mot · GN02N278 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N278av , ()EU:s strukturfonderInledningGenom det svenska EU-medlemskapet har stora delar av fåtttillträde till som ett viktigt medel för utveckling ochtillväxt. Medverkan i EU:s program har varit positivt för deltagarna ochför som helhet. Det har visat sig att strukturfondsmedlen harkommit till användning på ett decentraliserat sätt och bidragit till att ökadet lokala engagemanget. Genom lokal samverkan och nya partnerskaphar den lokala kreativiteten spirat. I när regeringen inte verkar taregionalpolitiken riktigt på allvar har EU-medlen visat vägen mot en mereffektiv regionalpolitik, byggd underifrån.Inför den kommande programperioden är det av avgörande betydelse attförutsättningarna för effektivt användande av de medel som står tillförfogande ytterligare förbättras . Dessvärre ärregeringens politik vad avser strukturfonderna otillräcklig och tyder påbristande engagemang för utveckling i hela . Det engagemang somfinns för deltagande i programmen minskas genom att regeringensjälvsvåldigt bestämmer inriktningen i förhandlingarna med övriga EU-länder och med kommissionen, vilket försvårar uppslutningen bakominriktningen och en långsiktig planering.Mål 2Nya mål 2 omfattar i huvudsak det som varit mål 2(industriregioner) och mål 5b (landsbygdsregioner). Genom beslutet omsammanläggning har förutsättningarna för stödet förändrats och förSveriges del minskar utrymmet för mål 2 utanför mål 1-områden någotoch uppgår framgent till ca 1,2 miljoner invånare.Det förslag som regeringen presenterat innebär att flera nya kommunerförs till nya mål 2, medan åtskilliga kommuner som återfinns i mål 5boch nuvarande mål 2 endast kommer att få fortsatt stöd under en utfasnings-period.Följande kommuner föreslås av regeringen fasas ut:Västra , , , , , , , LysekilÖstergötland , , , YdreKronoberg TingsrydBlekinge , , , SölvesborgRegeringen hävdar att förändringarna gjorts efter noggrannaöverväganden av vilka regioner som har störst problem och är i störstbehov av mål 2-stödet. Själva övervägandena har dock inte presenterats.Centerpartiet har svårt att se att de kommuner som föreslås fasas ut,kan antas vara i mindre behov av stödet än t.ex. de kommuner som nuföreslås tillkomma under mål 2. I sammanhanget kan det också vara värtatt notera att regeringen har arbetat för att ytterligare städer, även irelativt expansiva regioner, ska få del av EU-stöd, främst under nya mål1.De kommuner som regeringen menar ska fasas ut har alla, med någotundantag, negativ befolkningsutveckling och låg bruttoregionalprodukt percapita. Stödet har varit oerhört viktigt och bidragit positivt till utvecklingen ide berörda områdena. I mål 5b sydöstra har detta t.ex. inneburit än 2 000 nya arbetstillfällen skapats, och man räknar med att uppnåmålet om 5 000 nya arbeten fram , förutsatt att alla projekt kangenomföras enligt planeringen. gäller dock samma argumentsom då de antogs till mål 5b. Målen i SPD:erna, som för övrigt togs framunder stark tidspress, är ännu inte uppfyllda och fortsatt stöd är nödvändigtför att fortsätta den positiva utvecklingen. För de berörda kommunernakommer de nya förutsättningarna som en kalldusch, vilket kommer attförsvåra det fortsatta regionala och lokala utvecklingsarbetet.I (SOU 1999:24) konstateras bl.a. attstrukturfonderna har inneburit ett nytt sätt att arbeta och lagt grunden förökat samarbete i nya konstellationer. För de ingående kommunerna har detinneburit stora möjligheter och en spirande framtidstro. Förutsättningen föratt strukturfonderna ska fylla sitt syfte är dock att det finns en långsiktighet iplaneringen och möjlighet att överblicka stödformerna även överomförhandlingar.Centerpartiet har upprepade gånger varnat för följderna av ett alltförpassivt agerande från regeringen i förhandlingar om strukturfonderna. servi följderna av denna passivitet, då 17 kommuners möjligheter att utnyttjaEU-medel kraftigt försämras. Händelseutvecklingen visar tydligt att denförankringsprocess som föregår förändringar i EU-program, ofta medlångtgående följder för de berörda, måste få en tydligare förankring, såväl iriksdagen som bland de berörda kommunerna.Regeringen måste mot denna bakgrund i de stundande förhandlingarnamed kommissionen om stödområden också arbeta för att de kommuner somman nu föreslagit ska fasas ut ska ingå i mål 2-området. Detta bör gesregeringen till känna.SkärgårdsproblematikenGenom inrättandet av mål 5b skärgård, behandlades den svenskaskärgården som ett samlat utvecklingsområde, medsärskilda förutsättningar. För dem som arbetar för utveckling avskärgården har detta upplevts som mycket positivt.Skärgården erbjuder speciella förutsättningar och problem för dem som ärbofasta. Det måste också i skärgården finnas arbetstillfällen, service ochgoda pendlingsmöjligheter. För att detta ska kunna förverkligas måsteskärgården behandlas tillsammans med stödjepunkter i land och delar av detkustnära fastlandet. Ett sådant synsätt öppnar för mer effektiva åtgärder ochtar också fasta på att de olika delarna i skärgården har mycket gemensamt,som näringsgeografi, kulturgeografi och traditioner. Det är angeläget attfortsättningsvis i det nationella och europeiska skärgårdsarbetet förespråkadetta vidgade skärgårdsbegrepp samt att det kommandeskärgårdsprogrammet inkluderar detta vidgade begrepp. Detta bör gesregeringen till känna.Mål 3Nya mål 3 kan förenklat sägas vara en sammanslagning av nuvarandemål 3 och mål 4. Under nästa programperiod kommerstrukturfondsmedel inom mål 3 att kunna användas förkompetensutveckling inom privat och offentlig sektor. Målgruppen äranställda, enmansföretag och arbetslösa.Den oberoende utvärderingen av nuvarande Växtkraft mål 4 visar attföretag med 0-5 anställda är kraftigt underrepresenterade och att insatsernanått de redan medvetna företagen. Vi menar därför att det är av störstabetydelse att åtgärderna inom nya mål 3 fokuseras på de allra minstaföretagen.Den utredning som varit tillsatt att lämna förslag till ett nationelltprogramdokument för nya mål 3 har lämnat sittförslag (SOU 1999:107) till regeringen. menar att utredningen ialltför hög grad fokuserat på stora företag och utvecklat stimulansåtgärdersom utgår från dessa företags villkor. De senaste årens glädjande tendensmed ett ökat antal enmansföretagare borde på ett betydligt tydligare sättåterspeglas i åtgärderna inom mål 3.De nivåer för åtgärder inom insatsområde 2 som föreslås i utredningen äralldeles för låga för att de ska få någon effekt för de minsta företagen. Vianser att det är felaktigt att bruttolönesumman används som utgångspunkt förtilldelningen av medel för stimulans till kompetensutveckling. Detta ger ettsärskilt dåligt utfall för enmansföretag där löneuttaget kan vara mycketblygsamt. I stället bör det införas ett system där den lägsta stödnivån, golvet,är tillräckligt hög för att utgöra en stimulans även för det lilla företaget.Regeringen bör återkomma med förslag om detta.Vid utformningen av framtida system för kompetensutveckling är detmycket viktigt att även företag med få eller inga anställda ges godamöjligheter att få del av insatserna, vilket tyvärr inte verkar bli fallet vadgäller det nya mål 3-programmet. Regeringen bör i denna del ge tydligadirektiv till den utredning, som ska tillsättas för att komma med förslag tillhur stimulansen för individuell kompetensutveckling skall utformas. Dettabör ges regeringen till känna.Centerpartiet har i motion 1999/2000:A220 ytterligare utvecklat sin syn påhur individuella kompetenskonton bör utformas.Offentliga medfinansieringenBidrag från strukturfonderna skall med några undantag medfinansierasav nationella offentliga medel. Stödnivån från EU och den nationellaoffentliga medfinansieringen fastställs i de enskilda programdokumentenpå program- och åtgärdsnivå. Privata medel är inte godkända sommedfinansiering gentemot strukturfondsmedlen, men är ändå viktiga somfinansiering i projekt.Till skillnad mot de horisontella målen har inte den nationella offentligamedfinansieringen för de geografiska målen och gemenskapsinitiativenfastställts i statsbudgeten. Finansieringen sker i stället från olika statliga,regionala och lokala aktörer. Det svenska systemet bygger på att dennationella offentliga medfinansieringen skall verifieras skriftligt innanbeslutsgruppen kan bevilja strukturfondsmedel till projekt. Det innebär attprojektägarna ofta måste presentera sin projektidé för flera olika organ innanansökan om strukturfondsmedel formellt kan behandlas av beslutsgruppen.Problemen med den offentliga medfinansieringen har medfört att mångavärdefulla projekt försenats eller i värsta fall inte kunnat genomföras pågrund av att den offentliga finansieringen inte kunnat lösas.Under nästa programperiod, år 2000-2006, har tilldelats ca 13miljarder kronor från . För att kunna ta del av dessamedel måste det finnas svenska offentliga medel i ungefär sammastorleksordning. Vi känner en stark oro för att det varken inom dennationella, regionala eller kommunala nivån finns en tillräcklig beredskap föratt kunna tillgodose kraven på offentlig medfinansiering avstrukturfondsmedel. De medel som finns tillgängliga är ofta redan låsta tillandra åtgärder och kan därför inte utnyttjas till projektfinansiering inomstrukturfonderna.Det är inte EU:s avsikt att strukturfondsmedlen skall användas för attfinansiera redan befintliga åtgärder för regional utveckling. EU:s avsikt är attstrukturfonderna skall utgöra en del av medfinansieringen av nya projekt ochåtgärder för regional utveckling och tillväxt. De offentliga instanserna haralltför dålig beredskap för att möta det positiva tillskottet av EU-medel.I några fall, till exempel inom gemenskapsinitiativet Leader har dennationella medfinansieringen kunnat garanteras tidigt, vilket kraftigtunderlättat för projektens genomföranden.Inför den kommande måste den offentligamedfinansieringen, även inom mål 1 och 2, lösas på ett tidigt stadium. Dettabör ges regeringen till känna.Privat medfinansieringErfarenheten av EU-projekt är, som ovan beskrivits, positiv och harbidragit till att skapa nya partnerskap kring lokal och regional utveckling.Det är också en fråga där de nya regionbildningarna bör kunna spela enviktig roll och även engagera de egna invånarna i större utsträckning. Enavgörande förutsättning för en fortsatt positiv utveckling är emellertid attmånga olika aktörer är intresserade av att delta. Från enskildas ochideella organisationers sida kan man självfallet huvudsakligen räkna meddet egna arbetet. Vad gäller näringslivet är det dock angeläget att ocksåöka den ekonomiska delaktigheten i projekten.Redan i dag är det självfallet möjligt att i partnerskap med det privatanäringslivet utnyttja privata medel i projekten. Emellertid godkänns inteprivata medel som stödgrundande medel. De utredningar som gjorts av dengångna programperioden visar tydligt på behovet av att öka näringslivetsdelaktighet inom strukturfondsarbetet.För att öka engagemanget hos privata företag i EU-finansierade projekt bördet därför göras möjligt att använda privata medel som medfinansiering isådana projekt, givetvis med beaktande av bibehållen konkurrensneutralitet.Regeringen bör i de fortsatta förhandlingarna om strukturfonderna arbeta föratt detta ska göras möjligt. Detta bör ges regeringen till känna.FörskottsbetalningFör många små projekt, ofta initierade av lokala utvecklingsgrupper, hardet varit ett stort problem att EU-medlen endast betalas ut i efterhand. Attså är fallet beror på att det svenska systemet för strukturfonder hittillsinte godkänt förskottsutbetalningar till projekt. Utbetalning avstrukturfondsmedel görs först efter att projektet upparbetat kostnadersom kan verifieras som stödberättigande. Det bör poängteras att det inteär som sätter stopp för utbetalningar i förskott utan desvenska reglerna.Detta har inneburit ett stort problem för i första hand små projekt ochprojekt som drivs av organisationer och föreningar, där tillgång på likvidamedel är avgörande för projektens existens.Att medlen endast betalats ut i efterhand har även uppmärksammatssom ett problem av de utredningar som utvärderat strukturfonderna underden nuvarande programperioden. För att undanröja detta problem bör engenerell möjlighet till förskott införas. Ett lägsta krav är att räntan för lånsom tagits för projektets finansiering bör godkännas som stödberättigadprojektkostnad. Detta bör ges regeringen till känna.Budgetens utgiftstakGenom Agenda 2000 ges regeringen möjlighet att välja att betala utarealersättning för först , vilket regeringen utnyttjar föratt hålla statens utgifter under utgiftstaket. Ett sådant förfarande ärgivetvis helt oacceptabelt, då varje månads försening motsvarar förloraderänteintäkter för det svenska lantbruket med 20 miljoner kronor.Det måste ifrågasättas om utbetalningar av EU-medel fortsättningsvis skaingå under det utgiftstak som fastställer, då det för statens delhandlar om ett nollsummespel. Det bör vara möjligt att i hanteringen skiljapå svenska medel för medfinansiering, som givetvis bör påverka hur statensutgifter beräknas, och de medel som kommer från EU, medel som inte börpåverka statens utgifter. Regeringen bör därför låta utreda möjligheten attfortsättningsvis beräkna utbetalningar av EU-medel utanför statsbudgeten.Detta bör ges regeringen till känna.PartnerskapPartnerskapens betydelse betonas i regelverket för strukturfonderna.Nyckeln till strukturfondernas framtida verksamhet är ett stärktpartnerskap mellan berörda aktörer.Av de utvärderingar som gjorts av hur strukturfondsmedlen använts inomolika målområden under den innevarande programperioden framgår att deregionala partnerskapen engagerat alltför få aktörer. Tyngdpunkten påkommunala företrädare och arbetsmarknadens parter har varit omotiveratstor.En stor öppenhet bör därför prägla sammansättningen av partnerskapenunder den kommande programperioden. De aktörer som visar intresse för attdelta i partnerskapen bör beredas plats. Utvärderingarna visar att det är avsärskild betydelse att engagemanget från det regionala näringslivet ipartnerskapens arbete ökas.Centerpartiet anser att regeringen bör ge tydliga riktlinjer till de regionalapartnerskapen om att de skall vara välkomnande till nya aktörers möjligheteratt ingå i partnerskapen. En stor delaktighet från olika företrädare ökarförutsättningarna för att strukturfondsmedlen kan användas på bästa tänkbarasätt. Detta bör ges regeringen till känna.Enklare reglerDen svenska administrationen av EU-medel kännetecknas ofta avkrångel och byråkrati. Detta leder i sin tur till att främst små företag ochorganisationer drar sig för att medverka och det leder till ett lägredeltagande i projekten. Förhållandet har uppmärksammats på många hålloch krav rests på regelförenklingar. Regeringen har självfallet ett mycketstort ansvar för att, genom regleringsbrev, tillse att landets myndigheterser som sin uppgift att tillämpa regelverket på ett så enkelt sätt sommöjligt och att hjälpa dem som deltar i projekt till rätta. Då Centerpartieti flera andra motioner har uppmärksammat förhållandet avstår vi från atthär upprepa yrkanden.Nationella stödområdenI samband med att behandlas finns också skäl attbelysa frågan om hur de nationella stödområdena bestäms. Då EU måstegodkänna nationella stödområden, styrs dessa i stor utsträckning av hurmålområdena utformas i Sverige.I budgetpropositionen för föreslår regeringen att det, dåstödområdesindelningen till stor del bestäms av kommissionens riktlinjer,ska vara en uppgift för regeringen att närmare bestämma vilka områden somska ingå i de nationella stödområdena. delar inte regeringensuppfattning. Frågan om att vara en del av ett stödområde eller inte är ofta avavgörande betydelse för en region eller kommun. Det är rimligt att landetsfolkvalda ges möjlighet att påverka förändringar som kan få mycketlångtgående konse-kvenser för företagande och boende i stora delar avlandet. Att invänta ett beslut i behöver inte vara så omständligt attdet föranleder ett bemyndigande som ytterligare ökar maktkoncentrationen iregionalpolitiken till regeringen. bör därför avslå regeringensförslag i denna del.Centerpartiet noterar att regeringen faktiskt försöker ändra den omotiveratlåga andelen av befolkningen som får omfattas av stödområden. Man kandock, tyvärr, notera att regeringens ambition att vara "bråkstaken" i EU-samarbetet inte underlättar sådana försök. Genom att ambitiöst driva på förextrema ståndpunkter, t.ex. i förhandlingar om den framtida utformningen avjordbruksstödet, som har stor regionalpolitisk betydelse, underminerarregeringen själv försöken att få utvidga de egna stödområdena.Givet de förutsättningar som råder måste dock frågetecken sättas för denindelning i nationella stödområden som regeringen presenterar. Åtskilliganya områden förs in, som sådana områden som varittillfälliga stödområden stryks från listan. Särskilt anmärkningsvärd är denlinje som regeringen slår in på då man för in flera kommuner med medelstorastäder på listan, som utpräglade glesbygds- ochavfolkningskommuner faller bort. Det är värt att notera att städer, då deinförs på listan, upptar en stor del av den totala del av befolkningen som fåromfattas av nationella stödområden. En stad med 60 000 invånare kanmycket väl motsvara 3-4 kommuner i glesbygd. Detta förfarandeunderstryker vikten av att faktiskt får besluta om stödområdena.Skulle detta avstyrkas bör dock regeringen se över indelningen så att dekommuner som tidigare ingått i de tillfälliga stödområdena förs upp på listanöver nationella stödområden.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att begär att regeringen i förhandlingarna medkommissionen arbetar för att också de områden som föreslås fasas utäven framgent skall ingå i mål 2-området,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett vidgat skärgårdsbegrepp,3. att hos regeringen begär förslag till ett system föråtgärder inom insatsområde 2 inom nya mål 3 med en lägsta stödnivå,som är tillräckligt hög för att utgöra en stimulans även för de minstaföretagen,14. att hos regeringen begär att i direktiven tillutredningen om individuell kompetensutveckling även skall omfattaföretag med få eller inga anställda, 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att privata medel bör kunna användas sommedfinansiering i EU-finansierade projekt,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att frågan om den offentliga medfinansieringen,även inom mål 1 och 2, inför kommande programperiod måste lösaspå ett tidigt stadium,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en möjlighet till förskott på EU-finansieradeprojekt,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utreda möjligheten att fortsättningsvisberäkna utbetalningar av EU-medel utanför statsbudgeten,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om riktlinjer till de regionala partnerskapen om nyaaktörers möjlighet att ingå,10. att avslår regeringens förslag om att detfortsättningsvis skall vara en uppgift för regeringen att närmarebestämma vilka områden som skall ingå i de nationella stödområdena,11. att , under förutsättning av avslag på yrkande 10, somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att detidigare tillfälliga stödområdena skall ingå i de nationellastödområdena.Stockholm den 4 oktober 1999Eskil ()()()()()1 Yrkandena 3 och 4 hänvisade till AU.