mot · GN02N210 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N210av Tolgfors, ()Folkomröstningen om kärnkraftFolkomröstning omkärnkraft saknar legitimitetDagens debatt om kärnkraftens vara eller icke-vara tarfortfarande i hög grad sin utgångspunkt i 1980 årsfolkomröstning. Det förefaller dock som omfolkomröstningen är viktigare som argument i debattenpolitiker emellan, än den är för människor i allmänhet.De flesta politiska debattörer söker relatera sina ställningstaganden tillfolkomröstningen och anser att just deras tolkning av resultatet är den rätta.Frågan är dock om detta alls är ett relevant perspektiv.1980 års folkomröstning om kärnkraft och den därefter följandehanteringen av frågan hade så allvarliga brister att legitimiteten för ochbärigheten på dagens ställningstaganden i vart fall kan diskuteras.Brister i folkomröstningens legitimitetDet fanns inte någon möjlighet för den som ville attkärnkraften skulle kunna byggas ut till mer än 12 reaktoreratt ge detta till känna i folkomröstningen. Alla linjer varavvecklingslinjer, med begränsning av kärnkraftensutbyggnad och användning. Detta ter sig i efterhand som ettdemokratiskt problem.Det fanns på valsedlarna inga reservationer för att nya tekniska inno-vationer kunde förändra såväl säkerhets- som miljöaspekter av kärnkrafts-användning. Ett beslut grundat tekniska utvecklingsnivå skullealltså gälla också . För och svensk industri innebär detta enrisk att hamna på efterkälken när nya tekniksprång tas.Denna teknikutvecklingsfientliga inställning underströks senare av den såkallade tankeförbudslagen, en paragraf i kärntekniklagen, som förbjuderplaner på konstruktion av nya reaktorer.Splittringen på tre linjer, varav två hade identisk text på valsedelnsförstasida, bidrog till att göra valresultatet än mycket svårare att tolka.Dettaminskar ytterligare den demokratiska legitimiteten av omröstningen. Härskiljer sig folkomröstningen om kärnkraft från den senare folkomröstningenom EU, där det gavs två alternativ, ett ja eller ett nej till medlemskap ienlighet med det avtal förhandlat fram med EU.Årtalet 2010 som slutdatum för svensk kärnkraftsanvändning nämndesaldrig på valsedlarna. Trots detta har 2010 kommit att användas som ettheligt datum i kärnkraftsdebatten. 2010 som slutdatum etablerades genom ettbeslut av efter folkomröstningen, närmare bestämt den 10 juni1980. Beslutet var att den "sista reaktorn ska stängas " (1979/80:NU70,mom. Slutdatumet var följden av ett vanligt riksdagsbeslut ochriksdagsbeslut kan ändras av efterföljande riksdagar.En rad saker som däremot tydligt skrevs ut på valsedlarna har fallit iglömska. Vem minns - eller känner sig bunden av - att linje 2 lovade att el-produktionen skulle vara socialiserad och att "Övervinster i vatten-kraftproduktionen indrages genom beskattning"? Tack och lov knappastnågon. Viktigare är att det slogs fast på linje 1:s och 2:s valsedlar att"Säkerhetssynpunkter blir avgörande för den ordning i vilken reaktorerna tasur drift." Vidare stod att läsa att "Kärnkraften avvecklas i den takt som ärmöjlig med hänsyn till behovet av elektrisk kraft för upprätthållande avsysselsättning och välfärd." Dessa båda uttryckliga kriterier har regeringennu frångått vid förtidsnedläggningen av . Detta visar att regeringenstruntar i folkomröstningen när så gynnar dess politiska syften.Väljargruppen förändrasDet har gått folkomröstningen och dedärpå följande riksdagsbesluten. Det gör att såväl riksdagenssammansättning som väljargruppen totalt sett har förändratsordentligt. Av dagens aktiva riksdagsledamöter och ersättaresatt bara 16 i vid tiden för folkomröstningen i mars1980. Lägger man till dem som var tjänstlediga är siffran 21,enligt . 41 av dagens ordinarieledamöter saknade till och med rösträtt i folkomröstningen.Av de riksdagsledamöter och ersättare som var aktiva vid tiden för 1980års energibeslut är blott 22 stycken ordinarie riksdagsledamöteridag. Av dessa 22 är 18 stycken aktiva ordinarie ledamöter. Fyra ledamöterär tjänstlediga som statsråd, allt enligt Utredningstjänst.Enligt , som har försökt göra en grov upp-skattning, har ca 2,1 miljoner väljare tillkommit . Dessa harinte fått säga sitt om en fråga som påverkar oss alla och som i praktiken ännuinte är avgjord. Ett stort antal av dem som deltog i folkomröstningen haravlidit under de som gått sedan dess.Till den förändrade väljargruppen skall läggas SIFO-mätningar som visaratt väljarna ger ett helt annat opinionsstöd för kärnkraften , än de gjorde1980. Svenska folket stöder helt enkelt inte en förtida kärnkraftsavveckling.Brister i den efterföljandehanteringen av kärnkraftsfråganHanteringen efter folkomröstningen väcker en intressantmoralisk fråga: Om ett beslut varken verkställs eller fullföljs- hur länge skall det ändå anses vara legitimt?Riksdagen har haft två decennier på sig att fatta de beslut som bordekommit för att fullfölja folkomröstningens resultat och utfästelser gjorda isamband med denna. Likväl har det inte skett. Kärnkraftsfrågan har i ställetkommit att bli en förfuskad fråga, där löften givits och dragits tillbaka.Taktisering har ersatt politiskt ansvar för landets energiförsörjning ochvälfärd.Det är orimligt att dagens politiker skall behöva känna sig bundna avgamla misstag. De låsningar som hanteringen av folkomröstningskapat kan lösas upp genom att ger till känna att så harförflutit och att frågan hanterats så illa att folkomröstningen saknar bärighetidag.Riv upp beslutet att stänga BarsebäckDen första reaktorn i skall stängas av. Den andraskall röna samma öde bara efter den första. Detbeslutet drev den socialdemokratiska regeringen igenom iriksdagen. Verkställigheten av beslutet har dock av juridiskaskäl fördröjts.Det är uppenbart att regeringen lämnat valsedelns löften därhän. Varkenrekvisitet "Säkerhetssynpunkter blir avgörande för den ordning i vilkenreaktorerna tas ur drift", eller rekvisitet "Kärnkraften avvecklas i den taktsom är möjlig med hänsyn till behovet av elektrisk kraft för upprätthållandeav sysselsättning och välfärd", är uppfyllda. Därigenom visar regeringen attfolkomröstningen också för regeringspartiet är utan giltighet idag.Regeringen en löst hängande energipolitik, utan förankring hos folket.Ingen har lyckats eller ens försökt visa att är en mindre säkeranläggning än någon annan. Ingen har lyckats visa att en förtida avvecklingav kärnkraften - i all synnerhet en som fortsätter i jämn takt som regerings-partiet föresatt sig - inte skulle ge allvarliga effekter på sysselsättningenochvälfärden.Det nuvarande energibeslutet är maktpolitiskt betingat. Dess syfte var meratt säkra fortsatt regeringsinnehav, än god och säker elförsörjning förSverige. Redan detta är skäl nog att riva upp det.Utveckla kärnkraftenKärnkraften bör inte särbehandlas som energikälla utanbetraktas med samma ögon och behandlas på samma sättsom olja, kol, gas, vattenkraft och vindenergi. Denexisterande kärnkraften i är säker och germiljömässigt små effekter jämfört med alternativen. Iframtiden är det troligt att såväl kärnkraftens säkerhet sommiljövänlighet kan och kommer utvecklas ytterligare. Detgår inte att utesluta att kärnenergi kan komma att vara enkonkurrenskraftig energikälla framöver. Det är inte rimligtatt avhändar sig möjligheten att använda kärnkraftvare sig nu i existerande anläggningar eller iform av nya tekniska lösningar. Säkerhets- och miljökrav börtillsammans med ekonomiska aspekter vara styrande förlandets framtida elproduktion.För att vi skall nå dit krävs att förklarar att det nu är så längesedan 1980 och frågan varit så illa politiskt hanterad att folkomröstningenförlorat aktualitet. Således skulle svensk energipolitik kunna kasta av sigoket av politiska krumbukter och maktpolitiska spel och åter börjaföras på rationell grund. bör riva upp riva upp beslutetatt förtidsavveckla . De existerande reaktorerna kommer attavvecklas när de inte längre uppfyller säkerhetskraven eller ärekonomiskt lönsamma.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om legitimiteten folkomröstning om kärn-kraft,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att så har förflutit och att fråganhanterats så illa att folkomröstning om kärnkraft saknaraktualitet för dagens energipolitik.Stockholm den 21 september 1999Sten Tolgfors (m)