mot · GN02Sf212 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Sf212av , ()Framtida arbetsskadeförsäkringDe personer som drabbas av arbetsskada måste erhålla ettfullgott ekonomiskt skydd, vilket inte är förhållandet idag.Det är en viktig princip att ett fullgott skydd ges då den somförvärvsarbetar utsätts för risker i arbetet som han/honnormalt har mycket begränsade möjligheter att själv påverka.Dagens regler håller inte den arbetsskadade ekonomiskt skadeslös.Möjligheten att själv påverka de risker som de förvärvsarbetande utsätts förär dessutom oftast begränsade. Här kan skillnaderna mellan olika yrkes-grupper vara stora och det föreligger också stora skillnader i riskhänseendemellan kvinnor och män. Det går dock inte att komma ifrån att sambandetmellan arbete och hälsa är högst påtagligt.ILO-konventionen nr 21, som gäller förmåner vid yrkesskada, uppfylls intei av . Det är nödvändigt att den kommande propositionen vadgäller framtida arbetsskadeförsäkring regleras i enlighet med ILO-konventionen.Det nuvarande arbetsskadebegreppet har gett upphov till många negativakonsekvenser. Att antalet godkända arbetsskador minskat med hela 90 %efter regeländringen 1993 innebär inte att arbetsskadorna mer eller mindreupphört - långt därifrån! Många kvinnor och män går med arbetsskadorutan att vara berättigade till ersättning för arbetsskada. De prövas inte på ettkorrekt sätt, vilket i sin tur bidrar till att det förebyggande arbetet medbättrekunskaper och praktiska åtgärder samt rehabiliteringsarbetet går om intet.Nuvarande regel med en faktor med "hög grad av sannolikhet" för attbetraktas som arbetsskada har inneburit att många inte erhållit den hjälp ochde åtgärder som behövts för att de skall kunna återinträda i arbete. I ställethar långtidssjukskrivningarna ökat. Likaså har det för den enskilde individenpraktiskt taget blivit omöjligt att få ersättning för arbetssjukdomar,belastningsskador etc. Detta gäller inte minst arbetsplatser som domineras avkvinnor.Den som - trots ovanstående - har blivit friskskriven efter en längre tidssjukdom kan ändå få svårigheter att komma tillbaks till samma arbetsplatsnär arbetsgivaren inte vidtagit några åtgärder för att anpassa arbetsför-hållandena.En stor del arbetsskadade får av läkarna diagnosen arbetsskada som gör attde inte kan arbeta kvar i sitt gamla yrke utan måste byta yrkesinriktning.Personen ifråga kan t ex genomföra ett "lättare arbete". Vilket "lättare"arbete som finns för en drygt 50-årig, lågutbildad servitris, med rygg-, axel-och armskador är det svårt att få svar på. Tillgången på lämpliga arbeten ocharbetsgivare som är villiga att anställa grupper med så kallad "restar-betsförmåga" finns i alltför stor utsträckning och bör följas upp.Det kan inte heller uteslutas att det nuvarande arbetsskadebegreppethämmar nödvändigt statistikunderlag, forskning, kunskapsspridning etc,vilket hindrar ett aktivt arbete med den fysiska arbetsmiljön. Avsaknaden avunderlag utgör hinder för kvalificerad forskning när arbetssjukdomar intelängre anmäls och registreras.Det är också nödvändigt att slå fast att möjligheten för en försäkrad att fålivränta finns kvar och tydliggörs i den framtidalagstiftningen.Det är oerhört viktigt att vi får en framtida arbetsskadeförsäkring som ärförebyggande, rehabiliterande och rättvis och ger den arbetsskadade ettfullgott skydd samt att socialförsäkringen även måste vara allmänoch generell samt gemensamt finansierad.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den framtida arbetsskadeförsäkringen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om uppföljning av arbetsskadade som anses harestarbetsförmåga.Stockholm den 27 september 1999Sylvia ()()()()