mot · GM02So20 · 1999-03-25 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So20av och ()med anledning av prop. 1998/99:70 Könsstympning -- borttagande av kravet på dubbel straffbarhetRegeringen föreslår i proposition 1998/99:70 att lagen(1982:316) med förbud mot könsstympning ändras så attkravet på dubbel straffbarhet tas bort. Ändringen föreslåsträda i kraft den 1 juli 1999.Kristdemokraterna tillstyrker förslaget. Det är varje ung flickas rättighet attskyddas från det fysiskt och psykiskt fruktansvärda övergrepp som kvinnligkönsstympning (KKS) innebär. I bor drygt 5 000 flickor somursprungligen kommer från länder där könsstympning praktiseras. Flera avdessa barn kommer från länder där kvinnlig könsstympning är så vanligt attmellan 80 och av kvinnorna är könsstympade. Med andra ord ärmånga unga flickor i i riskzonen. Den föreslagna lagändringen är ettsteg i rätt riktning och kan, om tillräckliga resurser anslås, fungerapreventivt.PreskriptionstidenPreskriptionstiden för brottet könsstympning är förnormalbrottet och för det grova brottet femton år.Kristdemokraterna menar att denna preskriptionstid börförlängas. En könsstympning som görs på en mycket ungflicka kanske inte uppmärksammas förrän flickan kommitupp i tonåren. Denna åsikt framförs också av remissinstansenBRIS, Barnens Rätt I Samhället, som framhåller att denuvarande preskriptionsbestämmelserna kan medföra attföräldrarna väntar med ingreppet till efter BVC-tiden och attingreppet därför kommer att upptäckas först långt senare.Med hänsyn till den preventiva funktion lagändringenförväntas få är det angeläget att preskriptionstiden ärtillräckligt lång. föreslår därför enpreskriptionstid för denna typ av brott.Tillräckliga resurserÅterigen har regeringen föreslagit lagändringar utan atttillföra ytterligare resurser. "Den föreslagna utvidgningen avlagen bedöms inte innebära några mätbara ökade kostnaderför rättsväsendet. De tillkommande arbetsuppgifter som kanbli aktuella, får lösas inom nuvarande organisation och medden personal som finns." poängterar regeringen attdet inte räcker med en lagstiftning för att bekämpa problemetmed könsstympning. "Arbetet med att förhindrakönsstympning handlar i stor utsträckning om att förändrainställningen till denna sedvänja." Detta är en riktigståndpunkt. De nya reglerna är bara ett verktyg, kraftigainformationsinsatser ett annat och kunskaper och beredskapatt möta barn och familj där könsstympning konstaterats etttredje. Här krävs att insatser görs utifrån ett långt perspektiv.I en motion med anledning av proposition 1997/98:55 Kvinnofrid framhöllKristdemokraterna att borde få i uppdrag att förändrainställningen till kvinnlig könsstympning hos berörda invandrargrupper. Vinoterar nu med glädje att fått underen treårsperiod för att vidareutveckla och initiera förebyggande projekt ibostadsområden, där det bor många människor med ursprung från länder därkönsstympning praktiseras. Förhoppningsvis följs dessa insatser upp så attnya projekt kan planeras och de erfarenheter som byggts upp tas tillvara.Det är också riktigt som remissinstansen Stiftelsen påpekaratt den föreslagna lagändringen inte direkt hjälper de barn som drabbas. Härär behovet av beredskap och resurser i form av social och psykologiskkompetens stort. Denna hjälpinsats får inte glömmas bort. Regeringen börhär återkomma med förslag på nödvändiga åtgärder för att hjälpa dessadrabbade flickor.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring attpreskriptionstiden för könsstympning förlängs,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att det av drivna projektet följs upp ochutvärderas,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen bör återkomma med förslag på nödvändigaåtgärder för att hjälpa de flickor som utsätts för kvinnlig könsstympning.Stockholm den 24 mars 1999Ragnwi Marcelind (kd)()