mot · GM02K19 · 1999-03-16 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K19av m.fl. (v)med anledning av skr. 1998/99:103 Kommittéberättelse 1999Samtliga statliga kommittéer har omfattats av ettallmänt jämställdhetsdirektiv, direktiv till samtligakommittéer och särskilda utredare att redovisajämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124). Dettadirektiv upphörde - liksom flera andra - att gälla den 1januari 1999 i samband med att den nyakommittéförordningen (1998:1474) trädde i kraft. Den nyaförordningen nämns av regeringen i skrivelsen och motiverasmed hänvisning till ökad överskådlighet. EnligtVänsterpartiets mening är detta dock ett stort steg tillbaka iarbetet med att få till stånd ett starkare medvetande omjämställdhetsfrågor i svensk politik och samhällsdebatt. Vivill att den nya kommittéförordningen förses med ett särskiltstycke som ålägger kommittéerna samma skyldigheter somde haft enligt det gamla jämställdhetsdirektivet och attregeringen i större utsträckning än tidigare följer upputredningsväsendets hantering av jämställdhetsfrågorna.Jämställdhetsdirektivet utgick från ett radikalt könsperspektiv. Det slogfast att många åtgärder för jämställdhet fortfarande behövdes och pekadebland annat särskilt ut sådana informella strukturer som kan bidra till attförstärka den ojämna maktfördelningen och segregeringen mellan kvinnoroch män. Direktivet utgick också från att ett effektivt jämställdhetsarbetemåste omfatta i stort sett alla samhällsområden.Jämställdhetsdirektivet ålade samtliga utredningar att analysera både detrådande läget när det gällde jämställdheten inom det aktuella området ochjämställdhetskonsekvenser av de egna förslagen. Detta gällde alltså samtligautredningar, och en kommitté eller utredare kunde bortse från dessa riktlinjerendast genom att särskilt ange och motivera skälen till att riktlinjerna intekunnat uppfyllas.Den nya kommittéförordningen säger att en utredning ska "ange"jämställdhetskonsekvenser "om förslagen i ett betänkande har betydelse för... jämställdheten mellan kvinnor och män".Det är allt.Av ett mycket radikalt och offensivt jämställdhetsdirektiv har det alltsåblivit några till intet förpliktande rader i den nya förordningen.Nu ligger det på varje enskild kommitté eller utredare att avgöra om deegna förslagen kommer att påverka jämställdheten eller inte. Tidigareförutsattes alla förslag påverka jämställdheten och utredningen måstemotivera undantag från den regeln.Tidigare var varje utredning tvungen att analysera bristerna i jämställd-heten på det aktuella området och föreslå åtgärder. Denna innebörd av jäm-ställdhetsdirektivet finns över huvud taget inte med i den nya förordningen.Vänsterpartiet har ofta uppmärksammat att utredningsväsendet brustit iuppfyllandet av jämställdhetsdirektivet och krävt att såväl regeringen somkommittéer och utredare bättre ska leva upp till andan i direktivet. Attutredningsväsendet inte fullt ut följt direktivet är enligt oss inte ettargumentför att försvaga politiken på detta område. Tvärtom visar det att den nyasvagare skrivningen i kommittéförordningen riskerar att bli en helt dödbokstav. Om kommittéerna var dåliga på att analysera jämställdhetsfrågornär de var ålagda att göra det - hur ska det då bli nu när det blir mer ellermindre frivilligt att göra det?Vårt samhälle är genomsyrat av en manlig norm dold under en officiellkönsneutralitet. Förslag och beslut som inte "gör skillnad på kön" påverkarnästan ofelbart kvinnor och män på olika sätt eftersom kvinnor och mänlever under skilda villkor. Att det förhåller sig så kan beläggas med mångaexempel men i det här fallet nöjer vi oss med att nämna de nya reglerna sominfördes för arbetsskadeförsäkringen 1993. I besparingssyfte infördes då nyaoch högre beviskrav ("könsneutralt") som ledde till en drastisk minskning avandelen kvinnor bland dem som fick sin skada klassad som arbetsskada.Orsaken är givetvis att kvinnor i stor utsträckning drabbas av andra sortersarbetsskador än män eftersom de ofta har andra sorters arbeten än män.Erfarenheten visar att utredningsväsendet ofta på detta sätt brister i attanalysera nuläge och konsekvenser när det gäller jämställdheten. Istället förtvå steg tillbaka borde regeringen ta ett steg framåt på detta område. Viföreslår att den nya kommittéförordningen förses med ett särskilt stycke somålägger kommittéerna samma skyldigheter som de haft enligt det gamlajämställdhetsdirektivet och att regeringen i större utsträckning än tidigareföljer upp utredningsväsendets hantering av jämställdhetsfrågorna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att tillföra kommittéförordningen ett särskilt stycke omjämställdhetsaspekter med samma innebörd som det upphävdajämställdhetsdirektivet (dir. 1994:124),2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att följa upp utredningsväsendets hantering avjämställdhetsfrågorna.Stockholm den 16 mars 1999Gudrun ()()()()()()()()()()