mot · GN02Ub236 · 1999-10-05 00:00:00 — Att ungdomari tidig ålder får fäste på den lokala arbetsmarknaden ger möjlighet till ettfortsatt boende på orten, vilket ger positiva regionalpolitiska konsekvenser.Praktik varvas med teori redan från första terminen. Eleven betraktas docksom elev . Skolan är alltså huvudman. Deteoretiska delarna ska knytas till praktiken i möjligaste mån. Fördelningenbör vara av teori respektive praktik per vecka.Företagen får ersättning för utbildning/handledning under det första året.Detta är viktigt för att också små företag ska kunna ta emot lärlingar. Viföreslår en ersättning på . Eleven/lärlingen fårersättning från företaget enligt "lärlingsavtal" i relation till den insats somgörs i produktionen, förslagsvis från och med andra året.För både lärlingsutbildningen inom gymnasieskolan och inom arbets-marknadspolitiken gäller att den kvalitetssäkras, gärna med yrkesexamenefter branschens önskemål. Utbildningen avslutas med ett gesällprov/yrkesprov. Alla elever med avslutad utbildning harbehörighet till fortsatt yrkesutbildning på yrkeshögskola. Företagen har ingetanställningstvång av lärlingen vid avslutad utbildning.12 BetygDagens betygssystem innehåller för få betygssteg och man kanifrågasätta systemets legitimitet, effektivitet och acceptans.Betygskriterierna ger stort utrymme för tolkning, vilket innebär attkraven för ett och samma betyg varierar kraftigt mellan olika skolor ocholika program. Skalan upplevs av många elever som alldeles för gles ochdet kan därför vara en alltför hög tröskel att ta ett kliv uppåt ibetygsskalan. Dagens system bör därför kompletteras med fler steg.Endast 20 procent av kommunerna har fattat beslut om att de nationellaproven för gymnasieskolan ska användas enligt Tillstånds-beskrivning 1997.13 ArbetsmiljöNedskärningarna inom skolans område har lett till att en stor del av denelevvårdande personalen försvunnit från skolorna. Med färre vuxna hararbetsbördan för lärarna blivit orimlig och stödet till elever som har svårtatt tillägna sig undervisningen räcker inte till. Läromedlen har ocksåeftersatts och behöver förnyas, liksom den fysiska miljön. Särskilt bordeden växande allergiproblematiken beaktas.En god skolanda, byggd på en tydlig etik som ger gemenskap och vikänslaär den bästa grunden för motivation och en god miljö för elevens inlärning.Det som skulle kunna sammanfattats i ordet livskunskap och som handlar omsamlevnad i vid bemärkelse måste lyftas fram på gymnasienivå. Ingenundervisning är neutral och objektiv. Den åtföljs av värderingar och attitydersom medvetet eller omedvetet överförs från generation till generation. I denläroplan som medverkade till att ta fram underregeringsperioden finns värdegrunden för skolan beskriven på ett myckettydligt sätt:Skolan har en viktig uppgift när det gäller att förmedla och hos elevernaförankra de värden som vårt samhällsliv vilar på. Människolivetsokränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde,jämställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med de svaga ochutsatta är de värden som skolan ska gestalta och förmedla. Iöverensstämmelse med den etik som förvaltats av tradition ochvästerländsk humanism sker detta genom individens fostran till rättskänsla,generositet, tolerans och ansvarstagande.Kristdemokraterna verkar för att skolans värdegrund och de etiskafrågeställningarna ska ingå som ett led i lärarutbildningen ochfortbildningen. Det är viktigt att erinra kommunerna om deras ansvar föratt fortbildning i etik genomförs för all skolpersonal. Att skapa ett klimati skolan, i klassrummet, där både barn och vuxna möts med respekt ochrespekterar andra, där medmänsklighet ses som naturligt ocheftersträvansvärt, är den bästa förebyggande insatsen mot mobbning ochvåld. För elever med behov av särskilt stöd också i vardagslivet p g abristande familjestöd, bör boendeformer som internat e dyl diskuterassom stöd för eleven under gymnasietiden.14 Hemställan14 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om miniminivå för lärarledd undervisning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skolans ansvar för att eleven i sin individuellastudieplan har en sådan kombination av valbara kurser att program-målen uppfylls,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utvecklingsplaner upprättas för varje elev,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åldersgränsen för gymnasieelever,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lärares status och framtida rekrytering,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utbildning för rektorer,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om inrättandet av ett företagsinriktat nationelltgymnasieprogram,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förnyelse av de nationella programmen,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om APU,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om etappvis indelning av kärnämnen,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ämnet religionskunskap,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av samverkan med samtkommuner emellan,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om möjligheten för elever att inom gymnasieskolanfå genomgå teoridelen av körkortsutbildningen,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om det ekonomiska missgynnandet av friskolorna,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ett lärlingsprogram inrättas i gymnasieskolan,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om de nationella proven och betygen,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den etiska värdegrundens betydelse för arbets-miljön,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behoven för gymnasieelever som saknar familje-stöd.Stockholm den 1 oktober 1999Ulla-Britt ()()()()()()()()()()()()()()()()