mot · GN02Ub222 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub222av , ()MedievåldI årtionden har det från många håll uttryckts farhågor ommediernas, inte minst televisionens, negativa inflytande påsin publik med särskild inriktning mot våldet i medierna.Många anar ett samband mellan det tilltagandevardagsvåldet, speciellt bland barn, och det våld som visaspå TV, video och i TV/dataspel. Många undersökningar ommedievåldets påverkan på barn har genomförts men det harvarit svårt att bringa ordning bland resultaten. Fleraforskningsresultat synes också vara motstridiga. Dessutomfinns det olika sorters medievåld och olika sorters påverkan.Detta var anledningen till att Nordicom (Nordiskt informationscenter förmedie- och kommunikationsforskning) vid år 1997fick i uppdrag av och den att etablera ettinternationellt Clearinghouse on children and violence on the screen för attarbeta med denna forskning med utgångspunkt i barnkonventionen.Konventionen hävdar såväl barns rätt till information som barns rätt tillskydd från sådan information som kan skada deras utveckling.De studier som gjorts kan sägas ha kommit fram till följande resultat ikorthet:- Våldsskildringar kan leda till imitation bland yngre barn. Det kan både tasig uttryck i kortsiktiga impulser av härmande, ibland för att avreagerasig från alltför starka medieintryck. Däremot har medierna sällan ettdirekt eller ensamt inflytande på våra handlingar. Intrycken därifrånblandas med alla andra föreställningar, normer, värderingar, känslor o s vsom vi alla har och intryck från olika håll.- Medievåld ger upphov till rädsla hos många barn och ungdomar. Detfiktiva våldet uppfattas som mer skrämmande eftersom de ser det meraoch det upplevs som närmare än t ex nyhetsvåld.- Det finns tecken på att medievåldet ger felaktiga föreställningar omvåldet i verkligheten. (Mängden våld i samhället, kroppars styrka o s v.)- Just rädslan, föreställningarna och upplevelsen av hot kan lätt ikrissituationer leda till aggression.- Personer upplever spänning, våld och skräck mycket olika, upplever detolika mycket och det får olika innebörder. Sannolikt har visst medievåldockså positiva inflytanden. Realistiskt våld kan leda till realistiskaföreställningar, demokratiska normer och värderingar och konstruktivahandingar.- Rädsla och aggression kan vara positivt om den får oss att undvikaverkliga faror och bekämpa maktövergrepp. Ett annat positivt inflytandeär spänning och för unga ett sätt att få utlopp för identitetssökande ochkänsla av grupptillhörighet.Slutsatsen blir att vi alla tar intryck - men på olika sätt. Medde nämnda exemplen på oönskade inflytanden förstår viockså att alla på det ena eller andra sättet är negativtpåverkade av medievåldet.Vad kan man då göra för att dels minska utbudet av meningslöstmedievåld, dels minska skadeverkningarna av det våld som förekommer?Nordicom har i sin årsbok pekat på medieutbildning och barnsmedverkan/deltagande i medierna. Mediekulturen är central i de flesta barnsliv och skolan har ett ansvar att föra in barns mediekultur i undervisningen.Om man inte gör det överlåter man till det enskilda barnet att tolka och förståmediernas tecken och språk.Det gäller att lära barn och unga att värdera, välja och välja bort imedieutbudet. Det är inte bara frågan om att förmedla ett teoretiskt vetandeutan också ett praktiskt kunnande. Stor vikt läggs vid att barnen självaska delta i produktionen av program. Genom att kombinera analys ochproduktion kan de unga lära sig att värdera medierna och att själva genomaktivt deltagande förändra t ex stereotyper och images i TV. Flera forskarehar själva varit direkt involverade i sådana förändringsprocesser vilket visatsig mycket värdefullt.Mot den bakgrunden känns det trist att konstatera att det stora behovet avmedieutbildning i den svenska skolan inte möts av motsvarande utbud. Igrundskolan är det oftast upp till varje lärare. Här borde mediekunskapen in iden övriga undervisningen, inte minst i bildämnet men det bör även gå attinkludera i andra ämnen, t ex samhällskunskap. Gymnasiets medieprogramär oftast inriktade enbart på produktion. Lärarutbildningarna har inte hellertagit tag i medieutbildning ur den synpunkt vi beskrivit. Här bör en ändringske. Likaså bör kritiska och analytiska moment stimuleras att ingå iungdomsverksamhet i medieverkstäder, rollspel och annan ungdomskultur.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att kritiskt och analytiskt inriktadmedieundervisning får större plats i och igymnasieskolan,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lärarutbildning i mediekunskap,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om analytiska och kritiska moment i ungdomarsmedie- och kulturverksamhet.14.Stockholm den 30 september 1999Marianne ()()1 Yrkande 3 hänvisat till KU.