mot · GN02N382 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N382av Ruwaida, ()WTO-förhandlingarna i SeattleInför WTO-förhandlingarna i SeattleDen nya WTO-rundan ska påbörjas i den 30/11-3/12. Under densenaste rundan, den s.k. Uruguayrundan kom man överens om attfortsätta förhandlingar på ett par områden, avtalet om jordbruk ochavtalet om tjänster. Dessa ska förhandlas vidare . På mötet iSeattle ska man sätta dagordningen för vilka frågor som ska förhandlasframgent inom WTO. I en rad andra frågor finns en översyn inskriven iavtalet, t.ex. TRIPS, patentlagstiftningen, och TRIMS,investeringsreglerna. Inför driver en rad länder med EU ispetsen att det ska bli en ny förhandlingsrunda. och EUförespråkar att takten i WTO ökas och att toppmötet i ska beslutaom en ny och allomfattande förhandlingsrunda med följande nya frågor:investeringar (ett allomfattande avtal), offentlig upphandling ochkonkurrenspolitik. går tiden ut för implementering av patent-lagstiftningen TRIPS ut , där paragraf 27.3(b) harförödande konsekvenser för biologisk mångfald. Allt detta har föranlettett uttalande som har skrivits under av 1114frivilligorganisationer från 87 länder och som utgör en stark kritik motden politik som EU m.fl. driver i WTO-sammanhang. Detta visar med alltydlighet att man varken konsulterat det civila samhället eller tagit medden nödvändiga omstruktureringen av WTO.Frågan som ska ställas är inte om man är för eller emot internationellhandel. fokuseras det mer på mer handel, inte på hur handel. Handel skainte vara ett självändamål, utan måste ha sociala och ekologiska ramar och geförutsättningar för en hållbar utveckling. Vi är inte emot regler, men dagensWTO-regler är inte bra och utsikterna för att de ska förbättras i en ny rundaär mycket små. Många, både folkrörelser och utvecklingsländer, upplever attWTO:s regelverk är obalanserat till förmån för de rika länderna och destora företagen. De förslag som drivs av EU m fl inför vidgar WTO:spåverkan på den globala ekonomin på ett sätt som minskar förutsättningarnaför en globalt - ekologiskt och socialt - hållbar utveckling.Fattigdom leder till krigFattigdom leder till krig. Nästan alla väpnade konflikter i världenutspelas i de allra fattigaste länderna och i de länder där ekonomin är ikris. pågick 103 väpnade konflikter fördeladepå 69 länder. Endast i sex fall var det konflikter mellan stater. Deväpnade konflikterna har huvudsakligen skett i länder med absolutfattigdom och/eller i länder med fallande levnadsstandard. Religiösa,språkliga eller etniska förhållanden brukar utpekas som dengrundläggande konfliktorsaken. Men dessa förhållanden har störstbetydelse längre fram i orsakskedjan. De kan snarare förklara vilkaaktörer som mobiliseras för olika mål i väpnade konflikter än vara degrundläggande orsakerna till väpnade konflikter.Krig och väpnade konflikter är svåra att förhindra så länge den politiskaoch ekonomiska världsordningen blockerar ekonomisk utveckling i de fattigaländerna. Ekonomisk utveckling i världen och i de fattiga länderna användsjust som ett argument för den linje som drivs av , och i denförestående WTO-rundan. och EU förespråkar att takten i WTO ökasoch att toppmötet i ska besluta om en ny och allomfattandeförhandlingsrunda med följande nya frågor: investeringar (ett allomfattandeavtal), offentlig upphandling och konkurrenspolitik. Dessa frågor ska bidratill ekonomisk utveckling i världen. Konsekvenserna av dessa förslag är dockinte så harmlösa som orden kan ge intryck av. Just dessa förslag kan hindrautvecklingsländer från att bygga upp en hållbar ekonomi.WTO - på vems villkor?Samtidigt har man från de rika länderna i WTO inte fullföljt förändringarsom man lovade i tidigare WTO-förhandlingar, förändringar som skullebidraga till en mer rättvis handel än dagens. I Uruguayrundan beslöt manatt minska exportsubventionerna till jordbruket, något som EU, med enav världens högsta exportsubventioner till jordbruket, knappt hargenomfört. Marrakechbeslutet om kompensation till de minst utveckladeländerna och till de nettoimporterande länderna har inte hellerimplementerats. Skulle man genomföra dessa överenskommelser såskulle detta bidra till en hållbar ekonomisk utveckling för de fattigareländerna. De fattiga ländernas utveckling borde sättas i centrum förvidare förändringar inom en rad av WTO-avtalen.Dessutom borde man myndigförklara de fattiga länderna och inte utgå frånatt västvärlden vet vad som bäst bidrar till en ekonomiskt hållbar utveckling.Clement Rohee, ordföranden för G77 har uttryckt att bordefokusera på de "tre R - review, repair, reform" av de befintliga WTO-avtalen. Utvecklingsländerna har själva uttryckt att de vill se förändringar avTRIPS 27.3(b) och en förbättrad livsmedelssäkerhet. Det är anmärkningsvärtatt regeringen inte gått dessa frågor till mötes då man säger sig ha ambitionenatt göra denna förhandlingsrunda till en utvecklingsrunda där man tar hänsyntill utvecklingsländernas krav.WTO och miljönEU och ger sken av att de frågor de driver i WTO-rundan går attgenomföra på ett ekologiskt hållbart sätt. Miljösituationen påverkar i höggrad länders förutsättningar för utveckling och försörjning. Och miljö-situationen globalt kommer att spela en avgörande roll för världensförutsättningar att minska fattigdom och svält. Kan vi inte motverkaförsurning, växthuseffekten och ozonuttunningen så kommer det att kostapengar att reparera miljöskadorna; vissa miljöskador kommer att varairreversibla.Det hävdas ofta att ökad handel är bra för miljön därför att ökad handelleder till ökad inkomst som i sin tur leder till bättre miljö. Lokalamiljöproblem minskar generellt med ökade inkomster, medan regionala ochglobala miljöproblem ökar med ökade inkomster. Det finns inga enklalösningar utan verkligheten ser väldigt komplex ut. Ökad handel tenderar i deflesta fall att förstärka ohållbara konsumtions- och produktionskostnader.Ökade transporter och specialisering, som båda är nödvändiga förutsättningarför handel, leder till ökad miljöförstöring. Dessutom finns en risk för attmiljökostnader och sociala värden blir osynliga ju längre avståndet är mellankonsument och producent, och mellan företagare och anställda. De friakapitalrörelserna garanterar inte heller att det kommer att finnas vinnare iallaländer. Istället blir det allt viktigare att konkurrera om kapital ochinvesteringar, vilket ofta sker på bekostnad av miljöskyddet.Miljökostnaden måste vara internaliserad och man måste ha en effektivmiljöpolitik för att liberalisering av världshandeln inte ska få negativa miljö-konsekvenser. Miljöpolitik kan också minska handeln. Det handlar om vilkenutgångspunkt man har då man formulerar internationella handelsavtal. Skaman utgå från de ekologiska realiteterna eller kommer miljöhänsynen in i ettandra skede då andra strukturer redan är fastlagda? Att som utreda eventuella miljökonsekvenser av dagordningvisar att man integrerar miljötänkandet som ett sekundärt hänsynstagande.Handel ska inte vara ett självändamål, utan måste ha sociala och ekologiskaramar och ge förutsättningar för en hållbar utveckling. Det har den inte idagoch de förslag som EU bl.a. driver ur miljösynpunkt kan inte på långt hållmotverka de problem som uppstår.BNP i världen har fördubblats och världshandeln harsexfaldigats . har en tredjedelav världens biologiska mångfald försvunnit. Femårsöversynen efter i visar att miljöförstöringen ökar snabbare än beräknat. FN-rapporter visar också att inkomstskillnader mellan fattiga och rika länder ochmellan fattiga och rika människor har ökat. Sambandet mellan miljö ochhandel är komplext. Men har tillväxten ökat utanförramarna för ett ekologiskt hållbart regelverk och har marginaliserat defattigaste länderna.I regeringens skrivelse finns hållbar utveckling med som en av punkternaman vill koncentrera sig på i förhandlingarna. I kommissionens skrivelsefinns miljön med i en av de fyra punkter man vill lyfta fram "Att WTO på ettsynligt sätt fortsätter att ta upp frågor som är av betydelse för den bredaallmänheten, som till exempel hälsofrågor, miljöfrågor och socialaangelägenheter." Kommissionen nämner hållbar utveckling på några andraställen: "Den hållbara utvecklingen bör beaktas i handelsreglerna på ettsådant sätt att en ytterligare liberalisering medför incitament för attförverkliga en sådan utveckling." "Staternas politik bör utformas ochgenomföras så att tillväxten leder till en hållbar utveckling." Regeringensskrivningar om att omsorgen om miljön aldrig får misstänkas vara entäckmantel för protektionistiska motiv finns inte alls med. Miljöfrågor ochsociala frågor framhävs som ett sätt att blidka opinionen istället för attutgöraramen för handelsfrågorna.Om man jämför med regeringens svar på kommissionens skrivelse verkarman vara mycket nöjd med alla skrivningarna, men att man har en avvikandeståndpunkt där man vill ha skrivningar som går längre: EU ska driva hårdareatt handelshinder, t.ex. subventioner som har en negativ inverkan på miljön,ska avskaffas. Man har också velat ge mer marknadstillträde förekologiska produkter. Vad gäller offentlig upphandling står det i regeringensskrivelse att man vill kunna ställa miljökrav vid offentlig upphandling, någotsom inte alls står med i kommissionens papper.En av de frågor som leder till störst liberalisering är offentlig upphandling.Offentlig upphandling står för av BNP i de industrialiserade länderna.Att ställa miljökrav eller andra rimliga krav som t.ex. antidiskriminerings-klausuler ses som ett sätt att agera protektionistiskt. Varken EU eller USAanser att det är rimligt att kunna ställa sociala och ekologiska ramar vidoffentlig upphandling, utan avser att öppna upp för liberalisering utan ansvar.För fattiga länder som håller på bygga sin ekonomi kan det vara nödvändigtatt man kan stimulera de egna företagen. Det sätt som man kan använda ärjust de offentliga medlen. Offentlig upphandling skulle omöjliggöra en sådani vissa situationer nödvändig politik. bör verka för att frågan omoffentlig upphandling inte ska ingå i WTO-rundan. Ska den ingå så ska rättenatt ställa ekologiska och sociala krav garanteras.Många föreslår att frågor om miljö och handel ska tas upp genom FN:sUNCTAD och att förslag från organisationen ska kunna ligga till grund förkommande beslut om handel. Vi måste använda försiktighetsprincipen närdet gäller den globala ekonomin.WTO och FN-konventionerWTO-avtalen kan ofta hamna i konflikt med och andrainternationella överenskommelser. Konventionen om biologisk mångfaldstår i direkt strid med TRIPS paragraf 27.3(b). tog iWTO upp frågan om EU:s planerade direktiv om producentansvar förelektroniska komponenter, som anser förhindrar handel. Idagvinner WTO-avtalen p.g.a. en effektiv implementering. Då förlorar heltgrundläggande globala konventioner för en hållbar utveckling. Det är avstor vikt att relationen mellan WTO-avtalen och /övrigainternationella överenskommelser regleras.Dagordningen i SeattleDet har inte genomförts några mer genomgripande utvärderingarav effekterna av Uruguayrundans avtal på världens utveckling och miljö-situation. Detta är varken möjligt eller realistiskt då miljöproblemen intevisar sig så snabbt efter besluten. Det finns inte heller några mekanismerför att systematiskt utvärdera och följa upp om bidrar tilleller motverkar en rättvis och en hållbar utveckling och ökadsysselsättning. Det är problematiskt att man går in i en ny omfattandeförhandlingsrunda inom WTO innan man har mer kunskap om effekternaav det nuvarande regelverket. En förhandlingsrunda där man fördjuparoch utvidgar WTO:s mandat bör rimligtvis föregås av grundligautvärderingar av effekterna av det nuvarande regelverket och det börSverige driva inom ramen för EU och WTO.Sverige bör i enlighet med vad som senare anförs i motionen, både iSeattle och senare, driva frågorna om reformering av WTO, avtalet omjordbruk, avtalet om tjänster, patentlagstiftningen TRIPS, investerings-reglerna TRIMS, livsmedelssäkerhet samt relationerna mellan WTO-avtaloch FN-konventioner.WTO:s struktur och deltagande från världens NGO-rörelserFormerna för hur WTO diskuterar och tar beslut är mycket dåligtanpassade för att nå ett genomtänkt resultat som utgår från en allsidigkunskap om hur handel växelverkar med sociala och ekologiskastrukturer. I FN har man arbetat fram stukturer för hurdiskussioner och beslut av regeringar kan berikas med ett inflöde avNGO:s. Det är bra och viktigt att nu tänker inkluderafolkrörelserepresentanter i sin , men ett minst lika viktigtsteg vore att verka för att NGO:s från hela världen fick tillträde tillWTO:s möten såsom självständiga organisationer. I de allra flesta länderi syd är det otänkbart för regeringen att informera t exkvinnoorganisationer eller miljöorganisationer om förhandlingarna iWTO, än mindre ta med dem i sin delegation. Dessa NGO:s från syd ären viktig part i WTO:s diskussioner som i högsta grad berör de civilasamhället i deras länder. borde därför verka för att NGO:s frånhela världen, på samma sätt som till om hållbarutveckling (CSD) och för mänskliga rättigheter (UNHuman Rights Commission ska kunna registrera sig och delta med inläggi WTO:s diskussioner.WTO behöver reformeras mycket för att bli mer demokratisk och för attWTO ska ha legitimitet. bör bl a verka för- att WTO offentliggör fler dokument.- att WTO håller offentliga överläggningar eller särskilda hearings om t.ex.paneltvister.WTO och TRIPSEnligt 27:e artikel åläggs alla WTO:s medlemsstater attinföra patentlagstiftning på alla produkter och processer inom allateknikområden. Paragraf 27.3(b) medger undantag för växter och djur,men kräver trots det att alla länder måste införa patent eller ett liknandesystem (sui generis) för mikroorganismer och växtsorter före år 2000.P.g.a. oenighet i denna fråga skrev man in att paragrafen skulle tas upp tillförhandling igen . känner sig många utvecklingsländer luradedå flertalet länder med bl a i spetsen hävdar att denna översyn baragäller att kontrollera att alla länder implementerar denna artikel. The AfricanGroup AUTHOR har skrivit en skrivelse inför WTO-rundan i somberör främst 27.3(b) där de kräver en översyn av artikeln ochen förlängning av implementeringstiden.FN:s konvention om biologisk mångfald, vars syfte är att säkra förut-sättningarna för en rik biologisk mångfald på jorden även , stridermot TRIPS 27.3(b). FN:s konvention om biologisk mångfald garanterarstaterna och deras befolkning suverän rättighet till sina genetiska resurser.Frågan är vilka internationella konventioner och överenskommelser somska gälla - FN eller WTO? Frågan är också om vi ska ta hänsyn till situation eller i gammal kolonialistisk anda köra över dem?Frågan, som kanske är viktigast, är vem har rättighet till - och därmed makt,makt över mänsklighetens gemensamma arv - den biologiska mångfalden,basen för vår livsmedelsförsörjning?Den bör inför och kommandeförhandlingsrunda i WTO arbeta för att EU ska stödja de krav som framlagtsav om en förlängning av implementeringstiden för TRIPS 27.3(b)till efter det att översynen av artikeln är avslutad. Och man bör arbetaför att UPOV91 inte införlivas under TRIPS 27.3(b), utan stödja u-ländernaskrav på att utveckla sui generis-system som garanterar staternas, de lokalasamhällenas och böndernas rättigheter till biologisk mångfald och traditionellkunskap. Dessutom bör man arbeta för att kravet på patent på liv helt börutgå ur TRIPS-avtalet.WTO och livsmedelssäkerhetHundratusentals miljoner människor saknar tillräckligt med mat. Mat ärmer än en handelsvara, men dagens handel bidrar inte tilllivsmedelssäkerhet. För att uppnå en långsiktigt hållbar produktion avmat måste förstörelsen av jord och vatten upphöra, människor måste hatillgång till jord och vi måste utveckla och tillämpa lokalt anpassadeuthålliga jordbruksprodukter. Jordbrukspolitiken måste ge bönder rimligavillkor för produktionen. Jordbrukets multifunktionalitet är viktig.Jordbruket har också ett ansvar för bevarande av naturresurser, förutvecklingen och bevarande av kulturlandskapet, förlandsbygdsutvecklingen och för livsmedelssäkerheten. Balansgångenmellan vad som är protektionism och vad som är ett försvarande avjordbrukets multifunktionalitet är svår, men liberaliseringen får inte bliett självändamål som förstör förutsättningarna för en hållbar produktionav mat . Liberalisering av handeln och borttagandet av export-och importhinder har drivits hårt inom ramen för strukturanpassnings-programmen och livsmedelssäkerheten har fått stå i skymundan. Det ärviktigt att effekten av nuvarande jordbruksavtal utvärderas innan nyaregler för liberalisering genomförs.I regeringsskrivelsen framgår att hänsyn ska tas till nettoimporterade livsmedelssäkerhet. Detta har man inte fått igenom på EU-nivå ochdet är av oerhörd vikt att driver- att livsmedelssäkerhet integreras i artikel 20 i jordbruksavtalet som en"non-trade issue"- att målet för framtida livsmedelssäkerhet - ett hållbart jordbruk som tarhänsyn till sociala, miljömässiga och ekonomiska aspekter - inte mot-verkas av reglerna i WTO:s jordbruksavtal- att målsättningen Livsmedelssäkerhet ges en överordnad och opera-tionaliserad roll i jordbruksavtalet, som innebär att, förutom att av-vecklingen av exportsubventioner i de rika länderna ska påskyndas, skaåtgärder kunna vidtas - t.ex. skyddstullar, stödåtgärder eller "miminiaccess-kvoter" - för att import ska kunna vidtas i syfte att stärka livs-medelssäkerheten.- att kompensationsmekanism enligt Marrakechöverenskommelsen imple-menteras.- att effekten av nuvarande jordbruksavtal utvärderas innan nya regler förliberalisering genomförs.WTO och investeringarInom WTO-avtalen finns TRIMS, en relativt begränsad lista överinvesteringsvillkor som förbjuds i den mån de är handelsrelaterade.TRIMS ska börja ses över och från mångautvecklingsländer ser man helst att nuvarande regler mjukas upp. Denstora MAI-debatten pekade på att sambandet mellan investeringar och enhållbar och rättvis utveckling är mycket komplex och mångfacetterad. Ioktober 1998 konstaterade attkunskapen om sambandet mellan investeringar och utveckling ännu ärför liten för att nya förhandlingar bör starta. Även flera utvecklingsländeroch breda sektorer av det civila samhället har uttalat sin tveksamhet tillatt "investeringsfrågor" tas upp i WTO. Ändå driver EU-kommissionenoch att förhandlingar om ett allomfattande investeringsavtal börinledas.Det finns en överhängande risk (p.g.a. paketkonceptet) att utvecklings-länder tvingas gå med på avtal som innebär stora långsiktiga strukturellaförändringar i utbyte mot kortsiktiga tullfördelar. bör verka för attinitiera och driva vidare diskussioner och eventuella förhandlingar om ettmultilateralt investeringsavtal, baserade på FN:s konventioner, äger ruminom ramen för FN.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom offentlig upphandling i WTO-sammanhang,2. att ger regeringen till känna att bör verka föratt internationella miljökonventioner inte inskränks av WTO:s reglerenligt vad som i motionen anförts, 23. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att inom EU och WTO skall verka för att en förhandlings-runda där man fördjupar och utvidgar WTO:s mandat skall föregås avgrundliga utvärderingar av effekterna av det nuvarande regelverket,4. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom WTO:s struktur och deltagande från världens NGO-rörelser,5. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att skall arbeta för att WTO offentliggör fler dokument,6. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att skall arbeta för att WTO håller offentliga över-läggningar eller särskilda hearingar,7. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att inför och kommande för-handlingsrunda i WTO skall arbeta för att EU skall stödja de krav somframlagts av om en förlängning av implementeringstiden förTRIPS 27.3 (b), till efter det att översynen av artikeln äravslutad,18. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att skall arbeta för att UPOV91 inte införlivas underTRIPS 27.3 (b), utan stödjer krav på att utveckla suigeneris-system som garanterar staternas, de lokala samhällenas ochböndernas rättigheter till biologisk mångfald och traditionell kun-skap, 19. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att skall arbeta för att kravet på patent på liv helt bör utgåur ,10. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att skall arbeta för att livsmedelssäkerhet integreras iartikel 20 i jordbruksavtalet som en non-trade issue, 211. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att skall arbeta för att målet för framtida livs-medelssäkerhet - ett hållbart jordbruk som tar hänsyn till sociala,miljömässiga och ekonomiska aspekter - inte motverkas av reglerna iWTO:s jordbruksavtal, 212. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att skall arbeta för att målsättningen omlivsmedelssäkerhet ges en överordnad och operationaliserad roll ijordbruksavtalet, 213. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att skall arbeta för att kompensationsmekanism enligtMarrakechöverenskommelsen implementeras,14. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att skall arbeta för att effekten av nuvarande jord-bruksavtal utvärderas innan nya regler för liberalisering genomförs, 215. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att bör verka för att initiera och driva vidare diskussioneroch att eventuella förhandlingar om ett multilateralt investeringsavtal,baserade på FN:s konventioner, äger rum inom ramen för FN.Stockholm den 5 oktober 1999Yvonne Ruwaida (mp)()1 Yrkandena 7 och 8 hänvisade till UU.2 Yrkandena 2, 10-12 och 14 hänvisade till MJU.