mot · GN02L902 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L902av Järrel, ()Åtgärder mot s.k. ränteskruvningSund, hederlig affärsmoral och likvärdiga konkurrensvillkor är - liksomden fria avtalsrätten - omistliga förutsättningar för en välfungerandemarknadsekonomi.Till de mindre smickrande fenomen som sedan åtskilliga år dyker upp påkreditmarknaden hör ofoget med s.k ränteskruvning. Det innebär att bank,finansbolag eller annat kreditinstitut genom sina löpande låneaviseringarbetingar sig intäkt av uppräknad låneränta som stundom vida överstiger denräntenivå och/eller indexering som det ursprungliga låneavtalet anger. Dethandlar här om olika sorters kreditmarknadstjänster typ finansiell leasing,telefonlån, snabblån, finaxlån m.fl. Den matematiska ränteformeln är dockalltid en och densamma medan däremot det allmänna ränteläget skiftar övertiden.Leasing är i grunden en bra finansieringsform när den fungerar som avsett.Dock, överuttag av räntor drabbar såväl institutionella kunder som privat-personer. Tillämpningen av beräkningsformeln utifrån de allmänna ränte-lägesförändringarna kan därvid vara svår att dechiffrera redan för ekono-miskt skolad personal och kan därmed förmodas vara det i minst lika höggrad för gemene man.Det torde handla om miljardbelopp som på oriktiga grunderfakturerats. Eftersom s.k. finansiell leasing vanligen begagnas av institutio-nella aktörer - kommuner, landsting, organisationer etc. - och mestadelsavser stora belopp blir också räntebeloppen därefter. I många fall är det alltsåså att t.ex. skattemedel måste användas för att täcka kostnader för räntorutöver vad låneavtalet stipulerar. Detta är onekligen stötande icke blott förden allmänna rättskänslan utan också för omsorgen om en sund ekonomi,såväl offentlig som privat.Finansinspektionen (), som har tillsynsansvar för bl.a. bank- och kredit-väsendet, har varit medveten om problemet och även givit utanvisningar om hur finansbolagen bör hantera beräkningsrutinerna. FI synesdärefter ha förlitat sig på att en självsanering inom branschen är tillräckligoch inte ansett att kontroll av efterlevnaden av utfärdade föreskrifter ärpåkallad därför att FI inte bedömt s.k. ränteskruvning vara ett stort problem.Sedan fenomenet dock fått medial uppmärksamhet har FIbeslutat sig för att undersöka hur räntevillkoren tillämpades i leasingkontraktsom tecknades under 1990-talet.Att t.ex. en kommun fått betala extra eller ett landsting11 mer i låneränta än vad som behövts om räntedebite-ringarna skötts korrekt saknar ingalunda intresse med tanke på de alternativaändamål skattemedlen skulle ha kunnat användas till.Detta förekommer i betydligt större utsträckning än vad skattebetalarna iallmänhet har klart för sig. Orsaken till detta är bl.a. att vid uppkommen tvistges i en särskild klausul finansbolagen ensidigt möjligheten att väljaskiljeförfarande, vilket vanligen innebär att förlikningsuppgörelser i godooch skiljedomar sker med iakttagande av diskretion medan de ännu relativtfåtaliga fall som drivits till avgörande i domstol givetvis är offentliga.I många fall har genom extern konsultmedverkan utdragna och komplice-rade förliknings- och beräkningsprocesser samt domstolsavgöranden inne-burit att hela eller delar av överdebiterade räntebelopp kunnat återvinnas tillgäldenären.Ett betydande problem i sammanhanget är att finansbolagen i allmänhetvägrar att - med hänvisning till konkurrenssituationen - uppge sinupplåningskostnad som grund för bedömningen av bolagets ränteberäkningarvidare ut till kund. Långa avtalstider gör att upplåningskostnaderna iallmänhet daterar sig tre till bakåt i tiden, vilket har lägre bäring pånuets konkurrensläge. Den utsträckta avtalstiden medför också att bolagensuccessivt i små steg kan vidga räntemarginalen i takt med förändringar avdet allmänna ränteläget. Därvid har, sett över tiden, höjningarna blivit förstora och sänkningarna för små. Räntejustering har således inte skett på ettlikformigt sätt med en konsekvent och lojal tillämpning.Det förefaller således som om inte lyckatssärskilt väl i sitt tillsynsansvar när det gäller förekomsten av s.k. ränte-skruvning. Det finns därför anledning att se över såväl myndighetens organi-sation, instruktion och tillsynsrutiner som aktuell lagstiftning i berördadelar,särskilt med avseende på finansiell leasing.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts rörande behovet av att stävja s.k. ränteskruvning,2. att hos regeringen begär att den skyndsamt åter-kommer med förslag till konkreta åtgärder i enlighet med första att-satsen i motionen.Stockholm den 3 oktober 1999Henrik S Järrel (m)