mot · GM02N12 · 1999-04-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:N12av m.fl. (c)med anledning av skr. 1998/99:96 Lägesrapport angående de regionala tillväxtavtalenMed anledning av det pågående arbetet med de regionalatillväxtavtalen har centerkvinnorna genom en enkät tilllänsstyrelsernas jämställdhetsexperter undersökt hur och ivilken grad kvinnorna varit representerade.Tjugoen av landets länsstyrelser har svarat på enkäten. Av svaren attdömabestår de regionala partnerskapsgrupperna i genomsnitt av 20-25 %kvinnor, dvs en fjärdedel av det totala antalet representanter. Resten ()är män. Vi har också funnit att nästan samtliga ordförande i partnerskaps-grupperna är män och att kvinnorna generellt finns med i högre utsträckningi de breda diskussionsgrupperna men saknas ju närmare beslutsgrupperna,dvs makten, man kommer. (Endast något undantag finns, som t ex som uppger att treav sju ledamöter i beredningsgruppen är kvinnor, och att en av dessa är ord-förande i gruppen.) Det menar vi är helt oacceptabelt.Bland enkätsvaren har vi hittat ett enda undantag som visar på "varannandamernas". Det är där varje myndighet och organisation, efteruppmaning, representeras av en man och en kvinna.Även har en högre andel kvinnor jämfört med riksgenomsnittet,av deltagarna i olika temagrupper är kvinnor.I både och tillstår de svarande att de kommer attkomplettera partnerskapet med fler kvinnor eftersom de upptäckt att myndig-heter, organisationer och företag mest föreslagit män, och att det i vissaarbetsgrupper helt saknas kvinnor.I region har jämställdhetsexperten "inget inflytande överde regionala tillväxtavtalen" och av svaret framgår också att partnerskapethär kräver en ekonomisk motprestation i form av medel till olika utveck-lingsprojekt som avtalen kommer att omfatta. svar visarsamma tendens med svag kvinnorepresentation.Det leder oss fram till frågan om större regioner medför att genusperspekti-vet helt tappas bort eller i vart fall minskar. Enligt enkätundersökningenfinns det uppenbart ett samband mellan storleksordning på organisations-strukturer och svag kvinnorepresentation.Svaren visar tydligt på att det är en manlig norm som genomgående styrtarbetet med de regionala tillväxtavtalen. Detta trots centrala direktiv frånregering och riksdag om "jämtegrering" och ett genusperspektiv.Det är högst förvånande att allt tal om "jämtegrering" som skett undersenare år, inte minst i offentlig sektor, inte fått större genomslagskraft.Enligt den s k 3-R-metoden som lanserats av docent , somen förutsättning för att kunna få en bättre jämställdhet, står det första R:etför representation.Representation är huvudkrav nummer ett för att man skall kunna vara medoch påverka, dvs kvinnor måste vara representerade i beslutsgrupper av dentyp som det regionala partnerskapet för tillväxtavtalen utgör.Det andra R:et står för , dvs båda könen måste ha tillgång tillverktygen för att kunna påverka och förändra, makt att kunna förändra.Det tredje R:et står för resurser och är ofta en följd av hur det ser ut medrepresentation och . Finns kvinnorna representerade och har de tillgångtill de verktyg som behövs för att kunna nyttja sin representation till att tafram de resurser som måste till för att uppnå ett jämställt samhälle?Det naturliga kravet på tillväxtavtalen är att de skall jämställdhetsmärkasbåde vad avser representation och resurser.Vi har också genom en tidigare enkät till länen (98) angående fördelningenav småföretagarstödet, kunnat konstatera att av stödet går till typisktmanliga branscher, och att kvinnors företag utestängs från möjligheten attsöka redan i de kriterier som gäller för att söka.Småföretagarstöd går nämligen inte att söka för företag inom försäljning,klädindustri och för företag som vänder sig till en lokal marknad, vilketmånga små tjänsteföretag gör. Dessutom finns ett krav på att anställapersonal för att kunna söka stöd. Dessa regler och kriterier gör sammantagetatt många typiska kvinnoföretag inom handels- och tjänstesektorn utestängsfrån möjligheten att söka småföretagarstöden. Pengarna går främst tillföretag i "skruv- och mutterbranscher".Mindre än 30 procent av stödet går till kvinnor i vissa län vilket innebärfärre antal jobb till kvinnor jämfört med män.Vi konstaterar att regionerna i arbetet med tillväxtavtalenskall redovisa egen finansiering av regionala projektidéer och förslag. Dettakan riskera att många goda idéer om projekt för t ex små företag ochprogram och rådgivning för att utveckla kvinnors företagande inte kommeratt kunna genomföras p g a avsaknad av egen finansiering.Vi vill också poängtera vad som anförts i regeringens skrivelse omnödvändigheten av regeländringsförslag på punkter som hindrar tillväxt ochutveckling och en helhetssyn bland de regionala aktörer som hanterarföretagsutveckling.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den låga kvinnorepresentationen i regionernas arbete medtillväxtavtalen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att offentliga stödmedel skall fördelas rättvist mellan företag somdrivs av kvinnor respektive män,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om finansiering av regionala projekt och nödvändigheten avförändringar i regelverk för att underlätta tillväxt och utveckling samt ombehovet av en helhetssyn bland de regionala och centrala aktörerna somhanterar frågor om företagsutveckling.Stockholm den 29 april 1999Lena Ek (c)()()