ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GN02MJ708 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ708av de , ()Aktivt strandskyddStrandskyddet är generellt och gäller kusterna, sjöar, vattendrag ochinte minst skärgårdarna i . Syftet med strandskyddet är att tryggaförutsättningarna för allmänhetens friluftsliv och att bevara godalivsvillkor på land och i vatten för djur- och växtlivet.Strandskyddsområdet omfattar land- och vattenområde intill 100 meterfrån strandlinjen vid medelvattenstånd. Strandskyddet kan vid behovutökas upp till totalt 300 meter.Detta har givit många problem för dem som bor och verkar i skärgården.Det är svårt eller helt omöjligt att anpassa och bygga om sitt boende ellerannan verksamhet. Inte heller tillåts nybyggnation i strandnära miljöer p.g.a.strandskyddet. Några få undantag görs från skyddet. Det är byggnader,anläggningar, anordningar eller åtgärder som behövs för jordbruket, fisket,skogsbruket eller renskötseln och som inte tillgodoser bostadsändamål.Andra typer av verksamheter skall alltså inte tillåtas att utvecklas i vattnetsnärmiljö och i skärgården. Det generella förbudet mot att bygga nära vattenhindrar människor från att bosätta sig vid miljöer som man haruppskattat.Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får förordnaatt ett strandområde som uppenbart saknar betydelse för att tillgodosestrandskyddets syften inte omfattas av strandskydd. Här krävs alltså ett aktivtbeslut från politiker och berörd myndighet för att upphäva strandskyddet. Förden enskilda människan som vill utveckla sin verksamhet eller bygga sinbostad vid vattnet, är det olyckligt att utgångspunkten är att all mark ska varafritt från om- eller nybyggen. Människor som vill bygga intill vatten har intelängre samma äganderätt till sin mark som man haft sedan lång tillbaka itiden.Många människor vill bo i vattennära miljöer men hindras av det generellastrandskyddet. är ett av de länder som har mest strand per invånare.Ur bevarandesynpunkt borde istället regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer få förordna att ett strandskyddsområde inrättas därmarken är bevarandevärd från exploatering. Utan ett sådant beslut skallstrandnära områden gälla under samma lagstiftning som alla övrigafastigheter. Det skall alltså krävas ett aktivt handlande för att inrätta ettstrandskydd, istället för dagens generella regler.Strandskyddet skulle till skillnad från utgå från att kommunerna gerstrandskyddets status på de områden man finner vara bevarandevärda från nyexploatering. All annan strandmark skall ha samma rättsliga status somkommunens övrig mark.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av förändringar i miljöbalken.Stockholm den 28 september 1999Marietta de ()
mot · GN02MJ709 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ709av , ()Miljöstationer för fritidsbåtarMiljöstationer kommer framöver i ökad utsträckning att utplaceras ianslutning till fritidsbåthamnar. Dessa miljöstationer innehållerbåtbottentvättar och anordningar för omhändertagande av miljöfarligtavfall som genereras i verksamheten, men också i övrigt i hamnarna ochtill sjöss.I en del kommuner har utplacering av miljöstationer försvårats genom ettbyråkratiskt stelbent hanterande av ansökningshandlingar och tillstånds-givning. Miljöstationerna kommer i ökad takt att bli allt vanligare framöver ianslutning till våra fritidsbåthamnar. Det är därför viktigt att inte i onödankrångla till det för dem som satsar på dessa anläggningar.Det finns ett starkt behov av ett enhetligt regelverk för anläggning av dessamiljöstationer.Kommunförbundet bör få i uppdrag att utarbeta enhetliga rekommenda-tioner till berörda kommuner i syfte att underlätta och stimulera utbyggnadenav dessa miljöstationer. Detta bör ske skyndsamt.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om enhetliga regler för utplacering av miljöstationerför fritidsbåtflottan.Stockholm den 28 september 1999Ingvar ()()
mot · GN02MJ712 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ712av Feltzing, ()AluminiumburkarAnsvar för återtagande av aluminiumburkarProducentansvar har införts för att minska vårt växande sopberg och föratt minska spridningen av ämnen, som är skadliga för vår miljö. Dessaämnen skall, där så är möjligt, kunna ingå i ett kretslopp med bl.a.återanvändning av material. Generellt ger användning av återvunnetmaterial i tillverkningsprocesser mindre energiåtgång och mindrepåverkan på miljön i form av utsläpp. Materialåtervinning ochåteranvändning är de helt överlägsna metoderna, framför allt avseendeden minskade energiförbrukningen vid återvinning jämfört mednyframställning. När det gäller aluminium sparas avenergiåtgången vid använda återvunnet material för att tillverkaprodukter jämfört med vid användning av jungfrulig råvara. Av det följeratt en omsmält aluminiumburk bara kräver av den energimängd, sombehövs om man utgår från mineralet bauxit.Producentansvaret gäller också återtagande av aluminiumburkar. Alumi-niumburkar ingår i ett retursystem, där producenten har fått tillbakapantpengar för att återta burken.Tillplattade och deformerade burkar tas inte emotI dagens läge gäller inte återtagandet om burken har blivit deformeradoch tillplattad. Returburksautomater tar inte emot deformerade burkar,därför att den s.k. EAN-koden, streckkoden, inte går att avläsa iautomaten.Tillplattade burkar blir liggande ute i naturen, där ingen tar vara på democh de bidrar på så sätt till en förstörd miljö, både vad gäller spridning avaluminiumet i naturen och risken för att djur ska skadas. Producenter avaluminiumburkar måste åläggas att ta tillbaka skadade burkar. Panten förburken har ju producenten redan erhållit och även det är ett skäl att tatillbakaburkar.Utländska aluminiumburkarReturburksautomater tar heller inte emot utländska burkar, bl. a. på grundav att streckkoden inte passar svenska automater. Vissa affärer tar docknu tillbaka danska burkar. Ett parallellsystem bör därför införas för attkunna ta hand om icke svensktillverkade burkar.En tredje anledning till att burkar inte tas om hand är att mindre affärerinte har råd eller möjlighet att skaffa en returburksautomat. För att kunnalämna tillbaka burkar till producenten måste burkarna ha blivit räknade i enautomat. Kan detta inte ske återtas inte heller burkar på grund av att enreturburksautomaträkning inte har utförts. Även här måste en ändringkomma till stånd så att även dessa oräknade burkar kommer in i retur-burkssystemet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att producenter av aluminiumburkar genom pro-ducentansvaret åläggs att återta deformerade och skadade alumi-niumburkar,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ett parallellt returburkssystem upprättas förburkar utan svenskt ursprung,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att producentansvaret även skall gälla åter-tagande av burkar, som blivit oräknade på grund av att returburks-automat saknas.Stockholm den 27 september 1999Barbro Feltzing (mp)
mot · GN02MJ713 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ713av , ()SnöskotrarAlltfler snöskotrarAntalet snöskotrar i ökar och uppgår till 200000. Storskalig användning av snöskoter i vår natur innebär konflikter avolika slag.Motoriserat friluftsliv ingår inte i allemansrätten. Körning med snöskoterregleras istället i terrängkörningslagen och en del förordningar. Ilagen sägs t ex att snöskoter inte får köras annat än på väl snötäckt mark, attingen markskada får ske samt att körning inte får ske inom förbudsområden.Nyligen infördes krav på minst traktorkörkort för snöskoter.Kontrollen av gällande regler för skoterkörning är undermålig. Få svenskardöms t ex för att ha kört inom förbudsområden.Tjuvjakt med skoterEtt växande problem är tjuvjakt från snöskoter på våra fyra stora rovdjur,järv, lo, varg och björn. Jakten går ofta till så att djuret hetsas och sedankörs över och slås ihjäl med yxa eller annat redskap. Det är svårt förpolisen att klara upp dessa synnerligen bestialiska brott. Onykterhetförekommer även i samband med skoterkörning.Märk drivmattan på snöskotrarRikspolisstyrelsen vill ha märkning av snöskotrarnas drivmattor så attstörre möjlighet finns att identifiera enskild skoterförare. Det kostarenligt uppgift att märka in ett nummer i drivbandet.Naturskyddsföreningen har samma uppfattning. Naturvårdsverketsinställning är att en sådan märkning bör provas och utvärderas. Någraseriösa skäl mot märkning har inte framkommit annat än att denpersonliga integriteten skulle hotas. Men laglydiga skoterförare kan inteha något att invända mot märkningen. Vi anser därför att det är dags attgenomföra ett försök med märkning av drivmattor på nya snöskotrarunder en femårsperiod. Eftersom snöskoterparken förnyas cirka varttionde år kommer då hälften av landets skotrar att ha märkningen. Enutvärdering under den tiden kan visa om detta fungerar bra och ommärkningen bör fortsätta.HemställanHemställanMed hänvisning till det ovan anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om märkning av drivmattor på alla nya snöskotrarunder en femårsperiod.Stockholm den 28 september 1999Gudrun ()()()()()()
mot · GN02MJ717 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ717av , ()StrandstädningKustområdena i , längs den bohuslänska kusten, harstora natur- och friluftsvärden som är av riksintresse. Dessakustområdens miljö är också mycket avgörande och viktiga för denbohuslänska turistindustrin, för möjligheterna till en levande skärgårdoch för det rörliga friluftslivet. Genom havsströmmar och stormar samlasdock skräp från hela både längs med kusten och på denvästkustska landremsan.Vid varje storm fylls vikarna med plast, avfall från sjöfarten, oljefat ochvrakved. Ett stort arbete läggs ned av kommunerna och frivilliga för att hållastränderna rena. har strandstädningen i Bohuslängenomförts med hjälp av arbetsmarknadsresurser och kommunala medel.Detta arbete har varit mycket bra och givit bra resultat med stora mängderinsamlat skräp. Tyvärr har inte en sådan arbetsinsats bestående värde.Havsvikarna, strandremsorna och öarna är fyllda med nytt skräp så fortvästanvinden har dragit förbi.Ekonomiska resurser för att hålla de riksintressanta kustmiljöerna rena frånskräp måste långsiktigt säkerställas. De områden som drabbas är avsatta somriksintresse för det rörliga friluftslivet och därmed hårt reglerade vad gällerannat nyttjande. Därför borde det vara självklart att staten tar det ekonomiskaansvaret för att hålla dessa naturområden fria från sopor. Detta för attbesökande likaväl som åretruntbefolkning skall kunna vistas i en ren, skönoch unik miljö. Denna rättighet för det rörliga friluftslivet är i sig unik ochdet är naturligtvis ett nationellt intresse att bevara dessa miljöer fria frånnedsmutsning. Därför bör ett särskilt statsbidrag för strandstädning iBohuslän införas. Den totala kostnaden för omhändertagandet av sopor, frånstranden till sopstationen, är enligt samarbetsorganisation ca tiomiljoner kronor. Denna kostnad bör belasta anslaget för Sanering ochåterställande av förorenade områden. Detta bör lämpligen administreras avVästra regionen. Detta bör ges regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om införande av statsbidrag för strandstädning iBohuslän.Stockholm den 28 september 1999Åsa ()
mot · GN02MJ719 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ719av Silfverstrand, ()HalmbränningHalmbränning är ett ganska sentida fenomen som började praktiserasförst i samband med skördetröskornas intåg på de svenska jordbruken.Efterhand har halmbränningen vunnit ökad utbredning och då främst i deskånska jordbruksbygderna. började klagomål påolägenheter från halmbränningen inkomma till flera lokalahälsovårdsmyndigheter i . Efterhand tilltog kritiken i omfattningvilket fick andra myndigheter som länsstyrelser och attengagera sig i frågan. 1983 påtalade statsläkarna i och Malmöproblemen med halmbränning och i sammanhanget tillskrevs bl.a.styrelsen för hälsovårdsförbund.På initiativ av miljö- och hälsoskyddscheferna i hemställdeKommunförbundet 1991 att ett tillägg till hälsoskyddsför-ordningen (11 §) skulle göras så att förbud mot halmbränning kunde införas.Naturvårdsverket tillstyrkte begäran.Myndigheterna ställer långtgående krav i fråga om eldning i förbrännings-anläggningar. Dessa måste bl.a. förses med effektiv stoftrening för att bligodkända. Vid öppen eldning med halm är förbränningen helt okontrolleradoch leder till höga halter av stoft och luktande ämnen som innebär klarahälsorisker. Föroreningarna transporteras ofta in över bostadsområden somett koncentrerat rökmoln. Bostadsområden som ligger i vindriktningendrabbas ofta av mycket höga halter av stoft, även i de fall de är belägna påganska stora avstånd.Naturvårdsverket har efter ingående undersökningar slagit fast att sanitärolägenhet föreligger vid halmbränning. Halmbränning medför också utsläppav cancerframkallande ämnen som medför en ökad cancerrisk samt ökadebesvär för allergiker och astmatiker.Mikrolivet i marken minskar genom halmbränning och då störs också denför odling nödvändiga omsättningen av näringsämnen. Andra påtagligaolägenheter vid halmbränning är att jordens vattenhållande förmåga minskaroch risken för jordflykt ökar.I stället för att brännas upp kan den resurs som halm utgör användas i formav biobränsle eller hackas sönder och plöjas ner för att förbättra jordensmullhalt.Berörda myndigheter har under en lång följd av år förlitat sig på attproblemen med halmbränning skulle kunna undvikas genom ökadinformation till lantbrukarna. Drygt erfarenhet visar nu att dettavarit en from och ogrundad förhoppning. Dessa erfarenheter och starkamiljö- och hälsomässiga sakskäl talar för att halmbränning nu måsteförhindras för att skydda vår livsmiljö och människors hälsa.Miljö- och jordbruksutskottet hänvisar i bet. 1998/99:MJU6 till attregeringen, myndighet eller kommun enligt 9 kap. 12§ kanmeddela föreskrifter med innebörden att halmbränning på åkrarna inte tillåts.Då en sådan utformning av lagen i praktiken visat sig vara verkningslös,återstår enligt min uppfattning bara att ett uttalande från sida omett generellt förbud mot halmbränning. I är halmbränning generelltförbjuden.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förbud mot halmbränning.Stockholm den 27 september 1999Bengt Silfverstrand (s)
mot · GN02MJ720 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ720av , ()reservatInledningUnder senare år har ett antal naturreservat avsatts i rent marin miljö, s.k.marina reservat, som syftar till att skydda livet under havsytan, denbiologiska mångfalden vi inte ser, men som är viktig att bevara och sombehöver skydd på många håll. Till de områden som fredats på detta sätthör och i , samt vattnen kringGotska Sandön och i Västerbotten.Men fortfarande finns många områden som borde ha ett skydd, men sominte fått det. Dit hör området runt Koster på och området runtLandsort i bland andra. Planen reservat i har interealiserats.KonflikterArbetet med inrättandet av reservat har pågått länge, men harhittills inte lett till tillräckliga bevarandeinsatser. Det finns konflikter.Hoten mot inte bara miljöförstöring med gifter som anrikas ochsjukdomar som M74. På vissa områden utgör även fisket ett hot. Detfinns biotoper som grunda kustområden med exempelvis mjukbottnar,ålgräsängar och musselbankar, barnkammare för många arter, somförstörs av vissa fiskeredskap som trål. I många fall handlar ett skyddsnarare om att reglera fiskemetod än att förbjuda fiske. Annatbeståndsbevarande fiske som sker utifrån de biologiska förutsättningarnakan mycket väl enligt vår mening bedrivas inom reservat. FrånMiljöpartiet de grönas sida menar vi att denna typ av konflikter kan ochmåste lösas som dessa unika och nödvändiga biotoper skyddas.Budgeten 2000I årets budgetproposition finns en text om havsmiljön (sid 11 iutgiftsområde 20). Här sägs att behovet av skydd är stort och att arbetepågår. Det är bra. Från sida har vi i flera partimotionerpåpekat detta behov. Arbetet måste nu fördjupas, konkretiseras ochpåskyndas.HemställanHemställanMed hänvisning till det ovan anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om reservat.Stockholm den 30 september 1999Gudrun ()()()()Per ()()()()()Gotab, 1999
mot · GN02MJ724 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ724av , ()Övergivna bilarRunt om i vårt land finns det många mer eller mindre övergivnabilar. Bilar som av någon anledning övergivits vid eller på vägarna.Eftersom ingen har tagit hand om dem så har de ganska snabbt "slaktats"av påpassliga personer. Inte sällan har de välts ikull av personer somvarit intresserade av att närmare efterforska vad som funnits av eventuelltvärde.Dessa bilar är en sanitär olägenhet. Inte sällan rinner bensin, olja ochbatterisyra ut och förorenar marken.Även för markägaren som ofrivilligt fått dessa skrotbilar placerade på sinmark är de en stor olägenhet. Är bilen registrerad så finns det en ägare ochden får då inte omhändertas av någon annan än denne. Är den inte registreradså är den herrelös och det är oklart vem som har rätt att ta hand om och forslabort den. går det innan någon gör det.I vårt land borde vi inte ha skrotbilar vare sig vid vägarna, på vägarna ellerute i markerna.En landsomfattande "skrotbilskampanj" innefattande alla övergivna bilarborde genomföras i samarbete mellan staten och kommunerna. Detta bör gesregeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en "skrotbilskampanj" genomförs under år2000.Stockholm den 30 september 1999Rigmor ()
mot · GN02MJ730 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ730av , ()SkrotbilarUnder sommaren som gått har man inte kunnat undvika att lägga märketill övergivna bilar, som här och där kantar våra vägar. I stället för attlämna in de uttjänta fordonen till skrotning, ställer ägarna ifrån sig demlite varstans i naturen. Bilarna är utan tvivel en stor trafikfara. Oftasönderslagna med rostiga bildelar och glassplitter spridda runt omkring,ockuperar dessa fordon natursköna rastplatser och blir storaskönhetsfläckar i vårt vackra landskap. Det händer också att markägare,som hittar kvarlämnade skrotbilar på sin mark, själva får bekostabortforslingen av dessa.Att avyttra sin bil på detta sätt är givetvis både ansvarslöst ochoacceptabelt.Sedan ersättningen, när man lämnar bilar till skrot, förändrades i juni 1996har emellertid detta förfaringssätt blivit allt vanligare.Enligt vad jag erfarit har i tagit initiativ för att förbättrasituationen. saknar emellertid tillräckliga befogenheter för att lösafrågan. Ett av problemen är att registreringsskyltar ofta saknas på deövergivna bilarna.Syftet med bilskrotningspremien när den infördes var att den skulle utgöraen ekonomisk stimulans för att få till stånd en tillfredsställande skrotning,dvs. bilägaren skulle förmås att lämna den uttjänta bilen till en auktoriseradskrotare.Bilskrotningspremien ändrades genom riksdagsbeslut till 500kronor. premie uppgick till (sänktes 1993 till 1 300kronor) för bilar som skrotades efter tidpunkt för godkändårlig kontrollbesiktning. För övriga bilar var premien 500 kronor.Förändringen gjordes efter ett förslag av Kretsloppsdelegationen medmotiveringen att den högre premiens avsedda funktion som incitament förutskrotning av äldre bilar i trafik ifrågasattes.Jag anser det nödvändigt att det vidtas nya åtgärder för att få bortskrotbilarna från naturen och för att säkerställa kontrollerad utskrotning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder för att förhindra att skrotbilar sätts ut inaturen.Stockholm den 1 oktober 1999Marianne ()Gotab, 1999
mot · GN02MJ732 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ732av Eldensjö, ()Dispens från strandskyddsreglernaDen ekonomiska bärkraften är avgörande för att primärkommunernaskall kunna ge invånarna god äldreomsorg, skola och barnomsorg,liksom övrig allmän service. Bland annat är stabila skattebaser, braföretagarklimat och attraktiva boendemiljöer viktiga förutsättningar.De flesta kommuner har bekymmer med utflyttning vilket betydersviktande underlag för de kommunala verksamheterna. För att motverkadetta och om möjligt vända trenden måste många olika åtgärder vidtas. Ettviktigt skäl för folk att i större utsträckning välja att bo i kommunernassmåorter eller på rena landsbygden är det naturnära boendet. Helst vill manbo på strandtomt eller strandnära tomt vid någon sjö eller ett vattendrag.Även om det är gott om insjöar i vårt vackra land finns det inte så många husvid dessa att det motsvarar efterfrågan, och i de fall det finns möjlighet attköpa sådan tomt så är det svårt att få dispens för tillstånd att bebygga den.Miljöskäl används ofta för att hindra bebyggelse på strandtomter ochstrandnära tomter. Detta synsätt borde mildras så att bebyggelse till förmånför vackra strandmiljöer skulle kunna växa fram där nu otillgängligheten ärstor.Likaså används allemansrätten som skäl mot sjönära bosättning. I ett såsjörikt land som borde det i regioner och områden med ringaexploateringstryck vara möjligt att utan särskilt stor begränsning avtillgängligheten kunna tillåta utökad andel bebyggelse på mark som omfattasav strandskyddet. I då byggandet dessutom ligger på mycket låg nivåborde det vara både möjligt och önskvärt att underlätta ny bebyggelse.De som har bäst förutsättningar att bedöma var det finns möjlighet att gedispens borde vara de kommunala myndigheterna. De har kompetens attbedöma och väga samman alla nödvändiga förutsättningar för bebyggelse idet enskilda fallet.Det finns starka skäl som talar för att möjligheten att ge dispens förstrandnära bostadsbyggande bör kunna utökas och att kommunerna i störreutsträckning får rätt att ge denna dispens.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utökad möjlighet för dispens från strandskydds-reglerna vid bostadsbyggande,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kommuners möjlighet att ge dispens.Stockholm den 3 oktober 1999Kjell Eldensjö (kd)()()
mot · GN02MJ733 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ733av , ()Kalkning av sjöar och vattendragKalkning av sjöar och vattendrag är en viktig del i kampen motförsurningen och ett betydelsefullt instrument i bevarandet av denbiologiska mångfalden. Försurningen medför bl a en utarmning avmarken och större utfällning av tungmetaller. Regioner med stort nedfallav försurande ämnen är mest utsatta.Halland är ett av de län som drabbas värst av det sura nedfallet. Därför ärkalkning en förutsättning för att sjöar och vattendrag ska kunna bibehålla sinlivgivande miljö.Kalkningen behöver utökas och till detta behövs mer resurser. Förbekämpning av försurad skogsmark bör också skogskalkning inledas. Ska ettbestående resultat uppnås fordras långsiktighet i planeringen.De resurser som tilldelats för kalkning är otillräckliga. Flera sjöaroch vattendrag riskerar att mista pågående och planerade kalkningsprojekt.Projekt med skogskalkning bör också påbörjas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av kalkning av sjöar och vattendrag iHalland.Stockholm den 1 oktober 1999Lars ()