ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GN02Ju601 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju601av , ()Ändrade rutiner för utbetalning av utdömda skadeståndÄven om man under1990-talet börjat uppmärksammabrottsoffrens svåra situation kvarstår mycket som måstegöras för att underlätta för de oförskyllt drabbade - inteminst på det ekonomiska planet.Det är upprörande att den som tilldömts skadestånd inte omgående fårdetta utbetalt. Nuvarande system innebär inte bara att brottsoffret får väntalänge på sina pengar utan måste bevaka sina intressen. Vill det sig illa blirdet ändå ingen utbetalning. Om Brottsoffermyndigheten gör en annanbedömning än domstolen blir det inga pengar - inte ens om Högstadomstolen (HD) tillerkänt offret skadestånd!Hur skall allmänheten kunna känna förtroende för rättsväsendet när enannan myndighet kan sätta sig över HD:s utslag?Det är inte heller lätt för den enskilde som drabbats att tro på rättvisan närutbetalningen av utdömda skadestånd kan fördröjas genomöverklaganden och långdragna procedurer hos kronofogdemyndigheten.Även om det från början är helt klart att brottslingen varken har vilja ellerförmåga att göra rätt för sig skall en fullständig tillgångsundersökningslutföras. Det är ett förfarande som tar sin rundliga tid särskilt närgärningsmannen inte samarbetar.Det är inte rimligt att brottsoffren skall tvingas lägga tid och kraft på attbevaka sina intressen i tingsrätt, hovrätt, HD, hos försäkringsbolag,kronofogde och brottsoffermyndighet. För dem som utsatts för våld ochannan kriminalitet innebär den långa vägen fram till en skadestånds-utbetalning ständiga plågsamma påminnelser om synnerligen obehagligaupplevelser. Om utbetalningen uteblir är det en ny allvarlig kränkning av enredan illa behandlad människa.För att underlätta situationen för brottsoffren måste handläggningen avskadeståndsärenden bli en helt annan. Utdömda belopp skall möjligtutbetalas utan att brottsoffret skall behöva ställa upp och bevaka sinaintressen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ändrade rutiner för utbetalning av utdömdaskadestånd.Stockholm den 24 september 1999Maud ()
mot · GN02Ju701 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju701av , ()Straffsatsen för utländska medborgare som dömts i SverigeEnligt praxis i svensk rättskipning så förekommer det attutländska medborgare som döms i även av domstoldöms till utvisning. I sådana fall tar rätten hänsyn till att dendömde utvisas och fängelsestraffet kortas ner.I ett uppmärksammat fall i , med en grupp vietnameser somdömdes till fängelse och utvisning för våldtäkt, blev konsekvensen av domenoväntad. Det visade sig nämligen att vägrade att ta emot sinamedborgare efter att de avtjänat sitt fängelsestraff och skulle utvisas. Denpraktiska konsekvensen av detta blev således att dessa personer fick ettkortare straff än vad svenska medborgare skulle fått i motsvarande situation.Rätten tog vid beslut om strafftidens längd hänsyn till att utvisning skulleske. Det är inte rimligt att denna typ av "rabatt" på strafftidens längd skallkunna utgå.Det förhållandet att ett land vägrar att ta emot egna medborgare är i och försig oacceptabelt. Den bör agera kraftfullt gentemot deländer som vägrar att ta emot egna medborgare som utvisas från Sverige.Den svenska kan dock av naturliga skäl inte genom lagstiftninginskrida i andra länders rätt.För att undvika att denna situation uppstår bör därför svenskadomstolar, när man dömer ut strafftidens längd, ej ta hänsyn till om dendömde är utländsk medborgare. Var och en skall dömas på samma sättoavsett medborgarskap. Förtkortad strafftid på grund av utvisning bör ejförekomma. Utländska medborgare skall dock kunna dömas till utvisning,utöver fängelsestraffet. Skulle den utländske medborgaren, efter att hanavtjänat sitt straff, ej tas emot i sitt hemland, så har i vart fall strafftiden isvenskt fängelse blivit lika långt som det skulle bli för en svensk medborg-are.För att åstadkomma ändring av praxis krävs en lagändring. Regeringen bördärför återkomma till med förslag till lagändring.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en lagändring så att straffsatsen försvenska och utländska medborgare bedöms lika även i de fall där denutländske medborgaren döms till utvisning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att regeringen bör agera för att utvisningsdömdaalltid skall tas emot i sina hemländer.Stockholm den 21 september 1999Carl ()
mot · GN02Ju702 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju702av , ()En nollvision mot kvinnovåldetVar tionde dag mördas en kvinna i . I de flesta fallenär det deras män som tar livet av dem. har dettaföregåtts av misshandel, förföljelse och terror. Nyligenmördades tre kvinnor , varav tvåfrån . Samhället reagerade med bestörtning,fasa och misstro. har det rått tystnad.En av de mördade kvinnorna anmälde sin ex-man för olaga hot ochmisshandel, ändå fick hon inget överfallslarm. Och trots att kvinnan varlivrädd för sin ex-man ordnade socialförvaltningen en bostad åt henne isamma hus där maken bodde.Var fjärde ensam mamma lever under hot eller våld. Förlorad makt över enfamilj är det vanligaste mordmotivet i Sverige.I tvingades kvinnojouren flytta 13 kvinnor till annan kommunpå grund av att kvinnorna levde under dödshot från före detta mannen. Påliknande sätt ser det ut i de flesta av kommuner.Var tionde dag mördas en kvinna i . Det är cirka en tiondel av demsom dödas i trafiken. I trafiksäkerhetsarbetet finns det en nollvision, envision om att ingen skall dödas i trafiken. Den visionen harantagits av en enig riksdag. Var finns motsvarande vision mot kvinnovåldet?Givetvis har polisen en framträdande roll i kampen mot kvinnovåldet, menäven sociala myndigheter, åklagare, domstolar och andra som kommer ikontakt med kvinnor i riskgruppen måste inordnas i en samlad kamp motkvinnovåldet.För att åstadkomma en samlad aktion i syfte att nå så snabba resultat sommöjligt krävs ett initiativ till en gemensam handlingsplan.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en samlad handlingsplan mot kvinnovåldet - ennollvision mot kvinnovåld.Stockholm den 23 september 1999Elizabeth ()()
mot · GN02Ju703 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju703av , ()Utvisningsdömdas kostnader för hemresaUnder sin tid i svenska fängelser har internerna möjlighet attmot arbetsprestation erhålla skattefri ersättning. Sparsammafångar som avtjänar ett längre straff kan få ihop flera tusenkronor på sitt konto.När det gäller fängelsedömda med utvisningsbeslut i sin dom är det inteovanligt att vederbörande tiden före frigivningen sänder intjänade medel tillhemlandet. Det medför att när frigivningen sker saknas pengar till hemresan.Därmed tvingas den svenska staten stå för resekostnaderna.Att detta förfaringssätt rimmar mycket illa med utlänningslagen 9 kap. 1 §framgår klart och tydligt. Där står: "Om en utlänning avvisas eller utvisas ärhan skyldig att betala kostnaderna för sin egen resa." Det är därför stötandeatt kriminalvården inte har befogenhet att kvarhålla så mycket pengar sombehövs för att täcka kostnaderna för hemresan.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kvarhållande av medel som täcker kostnadernaför den avvisades hemresa.Stockholm den 23 september 1999Maud ()()
mot · GN02Ju705 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju705av , ()Otillbörig påverkan på människors fria viljaI utredningen I God Tro (SOU 1998:113) behandlas fråganom skydd för den personliga integriteten och rätten att intebli hotad, förtalad, förolämpad, diskriminerad ellertrakasserad. Utredningen tar också upp att man inte genomtvång, hot eller utpressning får förmå andra att göra vad deinte vill. Inte heller får man vilseleda andra beträffandeförutsättningarna för deras beslut och handlingar.Utredningen drar slutsatsen att skyddet för den personliga integritetenkräver en ny straffbestämmelse i , som straffbelägger otillbörligpåverkan och anser att denna fråga bör utredas i särskild ordning. Med tankepå de problem en del människor mött som utsatts för auktoritärt, anti-demokratiskt ledarskap anser jag det angeläget att denna utredning kommertill stånd.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utredning om en ny straffbestämmelse i brotts-balken.Stockholm den 24 september 1999Barbro ()
mot · GN02Ju706 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju706av , ()Straffutmätning vid flera brottSamhället måste alltid markera att brott inte accepteras. Så ärtyvärr inte fallet . Många brott mot enskilda människorrenderar inte det straff, som lagen anger för varje begångetbrott.Varför får då inte t.ex. brottsoffer den upprättelse de har rätt att kräva avsamhället?En mycket stor del av alla brott begås av återfallsförbrytare. Vidrättskipningen i vårt land verkar det vara en förmildrande omständighet attbegå många brott. Ju fler brott en person begår, desto större rabatt påstrafftiden. Det förekommer till och med att brottslingar gör nya brott iväntan på sina rättegångar eller under permissioner. Inte ens detta kriminellabeteende påverkar påföljden mer än marginellt.Systemet som tillämpas kan drastiskt jämföras med konfektionshandelnsrabatterbjudande. Gör tre brott och bestraffas för två! Det är rättssystemetssignal till människor, som är benägna att begå brott.Detta absurda rabattsystem måste avskaffas. Det borde vara en självklarhetatt de som begår brott vet att de får ett hårdare straff om de begår fler brott.Sådan är också gemene mans rättsuppfattning. Det är också viktigt attmänniskor i alla åldrar kan känna sig trygga i förvissningen om att brottbestraffas. Som tingens ordning är uppmuntrar samhället till ett ökatantal brott.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avskaffande av mängdrabatt vid straffutmätning.Stockholm den 27 september 1999Cecilia ()()
mot · GN02Ju709 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju709av , ()KlotterKlotter och annan skadegörelse är ett stort och kostsamt problem. Kom-munerna och deras trafikföretag lägger ner över en halv miljard kronorårligen på att reparera skador av klotter. Pengar som onekligen skullegöra större nytta i exempelvis skolan. Därutöver tillkommer kostnadersom belastar privata fastighetsägare.Det är inte bara direkta kostnader i form av förebyggande åtgärder ochklottersanering som drabbar samhället. De ungdomar som börjar klottrariskerar att drabbas av stora skadestånd och de utsätter sig dessutom för faraför liv och hälsa. Genom att "fastna" i klotterkulturen ökar de även risken attdras in i annan kriminalitet. Ett effektivt arbete med att bekämpa klotterskulle således kunna ge stora vinster för hela samhället.Det pågår försök med att minska klottret. harexempelvis upprättat en handlingsplan som sprids till medlemmarna. Ikommuner och i frivilliga organisationer pågår ett arbete med att komma till-rätta med både de ekonomiska som de sociala effekterna av klotterkulturen.Ett problem i detta sammanhang är att den nuvarande lagstiftningen integer polis och åklagare möjligheter att arbeta effektivt med att förhindrauppkomsten av klotter och ingripa mot klottrare.För att ge polisen ökade möjligheter att ingripa för att förhindra brottskulle det vara behövligt att införa en bestämmelse i polislagen som gerpolisen möjlighet att i vissa situationer söka i personers kläder, väskor m.m.efter föremål som kan förverkas enligt BrB 36:3 punkt 3.För att visa att problemet med skadegörelse genom klotter tas på allvarskulle även förberedelse till skadegörelse och försök till skadegörelse straff-beläggas och straffmaximum för skadegörelsebrottet höjas till fängel-se.Härigenom skulle det även bli möjligt att anhålla och häkta klottrare vilketi sin tur skulle kunna medföra effektivare utredningar och snabbare lag-föring. Detta skulle i sin tur medföra minskat klotter.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skärpt lagstiftning mot klottrare.Stockholm den 29 september 1999Elizabeth ()()
mot · GN02Ju711 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju711av , (-v)Handläggningen inom rättsväsendet av sexuella övergrepp mot barn1 BakgrundNär det gäller unga lagöverträdare finns en särskild lag, lag (1964:167)med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare, som innehållerdetaljerade regler till skydd för unga lagöverträdare, bl.a. om attförundersökningen skall bedrivas skyndsamt, att målen skall handläggasskyndsamt i domstol och att särskilt lämpade domare skall handläggadessa mål osv. När det gäller unga brottsoffer finns ingen motsvarighettill dessa bestämmelser.2 Aktuellt reformbehovEn särskilt utsatt grupp är barn som utsatts för misshandel eller sexuellaövergrepp. Arbetsläget hos polis- och åklagarmyndigheter är ofta sådantatt det kan dröja mer än innan dessa brottsoffer kallas tillförhör. Då kan det redan vara för sent för att förhöret skall ge tillräckliginformation för att åtal skall kunna väckas. I domstolarna finnsmotsvarande problem, dessa mål kan bli liggande . Dessaförhållanden betyder att barn som brottsoffer inte får det stöd och denupprättelse de borde kunna kräva och att dessa brott inte upp i denutsträckning som vore möjlig. har genom sin anslutning tillbarnkonventionen förpliktat sig att vidta alla lämpligalagstiftningsåtgärder för att skydda barn mot misshandel, utnyttjandeeller sexuella övergrepp (artikel 19). Vi anser att regeringen bör getilläggsdirektiv till att föreslå lagregler om stärktskydd för barn som är offer för misshandel eller sexualbrott, bl.a. genomtidsfrister för förundersökningen och rättegången och bestämmelser omatt särskilt lämpad personal skall användas i dessa ärenden.3 Hemställan3 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tilläggsdirektiv till Sexualbrottskommittén.Stockholm den 28 september 1999Ulla ()()()()
mot · GN02Ju713 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju713av , ()Central kristelefon för våldsutsatta kvinnor1 BakgrundI proposition 1997/98:55 Kvinnofrid angavs att ett engångsanslag om 5miljoner kronor lämnas till förutvecklingsarbete i frågor om våld mot kvinnor och prostitution. ISocialstyrelsens uppgift innefattades även ett uppdrag att utredaförutsättningarna för att upprätta en s.k. central kristelefon förvåldsutsatta kvinnor. Anslaget avsåg åren 1998 och arbetetskall därefter införlivas i ordinarie verksamhet.2 Det aktuella lägetTrots att således uppdragit åt att utredaförutsättningarna för att inrätta en central kristelefon har ännu ingentinghänt. vill framhålla att förutsättningarna för en fungerandetelefonjour för våldsutsatta kvinnor i hela landet är mycket goda. Viföreslår att samarbetar med Rikskvinnocentrum i Uppsalaom en sådan central kristelefon. Att behovet är stort behöver välknappast påpekas ytterligare.3 Hemställan3 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utan dröjsmål i samråd medRikskvinnocentrum inrätta en central kristelefon för våldsutsattakvinnor.Stockholm den 27 september 1999Ingrid ()()()()()()()()Carlinge Wisberg (v)
mot · GN02Ju714 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju714av , ()BesöksförbudMän som inte respekterar besöksförbud är ett stort problem för de utsattakvinnorna. anser att dessa män ska fysiskt hindras frånöverträdelse av besöksförbud. Det är ej de utsatta kvinnorna som skabehöva vidta långtgående åtgärder såsom att skydda sig med diverseanordningar, livvakter eller behöva byta bostad upprepade gånger eller iövrigt begränsa sin rörelsefrihet. Lagstiftningen måste ändras så att denperson som anmäls eller grips för brott mot besöksförbud inte släppsefter ett kort förhör hos polisen. Den som överfalls, misshandlas ellertrakasseras och där gärningsmannen sedan försvinner från platsen harofta svårt att säkra de bevis som polisen efterfrågar för att kunna gripaförrövaren.Regeringen har gett i uppgift att göra en förstudieav de praktiska förutsättningarna för en försöksverksamhet med elektroniskövervakning av till exempel män som brutit mot besöksförbud.Miljöpartiet tillstyrkte detta uppdrag men anser att regeringen dessutomska återkomma till med förslag om frihetsberövande av den somupprepade gånger bryter mot besöksförbud eller på annat sätt kringgårregelverket. Elektronisk övervakning bygger på samtycke av gärnings-mannen som i de aktuella fallen kan vara svårt att få. Lagstiftningen ska varaeffektiv när det gäller att hindra män från att trakassera kvinnor. Dessaproblem måste utredas för att regeringen ska kunna återkomma med förslagtill lösning på problemet.Det bör ligga i regeringens intresse att fullfölja de intentioner som mansade sig ha vid införandet av kvinnofridsbrottet i . Förslaget omfrihetsberövande av den som vid upprepade tillfällen bryter mot besöks-förbud, ligger enligt helt i linje med de överväganden som leddefram till ett införande av kvinnofridsbrottet i , en lagstiftningsom nu föreslås skärpas. En regel om frihetsberövande vid upprepade brottmot besöksförbud skulle både kunna bli en effektiv regel som hjälper utsattakvinnor att slippa trakasserier och vara en tydlig markering från samhälletssida att man tar kvinnofridsfrågan på allvar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en regel om frihetsberövande vid upprepadeöverträdelser av besöksförbud bör införas i lagstiftningen.Stockholm den 30 september 1999Kia ()Per ()()()()()()()
mot · GN02Ju715 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju715av , ()Straff vid flera brottEn mycket hög andel av alla brott begås av ett mindre antal avbrottslingarna. Vi har fått en kategori brottslingar som närmast kanklassas som yrkesförbrytare. Ett av skälen till detta anges av polismänvara mängdrabatten vid många brott. Har en brottsling begått ett antalbrott som renderar ett visst straff, t.ex. fängelse, vet han attstraffet blir oförändrat eller bara obetydligt längre även om han skullebegå ytterligare brott av samma typ. Om ett grovt inbrott normalt ledertill fängelse leder fem liknande brott bara till en marginellstraffskärpning. Det förekommer att brottslingar begår brott under sinpermission och att detta inte föranleder straffskärpning. Det förekommerockså att brottslingar begår ytterligare brott i väntan på rättegång och attdetta bara resulterar i en mycket liten ytterligare påföljd, om ens någon.Att ta bort eller kraftig minska mängdrabatten ger flera goda effekter. Detskulle dels sända en tydlig signal från samhället att ytterligare brottslighetinte accepteras, dels skulle det dessutom leda till färre brott och färrebrotts-offer. Därmed skulle fler känna ökad trygghet i tillvaron, när antalet brottminskar. bör därför begära förslag från regeringen om att avskaffaeller kraftig minska mängdrabatten vid utdömande av straff för många brott.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avskaffande av mängdrabatt vid upprepad brotts-lighet.Stockholm den 30 september 1999Ola ()()
mot · GN02Ju716 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju716av , ()Livshot vid rånDet är för den breda allmänheten helt obegripligt hur rånare, som vidbrottets begående inte har haft ett brukbart vapen, inte ändå döms förgrovt rån. Det är naturligtvis så att det är upplevelsen hos de utsatta som ialla mål skall vara avgörande. Avsikten med att bruka ett föremål somger intryck av ett vapen är självfallet att man skall skapa en känsla avfara för livet hos den som utsätts för brottet. Detta är uppenbarligen detsom brottslingen har med i sin beräkning.För den som efter att ha utsatts för psykisk skada i samband med en sådanhändelse drabbas av människoskräck, mardrömmar, sömnsvårigheter ellerandra former av kanske livslångt lidande, är det inte till någon tröst attkanske få veta att det var ett ofarligt vapen, som man ställdes inför. Då ärskadan redan skedd.Då straffskalorna är så utformade att det är förenat med mycket hårdarepåföljder för ett grovt rån än ett "vanligt" rån, torde preventionseffekten viden strikt tillämpning av att åtala och döma för grovt rån, så snart ett vapeneller vapenliknande föremål använts, som skapat rädsla för livet, väsentligtökas.Samtidigt är det nödvändigt att väsentligt förbättra behandlingen av demsom utsatts för sådana brott. Brottsoffrets situation - inte brottslingens -skall sättas i centrum!HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av sådan lagstiftning och lagtillämpningsom leder till en rimligare utformning av påföljden för brottslingensåväl som en bättre behandling av offret vid rånbrott.Stockholm den 1 oktober 1999Lennart ()
mot · GN02Ju717 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju717av , ()ProstitutionFörbjud själva försäljningen vid prostitutionTrots att vi gjorde om prostitutionslagstiftningen valde riksdagoch regering att enbart gå halva vägen och förbjuda könsköp samtidigtsom själva försäljningen är tillåten.Detta skedde utifrån ett resonemang om att kvinnor, män och barn somsäljer sin kropp redan är så utsatta och psykiskt skuldbelagda att en skärp-ning av lagen enbart skulle ge dem en större skuldbörda. Även om dettaresonemang är välment så leder denna typ av "snällhet" enbart till att de somsäljer sin kropp ges dubbla budskap.Det de gör är inte förbjudet men den som köper deras tjänster är en brotts-ling. Polisen får en stor svårighet eftersom det handlar om att bevisa någotsom sker mellan två parter som har ett gemensamt intresse i att inget berätta.Hade det varit förbjudet att sälja sig själv hade myndigheterna kunnatkoncentrera mer resurser på dem som också har ett stort hjälpbehov, nämli-gen de prostituerade. Det finns också ett behov av att utreda lämpliga straff-påföljder vid försäljning av sexuella tjänster. Syftet måste alltid vara atthjälpa och upprätta dem som prostituerar sig.Den nuvarande lagstiftningen och förändringen har tyvärr blivit ett skott iluften, vilket inte kan ha varit riksdages mening.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring avlagen att försäljning av sexuella tjänster förbjuds,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av utredning av lämpliga straffpåföljderför försäljning av sexuella tjänster.Stockholm den 23 september 1999Magnus ()Gotab, 1999
mot · GN02Ju718 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju718av , ()hotOlaga hot regleras i 4 kap. , Om brott mot frihet och frid. Ikapitlets 5 § står att om någon lyfter vapen mot annan eller eljest hotarmed brottslig gärning på sätt som är ägnat att hos den hotade framkallaallvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person eller egendom,döms för olaga hot till böter eller fängelse i högst . Är brottet grovt,döms till fängelse, lägst och högst fyra år.Praxis har utvecklats på ett sådant sätt att den som upplever allvarligfruktan genom de allt oftare förekommande subtila hoten utan att någon formav fysiskt hot inträffat i princip inte kan få möjlighet till laglig prövning.Det är därför mycket viktigt att det omgående tillsätts en utredning som seröver lagstiftningen så att även de subtila hoten kan beivras.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utredning med uppgift att se över lagstift-ningen så att även de subtila hoten kan beivras.Stockholm den 1 oktober 1999Siw ()