mot · GN02Sk733 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Sk733av Skånberg, (kd)BinäringenInledningI samband med att den stora skattereformen trädde i kraft 1991avskaffades den gräns för hobbybiodling som tidigare medgav att enbiodlare fick ha femton bisamhällen. omfattas biodlingen av denallmänna principen om skattskyldighet, dvs. när vinst uppstår inäringsverksamhet skall den beskattas.Beslutet innebar att även biodlare som i sin hobby hade mycket fåbisamhällen blev bokföringsskyldiga för kostnader och intäkter i biodlingen.Vid en revision har biodlaren bevisbördan att kunna styrka att inte vinstuppstått. Det har förekommit att biodlare med så få som fyra bisamhällen hartvingats lämna sådana uppgifter till skattemyndigheterna. Erfarenheten visaratt en blygsam vinst uppstår först vid ett innehav av närmare femtonbisamhällen.Mot denna bakgrund är det givet att riksdagsbeslutet på ett kraftigt sätt harpåverkat biodlingen. , som är den ena avSveriges två biodlarorganisationer, organiserar av de registreradebiodlarna i landet. Förbundet minskade åren närmast efter riksdagsbeslutetmed medlemmar . Denna minskning har sedanfortsatt så att även senare år mellan 300 och 700 biodlare lämnat förbundet.Totalt är minskningen till , jämfört med riksdagsbeslutet.Effekter av minskningenDet stora flertalet av dessa biodlare slutade helt med sin biodlarhobby,eftersom hobbyglädjen försvann när de fick axla bevisbördan att kunnastyrka att de inte gjort någon vinst. Man kan jämföra med om frimärks-samlaren eller strumpstickerskan skulle ha fått plikten att visa att derashobby inte lönade sig.Frånsett det småsinta och futtiga i myndigheternas sätt att se på biodlar-hobbyn, - och det är illa nog - har klåfingrigheten, som inte inneburit nyaskatteintäkter, inneburit att behov av pollinerande bin är kraftigteftersatt. Det nationalekonomiska värdet för samhället av att fruktträd ochannan gröda pollineras kan uppskattas till mellan 700 miljoner och 1,4miljard kronor.Många biodlare slutade alltså helt med sin hobby. En annan effekt avminskningen av antalet medlemmar i riksförbundet är att ett antal hobby-biodlare lämnade förbundet, men fortsatte med sin hobby "svart". De äralltså inte organiserade, och kan därför inte nås av information och utbild-ning om binas sjukdomar och hur de bemästras, och annan angelägeninformation. Detta är särskilt allvarligt i områden där bisjukdomen varroaförekommer, eftersom de oorganiserade biodlarnas bisamhällen riskerar attbli smitthärdar som sprider sjukdomen, och dessa "svarta" hobbyodlare nåsinte av information och blanketter om sin skyldighet enligt bisjukdomslagenatt minst var tredje år lämna uppgift om var deras bisamhällen är placerade.En enkel lösningEn enkel och adekvat lösning av problemet, som inte medför några kost-nader, är att fastslår att skattemyndigheterna återgår till regelnom att biodlare med upp till femton bisamhällen är befriade frånbokförings- och anteckningsskyldigheter och bevisbördan att de intetjänat pengar på dessa femton bisamhällen. Skattemyndigheterna skulledärmed också få resurser frigjorda till något mer meningsfullt ochlönande än att skattekontrollera en så föga lukrativ hobby. Genom att istället uppmuntra och inte bestraffa nya biodlare skulle dessutom denviktiga pollineringen säkras. Skulle biodlarna med upp till femtonsamhällen få sälja sina honungsprodukter utan onödig skattebyråkratiskulle det också innebära en bättre handelsbalans; importeras merän hälften av all honung.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en fast gräns för antalet bisamhällen under vilkeninte skattskyldighet föreligger.Stockholm den 3 oktober 1999Tuve Skånberg (kd)()