mot · GN02MJ408 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ408av , ()Fiske1 hav och dess fiskenäringSverige är ett land som i ett europeiskt perspektiv har stora havsområdenoch en mycket lång kust. Huvuddelen av befolkningen lever intill havenoch andelen växer. Havet och havsstränder har alltid haft en storbetydelse för folk. Dess betydelse har inte minskat underindustrialismen men däremot har den förändrats. I har Sverigeden längsta kusten och vi har bidragit med den störstadelen av föroreningarna. Detta ger oss ett stort ansvar för Östersjönsframtid. En liten andel av befolkningen är ekonomiskt beroende avfisket. I stället har de miljöerna fått stor betydelse för rekreation,turism, kultur och naturupplevelser.För är utgångspunkten att den verksamhet som människanbedriver i de miljöerna ska vara ekologiskt långsiktigt hållbar.Tidigare betraktades haven och dess resurser som oändliga och opåverkbara.I takt med den växande befolkningen och industrialismens landvinningar harhavets begränsningar blivit alltmer tydliga. gick orenatavloppsvatten rakt ut i våra hav och vattendrag. Med förbättradmiljölagstiftning och reningsteknik har dessa utsläpp kraftigt minskat. Idagär det istället många små diffusa utsläpp som i huvudsak påverkar havet.Haven är också internationella vilket betyder att åtgärder och verksamhetersom bedrivs måste ske under intensiv och nära internationell samverkan.Svenska havs främsta ekonomiska tillgång - fisk - är också speciell jämförtmed naturtillgångar på land. Ingen äger fisken i havet vilket gör att det är enresurs som kan utnyttjas "gratis". Detta har resulterat i stora problem medöverfiskning vilket i sin tur gjort det nödvändigt att bygga upp kompliceraderegleringar av fisket där kvotering av fisket är en grundpelare.2 ProblemIdag har vi problem med överfiskning i nästan alla hav. Även i svenskahav är detta ett allt allvarligare problem. De minskade fångsterna avtorsk, sill, ål och lax är uttryck för detta. Det finns farhågor att vissafiskarter helt ska utplånas av kombinationen fiske ochföroreningssituationen, t.ex. Östersjötorsken. Även utvecklingen avbestånden av sill och ål inger oro.Det allmänna miljötillståndet för haven är bekymmersamt. Framför allt ärdet övergödningen med avseende på kväve och fosfor som vållar bekymmer.Det är utsläpp från va-system, jord- och skogsbruket och trafiken som stårför den största miljöpåverkan. Trots en rad åtgärder försämras tillståndet.Dessa havsfrågor behandlar vi i andra motioner, bland annat i vår motion omhållbart jordbruk.Däremot har vi när det gäller tungmetallutsläpp och en del andra kändamiljögifter en positiv utveckling. Mängderna av kvicksilver, PCB, bly harminskat och rovfåglar och sälar har börjat återhämta sig. Detta visar attpolitiska beslut och därpå vidtagna åtgärder kan ha effekt om de genomförs itillräcklig omfattning. är kemikaliesamhället ett växande hot ävenmot havsmiljöer. De stora mängder kemiska produkter som används, trots attvi saknar kunskap om dess effekter i naturen, kan visa sig få allvarligakonsekvenser även . Vi behandlar kemikaliefrågan i vår motionom avfall. (MJ731 Avfall, sopförbränning och producentansvar)3 Åtgärder i fisketFisket runt Sveriges kuster och på svenskt vatten är inte långsiktigthållbart. Vare sig det fiske som bedrivs av svensk fiskenäring ellerutländsk. Ett flertal fiskarter har kraftigt minskat och/eller kraftigtförändrats till sin sammansättning. I vissa fall är det ett resultat av enkombination av fiske och miljöpåverkan som gjort att en del arter mereller mindre kraschat, t.ex. torsken. Ett problem är att kunskapen i mångafall är otillräcklig. Fiskar kan vandra över stora avstånd och deras villkorför lyckad reproduktion är delvis okända. Trots detta kan vi konstaterastora förändringar av populationerna som på land skulle ledatill minskad eller stoppad verksamhet i enlighet medförsiktighetsprinicpen och hänsynsregler.Miljöbalken innebär att ingen verksamhet ska tillåtas som hotar ellerriskerar att försämra miljötillståndet. Även om den vetenskapligadokumentationen inte är fullständig ska verksamhet som misstänks försämramiljötillståndet stoppas i avvaktan på klarhet.När det gäller fisket finns flera klara fall där miljöpåverkan ärdokumenterat negativ och omfattande. Sill/strömming i beskattasinte inom säkra biologiska gränser och torskpopulationen har genomgått enkatastrofal utveckling. I de stora havsvidderna i är den kraftigtreducerad och i t.ex. har den helt försvunnit från mångaområden. Även ett flertal andra arter har kraftigt minskat eller försvunnit fråntidigare fångstområden - ål, lax, tonfisk, håbrand, brugden, pigghaj listankan göras lång. Det har varit en omfattande reduktion av biologisk mångfaldi havet. Även andra arter har drabbats hårt av mänskligaverksamheter.3.1 De internationella kvoternaSverige förhandlar med sina grannländer om hur mycket fisk varje landska ha rätt att ta upp. Kvoterna baseras på bl.a. uppskattningar av vadbestånden tål. Försiktighetsprincipen gäller och man ska inte ta ut mer äntillväxten. Exempelvis gav 1998rekommendationer att uttaget av sill/strömming i skulle minskamed . Beslutet blev en sammanlagd minskning med 15 %.Varför blir beslutet så? Jordbruksministern sade i riksdag ifebruari 1999 att bedömningen sker "med tanke på den biologiskamångfalden och försiktighetsprincipen och också med tanke på näringensom sådan". Dvs länderna får fortsätta att ta ut för mycket tillför att fiskarna inte ska drabbas. Men det synsättet är ofta en grov felsyn.När det år tillåts för höga kvoter leder det till slut bara till totalakrascher av fiskbestånden och därmed drabbas även fiskenäringen. Detfinns ett otal exempel på det i fiskepolitiken.Sverige bör i de internationella förhandlingarna med större kraft drivaförsiktighetsprincipen och verka för ett långsiktigt uthålligt fiske. Sverigemåste betona vikten av att fisket bedrivs under villkor som garanterar attnäringen kan överleva även på lång sikt.Frågan är också hur ska hantera sina tilldelade kvoter? Ska dessautnyttjas fullt ut även om man vet att det bidrar till utfiskningen? Hur skakvoterna delas upp mellan olika kategorier av fiskare - och mellan olikaregioner?För är försiktighetsprincipen och långsiktighetenutgångspunkterna. Det gäller både miljötillståndet och fiskenäringen. Detleder bl.a. till slutsatsen att en del av kvoterna skulle kunna användatill att bevara den biologiska mångfalden. Det är därför angeläget attvillkoren vid fördelning av fiskekvoter inte missgynnar det land som avsätteren del av sin kvot för att minska uttaget av fisk genom att de i senareförhandlingar tilldelas lägre kvoter. Detta bör regeringen verka för. Dettaskall ges regeringen till känna.Om de experterna anser att kvoterna är för höga för att garanteralångsiktigt hållbara bestånd ska kunna ta ut en del av kvoterna i formav sparande, dvs man undviker att ta upp hela kvoten och en del kan sparas.Vänsterpartiet har tidigare föreslagit detta när det gäller den vilda laxen.- bör ge regeringen till känna vad som anförts om villkoren förfördelning av fiskekvoter.- bör ge regeringen till känna vad som anförts om att ej ta upptilldelade kvoter om det är nödvändigt för att säkerställa långsiktigthållbara fiskbestånd.3.2 Kustnära fiskeKustnära fiske har jämfört med havsfiske flera fördelar. Det användermindre båtar, det ger fler arbetstillfällen per fångad ton fisk, det bedrivsmed mer miljövänliga metoder och det har lokal förankring. Det ärlättare att kontrollera. Det är inte alltid en motsättning mellan havsfiskeoch kustfiske men staten bör beakta skillnaderna när stöden utformas.Det finns en överkapacitet i den svenska fiskeflottan - liksom hos mångaandra fiskenationer. Samhällets ekonomiska stöd har påskyndat dennautveckling. Det har resulterat i för stora fiskefartyg och för många. Stödenbör i stället riktas mot kustnära fiske, andra fiskemetoder och kringliggandeverksamhet som dels kommer lokalbefolkningen till godo, dels främjaruppkomsten av andra näringar som turism och fritidsrekreation. Sälstammenökar runt Sveriges kuster. Detta ger kustfiskarna ökade problem med blandannat skador på fiskeredskap. Frågan om jakt på säl och ersättning för säl-skador bör uppmärksammas i den vidare fiskepolitiska hanteringen.3.3 Foderfisk och konsumtionsfiskEn utveckling inom svenskt fiske är att allt större del av fångsterna blirfoder åt djur. Detta är dels ekonomiskt en tvivelaktig utveckling eftersomfoderfisk är mindre värd än konsumtionsfisk, dels är det tveksamt urförsörjningssynpunkt eftersom högvärdigt protein inte används direkt(eller inte alls) som människoföda. En del foderfisk används också tillpälsdjursuppfödning vilket inte ingår i en långsiktigt hållbar utveckling.Det storskaliga foderfisket kan också ha negativ effekt på kustfisket ochandra former av mer hållbart fiske.Det är också viktigt att samhället fortsätter att verka för en ökadkonsumtion av fisk. Fisk är ett högvärdigt livsmedel när det gäller proteinoch motverkar en rad sjukdomar som blir allt vanligare - främst hjärt-kärlsjukdomar. Svensk fiskkonsumtion har glädjande nog ökat något från 14kilo per person och till nästen . Vi antar att det är engod samhällsekonomisk satsning att flytta en del stödpengar tillinformationsinsatser för att öka intresset för fisk. Exempelvis behövsinformation om att gifthalterna i Östersjöfisk sjunker och därmed kankonsumeras oftare.- ska ge regeringen till känna vad i motionen anförts om attstaten ska verka för att fisket efter konsumtionsfisk ska öka på bekostnadav foderfisket.3.4 Samhällets stöd till fiskenäringenKvoter och andra medel som staten ansvarar för när det gällerfiskenäringen ska också fördelas och styras så ett lokalt och miljömässigtriktigt fiske gynnas för att skapa maximalt antal arbetstillfällen med såsmå miljökonsekvenser som möjligt. Det innebär att det statliga stödettill näringen i högre grad ska styras till kustnära fiske, mindre fiskefartygmed mindre motorstyrka, hållbara fiskemetoder och att stödet ska få enstörre regional spridning i landet.Rapporten (Ds 1997:81) Fisk och Fusk pekar på att fiskeripolitiken ochdess stödformer behöver organiseras i andra former som i högre gradsäkerställer att allmänintresset tillgodoses. Det gäller att i högre grad vägainkonsumentintresset, skattebetalarintresset, miljöintresset och andra näringarsintresse, t.ex. sportfiskar- och turismintresset.Enligt denna rapport uppgår det statliga stödet till (1996) och näringens produktionsvärde var ca . Av de420 miljoner kronorna utgör kontroll ochadministration. En relativt stor del av stödet går till och köp avstörre fartyg. Detta trots att de största lönsamhetsproblemen finns i detkustnära fisket.Antalet personliga yrkesfiskarlicenser är 3 1996 och i september i år2 300. De totala fångsterna har ökat från ca 240 000 tontill år 1998.Det är foderfisket som har stått för ökningen. Trots ett stort och ökandestöd till fiskenäringen sedan EU-inträdet har antalet fiskare minskat - trotsatt själva fångsterna ökat och blivit värdefullare. Stödet har i huvudsak gåtttill att modernisera och bygga ut foderfiskeflottan. Stödet har alltså bidragittill att påskynda stordrift och i viss mån rovdrift. Detta är intetillfredsställande.Stödens utformning gör också att riskerna för fusk med reglerna är stora.Stöden kan utnyttjas fel och detta leder till en osäkerhet kring fångsternavilket bl.a. gör det svårare att uppskatta fiskebeståndets storlek ochsammansättning. Det gäller bl.a. redovisning av var fisken är fångad, vilkaarter man fiskat och hur mycket man fångat. Detta är ett bekymmer ur bådeekonomisk och ekologisk synvinkel som bör beaktas i den framtidafiskepolitiken.- ska ge regeringen till känna att fiskeristöden ska utformas såatt småskaligt, miljövänligt, arbetsintensivt och lokalt förankrat fiskestimuleras.- ska ge regeringen till känna att en oberoende utvärdering börgöras av stöden till fiskerinäringen med syfte att i högre grad styra stödentill kustnära fiske, mindre fiskefartyg med mindre motorstyrka ochhållbara fiskemetoder samt att stödet bör få en större regional spridning ilandet.4 Åtgärder för ett hållbart fiskeNedan redovisar vi en rad specifika åtgärder som redan nu kangenomföras för att påbörja arbetet för en långsiktigt hållbar fiskenäring4.1 Miljömärkt fiskKonsumentmakt framhävs ofta som ett effektivt sätt att påverkaproduktionen i en mer hållbar riktning. Tyvärr är fisket ett område därkonsumentmakten inte används i tillräcklig utsträckning. Det finnsdålig eller ingen information på förpackningarna om var fisken är fiskadeller vilka fiskemetoder som använts. Detta gör det svårt eller heltomöjligt för konsumenterna att göra ett medvetet val för att bidra till etthållbart fiske.Det finns fiske som bedrivs på ett hållbart sätt, med hållbarametoder och med ett uttag av fisk inom ramen för vad som är långsiktigthållbart. I internationell konkurrens kan det vara en nackdel att användahållbara metoder om man inte kan få ut ett mervärde för det genom attkonsumenten är beredd att betala för det.För att stärka konsumentmakten krävs bättre information påfiskförpackningarna i form av t ex ursprungsmärkning men ocksåinformation om med vilka metoder den är fiskad. Eftersom fisket till stor delär en internationell industri bör sådana krav inte vara begränsade till Sverigeoch svensk fisk utan vara internationella. Regeringen bör därför verka för attutveckla ett sådant märkningssystem inom EU och även inom andrainternationella organ. Detta skall ges regeringen till känna.Olika miljömärkningar finns för de flesta produktslag . Kravmaten blirallt vanligare i affärerna och Bra miljöval finns för alltfler produkter. Ettsättatt stärka konsumentmakten och göra det möjligt att välja fisk som man vethar fiskats med hållbara metoder vore att införa en märkning av fisk somfiskas hållbart. Kriterierna skulle kunna innefatta fiskemetoderna och krävaatt fisken är fångad på ställen där kvoterna är satta med utgångspunkt frånvad som är långsiktigt hållbart. En sådan märkning skulle inte bara varapositiv ur ett konsumentperspektiv utan också möjliggöra för de fiskare somanvänder hållbara metoder att få ut mer för sina produkter. En sådanmärkning bör tas fram i samverkan med miljöorganisationer ochfiskerinäringen. Regeringen bör ta initiativ för att skapa en miljömärkning avfisk. Detta bör ges regeringen till känna.4.2 Mer uthålliga fiskemetoderStora fartyg och stora investeringar kräver stora fångster ,gärna året om. Detta har resulterat i en rad fiskemetoder som ur ettlångsiktigt perspektiv inte är acceptabla. internationella exempelär drivgarnsnät som orsakade omfattande skador på den faunanmen som det internationella samfundet nu börjar få en viss kontroll över.Grundområden är utomordentligt viktiga uppväxtområden för torsk,flatfisk, ål, havsöring, m.fl. arter. I dessa områden sker ett omfattandenätfiske. I näten dör och skadas massor av fisk som ej håller minimimåtteneller fångas . Dessutom skadas och dör många sjöfåglar.Många av våra grannländer har restriktioner för nätfiske. Vi föreslår attallmänt nätfiske inom grundområden ut förbjuds vidvästkusten. Fortsatta utredningar får visa om denna åtgärd är tillräcklig.Detta bör ge regeringen till känna.Torsken i är akut hotad. Det behövs både långsiktiga ochkortsiktiga åtgärder. Målet måste vara att beståndet har en sådan storlek ochålderssammansättning att reproduktionen med marginal kan upprätthållas.Torskfisket i bör regleras så att minimimåttet för fångst ökar till45 cm. Denna åtgärd skapar en årsklass torsk till, vilket ger en betydligtstörre produktion av yngel. Detta kan regleras bl.a. genom att maskstorlekenpå näten ses över. Vidare bör fisket och fisketider i torskens viktigastereproduktionsområden i ses över. Detta bör geregeringen till känna.De gigantiska trålar som används kan ge bottenskador. Ävenmetoden de används på kan bidra till skador. Omfattningen och effekterna avdessa skador är oklara. Undersökningar visar att bottnar som trålatsupprepade gångar har en bottenfauna som är mycket artfattigare änopåverkade bottnar. flyttades trålningsgränsen in. Risken finns att ävendetta har bidragit till att öka skadorna på bottnar som är viktiga för fiskenoch andra arters reproduktionsförmåga. Även på detta område börförsiktighetsprincipen tillämpas. Regeringen bör få i uppdrag att utreda detmoderna trålfiskets ekologiska effekter.Den vilda laxen är hotad även om det synts uppmuntrande förbättringarunder senare tid. Hotet mot den vildlevande laxen är dock fortfarande akut.Det är dels överfiske, dels en blandning med odlad lax som är ett problem.Även spridning av sjukdomar från den odlade till den vilda laxen utgörproblem. Laxens situation kräver fortsatt uppmärksamhet.4.3 Inrätta reservatI vår svenska vildmark har det inrättats ett stort antal nationalparker ochnaturreservat för att bevara värdefulla naturmiljöer. Det borde varasjälvklart att göra på motsvarande sätt i vår miljö. Den marinaväxt- och djurvärlden och havets miljöer är lika omistliga ochskyddsvärda som de i skogar, fjäll och våtmarker. Kusterna blir alltmerexploaterade vilket ökar behovet av reservat.Fördelarna med reservat är många. Vetenskapen skulle erhållaintressanta referensytor för den långsiktiga forskningen - inte minstintressant för klimatforskning. För att skydda lek- och uppväxtområden fören rad arter behövs det ökat skydd av olika slags havsmiljöer. Vissaarter kräver mjukbottnar, vissa kräver stenbottnar och andra en kombinationav olika miljöer. Kunskapen om de ekologiska sambanden i miljöerär också mindre än motsvarande på land vilket gör att det krävs storflexibilitet vid inrättandet av miljöer. reservat kommer attbidra till ökade fisketillgångar och att kan leva upp till sinainternationella förpliktelser med avseende på den biologiska mångfalden. Viskulle få fler högklassiga turist- och rekreationsmål.De reservaten ska naturligtvis vara av olika karaktär. Man kantänka sig att det inrättas reservat av nationalparkskaraktär samt att detinrättas reservat där man tillåter olika former av selektiva redskap ochhandredskap. bör som sin mening ge regeringen till känna vad imotionen anförts om reservat.4.4 Bättre skydd och vård av åar och bäckarMånga åar och bäckar har betydelse för flera fiskarter som lever i bådesött, salt och bräckt vatten, exempelvis lax, havsöring ål. För att fisken idessa vattendrag ska kunna överleva och fortplanta sig krävs det attvattendragen inte utsätts för alltför stora ingrepp. Lagstiftningen behöverändras så att följande åtgärder främjas:- Skadliga rensningar får ej ske.- Många vattendrag har av okunskap förstörts. Man kan med relativt enklaåtgärder öka vattendragens kvalitet genom att anlägga grus- ochstenbottnar, öppna upp kulvertar, anlägga meandrande (slingrande)sträckor, m.m.- Träd och buskar kring vattendragen måste bevaras - fisken är beroendeav skugga.- Tillräckligt breda skyddzoner utefter vattendragen vid jord- ochskogsbruk måste finnas.- Vägtrummor får ej hindra den vandrande fisken.- Gamla dammar, kraftföretag och andra anläggningar måste anpassas såatt fisken får möjlighet till naturlig vandring.- Verksamhet i vattendragen måste ske på sådant sätt eller pååret att fisken ej påverkas.- Vattenuttag till bevattning och liknande får aldrig bli så stort att fiskenhotas. En viss minsta vattenföring måste alltid kunna garanteras. Dettabör ge regeringen till känna.- 10F- P5 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om villkoren för fördelning av fiskekvoter,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ej ta upp tilldelade kvoter om det ärnödvändigt för att säkerställa långsiktigt hållbara fiskbestånd,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att staten skall verka för att fisket efterkonsumtionsfisk skall öka på bekostnad av foderfisket,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att fiskeristöden skall utformas så att småskaligt,miljövänligt, arbetsintensivt och lokalt förankrat fiske stimuleras,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en oberoende utvärdering bör göras av stödentill fiskerinäringen med syfte att i högre grad styra stöden till kustnärafiske, mindre fiskefartyg med mindre motorstyrka och hållbarafiskemetoder samt att stödet bör få en större regional spridning ilandet,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om märkningssystem av fisk,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om miljömärkning av fisk,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om allmänt nätfiske inom grunda områden,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om torskfisket i ,10. att hos regeringen begär en utredning av det modernatrålfiskets ekologiska effekter,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om reservat,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bättre skydd och vård av åar och bäckar.Stockholm den 3 oktober 1999Maggi ()()()()Per ()()()()()()()