mot · GN02So451 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So451av , ()Mångfald inom vård och omsorg1 Behovet av mångfaldDen svenska hälso- och sjukvården är en grundläggande del av välfärden.Idag står sjukvården inför en rad svårlösta problem. Behovet av hälso-och sjukvård kommer sannolikt att öka . är deoffentliga resurserna begränsade. Många landsting, regioner ochkommuner har problem med att få ekonomin att gå ihop. Det finns ingasnabba klipp som kan lösa detta utan stora omprövningar av dagensorganisation och verksamhet.Sjukvården har dessutom svåra personalproblem. Personalflykt och under-bemanning hotar sjukvårdens kvalitet. Landstingen och kommunerna är intetillräckligt attraktiva arbetsgivare för att rekrytera och behålla den personalsom behövs.Marknaden växer för privata försäkringslösningar inom sjukvården.Alltfler företag köper försäkringar åt sina anställda för att de snabbt ska fåtillgång till vård vid behov. Erfarenheten är svårigheter med tillgänglighetoch företag vågar därför inte riskera att nyckelpersoner inte får tillgång tillvård inom rimlig tid. Av den anledningen köper företag sjukvårds-försäkringar. Den offentliga vården klarar inte längre av att i tillräckligomfattning möta medborgarnas och företagens krav om tillgänglighet.Utvecklingen går mot "gräddfiler" för medborgare med sjukvårds-försäkringar.Privat sjukvård finns och de som har råd kan köpa sig sjukvård vid sidanav den offentligt finansierade vården. anser att sjukvården skavara tillgänglig för alla, på lika villkor. Motstånd mot privata initiativ inomden gemensamt finansierade vårdens ram och motstånd mot att resurser,kunskap och kapital från den privata sidan kommer den offentliga sektorn tilldel kan i förlängningen leda till att de som har råd vänder den offentligtfinansierade vården ryggen.1.1 Principiella utgångspunkterCenterpartiets vårdpolitik vilar på tre viktiga värderingar. Alla patienteroch anhöriga ska, oavsett var de råkar bo, ha rätt till närhet till vårdenoch omsorgen. Vården och omsorgen ska stärka människors trygghet.Alla människor, oavsett kön, ålder, ekonomiska resurser eller geografiskhemvist, ska erbjudas vård och omsorg av hög kvalitet och på rättvisavillkor. För rättvisans skull är det viktigt att hälso- och sjukvårdenfinansieras solidariskt, med skatter och avgifter.Centerpartiet vill öka mångfalden av vårdutövare. Staten, landstingen ochkommunerna har det yttersta ansvaret för att alla samhällsmedborgare gesgod vård och att tillgängligheten är lika för alla. Att skilja på offentligkontroll och finansiering å ena sidan och en fri produktion med enskilda,kooperativa och offentliga producenter å andra sidan är angeläget för attuppnå en ökad mångfald av vårdformer. Fler vårdgivare kan innebära ökadnärhet för patienten och en decentraliserad vårdstruktur. Det utvecklarmetoder och förbättrar effektiviteten inom hälso- och sjukvården, samtidigtsom förnyelse i arbetsformerna inom hälso- och sjukvården kan underlättas.Erfarenhetsutbyte mellan olika vårdgivare genererar nya idéer och utvecklarverksamheten. Marknadslösningar får inte innebära att lägsta pris är den endautslagsgivande faktorn. Andra, inte minst kvalitativa, faktorer måste vägalika tungt. Genom att stimulera anställda inom vårdsektorn att starta företag iolika företagsformer öppnas möjligheten för nya vårdgivare. Detta bör gesregeringen till känna.2 Mångfald inom hälso- och sjukvårdenMångfald och nya alternativ är några av de vägar som behöver prövas föratt utveckla sjukvård och annan offentligt finansierad välfärd. Införandeav konkurrens kan vara ett kraftfullt medel för att stärkaförutsättningarna för ekonomisk utveckling. Med ökad mångfald kan nyainnovationer och lösningar komma fram, som kan utveckla såväl hälso-och sjukvården som näringslivet. Privatisering ska inte vara ett mål i sig,utan ett av flera medel att förändra, förnya och förbättra sjukvården förallmänheten, patienterna och vårdpersonalen.Nya lösningar ger möjligheter att bedriva verksamheten mer effektivt ochprioritera den verksamhet som skattepengarna i första hand är till för. Flervårdgivare och entreprenörer innebär att fler arbetsgivare ges möjlighet attutveckla möjligheterna för personalen inom vården att utvecklas hos fleraolika arbetsgivare.Alternativa driftformer ger en sjukvård med större dynamik, entreprenör-skap och innovation. Genom införande av konkurrens decentraliserasproduktionen genom att fler alternativa utförare anlitas och genom att en-heter inom landstingen får möjligheter till större befogenheter och störreansvar. De förändringar som genomförs ökar utvecklingsmöjligheterna förpersonalen och förutsättningarna för ökat inflytande.Ett av de starkaste skälen till att faktiskt tillåta och välkomna vinster ivården är att det drar till sig företag med investeringskapital. Att förbjudavinstintressen i denna verksamhet är detsamma som att dränera vården påkapital och investeringar. Alla vet att företag som går med vinst investerar ibåde kunnande och teknik som det genererar ett ekonomiskttillskott till verksamheten.En stor del av den specialiserade sjukvården kommer att flyttasfrån sjukhusen till vårdcentraler och till hemmen. Detta innebär att sjukhusenblir mera av kunskapsföretag och mindre av institutioner. Rådande hierarkierinom vården får stå tillbaka för teamarbete och ökat informationsflödemellan vårdgivare och patient. Framtidens sjukhus kommer att innehållaflera entreprenörer och vårdgivare. Flera olika entreprenörer somtillsammans bildar en enhet i sjukhusbyggnaden. Landstingen skriver avtalmed en eller flera företag, kooperativ eller ideella entreprenörer. finnsdet ett par exempel på sjukhus som drivs av privata entreprenörer, t.ex.Sabbatsbergs närsjukhus och i . Det finns ocksåexempel på hur sjukvårdshuvudmännen skrivit avtal med delar avsjukhusverksamheten. Regeringen bör inte begränsa möjligheterna försjukvårdshuvudmännen att skriva avtal med entreprenörer som ska verkainom sjukvården. Retroaktiv lagstiftning avvisas. Detta bör ges regeringentill känna.2.1 Centermiljarderna till vården och omsorgenI träffades uppgörelsen mellan (c) och (s) ominriktningen av det framtida försvaret. Tack vare att densäkerhetspolitiska hotbilden markant förbättrats kan 8 miljarder kronorsparas mellan 2002 - 2004. De pengarna har partierna kommit överensom att använda till en särskild satsning på vård och omsorg underperioden och 2004. Det ger goda möjligheter för förändring,förnyelse och ett framåtsyftande arbete i vården och omsorgen.En av huvudpunkterna i avtalet är tillgänglighet och mångfald. Därikonstateras att en satsning på ökad mångfald av vårdgivare ger förut-sättningar för bättre tillgänglighet och ökad valfrihet i vården. Flera privata,kooperativa och ideella entreprenörer bör därför ges möjlighet att sluta avtalmed sjukvårdshuvudmännen. Vården och omsorgen ska ges efter behov ochvara solidariskt och rättvist fördelad.2.2 Social ekonomi och kooperativ hälso- och sjukvårdSocial ekonomi är en sektor mellan privat och offentlig verksamhet. Dengemensamma nämnaren för den sociala ekonomin är ett företagande somgrundar sig på demokrati och solidaritet. De kooperativa företagen ärryggraden i den sociala ekonomin. Till kärnan hör också ömsesidigaförsäkringskassor och föreningar som driver ekonomisk verksamhet.Totalt svarar den sociala ekonomin för av BNP i . Iett 50-tal länder sörjer kooperationen för sammanlagt cirka 50 miljonermänniskors sjuk- och hälsovård. , och är föregångs-länder, och i finner vi världens största personalägda hälso-kooperation.De nya verksamheter som växer fram inom den sociala ekonomin i Sverigehar i mycket stor utsträckning starka relationer till den offentliga sektorn.Många verksamheter skulle inte bli av om det inte vore för stöd eller uppdragfrån kommun, landsting eller statliga organ. Det är fullt möjligt attunderstödja och stimulera självständiga verksamheter utan att inskränkaderas självbestämmande. Samverkan mellan verksamheter i den socialaekonomin och det privata näringslivet har varit av mindre betydelse iSverige. Sådana relationer ser dock ut att vara på väg att öka, både somsamverkan mellan frivilligorganisationer, större privata företag ochföreningar och genom att enskilda personer i en by eller bygd samverkar.Den sociala ekonomin i bygger på en tradition av självständighet ochenskilda initiativ. Den största delen av de "aktörer" som driververksamheterna har varit och är fortfarande föreningar med egna stadgar ochegen ekonomi. Här kan man dock se en skillnad vad gäller den "nya" socialaekonomin, där många verksamheter växer fram och drivs i intim samverkanmed den offentliga sektorn.I är kooperativ hälso- och sjukvård än så länge en marginellföreteelse. Men det finns några lysande exempel, t.ex. personalkooperativ.Personalgrupper vid t.ex. en vårdcentral sluter sig samman för att på egenhand driva verksamheten. Regeringens initiativ för den sociala ekonomin börockså riktas mot att stimulera verksamhet inom hälso- och sjukvårdensområde och frågan om självständighet i förhållande till den offentliga sektornbehöver belysas. Detta bör ges regeringen till känna.2.3 spelreglerSvensk sjukvård ska vara skattefinansierad och demokratiskt styrd.Produktionen kan däremot ske i olika former. Förhållandena mellansjukvårdshuvudmännen och enskilda vårdgivare ska regleras i avtal.Långsiktiga spelregler krävs för att andelen privata vårdgivare ska öka.Hälso- och sjukvården är kunskapsintensiv och kräver höga investeringari utrustning för att ligga i frontlinjen. I annat fall finns det svårighetermed att planera på lång sikt. För privata vårdgivare är det angeläget attde avtal som skrivs är långsiktiga.Sjukvårdshuvudmännen måste ange tydliga spelregler. Avtalen ska byggapå principen om lika villkor oavsett driftsform. Det är också i avtalet mellansjukvårdshuvudmannen och vårdgivaren som kvalitetskrav m.m. skadefinieras. En särskild utredare har som uppdrag att analysera tillämpningenav lagen om offentlig upphandling på hälso- och sjukvårdstjänster. Dessutompågår ytterligare ett par utredningar som ska undersöka om den privatavården har samma möjligheter och på vilket sätt det behöver görasförändringar. Det är angeläget att översynen sker samlat med utgångspunktenatt ge lika villkor oavsett driftsform, och att även kooperativa och ideellaverksamheter ges likvärdiga förutsättningar. Detta bör ges regeringen tillkänna.2.4 Bättre uppföljningssystemEn vanlig invändning mot konkurrensutsättning i den offentliga vården äratt det politiska inflytandet minskar. Men i praktiken innebär möjlighetenatt jämföra och att koncentrera sig på huvuduppgiften att styrbarhetenistället ökar.Upphandling genom konkurrens kan ge de offentliga företrädarna nyaeffektiva instrument för att fastställa kvalitetskrav, följa upp och utvärderaresultat och därmed kunna jämföra olika vårdgivares och andra aktörersverksamhet. Det ger ökad styrbarhet åt de politiskt förtroendevalda sombefolkningsföreträdare. Såväl myndigheter som vårdgivare och sjukvårds-huvudmän är beroende av att tillförlitlig statistik av hög kvalitet finnstillgänglig. Jämförbara nationella nyckeltal bör därför utarbetas. Social-styrelsen bör, tillsammans med sjukvårdshuvudmännen, intensifiera arbetetmed nyckeltal som ger möjlighet till jämförande analyser mellan sjukvårdensinstitutioner i hela landet. Detta bör ges regeringen till känna.2.5 Fler grupper ska ha möjlighet att sluta avtalCenterpartiet anser att även andra legitimerade vårdgivargrupper änläkare och sjukgymnaster ska ha möjlighet att bedriva verksamhet somenskild vårdgivare och finansieras av . Det kan till exempelgälla sjuksköterskor, barnmorskor och psykologer. Det är urpatientsynpunkt av stor vikt att det skapas bättre samverkan mellanoffentlig och privat vård och ett ökat vårdutbud. Det är också väsentligtatt det skapas enhetliga och klara regler när det gäller etablering förenskilda vårdgivare med offentlig finansiering.3 Tandvården3.1 Barn- och ungdomstandvårdenTandvården bedrivs inom två jämnstora sektorer, till skillnad frånsjukvården där privata vårdgivare svarar för en mycket liten del. Denprivata tandvårdens möjligheter varierar beroende på var man verkar.Landstingen har genom ändringar i tandvårdslagen fått en lagstadgadmöjlighet att sluta avtal med annan vårdgivare om att utföra landstingensuppgifter inom barn- och ungdomstandvården. Alltför få landsting hardock begagnat sig av den möjligheten.En förutsättning för att patienten ska ha möjlighet att själv avgöra sitttandläkarval är att det finns privata tandläkare i hela landet. Det förutsätteråandra sidan att privata vårdgivare har möjlighet att, på lika villkor,konkurrera om att utöva barn- och ungdomstandvård. Eftersom barn- ochungdomstandvården utgör en icke oväsentlig andel av all tandvårds-konsumtion.Enligt är en ökad konkurrens inom barn- och ungdomstand-vården av väsentlig betydelse för att öka den enskildes valfrihet ocheffektiviteten inom den kommunala sektorn. På samma sätt som kravet påbättre särredovisning för folktandvården bör vara ett villkor för statligamedel till landstingens tandvård, bör en lagstadgad rätt till valfrihet mellanoffentlig och privat tandvård för barn och ungdomar införas. Monopol-iseringen inom barn- och ungdomstandvården bör således upphöra. Center-partiet anser att regeringen bör återkomma till med förslag tilllagreglering i enlighet med detta.Landstingen har möjlighet att rätta till den obalans i konkurrens som p.g.a.mervärdesskattereglerna råder mellan offentlig och privat tandvård.Riksdagen beslutade, med anledning av propositionen om reformerat tand-vårdsstöd, att regeringen bör ta initiativ till att frågan blir löst i allalandsting.Enligt beslut bör regelsystemet förändras om det visar sigomöjligt att komma fram till en lösning via överläggningar. Regeringen börsnarast för redovisa vilka förändringar som gjorts, och i de fallöverläggningarna inte leder fram till det av avsedda resultatet börregeringen återkomma med förslag till förändringar.3.2 Tandvård för äldre och funktionshindradeEn del av det nya tandvårdsstödet riktar sig till personer som bor isärskilda boendeformer m m. De ska genom uppsökande verksamheterbjudas en kostnadsfri munvårdsbedömning, individuell rådgivning ochintroduktion om daglig munvård. anser att det är angelägetatt den uppsökande verksamheten och den tandvårdsbehandling somdärefter kan bli nödvändig konkurrensutsätts och att de personer somomfattas av den kommunala omsorgen har möjlighet att välja ellerbibehålla sin tandläkarkontakt. anser att regeringen böråterkomma med lagförslag om att landstingen skall vara skyldiga attgenomföra en upphandling av den uppsökande verksamheten och denefterföljande tandvård som kan behövas.Centerpartiet motionerade vid förra om förändringar för attskapa likvärdiga villkor mellan privat och offentlig tandvård. Förslagen ärännu inte behandlade av varvid vi avstår från att lägga förslag viddetta riksmöte.4 Apoteksbolaget4.1 Bryt Apoteksbolagets monopolApotek AB fick 1970 ensamrätten att bedriva detaljhandel medläkemedel. är det enda OECD-land som har ett statligt monopolavseende detaljhandel med läkemedel. Det har visat sig, som i så mångaandra fall, att monopol leder till ineffektivitet och till en expansion avverksamheter som är gynnsamma för bolaget men ogynnsamma församhället i sin helhet.Apoteksbolagets framtid och läkemedelsförsörjningen har varit föremål förutredning i flera omgångar . En av utredningarna resulterade ien proposition som fyrpartiregeringen lade fram 1994 mensom drogs tillbaka av den socialdemokratiska regeringen efter valet . Ipropositionen föreslogs att Apoteksbolagets monopol på detaljhandel medläkemedel skulle inskränkas, så att receptfria läkemedel skulle få säljas idetaljhandeln efter det att tillstånd beviljats. Efter regeringsskiftet 1994tillsattes inom en arbetsgrupp med uppdrag att utredaApoteksbolagets ställning och uppgifter (Apoteksbolagets framtida roll.Utgångspunkter och förslag Ds 1995:82). Arbetsgruppen föreslog bl.a. attensamrätten till de receptfria läkemedlen skulle delas upp i två grupper, denena skulle enbart få säljas inom Apoteksbolaget, den andra även inom öppenhandel av den som gjort anmälan till . Arbetsgruppenföreslog också att sjukvårdshuvudmännen själva skulle få upphandlaläkemedel från partihandeln. Regeringen lämnade förslag till omdet sistnämnda förslaget, men tillsatte för övrigt en ny utredning varsuppdrag var att "förutsättningslöst" analysera och lämna förslag till hurläkemedelsdistributionen i fortsättningen bör organiseras och regleras för attmålet om rationell läkemedelsförsörjning ska uppnås och befolkningensbehov av säkra och effektiva läkemedel till lägsta möjliga samhällskostnadska kunna tillgodoses. Iutredningen i vård och handel (SOU1998:28) föreslås hurapoteksverksamheten bör regleras. Utredningen föreslår attApoteksbolaget ska finnas kvar men att även privata apotek ska kunnaetableras. I utredningen redovisas också att landsomfattande detaljhandels-företag är beredda att åta sig distributionen.Utgångspunkt för apoteksverksamheten ska vara att människan sätts icentrum både i fråga om service och säkerhet. Alla människor ska oavsett vari landet de bor vara garanterade en fullgod service - på lika villkor.Ambitionen bör vara att öka apotekens service och tillgänglighet. Ett annatvillkor är att ett monopol inte ska ersättas av ett annat monopol som gör attsamhällets behov av en god samhällsekonomisk kontroll försvåras. I ställetbör utgångspunkten vara att öka mångfalden med höga säkerhetskrav -såsom läkemedelshantering kräver.Centerpartiet anser att ensamrätten för att bedriva detaljhandelska upphöra i enlighet med de förslag som presenterats i utredningenLäkemedel i vård och handel. Enskilda apotek ska kunna säljas ut till privataeller kooperativa företag. Apoteken ska ledas av en verksamhetschef som skavara apotekare eller, under en övergångstid, receptarie. bör avregeringen begära förslag om en avveckling av Apotek AB:s monopol-ställning.Riksdagen har ökat avkastningskravet på men en konkurrens-utsättning kommer, enligt utredningen, att leda till en 15-procentigkostnadsreducering. Det skulle minska kostnaderna med ca 500 miljonerkronor. Regeringen bör återkomma med förslag om att Apoteksbolagetsmonopolställning ska upphöra, i enlighet med förslaget ovan. Detta bör gesregeringen till känna.En tillfredsställande glesbygdsservice garanteras i fortsättningen genom ettnationellt åtagande, i första hand genom en särskild receptavgift. Normaltska glesbygdsservicen vara ett ansvar för sjukvårdshuvudmännen ochförverkligas genom att de erbjuder fördelaktiga prislistor för dem som villetablera apotek i glesbygden. För vissa län med omfattande gleshet skastödet till sådan service vara ett nationellt åtagande.4.2 Förbättrad serviceSverige har få apotek i förhållande till vårt invånarantal. I t.ex. ,, och är det mellan 2 600-4 800 invånare/apotek i jämförelse med 10 500 invånare/apotek i . I jämförelsenfinns inte apoteksombuden medräknade. De har dock ett mycketbegränsat sortiment och personalen har ingen farmaceutisk utbildning.Sverige behöver fler apotek för att det ska finnas en fullgod service tillmedborgarna. Postorderapotek, eller postapotek, har prövats med framgångbåde i , och . I t.ex. får avbefolkningen sina mediciner via postapotek.I bedrivs ett småskaleförsök av . Intresset att utvecklahandeln via postapotek är dock begränsat, eftersom det inom monopolets ramfinns en inre tröghet och den ökade servicen som postapotek ger gynnar inteApoteksbolagets samlade intresse.Den illegala Internethandeln med läkemedel ökar och den är svår attförhindra. Den rör i många fall läkemedel som är receptbelagda i Sverige.Även om det är möjligt att upptäcka enskilda fall genom att granskainkommande postpaket så är inte en ökad kontroll en önskvärd utveckling.Den illegala importen kan därför endast begränsas med information och ettkonkurrenskraftigt nationellt försörjningssystem för läkemedel.Postapotek kan inte och ska inte ersätta vanliga apotek, men väl utgöra ettkomplement. Fördelarna är främst lägre läkemedelspriser för konsumenten.Olika undersökningar har angivit prissänkningar med 10-20 procent.Konsumenten kan direkt i samband med besök hos läkaren göra sinreceptbeställning i stället för att ta sig till ett apotek, därefter skickasmedicinen hem till patienten. Läkemedelsinformationen kan ske via telefoneller via Internet. I , med vår glesa apoteksstruktur, kommerpostapoteken att förbättra servicen avsevärt. Detta bör ges regeringen tillkänna.5 Hemställan5 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om de principiella utgångspunkterna för en mångfaldav vårdgivare,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om entreprenad inom sjukhusvården,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att stimulera den sociala ekonomin inom hälso-och sjukvårdens område,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av lagstiftningen för att säkra likavillkor för olika driftsformer i enlighet med vad som anförts imotionen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av jämförbara nyckeltal,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att avveckla Apoteksbolagets monopolställning,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förbättrad service och postapotek.Stockholm den 4 oktober 1999Kenneth ()()(c)()()