mot · GN02Ub210 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub210av , ()HemkunskapDet behövs fler både kunniga och medvetna konsumenter.Genom att ge barn och ungdomar brakonsumentundervisning läggs grunden till en stärktkonsumentroll i vuxenlivet. Att kunna hantera vardagligasituationer och själv kunna välja en livsstil som står isamklang med en hållbar konsumtion och utveckling måsteeftersträvas.Vi vill därför betona vikten av undervisning i hemkunskap och atthemkunskap bör vara ett nationellt skolämne inom både ochgymnasieskolan.Hemkunskapen har det lägsta antalet timmar bland de praktisk-estetiskaämnena. Ämnet har för få timmar till sitt förfogande på , vilketmedför svårigheter att ens uppnå uppnåendemålen. I den nationellahandlingsplanen för nutrition står att "ämnesområdet bör stärkas inomgrundskolan". I Nordiska ministerrådets handlingsplan för konsumentunder-visning 1996-1999 framhålls bl a att elever skall förvärva kunskaper så attde vid skoltidens slut kan hushålla med resurser och hantera ekonomi,tillvarata sina rättigheter och dessutom känna till sina skyldigheter somkonsumenter. Vidare ska de kunna välja och tillaga näringsriktig och frånmiljösynpunkt bra mat och kunna bedöma olika produkters säkerhet ochkvalitet. Allt detta ingår i hemkunskapen.Det är av största betydelse att det finns samband mellan målsättningar,handlingsplaner och verkligheten i vardagen. Detta vill vi ge regeringen tillkänna.Hemkunskap på gymnasienivå skulle kunna ge fortsatt lärande för det egnaboendet och för samlevnad i andra relationer än den egna ursprungsfamiljen,samt större möjligheter att kunna hantera hushållsekonomin.Hemkunskap i årskurserna 1-5 bedrivs ofta av personal utan någon somhelst utbildning i hemkunskap. Risken finns då att ämnets olika aspekter inteses som den komplexa helhet det är utan som separerbara delar. Dessutombedrivs undervisningen ofta utan tillgång till hemkunskapslokaler.Detta är skälen till att vi finner det önskvärt att det sker en kvalitets-granskning av hemkunskap år 1-5, vad gäller innehåll, lärarkompetens ochlokaler.Det är inte rimligt med undervisningsgrupper på över 16 elever i praktiskthemkunskapsarbete.Detta är också en viktig kvalitetsfråga.Ett nationellt centrum för hemkunskap motiveras av att ämnesinstitutioner-na vid de tre orter där lärare i hemkunskap utbildas är deutvecklingscentrum för ämnet de en gång varit. Lärarutbildningen är idagendast en liten del av dessa institutioners utbildningsverksamhet ochaktualiseras inte inom forskningsverksamheten.Utbildning för att undervisa i hemkunskap kan endast erhållas på treav landets alla lärarutbildningar (, , ); dessutom ärantalet studieplatser med inriktning hemkunskap inte stort. Det finns ocksåsvårigheter att fylla platserna, speciellt i men även . Detta ärproblematiskt då vi står inför en brist på utbildade lärare inom området.I pågår just nu en revidering av alla kursplaner. Vad gällerhemkunskap medför revideringen tämligen omfattande förändringar. Detpekar på ett behov av kvalitets- och kompetensutveckling av lärare ochhemkunskapsundervisning.Idag förekommer inte hemkunskap i ett livslångt lärande-perspektiv.Hemkunskap finns t ex ej som nationellt ämne på gymnasieskolan.Samhällsförändringar, t ex Internets utbredning, reklamens spridning ochutformning, innebär bland annat att medborgarna måste göra val av betydelseför dem själva, deras hushåll, för samhälle och natur. Detta är en aspekt somspeciellt bör uppmärksammas i relation till elever med olika slags särskildabehov, t ex invandrarelever och elever med olika handikapp.Ytterligare ett skäl för ett nationellt centrum är behovet av att synliggörahemkunskapens potential att arbeta utifrån värdegrunden och uppfyllaläroplanens mål. Denna potential tycks dåligt känd för skolutredare, politikerm fl, vilket bland annat kommer till uttryck i att ämnet inte omtalas i t exoffentliga utredningar.Hemkunskap är också ett intressant ämne för många olika aktörer påmarknaden, som utifrån olika motiv alltmer aktivt griper in i skolansverksamhet. Det kan ske genom läromedelsutveckling, varukampanjer, gratislärarfortbildning m.m. som påverkar skolans hemkunskapsundervisning.Denna utveckling pekar på behovet av att med kritisk granskning och ettvetenskapligt förhållningssätt bedriva utvecklingsarbete och kompetens-utveckling.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vikten av undervisning i hemkunskap somnationellt ämne inom både grundskola och gymnasieskola,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att det finns ett klart samband mellanmålsättningar, handlingsplaner och verkligheten i vardagen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en kvalitetsgranskning i hemkunskapen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett nationellt centrum för hemkunskap.Stockholm den 28 september 1999Gunnel (c)()