mot · GN02U205 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U205av , ()Svensk biståndspolitikSvensk biståndspolitikSvensk biståndspolitik har alltsedan den egentliga starten1962 inriktats på att hjälpa länder i tredje världen till enbättre framtid. Den ideologiska grundvalen var inte sällan dekollektiva skuldkänslor för den föregivna utsugning somdessa länder folk utsatts för av sina forna kolonialherrar.På grundval av detta och kombinerad med en gammal god svenskhumanitär- och missionstradition utvecklades svensk biståndspolitik undersina första i en tämligen ensidig och negativ riktning. Socialistiskaplanekonomier prioriterades under det att planmässig fattigdomsbekämpningoch demokratiutveckling eftersattes konsekvent.Det biståndspolitik har varit mer lyckosam. Tydligaremål och successivt bättre utvärdering präglar biståndet även om mångaproblem återstår. Att det traditionella biståndet kompletterats med särskiltstöd till den smärtsamma transitionsprocessen i de forna kommunistdikatu-rerna i är naturligt och väsentligt.Ingen kan påstå att stödpolitiken som helhet är direkt kontraproduktiv,även om fog finns för ett ifrågasättande av effekterna av de gigantiska kre-diter som västvärlden bestått i huvudsak . Man kan väl hävda attsåväl EU:s som politik i huvudsak gör gott. Såväl förebyggandeprojekt som brandkårsutryckningar har generellt sett större träffsäkerhet änunder 60-och 70-talens storvulna och missriktade välvilja. Likväl saknasfortfarande ett avgörande perspektiv i svenska biståndsinsatser. Demokrati-målet är enligt min mening vällovligt, men måste för att angripa de verkligaproblemen kombineras med ännu ett övergripande mål för biståndspolitiken.Arbetet för institutionella förändringar och implementation av dessa kräveratt de nuvarande målen för biståndspolitiken kompletteras med ettkorruptions- och rättsstatsmål.Att det svenska biståndet inte - direkt eller indirekt - försnillas av korruptaregimer är ett självklart mål även för nuvarande politik. Likväl måste mer avbiståndsinsatserna fokuseras på den direkta kampen mot korruption på allanivåer i de biståndsprojekt som och EU stöder. Uppbyggnaden avrättsstatens institutioner och tillämpningen av lagar och regler som görinvesteringar och näringsverksamhet meningsfulla och någorlunda förutsäg-bara måste stå i centrum för svensk politik.Demokrati är inte ett tillräckligt mål för svenskbiståndspolitik. Arbete för att skapa institutioner ochändamålsenlig lagstiftning räcker inte heller till. Ett land kanha lagar och regler av aldrig så progressiv och korrekt naturutan att det hjälper. Även tillämpningen av lagstiftningenoch de reella möjligheterna att bl a genom skatteuppbörd ochindrivning se till att ingångna avtal följs är helt avgörande.För att skapa förutsättningar för investeringar i nya företag och nya jobbkrävs fasta spelregler och förutsägbara villkor. Korruption och ett oförut-sägbart rättsväsende tillhör de främsta infrastrukturella hindren för en positivutveckling i många av de länder där bedriver utvecklingssamarbete.Med en kraftfull svensk politik på detta område skulle förutsättningarnakunna vara något bättre än dagens.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ytterligare ett mål för svensk biståndspolitiksåväl bi- som multilateralt.Stockholm den 3 oktober 1999Henrik ()