mot · GN02K8 · 1999-09-17 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K8av , ()med anledning av prop. 1998/99:143 Nationella minoriteter i SverigeFörslaget att ska ratificera konvention om skyddför nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- ellerminoritetsspråk är mycket positivt och angeläget. Åtgärder vidtas för attlägga grunden för en samlad svensk minoritetspolitik. Därmed erkännssamer, tornedalingar, sverigefinnar, romer och judar officiellt somhistoriska, nationella minoriteter i , något dessa grupper längesträvat efter. som dessa grupper erkänns som nationellaminoriteter erkänner man också och ger sitt stöd för deras långvarigasträvan att bevara sin identitet och kultur, språk och religion i Sverige.Det innebär också ett stöd för dessa gruppers fortsatta arbete med attbevara sin flerkulturella identitet i av . Det är ett arbete somnyinvandrade svenskar, som strävar efter att bevara sin identitet ochkultur som de också strävar efter integration och anammarsvenskt språk och kultur, kan dra lärdom av.Däremot är skälen för att ratificera meänkieli som ett eget språk skilt frånfinska i övrigt svåra att förstå. Argumentet att språkliga skillnader mellanmeänkieli och finska motiverar att behandla meänkieli som ett eget språkskilt från finska gör, att sydsamiska och nordsamiska borde behandlas somtvå språk. De språkliga skillnaderna är större mellan sydsamiska ochnordsamiska än de mellan riksfinska och meänkieli. Även inom chibfinns många varieteter som på samma sätt kunde betraktas som skilda språk.Att på detta sätt göra skillnader mellan olika talare av olika varieteter, kanenligt min uppfattning, lätt uppfattas som orättvis.Kulturella och historiska särdrag hos den tornedalska befolkningen sägsockså tala för att behandla meänkieli som ett eget språk men i nästa andetagkonstaterar regeringen att just det språkliga, kulturella, sociala ochekonomiska utbyte som pågår mellan den svenska och den finska delen avTornedalen motiverar att ge finskan en särställning i svenska Tornedalensom ett språk som binder samman den svenska och finska delen av . Det kan tilläggas ett utbyte alltid förekommit över denna gräns och attgränsen i sig drogs rakt igenom ett område med gemensamt språkoch kultur. Att förstärka skillnaderna mellan den svenska delen avTornedalen och den finska delen genom att göra meänkieli till ett eget språkär därför enligt min mening både olyckligt och omotiverat. Kulturella ochhistoriska särdrag kan för övrigt även tillskrivas talarna av andra, ovannämnda varieteter.Enligt min uppfattning är det viktigt att, som propositionen anger, vidtaåtgärder för att stärka de nationella minoriteternas möjligheter att bevaraoch utveckla sin särart och kultur. Ett erkännande som nationell minoritetär en viktig sådan åtgärd för tornedalingarna. Ett erkännande avmeänkieli och finska som jämbördiga språk inom samma grupp, somutredningen föreslog, är en annan.Jag ifrågasätter också skälen för att erkänna jiddisch som ett historisktminoritetsspråk i . De skäl regeringen anför för detta, bl.a. att gejiddisch stöd därför att språket annars riskerar att dö ut, är ett gott skäl för attstödja jiddisch i de delar av världen där det fortfarande talas i relativt storomfattning, bl.a. och . Det är däremot inte motiverat attgöra jiddisch till ett minoritetsspråk i samt göra en lång radåtaganden rörande jiddisch användning i offentliga sammanhang (se del II ispåkkonventionen) för ett språk som har så få användare som jiddisch har iSverige. Regeringen har även pekat på detta förhållande när man anser att detinte är motiverat att ge språket samma särställning i programverksamhetenför medieföretag i allmänhetens tjänst som man gör för de andra språken.Erkännandet av judar som en nationell minoritet i är ett viktigtsteg. Jiddisch och den kultur som hänger samman med språket bör stödjassom en del av den judiska gruppens kultur inom ramen för det stöd som deolika nationella minoriteterna och deras kultur ges enligt ramkonventionen.Erkännandet av nationella minoriteter och ratificering av de bådakonventionerna är historiska beslut. Då är det speciellt viktigt att stödja sigpå sakliga skäl. Olika grupper jämför sig med varandra och de beslut som nutas blir prejudicerande för framtida beslut om huruvida nya språk såsmåningom skall erkännas som historiska minoritetsspråk i . Debeslut som tas utgör grunden för en framtida minoritetspolitik. Det äräven av detta skäl viktigt att de vilar på ett väl genomtänkt sakligt underlagsom kan vinna respekt hos en bred allmänhet. I annat fall uppnås inte måletatt ge minoriteterna stöd och respekt för deras strävan att bevara sin egenkultur och sitt eget språk och att öka utbytet mellan majoritet och minoritet.Att ge meänkieli och jiddisch status som egna minoritetsspråk i medde vidsträckta åtaganden som detta innebär går enligt vad jag har anfört ovaninte att sakligt motivera.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att inte erkänna meänkieli och jiddisch somminoritetsspråk i Sverige.Stockholm den 17 september 1999Carin ()