflera brott av samma person. lagfördes totalt 306 personer förbrott mot besöksförbudslagen. För 106 personer var brott mot besöksför-budslagen huvudbrottet.Anmälningarna om övervåld mot kvinnor har också ökat lika kraftigt. Detanses bl a bero på att polisen arbetar aktivt för att upplysa om möjligheten attbegära besöksförbud. Fler invandrarkvinnor har också blivit upplysta omsina rättigheter.Även om lagen om besöksförbud hjälpt och skyddat många kvinnor ochbarn, är det ändå en stor grupp som den lagen inte har någon effekt för.Lagen får inte heller verka tandlös för de misshandlade kvinnor, som idaginte vågar anmäla en förövare. Samhällets resurser måste samordnas.Uppklaringsprocenten för brott mot besöksförbudslagen har, liksom för deflesta andra typer av brott, minskat . Andelen brott somledde till lagföring, åtal, strafföreläggande eller åtalsunderlåtelse var enligtden officiella brottsstatistiken 1997 jämfört 1990.Att inte fler brott åtalas har bl.a. satts i samband med att ord står mot ord imånga av de anmälda fallen, dvs. kvinnan hävdar att mannen brutit motförbudet under det att mannen förnekar brott som det saknas övrigbevisning som skulle kunna bidra till att brottet klarades upp. Detta för-hållande förekommer också ofta när det är fråga om våldsbrott som begåttsav en för offret känd person.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att brottsoffer och gärningsmän måste ha sammaprioriteringsgrad vid samhällets behandling av våldsbrott,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att samhällets resurser samordnas för att hjälpaoch stödja utsatta kvinnor,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att påföljden för överträdelse av besöksförbudses över,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att kriscentrum för brottsoffer inrättas i kommu-nerna där de drabbade erbjuds omedelbar hjälp av jurister, psykologer,läkare m.fl.Stockholm den 29 september 1999Margareta ()