mot · GN02L3 · 1999-09-17 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L3 (mp)med anledning av prop. 1998/99:126 Utländska förvärv av fritidsfastigheter i SverigeInledningMotiven för att införa lag som reglerar utländskaförvärv av fritidsfastigheter var att hindra förvärv som stredmot "väsentligt allmänt intresse" vilket vi tolkar som en lagför att skydda våra värdefullaste naturtillgångar mot utländskexploatering samt skydd mot spekulationssyfte. Lagen harinte tillämpats så utan kan ses som en form avsäkerhetsventil om ett utländskt förvärv skulle ta sig negativauttryck. anser att det behövs nya regler sommotverkar att fastigheter för permanentboende omvandlas tillfastigheter för fritidsboende i än högre takt.Likaledes är det inte acceptabelt att t.ex. ett jordbruk behandlas som enfritidsbostad för förmögna personer som har helt andra huvudsysselsättningaroch intressen än jordbruk. Däremot är det önskvärt att människor ska kunnabli deltidsjordbrukare, dvs att de vid sidan av ett annat yrke bebor och brukaren egen jordbruksfastighet. Definitionen på en fritidsfastighet är inte fastlagdutan upp till hur ägaren vill disponera sin tid i fastigheten. Vad händer medskogsfastigheter och hemman? Nuvarande lagar tillåter penningstarka speku-lanter att köpa in skogsfastigheter i syfte att avverka för att därefter genastsälja. Vi saknar en djupare analys av vad slopandet av lag kan inne-bära.Regeringen föreslår i proposition 1998/99:126 ett slopande av den lag somreglerar utländska förvärv av fritidsfastigheter i . Om regeringensförslag går igenom är det alltså fritt fram för andra länders medborgare attköpa fritidsfastigheter i . På vissa attraktiva platser i landet kandettaorsaka ännu högre fastighetspriser samt på andra tidpunkter änsommaren "döda samhällen". Regeringen menar att många av nackdelarnamed att lagen försvinner går att kompensera på olika sätt. Regeringen tillståremellertid att nackdelen med den förväntade prisstegringen påfastigheter inte går att kompensera med nu gällande lagstiftning. Högafastighetspriser gör det svårt för ung bofast befolkning att skaffa sig en egenfastighet och bo kvar i glesbygd. Mot bakgrund av detta är vi bekymradeöver regeringens förslag om att utan vidare slopa lag utan att införanågon annan reglering istället.UndantagenSveriges medlemskap i innebär enligt proposition1998/99:126 att efter utgången av 1999 inte fårtillämpa lagen (1992:1368) om tillstånd till vissa förvärv avfast egendom gentemot medborgare i EU-stater eller andrastater inom EES. Vid utgången av 1999 slutar nämligen detundantag gälla som har från EG:s lagstiftningrörande rätten att placera kapital och förvärva egendom i enannan EG-stat.1992 års lagLagen om tillstånd till vissa förvärv av fast egendom kom tillsom en följd av närmande till EG. Redan enligtEES-avtalet åtog sig att införa inomvissa områden i den nationella lagstiftningen. Anpassningenmåste då ske till bl.a. EG-krav på fria kapitalrörelser enligtfjärde kapitalliberaliseringsdirektivet. Direktivet innebar enmer långtgående rätt för personer i en EG-stat att placerakapital och förvärva egendom i en annan EG-stat. När detgällde fritidsfastigheter medgav direktivet dock attmedlemsstaterna inte behövdeliberalisera sin befintliga lagstiftning. Den aktuella lagenutarbetades alltså utifrån dessa förutsättningar. harkapitalliberaliseringsdirektivet upphävts och det har, vilketregeringen påpekar i propositionen, inarbetats i fördraget.På grund av hur direktivet var formulerat var det alltså möjligt att ävenefter ett ingånget och medlemskap i behålla regler sombegränsar utländska förvärv av fritidsfastigheter i Sverige.När det gällde behovet att ha kvar begränsningar i rätten att förvärvafritidsfastigheter konstaterade regeringen i prop 1992/93:71 att de skäl sombar upp den då gällande lagstiftningen - t.ex. att utländsk efterfrågan ledertill stigande fastighetspriser vilket försämrar möjligheterna för här i landetbosatta att förvärva fritidsfastigheter - fortfarande hade sin giltighet. Vidsidan av detta fanns det även anledning att behålla vissa restriktioner för attundvika obalans och brist på enhetlighet i de nordiska ländernas regelsystem.Danmark har emellertid erhållit permanent undantag och även Norgetillämpar restriktioner mot utländska förvärv av fritidsfastigheter.De svenska reglerna ochEG-rättenEn grundläggande tanke med EG-fördraget är att uppnå engemensam marknad. Denna ska kännetecknas av att hindrenför fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapitalavskaffas mellan medlemsstaterna. Artikel 56.1 i fördragetföreskriver följande: "Inom ramen för bestämmelserna idetta kapitel skall alla restriktioner för kapitalrörelser mellanmedlemsstater samt mellan medlemsstater och tredje landvara förbjudna. "EG-fördraget innehåller dock inte någon definition av begreppetkapitalrörelser. Regeringen tolkar dock fördragets regler så att utländskaförvärv av fast egendom täcks av fördragets bestämmelser om kapital-rörelser. Anledningen till att regeringen gör en sådan tolkning av fördrags-texten är att skrivningen är tagen från det numera upphävda kapital-liberaliseringsdirektivet enligt vilket begreppet kapitalrörelser skulle förståssom t.ex. utlänningars investeringar i fast egendom i landet.Regeringen för ett resonemang där den förlitar sig på en tolkningsmetod avfördragstexten som påminner om hur man inom svensk rätt använder sig avförarbeten för att tolka lagtext. Mot bakgrund av denna tolkning menarregeringen "att det får anses stå klart" att utländska förvärv av fast egendomtäcks av fördragets bestämmelser om kapitalrörelser. Regeringen nämneringet rättsfall eller eventuell doktrin som stöd för sin tolkning. I propositi-onens nästa kapitel har tonen hos regeringen ändå ändrats till att "det stårheltklart att" i förhållande till medborgare i andra medlemsstater inte kanha kvar den ifrågavarande lagen efter utgången av 1999 eller anta en ny lagsom i sak motsvarar innehållet i den gamla.Permanent undantag och nylagstiftningRegeringen hävdar nu att det inte är "ändamålsenligt" attförsöka få till stånd ett fortsatt svenskt undantag. Argumentetför att det inte skulle vara ändamålsenligt synes enligtregeringen vara att det är arbetsamt och omständligt att få tillett sådant undantag. Vidare menar regeringen att förvärvs-begränsningar av det slag som den svenska lagen innehåller ipraktiken sannolikt har haft en begränsad betydelse. sade dock regeringen, som tidigare påpekats, attde skäl som bar upp regleringen års lag fortfarandehade giltighet. Regeringen påpekar i den nu aktuellapropositionen att "negativa effekter i form av prisstegring påfritidsfastigheter torde man dock - efter ett upphävande av1992 års lag - inte kunna komma till rätta med genom någraandra befintliga regler". Regeringen avfärdar ocksåmöjligheten och lämpligheten i att införa någon ny regleringpå området som motverkar prisstegring i de aktuellaområdena, särskilt när det visar sig att regeringens egen skisspå ett nytt prövningssystem som motverkar prisstegringskulle vara "byråkratiskt och kostnadskrävande".Mot bakgrund av det ovan sagda anser att måste få tillstånd ett fortsatt svenskt undantag.Samtidigt menar att den svenska lagstiftningen på området börändras så att principerna om bo- och brukarplikt gällande vissa fastigheterinförs. Avfolkningen av landsbygd och attraktiva sommarvisten i bl.a. vårasjö- och kustområden accelererar och skapar ödelagda och sårbara"timersamhällen" . Som en del i en aktiv regionalpolitikmenar vi att förutsättningarna för åretruntboende måste stärkas. Det kan t. ex.ske genom förtursregler som gynnar permanent boende. På så sätt kan manmotverka avfolkningen och ge landsbygden och sommarsamhällena en chansatt leva året runt. En utredning bör tillsättas med uppgift att precisera delag-och regeländringar som krävs.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att måste få till stånd ett fortsattsvenskt undantag rörande utländska förvärv av fritidsfastigheter.Stockholm den 17 september 1999Birger ()()()()()()()()Per ()()()()