mot · GN02Ju301 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju301av Silfverstrand, ()Åtgärder mot ekobrottRevisorer i aktiebolag har sedan den 1 januari 1999skyldighet att anmäla misstanke om brott.Anmälningsplikten omfattar sammanfattningsvis följandeslag av brott:* Bedrägeri och svindleri* Förskingring och annan trolöshet* Brott mot borgenärer* Bestickning och mutbrott* SkattebrottFrån och med har även s k penninghäleritillfogats brottskatalogen. När revisorn finner anledning attgöra anmälan skall han i särskild handling till åklagare angepå vilka omständigheter han grundar sin misstanke.Revisorns anmälningsplikt och vilka konsekvenser dennakan få för brottsbekämpningen har varit föremål för en livligdebatt både före den nya lagens tillkomst och efter lagensikraftträdande. Syftet är ju att skydda samhället och enskildamot ekonomisk brottslighet. Den fråga som då ofta ställs ärom lagen verkligen kan förväntas få till följd att grövreekonomisk brottslighet, och i synnerhet organiseradekonomisk brottslighet, kan komma att avslöjas. Det ärsannolikt få som tror att de som avsiktligt begår sådana brottkommer att utföra brotten under sådana former att de kanupptäckas vid normal revision av ett bolags räkenskaper.Däremot kan revisorerna vid sin granskning förväntas stötapå en del mindre grova handlingar som faller inom ramen förbrottskatalogen och som kommer att resultera i anmälningari den mån de skadliga effekterna av handlingarna inte kanundanröjas. Det är mycket troligt att flertalet skattebrott kanrättas till liksom brott av typen förskingring.I detta sammanhang tilldrar sig naturligtvis åklagar- och polismyndig-hetens förmåga att reda ut misstänkta brott så att lagföring kan ske ettsärskiltintresse. Även om det är för tidigt att dra några alldeles bestämda slutsatserså är det uppenbart att det finns åtminstone en viss benägenhet att ta itu medenklare brott medan mer komplicerade ärenden förblir outredda.Om man menar allvar med de deklarerade avsikterna att stävja ekonomiskbrottslighet är det dock nödvändigt att förse åklagarmyndigheterna mederforderliga resurser och erforderlig kompetens för att kunna klara av det imånga fall krävande utredningsarbetet i samband med ekonomisk brottslig-het. Mot denna bakgrund är det angeläget att göra en oberoende och förut-sättningslös kartläggning av hur åklagarmyndigheten fungerar och vilkaresurser som finns för att utreda ekonomiska brott. En sådan utredning bordemed fördel kunna utföras under ledning av forskare med förankring i juridiskfakultet så att oberoende och neutralitet säkras. Utredningsarbetet börkompletteras med praktisk kunskap om utredning och revision.En möjlighet som också borde kunna prövas, om det visar sig att åklagarnahar svårigheter att klara utredningar av ekonomiska brott, är att ta denholländska modellen som förebild. I har man inrättat en särskild av-delning inom , vilken arbetar med ekonomisk brottslig-het och till vilken revisorerna skall anmäla brott. Man åstadkommer häri-genom en specialisering och får en större närhet till regeringen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en kartläggning av åklagarmyndigheternas re-surser och kompetens i syfte att stävja ekonomisk brottslighet.Stockholm den 29 september 1999Bengt Silfverstrand (s)()