mot · GN02Fi210 · 1999-10-05 00:00:00 — Regeringensplaner på att lagstiftningsvägen utestänga sparkapital frånt.ex. aktiefonder från investeringar för kortare vårdköer,tyder på ideologisk vilsenhet.Fortfarande får inte heller alla barn en bra och trygg uppväxt och skolgång.Lärarförbundet har genomfört en undersökning som visar att upp mot hälftenav landets kommuner själva anser att de inte klarar av att uppfylla målen förskolans verksamhet. Hur bra går det för ett land där rättssamhället fårförfalla? Den kamerala politik som drabbar domstolarna, skapar så långaväntetider mellan brott och dom att tilltron till rättssamhället urholkas.Regeringen försitter chansenTyvärr tar regeringen inte chansen att i detta gynnsammaekonomiska läge rätta till de djupgående strukturellaproblem som bl a gör att kommuner och landstingfortfarande lider av en svår resursbrist, trotshögkonjunkturen och trots världens högsta skatter.Regeringens handlingsförlamning inför grundproblemen kantvinga att höja räntan. Men regeringen ärbestämd. Dubbelbeskattningen av risksparande blir kvar,förmögenhetsskatten blir kvar, utom för de allra rikaste.Regeringen har befriat 17 av landets 18 aktiemiljardärer från förmögen-hetsskatt. Men fortfarande drabbas främst vanliga pensionärer och de somdristat sig till giftermål och som har nedamorterade villor, av förmögenhets-skatten. Läget blir i längden ohållbart för ett samhälle som bestraffar idogaoch skötsamma medborgare. Resultatet är att företag, kunskap och kapitalfortsätter att fly landet.Fortfarande pågår också en oacceptabel avfolkning av stora delar avlandet, som hotar trygghet och livskvalitet för alltfler utanför storstads-regionerna. Problemen kommer inte att minska när regeringens och centernsomfattande nedläggningar av militära förband skall rulla igång. harSverige dessutom missat minst 3,5 miljarder till lantbruk och glesbygd avEU-medel. Höjningen av dieselskatten har också sin udd mot glesbygd ochlantbruk.Regeringens familjepolitik trampar på i sann socialistisk anda. villregeringen styra föräldrarna ännu hårdare. Maxtaxan kommer dessutomenligt beräkningar att kosta över åtta miljarder kronor.Maxtaxan är därför en gökunge i den kommunala ekonomin som riskerar atttränga ut andra viktiga behov. Familjepolitik och barnomsorg måste handlamer om valfrihet, rättvisa och mer tid för barnen. Vårdnadsbidrag främjarvalfrihet åt småbarnfamiljerna och skapar till skillnad från maxtaxan möjlig-heten till mer tid för barnen!När det nu går bra för svensk ekonomi är det pensionärerna och destuderande som blivit de stora förlorarna. Regeringens sätt att sänka inkomst-skatten kommer inte pensionärerna till del. Därför vill Kristdemokraternaförst höja grundavdraget, som gäller alla, som pensionstillskottetmåste höjas med avsevärt mer än de nålpengar som gäller. Med kristde-mokratisk politik skulle även pensionärerna få sin del av den växande kakan- nu lämnas de istället därhän av regeringen.Det är glädjande att det går bra för och att fler nu får jobb. Det gårtyvärr inte bra för alla i , inte heller går det bra för hela Sverige.Detallvarliga är att regeringen inte vårdar grunden för en långsiktigt hållbarvälfärd. Det är oacceptabelt att gamla fortsätter att fara illa, barnen inte får entrygg och bra skola, rättssamhället förfaller och företag, kapital och kunskapflyr landet. Den välfärd blir otrygg som vilar på världens högsta skattesatserpå lättflyktiga och redan flyende skattebaser.Tillväxtskeptiska samarbetspartierValet gav förutsättningar för en socialistisk ochtillväxtskeptisk regering. Vänstern och är avtradition negativa till ekonomisk tillväxt överhuvudtaget.Socialdemokraterna vill nog se tillväxt om näringslivet kanleverera den med bevarade regelverk och skattenivåer.Däremot har Socialdemokraterna aldrig i den egna rörelsenvågat ta en rejäl diskussion om djupgående problemi form av dåligt fungerande lönebildning, dåligt fungerandearbetsmarknad och tillväxthämmande skatter på arbete,sparande och företagande. Under de gångna fem åren hartillväxtpolitiken helt lyst med sin frånvaro. Regeringen harinte ens försökt ta upp och åtgärda under snart 30 årnotoriskt låga tillväxt. val inrättades etttillväxtdepartement. Några propositioner som kunnatpåverka företagsklimat och tillväxtförutsättningar har ännuinte synts till. I och med och Miljöpartietsinflytande över regeringspolitiken ökar osäkerhetenytterligare om regeringens kurs.Ingen stimulans av vitahushållstjänsterEtt exempel på fortsatt inre splittring är att regeringen inteheller den här gången kunnat samla sig till ett förslag somöppnar en laglig och vit tjänstemarknad riktad till de privatahushållen. Detta trots att både efterfrågan och tillgång finns,trots att det kostar väldigt lite att göra svarta jobb vita, trotsatt alla vet att fler och fler nu skolas in i att både köpa ochsälja svart, ett tillstånd som undergräver det etiskamedvetandet och rättssamhället. finns två ministrar pådet nya tillväxtdepartementet som anser att någon form avskatterabatt på hushållstjänster bör införas. Det blir svårt atttala om superdepartement och jobbtillväxt om inte deansvariga ministrarna ens tillåts genomföra denna enkla ochsjälvklara jobbskapande reform som de faktiskt båda tidigarepläderat för.Arbetsmarknadens funktionssättförsämrasDet är även illavarslande att den svenska arbetsmarknaden,enligt beräkningar från , fungerarallt sämre. Ett växande antal lediga jobb tillsätts inte, trots attarbetslösheten är mycket hög.Matchningsproblemen på arbetsmarknaden har successivtförvärrats . Det blir allt svårare atttillsätta de lediga platserna. Det allvarliga är att detta sker iett läge med så hög arbetslöshet. Många företag som villnyanställa har problem att hitta personal. har pekat på betydande flaskhalsproblem på viktigaområden av arbetsmarknaden. Alarmerande, men kanskemindre förvånande är att tillväxtbranscherna är svårastdrabbade. av datakonsultföretagen har t exsvårt att rekrytera personal med rätt kompetens. Dessasvårigheter fortsätter att öka enligt KI.Regeringen har när det gäller lönebildningsfrågorna satt sin tilltro tillsamtal som förts mellan arbetsmarknadens parter i olika konstellationer.Regeringsföreträdare har gång på gång hävdat att en lösning på detta områdeär en förutsättning för en god ekonomisk utveckling men att regeringen inteavsåg att lägga sig i diskussionerna. Det står nu klart att samtalen inte letttilldet önskade resultatet.Också när det gäller samtalen med näringslivet inom den s.k. Rosengren-gruppen har regeringen misslyckats. Näringslivsföreträdarnas kritik av åretsvårproposition var svidande. har dock uttryckt sittgillande av innehållet i budgetpropositionen. Deras medlemmar och övrigaföretagarorganisationer verkar dock mer kritiska. De som till äventyrs ställtsina förhoppningar till årets budgetproposition söker förgäves efter deåtgärder som det svenska näringslivet anser fordras för att åstadkomma detklimat som kan göra till en blomstrande företagarnation.Regeringen kan inte hanterainternationaliseringen av ekonominVi lever i en internationaliserad tillvaro. Människor,kapital och företag rör sig snabbt och enkelt övernationsgränser och placerar sig där jordmånen för tillväxt ärgod.Denna situation ställer stora krav på . Erbjuder vi en jordmån somgör att nya företag startas och att vi finns med på listan över tänkbara ländernär etableringar planeras? Är skatterna för företagen sådana att det går attkonkurrera med omvärlden? Är personskatterna så utformade att de attrahe-rar snarare än motverkar att människor med expertkunskaper väljer att flyttatill ? Har vi i en sådan stabilitet när det gäller spelreglernaförföretagen att framstår som ett bra land att etablera sig i?Tyvärr är svaren på de här frågorna nedslående. Nedslående med tanke påden fortsatt höga arbetslösheten och på möjligheterna att långsiktigt finan-siera angelägna åtaganden när det gäller t ex vården och omsorgen.Det är allvarligt när nu företag, kunskap och kapital flyttar ut. till hälften av amerikanska GM. ärengelskt, Nordbanken och Stora skrivna i Finland.På sju år har ägarförhållandena i 15 största verkstadsföretagförändrats dramatiskt. Det utländska ägandet har fyrdubblats i desvenska storföretagen. Majoriteten av de utländska ägarna är okända tillnamnet och ägandet är spritt på många små innehav. Utvecklingen under1990-talet har inneburit att även många svenska storföretag är mer utländskaän svenska när faktorer som andel anställda i utlandet, andel av fakturering iutlandet, andelen utländska ägare, etc vägs samman.Men det är inte bara storkapitalet som flyr. Även småspararna väljer iökande utsträckning utlandsfonder när de satsar sitt sparkapital. "Alla nyapengar går till utlandsfonder", sade VD:n för störstafondförvaltare. Det svenska näringslivet övertas nu successivt av utländskaägare som svenskarnas direktägande minskar kraftigt. Dubbel-beskattningen på risksparande driver företagen och jobben ur landet. Detta äruppenbarligen ingenting som allvarligt bekymrar regeringen.ISA, Invest in , som är den myndighet som har till uppgiftatt internationellt verka för att information och kontakter med utländskainvesterare i syfte att förstärka det näringsliv som verkar i , lämnade imars 1999 en rapport till regeringen. Temat var Klimatet för utländskainvesteringar i Sverige.I denna rapport kan man studera en tabell som illustrerar länderskonkurrenskraft enligt . Bland de 46länder som jämförs kan vi konstatera att 1996 låg på fjortonde plats,1997 på sextonde plats och 1998 på sjuttonde plats. låg vi på niondeplats. Av länderna i vårt närområde, som kanske kan vara alternativa företableringar, så ligger efter , och lista över konkurrenskraften ärnedslående läsning. Där låg 1996 på tjugoförsta plats, 1997 påtjugoandra plats och 1998 på tjugotredje plats. Också här hamnar vi påefterkälken när vi jämför med de nordiska grannländerna.Sammanfattningsvis ägnar regeringen föga politisk kraft åt företagsklima-tet och de strukturella problem som gjort att halkat fråntredje till sjuttonde plats bland . Regeringen verkar saknasåväl ideologi som strategi för att gå till roten med de djupgående struktur-problem som drivit från toppen till botten av välståndsligan.KristdemokraternasalternativEn social och ekologiskmarknadsekonomi ger långsiktigatillväxtförutsättningarKristdemokraterna förespråkar en social och ekologiskmarknadsekonomi. Valet av ekonomiskt system grundar sigpå den kristdemokratiska ideologin, men också påövertygelsen att marknadsekonomin är den mest effektivaoch den mest demokratiska formen för att hushålla medbegränsade resurser. Den renodlade marknadsekonominbehöver korrigeras av sociala och ekologiska hänsyn.Inom marknadsekonomins ram vill vi förena frihet och solidaritet. Grund-läggande är frihet under ansvar. Enskilda initiativ och personligt ansvars-tagande skall uppmuntras. Staten ska sätta ramarna för ett gott och stabiltföretagarklimat, främja konkurrensneutralitet och särskilt ta hänsyn tillsmåföretagens villkor. Statens uppgift är vidare att säkra social trygghet föralla samt garantera hänsynstagande till vad miljön tål. Kontrollinstrumentoch ekonomiska styrmedel måste användas för att påverka den ekonomiskaaktiviteten till en långsiktigt hållbar produktion och konsumtion.Grundläggande gemensamma etiska värderingar och riktlinjer är enförutsättning för en väl fungerande marknad. En god affärsetik i marknads-ekonomin ger smidighet och sänker de s.k. transaktionskostnaderna som i allthögre grad uppkommer som en effekt av bristen på förtroende och tillit iolika typer av uppgörelser. vill se en ökad avregleringmed ökat personligt ansvarstagande och etiska riktlinjer. Ekonomiskbrottslighet måste bekämpas med kraft.Målet för den ekonomiska tillväxten är att ge möjlighet till ett bättre liv förfler, ökad välfärd och livskvalitet. Ekonomisk tillväxt får inte ske till prisetav en förstörd miljö. En förutsättning för att förverkliga den sociala ochekologiska målsättningen är sunda offentliga finanser. Detta i sig är emeller-tid inte tillräckligt. Parallellt måste fundamentala tillväxtförutsättningarskapas.Ett gott företagarklimat skapar nyaframtidsjobbFörväntningarna på nya arbetstillfällen ställs i första hand påde mindre företagen. Det är också naturligt medutgångspunkt från att studier av svenska företag visat attcirka av nya arbetstillfällen genererats i mindreföretag. Två tredjedelar av dessa har uppståttgenom ökad sysselsättning i befintliga företag medan entredjedel tillkommit genom nyetablering.De flesta politiska partier är överens om att de nya jobben i huvudsakmåste skapas i den privata sektorn. Detta är också utgångspunkten förKristdemokraternas politik. Men redovisar också i dettabudgetalternativ hur ökade resurser på kort sikt kan tillföras och på längresikt skapas för att möta det ökade behovet av vård och omsorg i kommuneroch landsting.Utrymmet för produktivitets- och effektivitetsförbättringar i framför allt destora företagen innebär att man i dessa företag kan ökaproduktionen och minska antalet anställda. Under den senaste tioårsperiodenminskade antalet anställda i storindustrin medan små-industrin ökade antalet anställda med 11 procent.Sverige har i rask takt rutschat utför i välfärdsliga.Från en position som nummer fyra 1970, via en sjundeplats befinner sigSverige på en blygsam sjuttondeplats. Denna utveckling måste brytasoch vändas. Det kan bara ske genom ett bättre företagar- och investerings-klimat som ger fler nya jobb, ökad köpkraft och därmed ökad efterfrågan.Ett gynnsamt klimat för små- och nyföretagande är därför av största vikt ikampen mot den höga arbetslösheten. På kort sikt spelar nyföretagandet enrelativt liten roll för att påverka näringsstrukturen i , men förförnyelsen av näringslivet på är nya företag av största betydelse.Nyföretagandet ligger på en nivå som klart understiger exempelvisTysklands och och många andra länders i . Tyvärr visardet sig också att nyföretagandet minskar i . Det kan också noteras atten betydande andel av de tillkommande företagen skapas enbart av skatte-skäl. Dessa företag bidrar alltså inte alls till tillkomsten av nya jobb. Det ärockså ett anmärkningsvärt underbetyg att så många nya företag inteöverlever i det svenska företagsklimatet.Små- och medelstora företag och familjeföretag är en tillgång som måstevärnas och uppmuntras. beroende av ett konkurrenskraftigt närings-liv som förlägger tillverkning, forskning, utveckling och andra strategiskaverksamheter till kan inte nog understrykas. Det räcker inte att talaom vikten av ett ökat företagande, det fordras också praktisk politik. Dethandlar om att skapa bättre förutsättningar så att kreativitet kan frigöras, såatt människor vågar förverkliga sina affärsidéer, vågar ta språnget att startaeget, vågar ta risker, vågar utvidga och nyanställa.Från statligt håll går det inte att tvinga fram företag och nya jobb, men detgår i stor utsträckning att påverka människors vilja och möjligheter genomatt förändra regler, skatter och strukturer så att medborgare kan dra nytta avvarandras kunnande och idéer. Här finns den ekonomiska utvecklingensviktigaste drivkraft.Ökad sysselsättning tryggar välfärdenÅr 1997 nådde sysselsättningen sin lägsta nivå sedan 1974.Den kraftiga sysselsättningsökning som fyrpartiregeringenlämnade efter sig bröts av den socialdemokratiskaregeringens politik från mitten av och syssel-sättningen föll . De historiskt lågasysselsättningsnivåer som etablerats är inte bara en följdav den djupa lågkonjunkturen , utanockså en följd av den socialdemokratiska politiken somaktivt gått ut på att få bort människor från arbetslöshets-statistiken genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder,generationsväxlingar och tillfälliga avgångsersättningar.Vidare har antalet förtidspensioneringar ökat kraftigt undersenare år. Denna politik bidrar till passivisering avmänniskor, vilket i sig är illa nog. Men den innebär också ettallvarligt hot mot långsiktiga förutsättningar attfinansiera en rimligt omfattande offentlig verksamhet medgod kvalitet. De senaste decenniernas utveckling där alltfärre måste försörja alltfler är ohållbar och måste snarastbåde brytas och vändas. En viktig förändring är därför enpolitik som skapar förutsättningar för en kraftigt ökadsysselsättning i framför allt det privata näringslivet. För attåstadkomma detta krävs det att en rad förändringar görsinom många olika områden. Regeringens politik har hittillsgått ut på att saneringen av statens finanser tillsammans medförhoppningar om en god internationell konjunktur ska lösaproblemet. Föreliggande budgetproposition ger inte hellerden några som helst konkreta besked eller förslag med syfteatt långsiktigt öka tillväxtförutsättningar.Enligt krävs det ett brett program för att bryta den högatotala arbetslösheten genom ökad sysselsättning. I ett sådant program ingårbl.a. strukturella förändringar av skatterna och ett sänkt skattetryck,förenklingar av regelverken för företagen, en modernisering av arbetsrätten,ett effektivare rättsväsende och en sundare konkurrenssituation genomkrafttag mot skattefusk och ekonomisk brottslighet. En reformering avdagens lapptäcke till socialförsäkringssystem måste också ske om samspeletmellan skattesystemet och de olika bidragssystemen ska ge rätt incitamenttill arbete, som en rimlig ekonomisk trygghet finns i oförutseddaeller opåverkbara situationer. Utmaningarna är stora, men därmed ocksåmöjligheterna. Den socialdemokratiska regeringen tycks emellertid saknavarje framtidsinriktad tanke. I stället går regerandet ut på att passivtförvaltaden uppnådda budgetbalansen och formulera målsättningar som sedan inteföljs av några åtgärder. Kritiken av denna passivitet borde vara större än denär i den allmänna debatten. Den budgetbalans som uppnåtts ihögkonjunktur är långt ifrån självklar . Därför krävs det nuen aktiv politik som tar sikte på förutsättningar att klaravälfärdsåtagandena längre fram, då andelen äldre personer ökar, då låg-konjunkturer kommer och då arbetslöshet och statsskuld riskerar att öka.Endast genom att aktivt genomföra förändringar som stimulerar syssel-sättning, tillväxt och företagande kan trygga välfärden.Kristdemokraterna anser dock att det är av stor vikt att också ha mätbaramål för sysselsättningen, så att den förda politiken kan följas upp ochutvärderas. När det gäller det senare är det ynkligt att regeringen väljer attåterigen sätta slutåret för sitt mål till mitten av nästa mandatperiod. Det skatydligen inte gå att utvärdera måluppfyllelsen i samband med de ordinarieriksdagsvalen.Att få behålla en större del av sin egenlön bryter bidragsberoendetRegeringens politik för att sanera statsfinanserna har tillstora delar inneburit höjda skatter för låg- ochmedelinkomsttagare. Detta har i kombination med sänktabidrag gjort att många som redan tidigare levde påmarginalen tvingats söka socialbidrag.Socialbidragskostnaderna ökade under i stort sett hela denförra mandatperioden, liksom antalet socialbidragstagare.Denna utveckling har i sin tur belastat kommunerna eftersomdet är de som finansierar socialbidragen. Låginkomsttagaresom tvingas söka socialbidrag under vissa perioder av åretbetalar ofta ansenliga belopp i inkomstskatter.Denna negativa rundgång måste brytas.Kristdemokraterna ser det som en viktig och prioriterad uppgift att skapaen skattestruktur som gör att fler kan klara sig på sin egen lön och intetvingas vara beroende av bidrag för att få hushållsekonomin att gå ihop.Dagens skattesystem gör att lågavlönade inte klarar sig på sin lön när skattenär betald. De får först betala världens högsta skatter och sedan "stå medmössan i hand" på för att få tillbaka pengar. Detta är inte ettrimligt system. Sänkta inkomstskatter för låginkomsttagare är en fråga omvärdighet och respekt för enskilda personer. Det är också helt avgörande föratt bryta det bidragsberoende som alltför många människor har fastnat i.Regeringens föreslagna barnbidragshöjning kommer inte en socialbidrags-tagare till del, eftersom socialbidraget minskar med samma belopp sombarnbidraget ökar. Med sänkta inkomstskatter kommer framför allt flerlåginkomsttagare få möjlighet att påverka och få kontroll över sin egenekonomiska situation.I denna motion föreslås en rad åtgärder som gör att människor i jämförelsemed får behålla en större del av sin egen lön. Det beloppsmässigt mestbetydande förslaget är ett kraftigt höjt grundavdrag i den kommunalabeskattningen. Förslaget innebär en höjning av grundavdraget med 9 600kronor, vilket i genomsnitt innebär en ökning av den disponibla inkomstenpå ca , eller . Förslaget gerförutsättningar för en bättre fungerande lönebildning och innebär dessutomkraftiga förbättringar för till exempel pensionärer och sommar- ellerextraarbetande studerande ungdomar. Med grundavdragkan man tjäna innan man behöver börja betalakommunalskatt, jämfört med . kommer, somen följd av det nya pensionssystemet, samtliga pensionärer att betala skatt idet vanliga skattesystemet. Därmed får de del av den skattesänkning på ca250 kronor som redovisats ovan. föreslåsatt ett förvärvsavdrag (statlig skattereduktion) införs på avlöneinkomster upp till ca . Detta kommer att stärkaarbetslinjen och sänka marginalskatten för alla låg- och medelinkomsttagare.Det skattebortfall som uppstår för kommunsektorn regleras i enlighet medfinansieringsprincipen. Se avsnitt 6 om kommunsektorn.En minskad statsskuld ger frihet åtkommande generationerStaten bör betala av den statsskuld som uppgårtill ca . För finnsdet flera skäl till detta ställningstagande.För det första är det varje generations moraliska ansvar att inte skjuta enskuld på kommande generationer.För det andra innebär nuvarande stora skuld att statsbudgeten och hela densvenska ekonomin är väldigt konjunkturkänsliga. Förändringar beträffanderänteläget, såväl nationellt som internationellt, och variationer i valutakurserhar en betydande påverkan på den svenska ekonomin, beroende påskuldsättningen.En mindre statsskuld leder därför till mindre sårbarhet för yttreförändringar, och detta leder i sin tur till ett ökat förtroende för den svenskaekonomin.För det tredje utgör statens räntekostnader för statsskulden den enskiltstörsta posten i budgeten med . Dessaräntekostnader tränger undan annan offentlig verksamhet, eller möjlighetertill stora skattesänkningar. Statsskulden kräver att skatter tas inför att finansiera räntekostnader motsvarande av BNP.Skattetrycket skulle alltså kunna vara motsvarande lägre med samma nivå påden offentliga konsumtionen som om räntekostnaderna inte fanns.Dessa tre skäl leder till att föreslå ensnabbare avbetalning av statsskulden än den som regeringen räknar med.Tekniken för att åstadkomma detta skiljer sig dock från den metod somregeringen använder - ett permanentat högt skattetryck. Kristdemokraternaväljer i stället att både spara i statens utgifter och att sälja ut flerstatligt hel-eller delägda företag i en snabbare takt än den regeringen föreslagit. På dettasätt kan avbetalningstakten av statsskulden öka, som skattetrycketkan sänkas. Det går således att uppnå två strukturellt viktiga effektersamtidigt med detta tillvägagångssätt. Utförsäljningen är också motiverad avvår ståndpunkt att staten bör renodla sin roll. I denna roll ingår inte att bådeagera domare och spelare på den konkurrensutsatta marknaden. Kristdemo-kraternas ståndpunkt i denna fråga utvecklas ytterligare i den näringspolitiskamotionen för utgiftsområde 24.En bättre fördelningspolitik skaparmöjligheter för flerRegeringens fördelningspolitik är i långa stycken bådemisslyckad och orättvis. Detta gäller inte minst påfamiljepolitikens område. Den socialdemokratiska politikengår ut på att enbart subventionera de familjer som väljer"rätt", det vill säga använder föräldraförsäkringen och sedan förvärvsarbetar, med barnen inom denkommunala barnomsorgen. De familjer som av olika skälinte kan eller vill utnyttja daghem får därmed inte del av detoffentliga stödet. Denna politik utvecklas ytterligare genomden maxtaxa inom barnomsorgen som stegvis införs.