mot · GN02Sf227 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Sf227av , ()Generell välfärdSverige har bevisat att en nation kan lyfta sig från armod ochfattigdom till välfärd och rikedom. Ska alla få njutavälfärdens frukter krävs emellertid att vi lyckas förankra,fördjupa och vidareutveckla folkhemsvisionen i framtiden.Socialdemokratins kamp för ökad trygghet har dominerat välfärds-politikens uppdrag. Kampen har gällt bland annat att skapa trygghet attskaffa barn, trygghet vid sjukdom, trygghet vid ålderdom och trygghet vidarbetslöshet. I tryggheten vilar en oerhörd utvecklingskraft. Trygga männi-skor vågar satsa på att förverkliga sina drömmar om ett gott liv och antaframtidens utmaningar.Är då denna folkhemsvision förverkligad? Tveklöst för många, menknappast för alla människor. Trots goda tider för svensk ekonomi ärfortfarande 300 000 människor arbetslösa, närmare 300 000 bor i stadsdelarsom är socialt och ekonomiskt utsatta. Många bor i delar av vårt land därutflyttningen leder till försämrade livsvillkor.Den tekniska och finansiella utvecklingen innebär en kraftig förskjutningav makt och förmögenhet i samhället. Utvecklingen kommer därförofrånkomligt i konflikt med kravet på jämlikhet, vilket är en nödvändighetför en levande och stark demokrati. Det beror på att utveckling i sig själv ärelitiserande. Kompetens, kunskap och kapital är utvecklingens nödvändigakomponenter. Utan en effektiv fördelningspolitik riskerar utvecklingen att bliett hot mot jämlikheten.Vi måste därför reformera socialförsäkringssystemet så att dess konjunk-turkänslighet minskar, men i lika hög grad också för att stärka dessprincipiella grunder. Det innebär bland annat att inkomstbortfallsprincipenmåste förstärkas och att inkomsttaket i socialförsäkringarna måste höjas ellerindexeras.Socialförsäkringssystemets utformning påverkar också fördelningen avtillväxten i samhället. tillförsäkras egendomligt nog de individer somendast har kortare sjukdomsperioder del av tillväxten, medan långtidssjukafår en påtaglig standardförsämring. Dessa borde ha större skäl att på förhandkänna till vilken konsumtionsnivå de kan räkna med långsiktigt.All internationell erfarenhet och forskning visar att selektiv välfärdspolitikleder till inlåsning i fattigdomsfällor, fler fattiga barn, fler fattiga äldreochinte minst minskat stöd hos medborgarna. Ett generellt välfärdssystem äröverlägset i alla avseenden, fördelningspolitiskt och när det gällerfinansieringen. Bostadsbidraget är ett selektivt stöd, men eftersom det är, ochbör förbli, ett bostadssocialt instrument bör bostadsbidragen inte föras in idiskussionen om den generella välfärdspolitiken annat än som ett selektivtkomplement.Den generella välfärden omfördelar mellan hushållen och mellan livetsolika skeden. Om man jämför hushållens marknadsinkomster, den disponiblainkomsten och den slutliga inkomsten blir bilden tydlig. Med slutlig inkomstmenas den disponibla inkomsten plus värdet av de offentliga tjänster somhushållet konsumerar.Gruppen ensamstående män har en nästan dubbelt så hög marknads-inkomst som samma grupp kvinnor. Efter korrigering för skatter, transfe-reringar och offentlig konsumtion är kvinnans "slutliga inkomst" något litehögre än mannens. innebar detta att "endast" avsvenska barn till ensamstående mödrar levde i fattiga familjer, i varmotsvarande siffra , i . Fakta sparkar.Utan den generella välfärdspolitiken skulle var sjätte pensionär vara fattig.De äldres marknadsinkomst är bara en tjugondel av vad de äldsta hushållenkonsumerar.Det är effektiviteten i denna omfördelning till behövande grupper somavgör ett samhälles civilisationsgrad.De flesta av de otaliga förändringar inom den generella välfärden somgenomförts har haft sin grund i budgetsaneringen. Fokus förförändringarna har därigenom inte kunnat vara en helhetssyn som inbegriperfördelningspolitisk precision och förutsättningarna för folklig förankring.Därför är det angeläget att regeringen analyserar den generella välfärds-politiken ur ett helhetsperspektiv.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt regeringen analyserar effekterna av de förändringar som gjorts iden generella välfärden.Stockholm den 30 september 1999Bengt-Ola ()Per ()()()