mot · GN02MJ774 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ774av , ()Hotade groddjurInledningTakten med vilken arter i ett globalt perspektiv dör ut har troligen överträffat många tidigare utdöendeskeenden i jordenshistoria. Med anledning av denna insikt definierade i Rio1992 just bevarandet av den biologiska mångfalden som en av deviktigaste uppgifterna för mänskligheten. I utgör groddjuren deproportionellt sett mest hotade ryggradsdjuren (alltså i jämförelse medfiskar, kräldjur, fåglar och däggdjur). Nio av landets tretton arter ()är nationellt rödlistade av Artdatabanken för hotade arter. Flera av dessaär vidare hotklassade inom hela Europa.Groddjuren betraktas som indikatorarter för biologisk mångfald - isynnerhet i landskap med småvatten, våtmarkskomplex och fuktigaskogsområden. Åtgärder för bevarandet av groddjuren bidrar i hög grad tillatt andra arter gynnas. Flera vetenskapliga studier visar exempelvis attgroddjuren har stor betydelse som födobas för en rad andra arter. hargenom ratificeringen av EU:s art- och habitatdirektiv (cf. )förbundit sig att skydda både de medtagna arterna och deras livsmiljöer.Denna motion har tagits fram i samarbete med , biolog, ochJan , zooekolog vid universitet.Förutom den större vattensalamandern, som förekommer i större delen avsödra , samt gölgrodan, som endast påträffas i norra Upplandskustområden, har de hotade groddjursarterna sin huvudsakliga förekomst iSkåne. Där är det därför extra viktigt att undersöka eventuell förekomst avhotade groddjur innan man beslutar om något som kan skada småvatten. Idessa regioner finns även en stark insikt och vilja att återskapa och restaureralivsmiljöer för groddjur.Vilka är hoten?Den främsta anledningen till groddjurens kraftiga minskning är förändrade brukningsmetoder av jord- och skogsbrukslandskapet.Framför allt omställningen från ett kulturhävdat jordbruk till storskaligmonokultur verkar ha inverkat allvarligt. har av södraSveriges våtmarksareal försvunnit genom t ex utdikning ochigenfyllning. har stenrösen, åkerholmar, smådiken och andra"odlingshinder" tagits bort, liksom buskridåer och fuktiga skogspartier.Intensivjordbrukets giftspridning och konstgödsling med påföljandeövergödning samt försurning och annan miljöpåverkan har vidare slagithårt mot groddjuren. Lokala faktorer som exempelvis anläggning avvägar invid våtmarksområden, vilka t ex skär av vandringsvägar, utgöravgörande faktorer för populationers fortlevnadsmöjligheter, liksom fisk-och kräftutplanteringar som på bara slår ut en population avlövgroda eller större vattensalamander.Grodor drabbas extra hårtP.g.a. groddjurens livscykel, med behov av både en högkvalitativvattenmiljö och goda landmiljöer med vandringsvägar,övervintringsplatser och områden för födosök har de drabbats extra hårtav landskapsförändringarna. Deras tunna och känsliga hud gör demdessutom extra känsliga för kemiska utsläpp och försurning. Ur ettglobalt perspektiv har man observerat enanmärkningsvärd utdöendetrend bland groddjuren, även i avlägsna ochorörda områden. Flera internationella forskargrupper arbetar med attutreda orsakerna härtill och man diskuterar bland annat den ökade UV-strålningen p.g.a. ozonuttunning som en möjlig orsak. I behövervi dock inte ta till denna förklaringsmodell för att förstå varförgroddjuren försvinner i landet. Det räcker att inse att landskapensförändring fragmenterat förekomsterna av populationer, vilket inneburitatt det naturliga utbytet mellan dem omöjliggörs. Resultatet blir attgrodornas antal på en given plats blir instabilt och känsligt för yttrepåverkan, och risken för lokalt utdöende ökar som följd.Vad kan göras?Kunskaperna om arternas utbredning och miljökrav är ofta mycketbristfälliga. Steg 1 för ett bra artbevarandearbete är kunskap omutbredning och status. Forskningen om detta är i landet liten men böruppmuntras och stödjas, förslagsvis genom att stimulera vetenskapligastudier av groddjur, exempelvis genom finansierad och tidsbegränsadforskning. Sådana åtgärder skulle kunna styras i riktning mot ökadsamordning av forskningsinsatserna,t ex genom ett nationellt forskningscentrum.Det görs redan nu en del arbete. och Världsnaturfondengör t ex en satsning på totalt för fem av derödlistade arterna med nya pengar och då också tillytterligare någon art. Pengarna ska gå till inventeringar, restaureringar avgrodvatten, och till produktion av informationsmaterial för att ökaförståelsen. I första skedet går det mesta till där de flesta arternafinns,men även övriga län med hotade arter kommer att komma med följande år.Naturvårdsverket har också tagit fram åtgärdsprogram för grönfläckig padda,strandpadda, lökgroda, klockgroda och lövgroda, som är på remiss och börbli klara . Sedan följer långbensgroda och förhoppningsvisde övriga rödlistade arterna. Åtgärdsprogrammen kommer att ligga till grundför hur bevarandearbetet för dessa arter ska bedrivas framöver.De dammar och våtmarker som utgör livsmiljöer för hotadearter måste ges ett reellt skydd - inte bara ett skydd på papperet. Specielltviktiga har små gammeldags gårdsdammar och kreatursdammar visat sigvara. Skyddszoner, utan spridning av gödsel och bekämpningsmedel, runtdammar och vattendrag är viktiga för att undvika övergödning ochgiftackumulering i vattnet. Innan tillstånd till fisk- eller kräftutplanteringgesbör konsekvenserna för livet i dammen, tjärnen eller sjön utredas, vilket ärextra viktigt i områden där hotade groddjur förekommer. Skogsbruket spelarockså en viktig roll. Hyggen direkt in på dammar, tjärnar eller mindre sjöaroch undanröjning av lågor och död ved bör exempelvis undvikas. IStorbritannien och på kontinenten är det vanligt med grodtunnlar, ellerfaunapassager, under bilvägar som korsar grodornas väg. Ett mindre antalsådana är konstruerade även i och sådana kan rädda populationersom fått sin väg korsad av bilar. Intresset för dessa lösningar är stort inomVägverkets egen organisation.Ovanstående måste prioriteras och beaktas för att de hotade groddjurenoch deras biotoper skall bli kvar i den svenska naturen. Vad vore väl ettsvenskt landskap utan "små grodor"?Vatten i landskapetSmåvatten är livsviktiga också för många andra organismgrupper, t extrollsländor, många mollusker och vattenväxter, men också för merrörliga grupper som fåglar och däggdjur. Förstörelsen av småvatten hardärför stor inverkan på den biologiska mångfalden. Förutom att skyddadet lilla som finns kvar kan man också anlägga nya småvatten. De kanockså vara bra studieobjekt för skolor, vilket visats i ett stort västsvensktprojekt organiserat av i . I mångakommuner har man med hjälp av också anlagtdammar som förenar "grodomsorg" med studieobjekt för skolor. Denlokala opinionen för bevarandet av groddjur är på många håll mycketstark, och det är svårt att hitta djur som har ett så starkt symbolvärde fören levande natur som grodorna. I kommun beslutade man i ochmed inrättandet av en ny naturvårdsplan att anlägga 100 dammar underen tioårsperiod, vilket är ett litet steg i rätt riktning. Kommuner över helalandet bör uppmuntras att följa denna väg - det behövs, för groddjurensoch våra barns skull.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av utökad kunskap om utbredning,status och bevarandemöjligheter för landets groddjur,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om insatser för att befrämja forskning om groddjur,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behov av skydd av dammar och våtmarker medhotade grodarter särskilt vad gäller små gårds- eller kreatursdammar,jämte andra småvatten,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av skyddszoner runt dammar och vatten-drag,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utplantering av fisk och kräftor,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behov av åtgärder i skogsbruket så att biotopermed groddjur inte ödeläggs,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om småvattnens stora betydelse för den biologiskamångfalden och behovet att skydda och anlägga nya sådana.Stockholm den 1 oktober 1999Gudrun ()()()()()()()()()()