mot · GM02U12 · 1999-05-21 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:U12av m.fl. (m)med anledning av prop. 1998/99:112 Svenskt deltagande i fredsstyrka i KosovoKonfliktens bakgrund ochutvecklingNär demokratiseringen började inom 1989 spredden sig också till och dess olika delar.Kommunistpartierna tvingades tidigare eller senare att lämnamakten. Undantaget är , där det serbiskakommunistpartiet, numera , under diktatornMilosevic har lyckats klamra sig fast vid makten.Följden har blivit tragisk för hela . Ett sammanhållet ochdemokratiskt omöjliggjordes genom den serbiska diktaturen,som startade krigen i , och Bosnien. Hundratusentals dödaoch sårade, ett oändligt lidande och en enorm materiell förstörelse är följdenav och det serbiska politik.Sedan slutet av 1980-talet har det varit uppenbart att den serbiska regimenvelat utöva en total kontroll över Kosovo. Erfarenheterna från ochBosnien har visat vilka metoder som regimen är beredd att ta till för att nåsina syften. Etnisk rensning genom folkmord och folkfördrivning har blivitregimens signum.Det avslutades genom fredsavtalet i , där Kosovo-frågan inte berördes eftersom det hade gjort det omöjligt att nå en freds-överenskommelse.Trots försök från demokratiska krafter lyckades den serbiska diktaturenhålla sig kvar vid makten, medan det skedde en demokratisering i Monte-negro. I det läget var det uppenbart att nästa krig skulle komma i Kosovo ochmöjligen i Montenegro.I Kosovo var det länge förhållandevis lugnt. Det berodde främst på att denstora albanska majoriteten företräddes av , som förespråkadeen icke-våldspolitik. Med ett stort folkligt stöd av kosovoalbanerna försöktehan finna en väg för en fredlig lösning och en uppgörelse med regimen iBelgrad. Denna gav dock inte efter en enda millimeter. För kosovoalbanernaframstod allteftersom åren gick icke-våldspolitiken som misslyckad.Det som var och en kunde förutse hände också . Mångakosovoalbaner tappade tålamodet med den förda politiken och satsade iställetpå att stödja en väpnad befrielserörelse. Striderna började för drygt ett årsedan.Händelseförloppet är väl känt och behöver här inteåterges.Europas misslyckande ärockså SverigesKanske aldrig har en konflikt och ett krigvarit så förutsägbart. Den serbiska diktaturenshandlingsmönster har tydligt demonstrerats sedan början av1990-talet. Icke-våldspolitikens brist på framgång kundeockså iakttas. Att många kosovoalbaner förr eller senareskulle välja en annan väg var uppenbart. Trots detta haromvärldens reaktioner varit alldeles för svaga och mångamöjligheter att förebygga och förhindra har inte tagits tillvara.FN, vars förebyggande fredsstyrka i sannolikt är den mestframgångsrika i hela FN:s historia, kunde trots detta inte samla sig till beslutom en samlad Kosovopolitik. blockerade därför att man inte ville seprincipen om "icke-inblandning" brytas och därför att man alltmersolidariserade sig med den serbiska regimen. Därmed stod FN handlings-förlamat. Det blev ingen förebyggande styrka i norra , ochMakedonienstyrkans mandat upphävdes. kunde inte ens enasig om ordentliga sanktioner efter Rambouilletförhandlingarnas samman-brott.Även Europeiska unionen har fört en alltför svag politik i Kosovofrågan.Någon egentlig samordnad utrikespolitik har i detta avseende inte funnits.Istället har Kosovopolitiken utformats inom kontaktgruppen, där EUföreträds av fyra medlemsländer och inte i sin helhet. Det naturliga vore attEU tillsammans med och utgjorde den samlade kontakt-gruppen.Många av de europeiska länderna har, liksom , dessutom bedriviten försvarspolitik som urholkar möjligheterna att förebygga konfliktergenom att ingripa med fredsstyrkor. Trots erfarenheterna från Bosnien harman från sida gjort sig än mer beroende av militära kapacitet.Trots förvarning verkar folkfördrivningen och den flyktingkatastrof somden medfört ha kommit näst intill som en överraskning. Flyktingmottagandetorganiserades först i ett sent skede.Rugova och hans icke-våldspolitik stöddes visserligen i princip. Han togsemot runt om i . Men något mer substantiellt stöd eller kraftigapåtryckningar till förmån för hans politik skedde aldrig.Kritiken av felbedömningar, passivitet och oförmåga att hållasamman drabbar också , som har ett medansvar i detta. Europasmisslyckande är också Sveriges.Den fredsbevarande styrkanSträvan är att nå ett vapenstillestånd ellerfredsöverenskommelse för att göra det möjligt att med eninternationell fredsstyrka tillförsäkra kosovoalbaner ochandra flyktingar möjligheten att återvända till sitt hemland.Helst bör sanktionera truppstyrkan därrimligtvis Nato måste utgöra ryggraden. Trupperna måstenämligen ha flyktingarnas förtroende för att ett återvändandeskall bli möjligt.Samtidigt ligger det i den serbiska diktaturens intresse att förhala ochförhindra en överenskommelse som möjliggör för kosovoalbaner att flyttatillbaka. Regimen ser helst att de fördrivna stannar utanför landets gränser sålänge som möjligt för att minska möjligheterna till återflyttning. Regimen ärockså intresserad av att uttunna truppstyrkans trovärdighet för att därigenomminska tilltron till dess förmåga att verkligen skydda dem som återvänder.Hotet om våld och den fruktan som är ett vapen i etnisk rensning kan fåstörre utrymme om fredsstyrkan blir svag eller får felaktig sammansättning.Sverige bär en del av det gemensamma europeiska ansvaret för frihet, fredoch säkerhet i hela . Vi har därmed ett ansvar att delta i en eventuellfredsstyrka i Kosovo. Vi har också skyldighet att delta med en styrka av enrimlig storlek. Det kan inte vara andra länders uppgift att bära en större delav bördan därför att vi inte klarar av vår del. Den av regeringen tidigareaviserade storleksordningen en halv bataljon kommer sannolikt att visa sigotillräcklig. För att en svensk styrka skall kunna fungera effektivt och säkertbör den uppgå till en hel (mekaniserad) bataljon. Den svenska styrkan måsteha utbildning, materiel och beredskap för att kunna möta svåra situationer.En bataljon är en samövad enhet där ordervägar och sambandsvägar ärentydiga. Därför är en styrka av bataljons storlek den minsta enhet Sverigebör delta med. Det är viktigt att planeringen nu inriktas på åtminstone enbataljon. Vidare bör planeringen inriktas på en gemensam nordiskfredsfrämjande brigad. Moderata samlingspartiet har i tilläggsbudgetenföreslagit en nära nog fördubbling av anslaget jämförtmed det av regeringen planerade.Det går visserligen inte nu att säga hur stor den fredsbevarande styrkanbehöver vara, men om det beräknades behövas uppemot 30.000 man för attgarantera lugna och fredliga förhållanden innan kriget i Kosovo bröt ut,kommer det rimligtvis att krävas betydligt mer efter kriget.Skall kosovoalbanerna kunna flytta tillbaka till sitt land under säkraförhållanden kommer det att krävas en massiv truppstyrka som kan garanteraflyktingarna trygghet när de återvänder till det land varifrån de blivitfördrivna under de mest vidriga förhållanden. Det är därför viktigt att styrkani allt väsentligt måste bestå av trupper som kosovoalbanerna kännerförtroende för, d.v.s. Nato. Deras liv hänger på fredsstyrkans förmåga attskydda.Redan 1996 års försvarsbeslut innebar en oroande neddragning av Sverigesförsvarsförmåga, vilket skärps genom beslut. riskerar att ståi en situation där vi inte har kapacitet att fullt ut ta vårt ansvar för Europassäkerhet och på ett rimligt sätt fullfölja övriga FN-åtaganden.Sveriges försvarsmakt riskerar helt enkelt att bli för liten för att klara debetydande åtaganden som kan förutses. Sverigekommer sannolikt att behöva ha upp emot 2.000 man eller t.o.m. fler påBalkan eller längre. Förutom den befintligastyrkan i Bosnien kommer det att behövas en i Kosovo samt därutövermöjligen i , och . Sammantaget kommerdetta att ställa stora anspråk på alla europeiska länder.Det finns anledning för att uttala att kapacitet attfullgöra sina internationella förpliktelser inte får undergrävas av oansvariganedskärningar av försvaret. Det hörs redan kritik från FN-håll för Sverigeskraftigt minskade profil när det gäller fredsbevarande styrkor.Om vapenvila ellerfredsöverenskommelseuteblirOm flyktingarna inte kan återvända innan snön faller tvingasde antingen lämna grannländerna eller inhysas i merpermanenta bostäder för att klara vintern. Risken ärbetydande att det därmed blir allt färre som kan eller villåtervända till Kosovo. Det skall inte uteslutas att denserbiska regimen därför kommer att undandra sig varjeförsök till ansvarsfullt vapenstillestånd ellerfredsöverenskommelse.Då hamnar det internationella samfundet i ett dilemma. Skall den etiskarensningens fördrivning verkligen få fullbordas eller krävs det våldsåtgärderför att återge kosovoalbanerna sin rätt. I detta sammanhang har självklartockså ett moraliskt ansvar att bära sin del av bördan. Hur detta skallgå till och i vilka former och tillsammans med vilka länder det skall ske kanvi nu bara ana. Men det är viktigt att inte avsäger sig sitt medansvarför att möjliggöra för kosovoalbanerna att komma tillbaka till sitt land.Beslut om en eventuell svensk truppinsats när det varken finns en freds-överenskommelse eller ett avtal om eldupphör kan enbart fattas av riksdagenoch inte delegeras till regeringen. Eftersom det skulle innebära ett princip-genombrott ställer det krav på noggranna överväganden också om vilkensvensk trupp som realistiskt sett skulle kunna delta. Det bör observeras attutlandstjänstgöring enbart sker med frivilliga. Värnplikten omfattar enbartförsvar av det egna landet.En långsiktig strategi förBalkanEU kan inte längre gå från kris till kris på . Iställetmåste en sammanhängande och genomgripande strategiutarbetas för att föra in de kris- och krigsdrabbade ländernapå på en väg mot samarbete och integration medresten av . Det behövs ett brett samarbete somomfattar allt från den rent militära säkerheten, överekonomisk integration, till en politisk öppning tillmedlemskap i europeiska unionen.Ett lämpligt tillvägagångssätt vore att över hela det kris- och krigsdrabbadeområdet skapa ett militärt samarbete, fast förankrat i Nato som är den endaorganisation som varaktigt kan ge den trygghet som är nödvändig för enlångsiktig nedrustning och avspänning i området.Parallellt med den militära säkerheten, garanterad av Nato, bör EU bidratill upprättandet av en balkansk ekonomisk gemenskap, som i sin tur ärknuten till den europeiska gemensamma marknaden. Frihandel ochekonomiskt samarbete kan spela samma betydelsefulla roll för utvecklandetav fredliga relationer på som det gjorde i efter . finns dessutom en framgångsrik modellatt bygga vidare på - den europeiska unionen.Slutligen måste också de kris- och krigsdrabbade länderna på gesett realistiskt alternativ av ett politiskt närmande till EU med ett fulltmedlemskap som naturlig slutpunkt. Den civiliserande kraft som medlem-skapsperspektivet spelat i andra europeiska länder måste också få tillåtasverka på . Integration utan demokrati, marknadsekonomi och rättsstatär inte möjligt.Den 1 maj trädde i kraft. Det ger EU betydligtbättre förutsättningar än tidigare att bedriva en kraftfull gemensam utrikes-och säkerhetspolitik. Inte minst kan den gemensamma analysenhet som skallinrättas under rådet effektivt stödja utarbetandet av en gemensam politik. Numåste dock medlemsländerna och deras regeringar visa sig villiga att utnyttjadet institutionella verktyg som Amsterdamfördraget ställt till derasförfogande. bör verka för att det arbete som inletts med att skapa enstabilitetspakt för regionen i dess helhet drivs vidare av analysenheten, sombör få i uppdrag att tillsammans med kommissionen utarbeta en långsiktigstrategi för de kris- och krigsdrabbade länderna i regionen.FN-stadganFolkrätten förändras. Ingripande på humanitära grunder bliralltmer accepterat. Försök att karakterisera Natos aktion motden serbiska regimen som stridande mot internationell rättavvisades av säkerhetsrådet.Det är dock viktigt att folkrättens utveckling förtydligas och kodifieras.Därför bör ingrepp för att förhindra folkmord eller folkfördrivning kunna skemed explicit stöd av . bör i FN ta initiativ till en sådanförändring av FN-stadgan.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen bör planera för att det svenska bidraget till enväpnad internationell fredsstyrka i Kosovo bör ha minst en bataljonsomfattning samt att det kostnadsmässiga utrymmet för detta bör tillförsäkrasi tilläggsbudgeten,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ett beslut om svensk väpnad styrka i Kosovo - om envapenvila eller fredsöverenskommelse inte föreligger - måste beslutas avriksdagen och inte kan delegeras till regeringen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i EU bör verka för att rådets analysenhet för dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken ges i uppdrag att tillsammansmed kommissionen utarbeta en långsiktig strategi för de kris- ochkrigsdrabbade länderna i regionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att folkmord och folkfördrivning bör kunna utgöra grund föringripanden enligt och att i FN bör verka för enförändring av i enlighet med detta.Stockholm den 21 maj 1999Göran Lennmarker (m)()()()()()()()()()(m)