mot · GN02Sk13 · 1999-10-27 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Sk13av , ()med anledning av prop. 1999/2000:15 Slopade stoppreglerI propositionen framlägger regeringen förslag att slopaflertalet av de s.k. stoppregler som diskriminerarsmåföretagarna i . Det är oacceptabelt attsmåföretagare måste betala högre skatt än andra företagare.Att regeringen nu insett detta är glädjande. Moderatasamlingspartiet har i motioner till tidigare riksmöten yrkat attsamtliga stoppregler och andra för mindre företagdiskriminerande lagstiftning skulle slopas. Samtliga dessamotioner har avslagits av riksdagsmajoriteten. Redan tillhösten 1998 utlovade regeringsföreträdare förslag tillförändringar i bestämmelserna för fåmansföretag. När dettalöfte inte infriades skulle förslag i stället komma i sambandmed vårpropositionen 1999. Inte heller då kom något förslag.Det är därför positivt att regeringen nu äntligen kommit meden proposition som till stora delar överensstämmer med våratidigare motionsyrkanden. Tyvärr har dock viktiga ochangelägna förändringar inte tagits med i propositionen. Detkommer, om förslaget går igenom, fortfarande att finnas kvardiskriminerande lagar som gäller fåmansföretagare.Det är av stor betydelse att undanröjer de kvarvarande särregler-na för fåmansföretagarnas skatter. Det gäller hur inkomstfördelning ifamiljen betraktas ur skattesynvinkel, fördelningen mellan företagarlön ochinkomst av kapital, bestämmelserna för förbjudna lån och reglerna förpersonalavveckling. Företagarklimatet i måste förbättras. har stagnerat och, vad värre är, flertalet företag växerinte. Ett förbättrat företagarklimat skulle kunna ändra utvecklingen, vilketskulle innebära fler personer i arbete med åtföljande positiva sociala ochpsykologiska effekter. Ur ekonomisk synvinkel skulle det innebära växandeskattebaser. Det i sin tur skulle underlätta skattesänkningar och skapa störreutrymme för medborgarnas självbestämmande, tillväxt och rättvisa.Inkomstfördelning i familjm.m.Det finns i punkt 13 av anvisningarna till 32 § KL angivethur ett fåmansbolags företagsledares familjemedlemmarskall inkomstbeskattas för ersättning från bolaget.Make/maka beskattas för marknadsmässig ersättning. Förden del som bedöms som liggande över enmarknadsersättning för maka/make skattar företagsledaren.Barn , som arbetar i bolaget, beskattas hos den avmakarna som har den högsta inkomsten från företaget. Dettagäller även ersättning till barn , "till den delersättningen överstiger marknadsmässigt vederlag förarbetsinsatsen". Om barnet är delägare i bolaget beskattasföretagsledaren för den kapitalinkomst som överstiger"skälig ersättning för i bolaget gjord kapitalinsats".Bakgrunden till dessa bestämmelser är att söka i den höga, progressivainkomstskatten samt att endast lön upp till 7,5 basbelopp ger rätt tillsocialförsäkringsförmåner. Det torde även i andra verksamheter än i fåmans-företag vara möjligt att fördela löner inom familjen. Det är direktdiskriminerande och t.o.m. ett brott mot jämställdhetssträvanden att betraktamaka som ett bihang till företagsledaren.Stoppregelutredningen (SOU 1998:116) föreslog att bestämmelsernagällande make/maka skulle slopas, men regeringen är av en annan mening.Vi anser att denna bestämmelse skall slopas både när det gäller fåmans-företag och fåmansägt handelsbolag.Regeln om hur företagsledares barn skall beskattas bör ocksåslopas. Det finns ingen anledning att straffbeskatta ungdomars feriearbeten ifamiljeföretaget och därmed kanske sätta i gång ett byte av arbeten mellanolika familjeföretag för att undvika straffskatten.Regeringen skriver i propositionen att stoppregelutredningen "funnit attförbudet bör kvarstå med hänvisning till att risken för missbruk anses vägatyngre än den orättvisa som består i att företagsledares barn diskrimineras iförhållande till andra barn".Detta är en häpnadsväckande skrivning. Allt positivt tal om småföre-tagarna och den tillit man säger sig ha till dem är då inte värt särskiltmycket.Det är i högsta grad anmärkningsvärt att regeringen medvetet diskriminerarungdomar, som i många fall skulle kunna vara ryggraden i morgondagensnäringsliv. lider brist på företagare. Barn som vuxit upp i före-tagarfamiljer blir själva ofta företagare. Diskrimineras dessa ungdomarriskerar de att få en negativ bild av som företagarland. Bestämmel-sen bör omgående slopas.En annan diskriminerande bestämmelse för fåmansföretagare är fördel-ningen mellan inkomst av tjänst och inkomst av kapital.Utdelning på aktier i ett fåmansföretag beskattas för aktiva delägare ellernärstående till dessa i inkomstslaget tjänst till den del utdelningen överstigervad som anses utgöra "normal utdelning." För realisationsvinster, som över-stiger s.k. normal utdelning, skall en viss del () av reavinstenbeskattas som tjänst och resten som kapital.Riksdagen har beslutat att års taxering införa en begränsadskattefrihet för utdelning och reavinster på aktier i onoterade företag. Dessaregler är komplicerade. Förenklat uttryckt skall man först lägga sammananskaffningskostnaden för aktierna plus ovillkorade kapitaltillskott plus 100procent av lönesumman, minskad med dels löneförmåner för aktiv delägare,dels 10 basbelopp. Till detta belopp skall man lägga sparad skattefriutdelning av det s.k. lättnadsutrymmet multiplicerat avstatslåneräntan året före beskattningsåret. Kvarståendesparad utdelning från föregående år läggs till, räknas upp med statslåneräntanplus , och från detta dras så lättnadsutrymmet. Utdel-ningen sönderfaller i tre delar: En skattefri utdelning (lättnadsutrymmet), enkapitalbeskattad utdelning (skatt) och återstoden beskattas sominkomst av tjänst (alternativt skatt).Om någon delägare säljer några aktier blir beräkningarna ännu merkomplicerade, för då skall hälften av vinsten beskattas som tjänst, dock högst100 basbelopp inklusive de reavinster på aktier i bolaget som under desenaste fem åren har beskattats som inkomst hos envar av delägarna ochderas närstående. Detta är krångligt i överkant och syftet är grumligt.Tanken är att det skall stimulera till företagande. Men även bortsett fråndetta komplicerade beräkningssätt är lagen diskriminerande. Enfåmansföretagare får betala i reavinst när han säljer aktier,medan kapitalbeskattningen för andra är . Den egna företagarenhar tagit en mycket högre risk än en kapitalplacerare som investerat istatsobligationer och får en riskfri avkastning med maximalt ikapitalskatt. Inga vackra ord om småföretagarnas betydelse kan döljaverkligheten, fåmansföretagarna motarbetas i Sverige.Skall man kunna tjäna pengar på att driva företag i ? Eller skall vifortsätta att betrakta lönearbete som norm även för entreprenörskap ochrisktagande, d.v.s. företagande? Självfallet gäller att en företagare vill hamöjlighet att kunna få en bra avkastning på sitt risktagande. Genom attselektivt beskatta fåmansföretagaren minskar hans kalkyleradevinstmöjlighet, och risken höjs i motsvarande mån. Det är därför inte allskonstigt att har så få familjeägda företag. Det är inte heller underligtatt de mindre företagen inte växer i Sverige.Huvudregeln vid beskattning av utdelning till aktiv ägare i ett fåmansbolagbör vara att all utdelning från bolaget anses som kapitalinkomst om ägarentagit ut en lön som minst motsvarar den som en anställd kollega i sammayrke har. Skulle det inte gå att konstatera vad "motsvarande" lön är, får manberäkna kapitalavkastningen på något annat sätt. En sådan beräkning börutgå från företagets egna kapital inklusive upparbetade vinster som behållits iföretaget. Hänsyn bör också tas till den kompetens som finns bland anställda,d.v.s. företagets immateriella tillgångar och som inte finns i någonbalansräkning. Beräkningen skulle alltså utgå från bolagets egna kapital plushela lönesumman minus ägarens lön. Vi anser att regeringen skall ges iuppdrag att återkomma med ett förslag.Förbjudna lånI aktiebolagslagen finns en bestämmelse om förbud förbolaget att lämna penninglån, dock med undantag för s.k.kommersiella lån, till aktieägare, styrelseledamöter ochverkställande direktör i såväl moder- som dotterbolag.Förbudet omfattar även närstående personer (AL 12 kap 7 §).Överträdelse av bestämmelsen är straffbart och högstastraffet är fängelse. Här finns inga särregler förfåmansbolag, och man kan ifrågasätta varför man iskattelagstiftningen har med en paragraf (punkt 15 avanvisningarna till 32 § KL) , när det redan finns starkacivilrättsliga straffsanktioner.Bestämmelsen är således direkt diskriminerande och återspeglar lagstifta-rens attityd gentemot fåmansägda företag, d.v.s. de småföretag som i denpolitiska debatten ömsom kallas för "vår tids hjältar", ömsom "svenskekonomis räddare". Det finns ingen anledning att ha kvar denna bestämmel-se. De allmänna civilrättsliga regler som gäller alla företag är helttillfyllest.Regeringen håller också delvis med om detta: "Uppfattningen att kunskapenom ABL:s låneförbud är allmänt spridd inom näringslivet är säkert riktig.Det är också så att det ankommer på ett aktiebolags revisor att granskatillämpningen av lånereglerna och i sin revisionsberättelse påtala om förbjud-na lån förekommit". Trots denna insikt vill inte regeringen slopa låne-förbudet utan vill avvakta slutberedning av förslag(SOU 1997:168). Ur ekonomisk synvinkel skulle ett slopande av låneför-budet inte ha några konsekvenser för staten och det finns därmed ingen orsakatt skjuta upp slopandet av beskattningsreglerna för fåmansföretagare när detgäller låneförbudet.PersonalavvecklingEnligt 32 § 3 h mom. första stycket KL skall, om enskattskyldig är eller riskerar att bli arbetslös på grund avomstrukturering, personalavveckling eller liknande iarbetsgivarens verksamhet, en förmån avseende utbildningeller annan åtgärd som är av väsentlig betydelse för att denskattskyldige skall kunna fortsätta att förvärvsarbeta inte tasupp som intäkt. Denna skattefria förmån gäller emellertidinte för anställda i ett fåmansföretag, om den anställde är"företagsledare" eller närstående till sådan person. Syftetbakom lagstiftningen är att stimulera arbetsgivarna att lämnasådana stödåtgärder och bereda möjligheter för de anställdaatt genomgå utbildning som skall öka deras möjligheter att fånytt arbete. Men detta gäller således inte för dem somklassificeras som tillhörande företagsledarkategorin ochnärstående till denna.I propositionen finns återgivet de överväganden som regeringen och seder-mera riksdagsmajoriteten gjort i samband med lagens införande(1995/96:SkU 25). Eftersom det fanns behov av att ytterligare utreda fåmans-företagares förhållanden och då det enligt regeringen och skatteutskottetsmajoritet fanns risk för att reglerna missbrukades undantogs fåmansbolags-delägare och närstående till dessa.Detta är en öppen och mycket tydlig signal till alla mindre företag. Trotsallt prat om motsatsen är man från regeringens sida ytterligt misstänksammot företagare. Man visar i resonemanget på sidorna 111-117 hur litet manförstår av hur familjeföretag och andra mindre företag fungerar. Varför skallen anställd närstående till företagsledaren diskrimineras, medan en annananställd får en utbildning som är en skattefri förmån? Likhet inför lagengäller inte i dessa fall. Till detta kan man också foga det faktum attföretagaren och dennes närstående inte heller omfattas av det system avtrygghetsavtal och liknande som gäller vid uppsägning på grund av arbets-brist.Vi anser att de nuvarande reglerna bör ändras så att även fåmansbolagenkan tillämpa samma regler som andra företag när det gäller personal-avveckling.IkraftträdandeNär nu regeringen tövat så länge när det gäller att slopastoppreglerna hade man kunnat hoppas att det nyaregelverket skulle tillämpas omgående. I stället föreslårregeringen att de föreslagna lagändringarna skall träda i kraftden och tillämpas första gången vidtaxeringen . Regeringen beräknar de statsfinansiellakostnaderna till , d.v.s. 40 miljonerkronor. För denna summa och för att undvika att komma ikonflikt med retroaktiv lagstiftning vill man inte göralagstiftningen giltig fr.o.m. den 1 januari 1999.Detta är endast ytterligare ett bevis på regeringens inställning tillföretagsamheten och skall ställas mot de stopplagar som införts medomedelbar verkan och där lagarna fördröjts i över . Det går fort attskärpa bestämmelser, men det är tydligen mycket svårt att upphäva onödigalagar. Vi anser att bestämmelserna skall gälla fr.o.m. den 1 januari 1999.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att de särskilda reglerna i punkt 13 avanvisningarna till 32 § KL om lön till make och barn i fåmansföretagoch fåmansägt handelsbolag slopas i enlighet med vad som anförts imotionen,2. att beslutar att de särskilda reglerna i punkt 15 avanvisningarna till 32 § KL om förbjudna lån i fåmansföretag slopas ienlighet med vad som anförts i motionen,3. att begär att regeringen återkommer med förslag omändrade regler i SIL 3 12 och 12 a-e § i enlighet med vad som anförtsi motionen,4. att beslutar att undantaget avseende fåmansföretagareoch dennes närstående i 32 § 3 h mom. första stycket KL slopas ienlighet med vad som anförts i motionen,5. att beslutar att ikraftträdandet av förändringarna ilagstiftningen rörande stoppreglerna skall vara ienlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 26 oktober 1999Carl ()()de ()()()()()()()