mot · GN02N357 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N357av , ()MinerallagstiftningenMinerallagstiftningen har rönt stor uppmärksamhet under senare tid.Särskilt frågor om mineralprospektering har kommit i fokus. Den privataprospekteringsverksamheten har ökat kraftigt . På flerahåll i landet - särskilt i - har många fastighetsägarereagerat över att undersökningstillstånd enligt minerallagen beviljats påderas marker. Man har uppfattat dessa tillstånd och denundersökningsverksamhet som bedrivs med stöd av tillstånden som ettintrång i den privata äganderätten Ett argument mot den nuvarandeordningen som framförts i debatten har varit att minerallagen endasttillgodoser stora gruvföretags kommersiella syften och attprospekteringsverksamheten således inte är av något allmänt intresse.Kritik har också riktats mot att undersökningstillstånden kan gälla underså som femton år.Fastighetsägarna torde ha haft lättare att acceptera den prospekterings-verksamhet som bedrevs i statlig regi. Manuppfattade en sådan "allmännyttig" kartläggning av rikets mineralföre-komster som en verksamhet av nationellt intresse, medan den verksamhetsom nu bedrivs av multinationella storföretag uppfattas som ett intrång varsresultat inte kommer samhället till del.I minerallagen finns bestämmelser om viss rapporteringsskyldighet för densom innehaft ett undersökningstillstånd som löpt ut. Enligt 14 kap 3 §minerallagen är denne skyldig att till bergmästaren inge enredovisning över utförda undersökningsarbeten. Till redovisningen skallfogas en karta över det undersökta området. Av redovisningen skall framgå1. vem som utfört undersökningen,2. vilken typ av undersökningsarbeten som har utförts,3. hur omfattande undersökningen har varit samt4. resultaten av undersökningen i form av rådata.Närmare föreskrifter om vad redovisningen skall innehålla och hur denskall vara utformad skall enligt 16 a § mineralförordningen (1992:285)meddelas av geologiska undersökning (SGU).Rapporteringsskyldigheten infördes då minerallagen trädde i kraft den1 men bestämmelsen ändrades 1998 så att numera rådata frånundersökningarna skall redovisas. Den bearbetning som skett av insamladerådata behöver dock inte redovisas. De rapporter som lämnas är ocksåsekretessbelagda efter att de lämnats till SGU. Under dennatid kan alltså inte andra företag nyttja resultaten.Den svenska minerallagen skiljer sig i nu aktuellt hänseende från vad somgäller i de flesta andra länder. I stora gruvländer som och Australiengäller undersökningstillstånden i betydligt och prospektören måstefortlöpande och offentligt redovisa såväl vilket arbete som lagts ned påundersökningen som resultatet av denna i bearbetad form. Härigenomkommer den ökade kunskapen om mineralförekomster hela samhället till del.På samma sätt förhåller det sig i våra nordiska grannländer. Enligt 19 § i denfinska gruvlagen skall den som utfört undersökningsarbete med stöd av eninmutning rapportera bearbetade resultat av borrningsarbeten ochandra undersökningar och också redovisa grunderna för varför man inteansökt om bearbetningskoncession. Rapporten är offentlig. Även förslagettill ny norsk minerallag innehåller en längre gående rapporteringsskyldighetän den svenska.Enligt min uppfattning bör bestämmelserna om rapporteringsskyldighet iminerallagen ses över. En skärpning av reglerna, så att resultatet av deundersökningsarbeten som utförts med stöd av lagen snabbt redovisas ochoffentliggörs kan ha flera positiva effekter. Resultaten av undersökningarnakommer inte endast att bli en affärshemlighet för de företag som utfört dem,utan kommer att utgöra en del av en kartläggning av den svenskaberggrunden som är av intresse för hela samhället. Detta torde öka för-ståelsen för verksamheten hos berörda markägare. En skärpt rapporterings-skyldighet kommer också att tvinga prospektörer att snabba på under-sökningsarbetena, vilket är till fördel för de fastighetsägare, vilkas markberörs av undersökningarna. Det kommer också att leda till att det inte längrefinns någon risk att samma markägare drabbas av undersökningar från fleraprospekteringsföretag, trots att redan den första undersökningen kanske visatatt det inte finns brytningsvärda på platsen. Slutligen skulle en skärptrapporteringsskyldighet innebära en anpassning av den svenska lagstift-ningen till vad som gäller i andra länder.Regeringen tillsatte en utredning om markägarnasrättigheter m.m. i minerallagen (dir 1999:11) med uppdrag bl.a. att se överfrågor som gäller äganderätten till mark och hur denna äganderätt förhållersig till gruvnäringens behov. Utredningen skall också se över behovet av attdifferentiera kraven för undersökningstillstånd vad avser tiden för tillståndetoch intensiteten och arten i undersökningsarbete.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av reglerna i minerallagen.Stockholm den 4 oktober 1999Carin ()()