mot · GN02Fö212 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Fö212av Carnerö, ()TotalförsvaretSäkerhets- ochförsvarspolitikenAtt genomföra en planerad ominriktning ochreduktion av Försvarsmakten innebär stora kostnader. Närdet gäller de framtida försvarskostnaderna är det för tidigt attuttala sig om hur mycket billigare ett mindre försvar kan bli.En rad osäkra faktorer föreligger. Det finns ingen samlad synpå hur den framtida personalförsörjningen ska utformas.Investeringar i försvarsmateriel är kontraktsbundna ochlångsiktiga. Kostnader för personalavveckling,pliktpersonalens framtida förmåner och avveckling av mark,anläggningar och förnödenheter är omfattande somen förtätning av grundorganisationen kan medföra storainvesteringar. Ökad förmåga att i samverkan med andraländer delta i internationella operationer kräver att resurserför utbildning och snabba insatser ständigt finns tillgängliga.Till detta ska läggas att det fortfarande finns storaomställningskostnader efter Försvarsbeslut 96 och att dessa ivissa fall blivit större än beräknat.SäkerhetspolitikenHotbilden har förändrats som flera olikasäkerhetsstrukturer har tillkommit i med inriktningpå ökat samarbete. Den tidigare kombinationen "politiskspänning och stabilitet" har ersatts av "politisk avspänningoch instabilitet". Förutsättningarna för Sverigessäkerhetspolitik är därmed annorlunda än under det kallakrigets epok.HotbildDen för positiva säkerhetspolitiska utvecklingenfortsätter även om det största hotet mot säkerheten iNordeuropa sammanhänger med fortsatt instabilitet iRyssland. Den stora förekomsten av taktiska kärnvapen iRyssland utgör ett orosmoment. De konventionellastridskrafternas sjunkande status är en förklaring till attRyssland i sina två senaste säkerhetsdoktriner har övergåtttill en avsevärt starkare framtoning av kärnvapen som ettavskräckningsmedel. Hela OSS-området utgör något av ettminfält av potentiella kriser och konflikter.Den konventionella invasionen, som sedan legat tillgrund för Försvarsmaktens utformning, kan inte längre utgöra utgångs-punkten. Även om en invasion naturligtvis inte kan uteslutas , såkommer den med stor sannolikhet att se ut på ett helt annat sätt än denkonventionella. Högteknologin kommer att vara styrande.Andra hot kommer dock att finnas i ett kortare perspektiv. Sedanblockuppdelningen under det försvann har möjligheterna förandra aktörer ökat avsevärt. medför teknikutvecklingen dels attsårbarheten hos samhällen ökar, dels att sofistikerade vapensystem blir bådebilligare och mer lättillgängliga. Av särskilt stor betydelse är attvärldssamfundet kan agera så att massförstörelsevapen förblir underansvarsfylld kontroll. Trots internationella överenskommelser utgörnukleära, biologiska och kemiska vapen (NBC-vapen) fortfarande ett hot.Säkerhetspolitisk risktagningSveriges säkerhet hänger samman med övriga Europassäkerhet. Den säkerhetspolitiska omvärldsutvecklingenpräglas efter det dagar av föränderlighet ochosäkerhet vilket gör den svårförutsebar. Efter det attFörsvarsberedningens - omdanatförsvar (Ds1999:2) presenterades har ett krig pågåtti Europa.Säkerheten i närområdet är det centrala för det svenska försvaret. Ettbibehållande av militära alliansfrihet kräver en betryggandeförmåga till självständigt försvar av vårt eget territorium. Ju mindreorganisationen blir desto sämre blir anpassningsförmågan. Den säkerhets-politiska situationen i vårt närområde skulle, i samband med allvarligareincidenter och kriser i vårt direkta närområde, kunna leda till att blirföremål för militära operationer redan på kort sikt. För att inte risktagningenmed vår försvarsförmåga ska bli för stor menar att deförhastade och drastiska nedskärningar som förestår inte kan motiverasutifrån den nuvarande svårförutsebara säkerhetspolitiska situationen iEuropa.För att undvika materielförstöring och vidmakthålla kompetens och enstabil grund för anpassningsförmågan avsätter samt för , dvs samman-lagt för återstoden av innevarande försvarsbesluts-period. , som är första året i nästa försvarsbeslutsperiod, tillför vi1 då vi ej accepterar den föreslagna ramsänkningen.EUEU-medlemskapet innebär att ingår i ensäkerhetspolitisk och ekonomisk fredsallians och därmed harSverige ökade möjligheter att verka för ett präglat avöppenhet, demokrati och gemensam säkerhet. De hot, riskeroch påfrestningar som ryms inom det vidgadesäkerhetsbegreppet kan hanteras gemensamt med andraländer i vårt närområde samt inom EU. Även om ingamilitära garantier ges genom EU kommer ett medlemslandändå att kunna påräkna ett avsevärt stöd med andra medelvid ett utifrån kommande hot. Detta innebär att vårtmedlemskap i i sig utgör en säkerhetspolitisk nettofördel.Vi kristdemokrater anser att vår tids störstasäkerhetspolitiska utmaning är den nu pågåendeöstutvidgningen av EU, som är ett resultat av en intensivönskan om och ett hårt arbete för fred och fredens bevarandei framtiden. Själva utvidgningsprocessen i sig ger enbetydelsefull säkerhetspolitisk effekt.NatoKristdemokraterna anser att medlemskap iEuropeiska unionen (EU), samarbete med Nato ochobservatörskap i Västeuropeiska unionen (VEU) har ökatförutsättningarna för en aktiv säkerhetspolitik. Ökadinteroperabilitet och fördjupat samarbete med Nato stärkersvensk säkerhet. bör delta i PFF-övningar(Partnerskap för fred) med enheter ur samtligaförsvarsgrenar. Nato, som är en viktig del i Europasframväxande säkerhetsarkitektur, bidrar till stabilitet ochsäkerhet. Nato omger nu från tillKaliningrad. Genom att , och från den12 är medlemmar i har den gamlauppdelningen av mellan Nato och Warszawapaktenupphört. medlemskap i höjer säkerheten i helaÖstersjöregionen.Svenskt medlemskap i är inte aktuellt men detavtalade samarbetet mellan och , Natoutvidgningen och PFF-samarbetet gör att vi måste vara beredda att förutsättningslöst pröva vår egenrelation till Nato.HandlingsfrihetDet är viktigt att har handlingsfrihet att, i takt medförändringar i omvärlden, möta morgondagens utmaningaroch utveckla sitt deltagande i det europeiskasäkerhetspolitiska samarbetet utan gårdagens låsningar.Målsättningen bör vara att är öppet för medlemskapi alla de säkerhetsorganisationer som finns i . Om vi iframtiden skulle ställas inför hot om väpnat angrepp måste vivara beredda att ta konsekvenserna av den djupa samverkansom vi har med de fredsbevarande krafterna i så attvi är med där besluten ska fattas. Vi har en historiskmöjlighet att delta i arbetet med att skapa ett enat Europapräglat av integration, samarbete och gemensam säkerhet.Den framtida grundorganisationenFörsvarets framtida grundorganisation måste medge ökadsamträning av operativa förband och även ge godaförutsättningar för civil-militär samverkan. Försvarsmaktensinsats- och anpassningsförmåga vilar på personalenskompetens och professionalism. En ambitionsökning vadgäller kontinuerlig utbildnings- och övningsverksamhet ärdärför nödvändig. Marinstridskrafter bör baseras såväl vidÖstersjön som på och den internationellt unikaförmågan till väpnad strid i grunda vatten som Sverigebesitter bör säkerställas. För att tillgodose behovet avrekrytering, bevara och utveckla vinterkompetens ochförmåga till tillväxt inom armén bör två plattformar förrespektive truppslag finnas.Långsiktighet och stabila reglerI försvars- och säkerhetspolitiken är det nödvändigt medstabilitet och långsiktighet. Att projektera och utvecklamateriel, att utbilda och bedriva en trovärdig ochkontinuerlig verksamhet som en omfattandeomstrukturering förestår ställer nu Försvarsmaktens ochförsvarsindustrins personal inför stora utmaningar. Viktigkompetens riskerar att gå förlorad och arbetet medominriktningen försvåras.KompetensErfarenhetsmässigt är det ett omfattande ochkostnadskrävande arbete att återta eller tillskapa nykompetens. Eftersom ett förband är fullt operativt först närdet är samövat till alla sina funktioner och uppfyllt medpersonal, förnödenheter och materiel för strid måste befälenskompetens ständigt övas och utvecklas. Detta blir änviktigare nu när svenska förband ska kunna delta ifredsframtvingande insatser. Den reella kompetensen måstetydligt utformas utifrån de operativa förmågorna så attanpassning och tillväxt till framtida hot kan säkerställas. Våranpassningsförmåga finns i övningsverksamheten som ärhelt nödvändig för att behålla och inspirera kvalificeradpersonal.Kristdemokraterna anser det därför oroväckande att fortsättnings-utbildningen inom Försvarsmakten minskar vilket leder till att kunskaps-nivån och förmågan att föra förband i fält sjunker. Detta framhålls på fleraställen i resultatbedömningen.Den nu rådande situationen med en Försvarsmakt med låg verksam-hetsnivå som får allt modernare materiel men där officerare och värnpliktigafår allt sämre möjligheter att lära sig använda ny materiel är ohållbar.Kristdemokraterna vill därför betona betydelsen av en grundläggande ochkontinuerlig verksamhet som vidmakthåller och utvecklar de angivnaförmågorna.TotalförsvarspliktenKristdemokraterna anser att försvaret skall grundas påallmän totalförsvarsplikt där alla som uttas till tjänstgöringskall få en meningsfull och tydlig utbildning motkrigsuppgiften, som skall leda till en krigsplacering inomtotalförsvaret. Alla tjänstbara män och kvinnor skall ses somen resurs för totalförsvaret. Det är en stor tillgång med enbred uppslutning kring landets säkerhets och försvarspolitik,där var och en bidrar med sin kunskap och förmåga.Kristdemokraterna delar regeringens syn på att totalförsvarets personal-försörjning i huvudsak bör tryggas genom ett system med plikttjänstgöring.Pliktvolymen bör dimensioneras till den organisation som Försvarsmaktenskall ha för att kunna möta ett väpnat angrepp. behovbör vara vägledande när antalet totalförsvarspliktiga, som tas ut tillgrundutbildning, fastställs.Kristdemokraterna beklagar att inte ligger i fas medövriga beslut om totalförsvaret som skall tas . Pliktfråganär av central betydelse för försvarets personalförsörjning och bör därför gå itakt med övriga beslut. En reformering av systemet behövs för att inteundergräva våra gemensamma försvarsprinciper.Riksdagen har tidigare beslutat om dagersättningens storlek, men harsedan några år tillbaka delegerat beslutet till regeringen. Kristdemokraternaanser att bör återta givna delegeringar om ersättning tilltjänstgörande pliktpersonal.Den som blivit uttagen till pliktutbildning får göra ekonomiska upp-offringar i jämförelse med den som hamnar i utbildningsreserven eller ej blirantagen till grundutbildning. I avvaktan på resultatet av den aviseradeöversynen föreslår att dagersättningen höjs med 10kronor per dag från nuvarande till per dag. IKristdemokraternas budgetförslag utökas ramen för utgiftsområde 6Totalförsvar med för år 2000.Territoriell integritetRegeringen redovisar i budgetpropositionen(prop.1999/2000:1) att Försvarsmaktens förmåga att hävdaSveriges territoriella integritet är godtagbar.Bedömningsgrunden "godtagbar" innebär att brister ochstörningar nedsätter handlingsförmågan men att uppgifterna ihuvudsak kan lösas.Kristdemokraterna vill betona att ständigt måste ha en personelloch materiell beredskap att kunna upptäcka, möta och avvisa varje kränkningav svenskt territorium. En minskning av antalet förband och beredskaps-sänkningar får inte leda till att det blir luckor i våra övervaknings- ochinsatssystem. Kapaciteten att hävda vår nationella integritet måste vara god.AnpassningI budgetproposition (prop.1998/99:1) angavs att detfanns brister avseende Försvarsmaktens förmåga tilllångsiktig anpassning till ett förändrat omvärldsläge. Somorsak nämndes minskad förbandsverksamhet. När det gällerbedömningen av Försvarsmaktens anpassningsförmågaåterkommer regeringen med samma budskap även :"Arbetet med att utveckla den långsiktigaanpassningsförmågan har påbörjats och en grund har lagtsför det fortsatta utvecklingsarbetet." Kristdemokraternavidhåller därför tidigare ställningstaganden att en särskildskrivelse om anpassning redovisas för isamband med budgetpropositionen.Interoperabilitet(samverkansförmåga)Att delta i alltmer komplexa fredsfrämjande och humanitärainsatser ställer stora krav på samverkansförmåga medförband och staber från andra länder. Det är därför ett klartsvenskt intresse att ytterligare utveckla interoperabiliteten föratt kunna fullgöra en av Försvarsmaktens huvuduppgifter. Påså sätt blir de övningar och insatser som äger rumtillsammans med andra länders förband viktiga säkerhets-och förtroendeskapande instrument.Mot bakgrund av de brister i interoperabiliteten som redovisas bör arbetetmed att utveckla god samverkansförmåga intensifieras. Eftersom Nato idagär den centrala aktören när det gäller större militära krishanteringsoperationerpå den europeiska kontinenten utgör den av Nato och partnerländernautvecklade standarden för samverkan en viktig grund för utvecklingen avFörsvarsmaktens förmåga. bör sådan interoperabilitet nås attkrigsförbanden i den nationella insatsorganisationen kan ingå i Natoleddakrishanteringsinsatser. Ju bättre interoperabilitet de svenska förbanden når,desto färre förberedelser behöver göras inför övningar och skarpainternationella insatser.Fredsfrämjande insatserInom detta område har lagt en separatmotion mot bakgrund av det fördröjda tillsättandet av densvenska styrkan i Kosovo. Här följer en sammanfattning.Inom Försvarsmakten sägs att deltagandet i internationella fredsfrämjandeinsatser är en av huvuduppgifterna inom verksamheten. har medframgång deltagit i ett flertal insatser under FN-mandat sedan de förstamilitära observatörerna skickades ut . De svenska styrkorna har med singoda tradition av fredsbevarande insatser blivit något av ett föredöme i detinternationella samfundet, där man även utbildar andra länder ifredsbevarande insatser både utvecklingsländer och i vissa EU- och Nato-länder.Inom FN har det skett en stor förändring och utveckling avden fredsfrämjande verksamheten. De traditionella fredsbevarandeuppgifterna, då FN-trupper med parternas samtycke placerades mellan destridande förbanden, är efter det slut inte lika aktuella.Iställethar mandat givits från säkerhetsrådet där internationella trupper sänts ut idirekta inbördeskrig, antingen för att skydda ett fredsavtal eller för attavbryta militärt våld eller förhindra humanitära katastrofer. De flestafredsbevarande insatserna har därför tillsatts med mandatfrån kapitel 7 i . Då mandaten även har inneburit ett bredareengagemang inom länderna har FN-operationer i allt större utsträckningkommit att bestå av både militära och civila komponenter. En annan viktigutveckling är att den fredsfrämjande verksamheten har regionaliseratsalltmer, dvs att FN ger mandat åt regionala styrkor att upprätthålla deninternationella freden och säkerheten. Inom pågår det ävenen kraftig effektivisering av verksamheten där man bygger ut förmågan försnabbinsatser och "early warning-system".Ovanstående utveckling ställer stora omställningskrav på de medlems-länder som vill delta i den internationella fredsfrämjande verksamheten.Sverige har delvis varit framgångsrikt i denna anpassning och har blandannat upprättat snabbinsatsstyrkan SWERAP (se nedan) och deltartillsammans med andra länder i tillskapandet av en multinationell brigad (UNSHIRBRIG), som kan ställas till FN:s förfogande i fredsbevarande insatsermed kort varsel. Dessutom finns det en god beredskap för insatser med bådecivila och militära delar. Däremot är det beklagligt att SWERAP fortfarandeinte är en hel bataljon; enbart ca 500 man. Kristdemokraternaanser att om en av Försvarsmaktens huvuduppgifter är den internationellafredsfrämjande verksamheten och om det krävs snabb beredskap för insatseri olika konflikthärdar så bör en hel bataljon finnas tillgänglig för insats medkort varsel. I den senaste tillsättningen av svenska trupper under FN-mandat,deltagandet i den i Kosovo, blev denna frågaaktualiserad då man tvingades rekrytera ytterligare ca 350 man, vilket delvisförsenade ankomsten till insatsområdet.Vid uppbyggandet av ett effektivt insatssystem är det viktigt med snabbtpolitiskt beslutsfattande. I Kosovo-fallet drog finansieringsfrågan ut på tidenvilket innebar att det tog innan styrkan kom på plats. Beslutom deltagande fattades alltså utan att finansieringen var löst. Dessutomkostar operationen betydligt mer än vad som fanns i anslag A 2Fredsfrämjande truppinsatser inom utgiftsområde 6. Därmed fick man sökamedel inom olika anslagsposter inom både utgiftsområdena 5 och 6. Dettaskapade en viss konflikt mellan olika departement, där medel sedermera togsfrån den övriga fredsfrämjande verksamheten inom UD och även från olikadelar av det militära och civila försvaret. anser attdeltagandet i internationella fredsfrämjande operationer absolut inte fårurholka det nationella totalförsvaret.Samtidigt som det fattas ett politiskt beslut om deltagande bör ävenfinansieringsfrågan vara löst för att inte ytterligare försena tillsättandet avinsatstrupper. A 2 är ca 400 miljoner, även om det för nästa årtillskjuts ytterligare 500 miljoner för Kosovo-styrkan.En utvärdering av finansieringen av de fredsfrämjande insatserna måste nugöras.Vid en internationell insats med FN-mandat sker återbetalning avinsatskostnaderna. Denna återbetalning är fördelad på två delar, delsmissionskostnader, dels materielkostnader. Nämnda utvärdering bör äveninnefatta hur återbetalningen av medel från FN hanteras.Kristdemokraterna anser att det bör skapas en fast ekonomisk struktur medangivna medel för den totala fredsfrämjande verksamheten som hamnarunder utgiftsområdena 5, 6 och 7. Eftersom volymen internationella insatserinte är över åren kan en beredskapskredit för fredsfrämjandeinsatser vara ett sätt att effektivisera beslutsfattande och planering. För attskapa en bättre politisk handlingsfrihet och försvarsplanering behövs även enbättre samordning mellan olika instanser.Swerap (Swedish rapid reaction force)Förberedelserna för en utvidgning av snabbinsatsstyrkan harenligt regeringen vidtagits. Den påbörjade insatsen i Kosovohar visat nödvändigheten av att utöka den svenskasnabbinsatsförmågan. Planering och utbildning bör därför hasom utgångspunkt att ska kunna sända en flexibeltsammansatt snabbinsatsbataljon utomlands inom trettiodagar efter beslut. Tillgången på ett sådant förband ökartrovärdigheten till som truppbidragare ochsäkerställer att våra förband används på ett effektivt sätt.MaterielförsörjningTrots den osäkerhet som regeringen försatt försvarsindustrini måste den få tid för omställning och förutsättningar förfortsatt högteknologisk utveckling. Det har tagit generationeratt bygga upp det förtroende som visas svenska produkterrunt om i världen, ett förtroende som dock mycket snabbtkan gå förlorat genom uteblivna politiska beslut. Politiskosäkerhet placerar svensk industri i underläge i förhandlingarmed kunder och helt eller delvis färdigutveckladematerielprojekt av utländskt intresse väntar på beställare.Den högteknologiska kompetensen är färskvara som ärlättflyktig men svårfångad.I försvarsbeslutet underströks betydelsen av att öka det inter-nationella samarbetet i syfte att trygga en framtida försörjning medförsvarsmateriel. En allt större del av industriella förmåga kommer iframtiden att bygga på ömsesidiga internationella beroenden. För att dettaarbete ska kunna fördjupas och bli verkningsfullt fordras gemensammaprojekt. Av försvarspolitiska skäl måste därför den svenska försvarsindustringes goda möjligheter att engagera sig i angelägna projekt så att den inhemskakompetensen kan vidareutvecklas.Kristdemokraterna menar att internationellt samarbete bör eftersträvas somsäkerställer inhemsk kompetens och tillgodoser materielförsörjningen i enanpassningssituation. Eftersom internationella försvarsmaterielprojekt oftastbygger på långsiktiga och ömsesidiga åtaganden och tar att etableramåste försvarsindustrins möjligheter att medverka i framtida projekt stödjas.Detta kan ske genom att "gynnsamma förhållanden och förutsättningarskapas av statsmakterna", som regeringen framhöll i propositionenFörändrad omvärld-omdanat försvar. För att inte äventyra anpassnings- ochtillväxtförmågan bör påbörjade samarbetsprojekt, som motiveras avFörsvarsmaktens framtida behov, fullföljas. Därmed bibehålls respekten förden svenska försvarsindustrins förmåga att medverka i viktiga internationellasamarbetsprojekt i framtiden.Det civila försvaretEnligt Försvarsbeslut 96 är målet för det civila försvaret att:- värna civilbefolkningen, trygga en livsnödvändig försörjning, säkerställade viktigaste samhällsfunktionerna och bidra till Försvarsmaktensförmåga vid väpnat angrepp och vid krig i vår omvärld,- kunna genomföra internationella fredsfrämjande och humanitärainsatser,- stärka samhällets samlade förmåga att möta svåra nationella påfrest-ningar i fred.I etapp 2 av Försvarsbeslut 96 ändrades begreppet "svåranationella påfrestningar" till "svåra påfrestningar påsamhället". Någon innehållsmässig förändring avsågs intemed begreppsbytet.Det som bl a ingår i det civila försvaret handlar till stor del om samhälletsinfrastruktur, exempelvis försörjning med industrivaror, befolkningsskyddoch räddningstjänst, psykologiskt försvar, ordning och säkerhet, hälso- ochsjukvård, telekommunikationer, postbefordran och transporter ochenergiförsörjning.Med tanke på det säkerhetspolitiska läget och den omstrukturering somförsvaret står inför, är det märkligt att regeringen föreslår ekonomiskaneddragningar av det civila försvaret. Regeringen borde istället i sinaskrivningar exempelvis ha pekat på behovet av att Försvarsmakten får ennärmare anknytning till länsstyrelserna, för att bl a kunna utnyttjagemensamma resurser på ett bättre sätt.Om avsikten verkligen är att värna civilbefolkningen vid krigs- ochkrissituationer bör en övergripande och heltäckande parlamentarisktsammansatt utredning om det civila försvarets roll och funktion inomtotalförsvaret genomföras. Den av regeringen särskilt tillsatta utredaren meduppdrag att bland annat se över planeringssystemet för civilt försvar och förberedskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred täcker inte den totalaöversyn som behöver göras av det civila försvaret. I den strukturförändringsom totalförsvaret genomgår är det nödvändigt att utreda vilka konsekvenserdet får för det civila försvaret.Frivilligorganisationernas rollVad som ytterligare motiverar en översyn är de lärdomarsom måste dras ur 90-talets krig på , ,med flera platser, där civilbefolkningen varitoerhört utsatt och så gott som oskyddad. I de sammanhangdär militära enheter inte kan beskydda befolkningen börexempelvis undersökas hur hemvärnet och övriga frivilligaorganisationers uppgifter kan vidgas.I den pågående omdaningsprocessen av försvaret med bland annat storaneddragningar av värnpliktstjänstgöringen är det också angeläget att påmånga olika sätt finna vägar för en fördjupad folkförankring. I ett sådantarbete har de frivilliga organisationerna en viktig och angelägen plats och enförmåga, som måste tillvaratas. Deras roll inom den nydanade totalför-svarsorganisationen behöver ses över.Civil ledningFörsvarsutskottet har betonat attsamhällets krishanteringsförmåga måste bli bättre.Riksdagen har i de sammanhangen särskilt framhållitlänsstyrelsernas och kommunernas roll och krävt attregeringen skall göra ett förtydligande i fråga omkommunernas och länsstyrelsernas ansvar, befogenheter ochskyldigheter.Utredningar pekar också på betydelsen av länsstyrelsernas ochkommunernas områdesansvar och viktiga roll för krishanteringen i fred. Somföljd av det har ett arbete påbörjats inom respektive departement i syfte att gåigenom behov av kompletteringar inom sektorslagstiftningen. Men ännu harregeringen inte diskuterat frågan om kompletteringar och förtydliganden avlänsstyrelsernas instruktioner för att klarlägga ansvar och befogenheter. Dettaär allvarligt, inte minst mot bakgrund av att länsstyrelserna kan komma attställas inför svåra samordningsproblem vid eventuella påfrestningar som kanfölja av störningar i IT-system .