mot · GN02U206 · 1999-10-05 00:00:00 — Under1999 fick svenskt bistånd bevittna hur anslagsposten för ekonomiskareformer (inkluderat budgetstöd och skuldlättnader) drastiskt hölls inne somen följd av regeringens utgiftstak för biståndet. Flera länder där det var tänktatt skulle ge nytt eller fortsatt stöd till en pågående reformprocess,fick lov att vänta. Detta trots att det svenska bidraget skulle ha fört fleraländer betydligt närmare det s.k. HIPC-initiativet för att uppnå störreskuldlättnader.Förutom att understryker vikten av att mer kraftfullt stödjaekonomiska reformer i de nya demokratierna så vill vi också påtala vikten avatt insatser stöds för att länderna själva ska besitta mer kapacitet ochkompetens om skuldfrågor och ekonomiska reformer. Detta för att bl.a.erhålla en bättre nationell skuldanalys och förhandlingsposition i t.ex. Parisoch . Denna form av kompletterande stöd bör ges högreuppmärksamhet. Förutom de internationella initiativ som stöds börytterligare intresse inriktas på regionala inititativ. Ett intressant exempel påett sådant initiativ är det regionala med säte i mobilisering av kompetens och kapacitet inom det makroekonomiskaområdet pågår för länderna i södra för en ekologiskt hållbar utveckling är en mycketangelägen del i biståndet. Gemensamt för alla miljöhot påvår jord är att de alltid beskär friheten och minskar framtidagenerationers livschanser. Däremot varierar miljöproblemenkraftigt mellan olika länder och regioner. I den rika delen avvärlden är det största hotet en kraftig överkonsumtion avnaturresurser medan bristen på desamma, till exempel matoch färskvatten, är de dominerande problemen i u-länderna.Den avgörande orsaken till de globala miljöproblemen är den ojämnafördelningen av resurser. Fattigdomen och den kraftiga befolkningsökningenökar hotet om en överbefolkad värld och därmed riskeras också chanserna hållbar utveckling, det vill säga en process där hänsyn tas till både socialaoch miljömässiga frågor.I många tvingar fattigdomen fram en rovdrift och en livsföringsom tär på naturresurserna. Kombinationen av fattigdom och överbefolkningökar trycket på skogar, mark- och kustområden. Bistånd med ett långsiktigtmiljöperspektiv spelar en viktig roll för att förändra regelsystem förinvesteringar i miljöskydd. Dessutom underlättar frihandel överförandet avmiljövänlig teknik till utvecklingsländerna.Miljöhoten har bytt karaktär från att främst ha varit en fråga om synligaoch omedelbara utsläpp med regional eller nationell karaktär till att bli bådeglobala och diffusa. är individernas levnadsmönster i alla världensländer det största globala hotet.I hölls 1992 en med uppföljning i Kyoto1997 som antog ett brett handlingsprogram, , vars syfte är att gevägledning för en hållbar utveckling i både i- och . Bland annatfastställdes att dagens produktions- och konsumtionsmönster är ohållbara. Deger upphov till stora och ökade mängder avfallsprodukter vilket i sin turgenererar problem som till exempel klimatpåverkan, uttunning av ozonlagret,försurning, förorenat vatten med mera. Samtliga individer måste därför seöver sina konsumtions- och produktionsmönster för att bidra till att skapa enhållbar utveckling.För att skall kunna agera i miljöfrågor på ett trovärdigt sätt är detnödvändigt att vi lever som vi lär. Det är inte trovärdigt att å ena sidanplädera för miljöanpassade åtgärder i utvecklingsländer och behållaen ohållbar utveckling i den industrialiserade delen av världen. Av Agenda21-dokumentet framgår tydligt att det krävs mer av industrialiserade ländersom till exempel . Detta är naturligtvis rimligt.Ett effektivt miljöbistånd måste vara långsiktigt. Det innebär att deninhemska befolkningen måste vara starkt delaktig i demokratiska besluts-processer och att fattigdomen måste bekämpas.Mat- och vattenförsörjning är två viktiga verksamhetsområden inommiljöbiståndet, vilket innebär åtgärder inom jordbruk, skogsbruk, marinmiljö, färskvattenförsörjning, avfall/avlopp samt transporter, energiförsörj-ning och befolkningsfrågor. Ett annat viktigt område är kapacitetsutveckling,det vill säga forskning och utbildning samt utveckling av rättssystem ochinstitutioner. Förstärkt kompetens inom ämnet miljöekonomi ses som särskiltviktigt.Biståndsinsatser för att komma åt urbaniseringsproblem ärnödvändiga. Skall målsättningen om hållbar utveckling kunna förverkligaskrävs dock kraftfulla åtgärder först och främst av regeringar föratt hantera den snabba omdaning av samhällena som urbaniseringen innebär.Dagens institutioner för stadsplanering, infrastruktur med mera saknarförmåga att få städerna att fungera på ett för människorna acceptabelt sätt.Ett tryggt boende är oerhört väsentligt för den enskilda människan. Ettbristfälligt boende kan, förutom konsekvenserna för den enskilda individen,leda såväl till ohälsa som konflikter. Biståndet bör här kunna göra väsentligainsatser, inte minst då vi i har god erfarenhet och kompetens pådessa områden. Vi föreslår därför ytterligare anslag på tillHABITAT.Generellt kan sägas att de brister som kännetecknar många av de sektoreroch verksamheter som berörts i våra resonemang till väsentlig del beror påbristen på kapacitet och kompetens. kan inte i längden hanteramiljö- och utvecklingsproblematiken med hjälp av utländska experter. Därförär stöd till kapacitetsbyggande ett mycket viktigt område i varje program förhållbar utveckling. Det innebär stöd till utvecklandet av miljölagstiftning,tilletablerandet av institutioner för policyutveckling, övervakning och kontrolletc. Andra viktiga områden gäller forskning och utbildning samt stöd tillfolkrörelsearbete.VattenVatten präglar den globala miljön och det är också vattnetsom format planeten. Det dominerande inslaget i livetsmateria är just vatten.I behöver vi knappast oroa oss för att vattnet ska sina. Tvärtom harvi ibland problem med att det stiger i älvar och att snösmältningen orsakarstora vattenflöden. I andra delar av världen ser det helt annorlunda ut. I ,där en femtedel av jordens befolkning lever, är vattenbristproblemen mycketakuta. Även i ett flertal länder i och råder vattenbrist.För människorna i dessa länder innebär det att vattnet är ransonerat och att defattiga får lägga ut en stor del av sina pengar på att köpa vatten som fraktastill byarna i tankbilar.Eftersom vatten i själva verket är en förutsättning för vår existens är detviktigt att se till att det inte sinar, slösas bort eller förorenas. Förorenatvattenär ett mycket stort hälsoproblem som för med sig konsekvenser med dödligutgång. En fjärdedel av jordens befolkning har inte tillgång till rent vatten.Varje dag dör därför omkring 25 000 människor av vattenrelateradesjukdomar.Ett exempel på hur människan har slösat och haft för dålig kunskap omvattnet går att hämta från de forna ochKazakstan. De båda republikerna gränsar till vad som var världensnäst största innanhav, . Efter nästan 40 års misshushållning och storaföroreningsproblem har av vattnet försvunnit. Framför allt är detde stora konstbevattningarna till bomullsfälten som har lett bort vattnet fråntillflödena så att krympt ihop till mindre än hälften av denursprungliga ytan. besprutades bomullen med pesticider i storamängder vilket medförde att vattnet också förorenades.Den ekologiska katastrofen kring har gjort att befolkningen runtomkring har drabbats av hälsoproblem. Ett stort antal barn föds medmissbildningar, mödra- och barnadödligheten har ökat. Cancer, njur- ochleversjukdomar, allergier och tbc har också ökat. avbarnen i Aralsjöområdet har någon form av kronisk sjukdom.Vatten är en källa till liv men också till sjukdom, krig och död. När fleraländer hämtar vatten från samma vattendrag är risken större för konflikter.Det mest kända exemplet är kanske kampen om . Om Etiopienanvänder mer vatten drabbas och direkt.Men det faktum att flera stater delar på samma vattenhål behöver i och försig inte leda till konflikter. En del länder är mycket medvetna omatt det är viktigt med internationellt samarbete och att det handlar om atthittagemensamma lösningar. Om inte annat så för sin egen överlevnads skull.Förutom internationellt samarbete är ett annat mycket bra sätt att förbättravattensituationen i världen att använda biståndspengar till att öka kunskapenom vatten och höja den hygieniska standarden. Kunskap är viktig. Det gälleratt vara rädd om det vatten vi har för vi vet med säkerhet att det inte går attfylla på nytt.Sida har arbetat för att förbättra kunskapen om vattenoch höja den hygieniska standarden. Men fortfarande behövs stora insatser.Därför vill avsätta ytterligare förmiljöbistånd för bland annat vattenfrämjande åtgärder.BefolkningsfråganSverige har goda kunskaper vad gäller frågor som rör sexuelloch reproduktiv hälsa. Svenskt bistånd bör ekonomisktkunna stödja internationella enskilda organisationer somdriver bra projekt inom detta område. Vårt bilaterala arbetebeträffande befolkningsfrågan går dock att förbättra. Det ärangeläget att satsningar på frågor som rör sexuell ochreproduktiv hälsa medvetet förs in i de bilateralaförhandlingarna så att konkreta projekt kan sättas igång iprogramländerna. Detta bör ges regeringen till känna.Vi vet att dessa programländer, som samtliga har en stor befolknings-ökning, brottas med mycket stora sociala, ekonomiska och även politiskaproblem. Genom ett ökat bilateralt samarbete skulle vi kunna bidra medviktiga insatser. Ett bilateralt samarbete innebär också att svensk bistånds-personal engageras direkt i arbetet med befolkningsfrågor för att därmed ökakunskaperna inom detta område.U-länderna står själva för en mycket hög andel av kostnaderna försina projekt som rör frågor om sexuell och reproduktiv hälsa. För att nå ut tillalla par i barnafödande ålder måste bidragen från den rika världenfördubblas. För bland annat detta satsar vi ytterligare tillFN:s befolkningsfond UNFPA.Befolkningsfrågor handlar även om den enskildes möjlighet och rättighetatt styra över sitt liv. Framför allt måste kvinnors rätt till att få makt ochkontroll över sina liv respekteras. Dessa krav att kvinnan själv bestämmeröver sin egen hälsa och bedömer sina egna förutsättningar att ta ansvar försina barn är långt ifrån självklara. Åtskilliga kvinnor hindras dagligenfrån att bidra till den sociala och ekonomiska utvecklingen eftersom deförnekas tillgång till utbildning och hälsovård. De förnekas därmed ocksåmöjligheten att ta aktiv del av det politiska beslutsfattandet och blir bestulnapå sina livschanser.Genom biståndssamarbetet får som givare möjlighet att föra endialog med mottagarländerna om kvinnors rättigheter. Dessa tillfällen måsteutnyttjas. Biståndets ambition bör vara att varje insats föregås av enkonsekvensanalys beträffande kvinnors levnads- och försörjningsvillkor.Vi föreslår att ytterligare satsas på särskilda jämställd-hetsinsatser.För att nå ut till familjer och enskilda om möjligheter att skydda sig motoönskade graviditeter krävs ökade informationsinsatser. Såväl män somkvinnor behöver informationen. Det är dessutom viktigt att preventivmedelfinns tillgängligt. får kvinnor i bästa fall råd av barnmorskor ochgenom barn- och mödravårdcentraler. Men för tonåringar och män behövssärskilda insatser via andra kanaler som till exempel genom skolor,universitet, arbetsplatser och militärförläggningar.HälsaAtt förebygga ohälsa och bekämpa sjukdomar är en viktiguppgift för biståndet. Barnen är bland de mest utsatta förlidanden. Miljontals barn dör på grund av brist påbehandling som kanske skulle kostat några kronor. Barnenmåste ges en särskild uppmärksamhet i biståndspolitiken.Bland de största hälsoproblemen märks infektionssjukdomarna. För attstoppa infektionssjukdomar är en bättre hygien avgörande. Rent vatten ochordnad latrin är kostnadseffektiva och enkla åtgärder. Men detta kan vara ettoöverstigligt hinder t ex för människor på flykt. Kampen mot infektionssjuk-domarna försvåras dock inte bara på grund av brist på pengar. Antibiotika-resistens har blivit ett reellt problem.Vissa sjukdomar är på väg att elimineras - polio, spetälska, stelkramp,vissa masksjukdomar. 8 av 10 barn i världen har vaccinerats mot sex sjuk-domar: difteri, mässling, neonatal stelkramp, kikhosta, polio och tuberkulos.Resurser måste avdelas för utrotning av dessa sjukdomar genom vaccination.Malaria är ett av världens största gissel. bör aktivt stödja WHO ikampen mot denna sjukdom.Hiv/aids utgör ett särskilt problem, främst för . Det är viktigt attförebygga hiv/aids genom information om spridningssätt och rekommen-dation om kondomanvändning. anslår ytterligare 35 miljonerkronor till UNAIDS.Även ett ökande tobaksbruk, alkoholkonsumtionen och annat drogmiss-bruk utgör stora hälsoproblem för u-landsbefolkningar. bör aktivtstödja WHO i dess kamp mot tobaksbruket.Kvinnor dör av farliga och olagliga aborter. Länder där abort är förbjudeteller på annat sätt inskränkt, har ett högt antal illegala aborter. WHO haruppskattat att det görs mellan 10 och 20 miljoner illegala aborter i världenårligen. avlider över en halv miljon kvinnor i anslutning tillgraviditet och förlossning. I vissa områden, främst i tredje världen, berornärmare hälften av dessa dödsfall på följderna av illegal och oftast osäkerabort. Det betyder att mellan 400 och 500 kvinnor dör av sviternaav illegal abort.Ett viktigt mål för att främja kvinnors hälsa i världen är därmed attreducera sjuklighet och dödlighet som beror på abort. Det sker i första handgenom att minska antalet aborter genom upplysning om sex och samlevnad,tillgång till säkra preventivmedel och bra rådgivning. Alla oönskadegraviditeter går emellertid inte att förebygga och därför måste kvinnor hatillgång till enkla, säkra abortmetoder och en effektiv akutvård för att snabbtkunna behandla illegala aborter.Eftersom de största hälsoriskerna förekommer i länder där abort ärförbjuden måste man också arbeta för att legalisera abort och för att värnarätten till abort när den är hotad.Kvinnlig könsstympning förekommer fortfarande i flera . Kvinnligkönsstympning leder till både akut och kroniskt lidande med såväl fysiskasom psykiska skador. Genom att kvinnlig könsstympning också förorsakarkomplicerade förlossningar innebär ingreppet också risker för kommandebarn. WHO, och har vädjat till alla länder och deras ledareatt stödja ansträngningarna att eliminera kvinnlig omskärelse. bör isitt biståndsarbete göra kraftfulla insatser dels för att förebygga att kvinnoroch flickor utsätts för dessa ingrepp, dels för att skapa vård- ochrehabiliteringsresurser.Folkpartiet anslår ytterligare 20, 30 och till respektiveFN-organ.Jämställdhet mellan kvinnoroch mänDet svenska biståndet bör främja ökad jämställdhet mellankvinnor och män, dels eftersom det är en mänsklig rättighet,dels eftersom kvinnors medverkan behövs för att uppnåutveckling. Biståndet bör genomsyras av ett genusperspektiv.Alla biståndsinsatser bör bygga på en förståelse för mäns ochkvinnors olikartade behov, tillgång till resurser ochinflytande i varje specifik situation.Bistånd kan främja jämställdhet genom att undanröja vissa av de praktiskahindren för kvinnors jämlika deltagande i samhällslivet. I första hand handlardet om att ge flickor och kvinnor möjlighet till utbildning, men det kan ävenhandla om exempelvis installation av brunnar samt uppbyggnad av hälso-centraler.Det pågående arbetet med att inom biståndet verka för ökad jämställdhetmellan kvinnor och män bör intensifieras. Det kan ske genom direkta insatserriktade mot kvinnor i programländerna samt genom ökat kvinnligt del-tagande i planering, genomförande och utvärdering av enskilda bistånds-insatser.Inom EU bör vi i enlighet med Amsterdamfördraget verka för att de beslutsom tagits om jämställdhet, framför allt genom EU:s jämställdhetsprogram,verkligen genomförs inom alla verksamhetsområden, och även återspeglas iden nya Lomékonventionen.Enskilda organisationerEnskilda människor och enskilda organisationer utgör självabasen för biståndsviljan. Utredningar som gjorts rörandebiståndet visar också att internationellt solidaritetsarbetegenom enskilda organisationer är effektivt och vilar på storerfarenhet. Korta beslutsvägar och obyråkratiskt sätt attarbeta gör att hjälpen genom frivilligorganisationer ärkostnadseffektiv och når fram. Arbetet sker ofta i små lokaltförankrade projekt, med en mycket nära kontakt mellan deengagerade människorna i och derassamarbetspartner i syd eller öst. Andra delar avfolkrörelsebiståndet sker i större skala, speciellt inom deområden där organisationerna har extra stor kompetens, somexempelvis demokratifrågor och speciella humanitärainsatser.Återuppbyggnadsarbetet efter orkanen förödelse i Centralamerikaförra året är ett tydligt exempel på förmågan hos enskilda organisationer attsnabbt nå fram med hjälp och påvisar nödvändigheten av att ta civilasamhället till hjälp under en sådan process. Flertalet svenska organisationersom arbetar i anpassade på ett flexibelt sätt sin verksamhetefter katastrofen för att stödja återuppbyggnadsarbetet. Att det kunde skesnabbt var tack vare organisationernas nära förbindelser med central-amerikanska enskilda organisationer. Genom den som ägderum i anslutning till regeringskonferensen om Centralamerikabiståndet iStockholm fick också civila samhället en viktig roll i det fortsattaåteruppbyggnadsarbetet.Den solida biståndsvilja som finns bland de människor som arbetar inomolika enskilda organisationer måste tas till vara och på olika sätt stödjas ochuppmuntras. Utan den långa biståndserfarenhet som finns bland alla dessaenskilda organisationer såsom kyrkor och samfund av olika slag,solidaritetsgrupper, fackföreningar, idrottsföreningar, politiska partier etcskulle det svenska biståndet inte vara så effektivt och så väl förankrat i detsvenska samhället som det är . Folkrörelserna har en central roll när detgäller att mobilisera folkligt stöd för utvecklingsarbete. Informationsarbetethos enskilda organisationer i utgör en allt större del av derasverksamhet. Genom seminarier, debatter, utbyte mellan utvecklingsländernaoch väcker man intresset och ökar medvetenheten hos inte minst denyngre generationen för globala frågor. I dagens kommunikationsvärld är detoerhört viktigt att de fattiga länderna inte isoleras. Folkrörelserna har enviktig roll i det arbetet.De budgetnedskärningar som gjorts av den socialdemo-kratiska regeringen har drabbat många enskilda organisationer hårt. Att låtautgiftstaket till så stor del drabba biståndet skapar också en ryckighet iarbetet som går ut över kvalitén och förstör organisationernas relationer medsina samarbetspartner i utvecklingsländerna.Folkpartiet föreslår ett ökat anslag till posten enskilda organisationer medytterligare utöver regeringens förslag.Samspelet mellan bistånds-och flyktingpolitikenBistånds- och flyktingpolitiken bör vara närasammankopplade främst i tre avseenden. För att förebyggaflyktbehov är en ökad satsning på demokratifrämjandeåtgärder mest angelägen. I akuta massflyktsituationer krävsomfattande hjälpinsatser i närområdet. Även vid repatrieringoch återuppbyggnad är bistånd av stor betydelse.Vi bör satsa mycket på olika former av humanitärt bistånd såsomkatastrofhjälp och insatser för flyktingar i konflikthärdarnas närhet även i ettläge när resurserna för biståndet totalt sett har krympt. måste även ifortsättningen vara berett att göra mycket omfattande humanitära insatser,antingen tragedierna inträffar i Bosnien eller på horn.I såväl svensk som internationell debatt har frågan om ettsamband mellan å ena sidan flykting- och migrationsfrågor och å andra sidanbiståndspolitik kommit i fokus. Sambandet torde vara klart i den meningenatt ett lands ekonomiska och sociala utveckling och kanske framför alltutvecklingsnivå har betydelse för såväl flykting- som migrationsströmmar.Men det är ändå viktigt att skilja på flyktingar och migranter. En flyktingsöker skydd undan förföljelse eller hot. Migrant är den som söker en bättre,tryggare eller rikare framtid i ett annat land.Biståndspolitiska insatser som främjar ekonomisk och social utvecklingkan långsiktigt minska migrationstrycket. Det gäller både förmågan attförsörja sig och ländernas möjligheter att få kontroll över sinbefolkningsutveckling. Behovet av sådana insatser är mycket stort meninsatserna verkar främst på något . På kortare sikt kan engenomsnittlig standardförbättring i ett u-land enligt olika studier tvärtomstimulera till migration.Demokratibistånd torde kunna medverka till att flyktsituationer förmänniskor i tredje världen förhindras. Den satsning på bistånd som främjardemokrati och respekt för mänskliga rättigheter och för minoritetersrättigheter som förordas i denna motion är alltså motiverad även i ettflyktingpolitiskt perspektiv.När flyktsituationer äger rum i större omfattning är behovet avbiståndsinsatser mer uppenbart. I de flesta fall i tredje världen tar flyktingarsin tillflykt till grannländer. Sådana massflyktsituationer ställer oerhörtstoraanspråk på mottagarländerna, som ofta också tillhör gruppen av fattigare . Detta kan dessutom ha en direkt destabiliserande inverkan har en rad långvariga massflyktsituationer kunnat upplösasgenom att människor kunnat återvända till sina hemländer. Såväl det fysiskarepatrieringsarbetet som de enorma insatser för återuppbyggnad somerfordras för att flyktingarna skall ha något att återvända till kräver storabiståndsinsatser.Vid massflykt och repatriering kämpar UNHCR och andra internationellahjälporgan ständigt med otillräckliga och framför allt sena resurser. Störstnytta kan ofta göras genom snabba och flexibla insatser. Vi föreslår enhöjning av UNHCR:s anslag i förhållande till regeringens förslag med 20miljoner kronor.EU och u-ländernaSom ett av de rikaste områdena på vårt klot har ettansvar för att minska klyftorna mellan rika och fattiga. EUbör fördjupa sitt samarbete med länder i , ochLatinamerika för att främja en demokratisk, ekonomisk ochsocial utveckling för människorna där. Den viktigasteutvecklingshjälpen är frihandel. bör gå i spetsen ikampen för global frihandel.Unionen bör inte minst eftersträva nära och förtroendefulla relationer tillden muslimska världen. är , på grund av invandringen, en storreligion också i och eftersom vår världsdel gränsar till muslimskaområden i och är det i hög grad ett europeiskt intresseatt ha så goda förbindelser som möjligt med länderna där. Sannolikt är ensnabbare demokratisk och ekonomisk utveckling i dessa områden den bästavägen att hejda utvecklingen mot ökad fundamentalism.Genom inträde i EU har vi fått en god möjlighet att påverka en avde allra största biståndsgivarna i världen. EU-samarbetet erbjuder storamöjligheter att tillsammans med de andra länderna åstadkomma konkretaresultat vad gäller globalt utvecklingssamarbete. Huvuddelen av bistånds-samarbetet bör dock även omfattas av närhetsprincipen ochbeslutas och administreras av de enskilda medlemsländerna själva.Förhandlingar om nästa Lomékonvention har inletts av EU. Folkpartietanser att det är oerhört viktigt att aktivt deltar i dessaförhandlingar.Trots EU:s handelsavtal med AVS-länderna som ger dem tullfrihet på mångavaror, tillämpar även EU handelshinder för teko- och jordbruksprodukter. EUhar också möjlighet att begränsa importen då ett medlemsland bedömer densom ett hot. Detta är en paradox som måste göra sitt bästa för attbekämpa. Det är varor kan konkurrera som deras tillträdetill marknaden är nödvändig. bör verka för att EU driver på så attvärldens teko-kvoter försvinner samt går ett steg längre och möjligtavskaffar kvoterna inom teko-området.Över hälften av EU:s budget används till jordbruksstöd, somjordbrukssektorn är väl skyddad från konkurrens från utländska importörer.Detta får en mycket snedvridande effekt i världsekonomin. Specielltallvarligt är detta för utvecklingsländerna. Jordbruket är nämligen ett områdedär kan bli konkurrenskraftiga gentemot i-världen. EU:sgemensamma jordbrukspolitik sätter här upp stora hinder, bland annat genomatt detta jordbruk subventioneras. måste, även av detta skäl, verkaför en reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken.