ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GN02L422 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L422av , ()Förordnande som registreringsförrättareFör partnerskap och borgerliga vigslar krävs en särskild person. Det ärlänsstyrelserna som förordnar såväl vigselförättare som registrerings-förrättare för registrerat partnerskap. Av förarbetena framgår att läns-styrelserna bör kunna förordna vigselförrättare i den omfattning som detbehövs. Där framhålls vidare att ingenting hindrar att länsstyrelserna geren och samma person behörighet att vara såväl vigselförättare som regi-streringsförrättare. Men där sägs också att detta inte innebär att enförordnad vigselförrättare ska vara skyldig att ta ett förordnande somregistreringsförrättare. Inte heller föreligger skyldighet att använda sig avett förordnande som registreringsförättare.Idag är prioriteringen behovet av förordnandet. Och länsstyrelserna kanredan idag verka för att det ska finnas tillräckligt antalregistreringsförrättarerunt om i landet. Länsstyrelserna har även möjlighet att ändra gamla förord-nanden så att de även omfattar behörighet att registrera partnerskap.Under en övergångsperiod efter den nya partnerskapslagens tillkomst 1994var det praktiskt att gamla förordningar fortsatte att gälla under de förutsätt-ningar som de en gång utfärdats. Men , , är det hög tid att tasteget att se över hur nya förordningar utfärdas. Tiden för övergångslös-ningar är nu över. Det kan inte överensstämma med andan bakom partner-skapslagen att förordnandet som registreringar och förrättandet av vigslaräven fortsättningsvis skils åt. En samordning till endast ett förordnande börbli den gällande ordningen vid länsstyrelsernas handläggning. En förändringenligt detta vore ytterligare ett steg i arbetet med att sudda ut gränserna församhällets syn på homosexuell respektive heterosexuell kärlek.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ett gemensamt förordnande som omfattarsåväl vigslar som registreringsförrättare blir den gällande ordningenvid länsstyrelsernas handläggning av nya ansökningar.Stockholm den 20 september 1999Carina ()
mot · GN02L424 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L424av , ()Gemensam vårdnadDet finns regler som talar om att i det fall föräldrar är gifta med varandrahar de gemensam vårdnad om barnet. Har äktenskap däremot inte ingåttsmellan föräldrarna är modern ensam vårdnadshavare. Ingår föräldrarnasenare äktenskap får de därigenom automatiskt gemensam vårdnad ombarnet, trots att äktenskap i första hand är något som berör relationenmellan två vuxna.I den ovan angivna situationen, när endast en förälder är vårdnadshavare,kan föräldrarna ändå få gemensam vårdnad genom att inge en gemensamansökan till domstol. Domstol kan även vid prövning förordna att föräldrarnai fortsättningen skall utöva vårdnaden gemensamt.Enligt min mening bör nuvarande regler förändras så att även föräldrarsom inte är gifta vid det gemensamma barnets födelse automatiskt fårgemensam vårdnad om barnet. Ett barn behöver båda sina föräldrar i lika högutsträckning oavsett om dess föräldrar är gifta eller inte. Barn har rätt tillbåda sina föräldrar, båda föräldrarna har ansvaret - ett förhållande som medtydlighet också bör framgå av lagstiftningen.En vid barnets födelse ogift moder bör enligt denna min redovisade stånd-punkt fortsättningsvis ha gemensam vårdnad om barnet. Detta synsätt stårinte heller i motsats till att domstol med hänsyn till barnets bästa skall kunnaförordna om annat i individuella fall om situationen så påkallar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om sådan ändring i att bådaföräldrarna automatiskt får gemensam vårdnad oberoende av sittcivilstånd.Stockholm den 1 oktober 1999Carina ()
mot · GN02L426 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L426av , Elisebeht (s)Domstolarnas beslut i vårdnadsärendenReglerna i vad gäller vårdnad, boende och umgängeändrades genom beslut . De förändringar somgjordes var väl motiverade i syfte att åstadkomma en ökad användning avgemensam vårdnad, bl.a. som ett sätt att främja goda förhållanden mellanbarnet och båda föräldrarna.I betänkande 1997/98:LU12 framhålls att utskottet (LU) somsin mening vill framhålla att det i de fall där den ena föräldern utsätter enfamiljemedlem för våld, trakasserier eller annan kränkande behandling, börgemensam vårdnad mot en förälders vilja vara utesluten.Riksdagens tydlighet har till någon del stillat den oro som finns för attäven män som utsatt kvinnan eller barnen för misshandel skulle kunnakomma ifråga för gemensam vårdnad. Genom de i Kvinnofrid beslutadesatsningarna för ökad kompetens, förändrade attityder och bättre bemötandeav de berörda myndigheternas personal, som kommer i kontakt medmisshandlade kvinnor och deras barn finns det anledning att anta attriksdagens klart uttalade vilja att män som misshandlat eller på annat sättutsatt en familjemedlem för kränkande behandling inte skall komma ifrågaför gemensam vårdnad kommer att få genomslag.Dock har den senaste tidens händelser där en tidigare närstående manstrakasserier, hot och våld trots upprepade anmälningar och rop på hjälp frånkvinnan kunnat fortsätta och slutat i våldets yttersta konsekvens att kvinnanmisshandlats till döds. 8 barn har i och med detta blivit moderlösa.Det finns all anledning att mycket noggrant följa hur domstolarna hanterardessa mycket svåra avgöranden som det i vårdnadsärenden är fråga om.Gammal förlegad kunskap, brist på insikt och en förringande attityd tillkvinnomisshandel får förödande konsekvenser för de kvinnor och barn somdrabbats av våldet.För att försäkra de drabbade, men också alla som intresserat följerriksdagens beslut angående "Vårdnad, boende och umgänge", bör regeringenunder på mycket nära håll följa utvecklingen vad gäller domstolarnastillämpning med särskilt fokus på hur de avgörande domstolarna gör i fall därden ena föräldern utsätter en familjemedlem för våld, trakasserier eller annankränkande behandling.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att följa domstolarnas beslut i vårdnadsärenden.Stockholm den 4 oktober 1999Elisebeht ()()()()()()()()
mot · GN02L427 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L427av Björnemalm, ()MyndighetsålderDagens ungdomar har många möjligheter och förutsättningar somtidigare generationer saknat.Trots detta upplever många ungdomar en känsla av maktlöshet och svårig-heter att själva påverka sin situation.Genom regeringsform sänktes rösträtten till nuvarande . Somskäl framhölls bl.a. att samhällsutvecklingen fört med sig att ungdomen iallmänhet hade större insikter i sociala, politiska och ekonomiska frågor äntidigare.Det ansågs också värdefullt att bevara sambandet mellan rösträttsåldernoch myndighetsåldern, som då sänktes till 18 år.Rätten att delta i allmänna val tillkommer endast dem som fyllt 18 senastpå valdagen. Ungdomar som fyller efter valdagen får inte gå till valurnornamen förväntas ändå ställa upp med samma intresse när valen förbereds iskolans undervisning.Förlängningen av mandatperioden från tre till har dessutom fått tillföljd att genomsnittsåldern för förstagångsväljare har höjts, eftersom deförstagångsväljare som blir myndiga får vänta ett årlängre innan de kan rösta i allmänna val.Barn och ungdomar delas tidigt upp i grupper enligt födelseår. Barnenfödda ett och börjar i skolan och har samma prestations-krav när det gäller betyg. Myndiga blir de emellertid ,nämligen den dag de fyller 18 år.Flera lagar och bestämmelser är kopplade till ordningen att dela upp ung-domar efter födelsedatum och inte efter födelseår, t.ex. är rätten att takörkortkopplat till födelsedagen.När ungdomar vill gå ut och dansa är disco den aktivitet som oftast erbjudsmen med som åldersgräns. De som då inte fyllt får stanna hemmamedan klasskamraterna går ut och roar sig. Några faller för frestelsen attförfalska legitimationshandlingar.Vi föreslår att lagen ändras så att alla ungdomar i en och samma årskullblir myndiga det kalenderår de fyller 18 år.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attmyndighetsålder skall följa kalenderår i stället för födelsedatum.Stockholm den 5 oktober 1999Maud Björnemalm (s)()()()
mot · GN02L428 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L428av Ek, ()Vårdnaden om barn efter grova våldsbrottFöräldrabalkens 6 kap 1 § (SFS 1983:47, 1983:484) stadgar att barn harrätt till omvårdnad, trygghet och en god uppfostran. Barn skall behandlasmed aktning för sin person och får inte utsättas för kroppslig bestraffningeller annan kränkande behandling. Vidare sägs i 2 § andra stycket att densom har vårdnaden om ett barn har ett ansvar för barnets personligaförhållanden och skall se till att barnets behov enligt 1 § blirtillgodosedda.Om en förälder vid utövandet av vårdnaden om ett barn gör sig skyldig tillmissbruk eller försummelse eller i övrigt brister i omsorgen om barnet på ettsätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utveckling, skall rättenbesluta om ändring i vårdnaden enligt 7 § första stycket.På senare tid har flera upprörande fall där män dödat kvinnor refererats imassmedierna. Nästan alla dessa fall har rört personer som haft ett för-hållande eller har ett förhållande med varandra. har de ocksågemensamma barn. Efter mammans död och pappans därefter följanderättegång skall de sociala myndigheterna i respektive kommun besluta ombarnets eller barnens framtid. Det innebär för barnet viktiga beslut om vemsom skall ha vårdnaden och vem som skall ha daglig tillsyn över barnet.I ett sådant fall har beslutat att fadern, som slagitihjäl sin hustru (som var ) fortfarande skall ha vårdnaden omderas gemensamma 3-åring. Barnet placerades hos en fosterfamilj som fåransvar för den dagliga vården medan fadern avtjänar ett tioårigt fängelse-straff. Detta finner vi mycket upprörande och stötande.En förälder som begått ett grovt våldsbrott bör automatiskt fråntas vårdna-den om sitt barn. Att med våld beröva barnets mor livet är en så grov kränk-ning också mot barnet och dess behov att den dömde föräldern inte kan ansesuppfylla krav på en vårdnadshavare. Däremot kan kontakten upprätthållas genom t ex övervakade besök ellerannan åtgärd som barnexpertis anser lämplig. Det är också lämpligt att ommöjligt en släkting till barnet utses till ny vårdnadshavare.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en förälder som begått ett grovt våldsbrottautomatiskt bör fråntas vårdnaden om sitt barn.Stockholm den 5 oktober 1999Lena Ek (c)()(c)
mot · GN02L429 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L429av Beiming, ()PartnerskapskonventionRegistrerat partnerskap för homosexuella finns i fem stater:Danmark, , , och . Lagstiftningen i defem länderna är inte identisk, men det finns likheter. Partnerskapslagardiskuteras även i flera andra länder. Det finns därför skäl att anta attalltfler länder kommer att införa partnerskapslagar.Flera oklarheter råder kring partnerskapets rättsverkningar i internationellthänseende. Det gäller till exempel svenska partnerskaps giltighet i alla deländer som har partnerskapslagstiftning, utländska partnerskaps giltighet iSverige och de anknytningskrav som några av partnerskapslagarna ställerupp.Sveriges partnerskapslag ställer upp ett sådant anknytningsvillkor sominnebär att minst en av parterna skall vara svensk medborgare och ha hem-vist i . Med andra ord kan svenska medborgare utan hemvist i Sverigeinte ingå partnerskap i sitt hemland. Dessutom kan utländska medborgaremed hemvist i endast ingå partnerskap med en svensk medborgaresom har hemvist i . Många homosexuella invandrare äralltså förhindrade att ingå partnerskap med varandra. Staterna bör ömsesidigtkomma överens om att åtminstone utvidga anknytningsvillkoren till att inklu-dera personer som är medborgare i, respektive har hemvist i, ett annat landsom också har partnerskapslagstiftning.Av detta skäl bör verka för en internationellt privaträttslig konven-tion om registrerat partnerskap.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en internationellt privaträttslig konvention omregistrerat partnerskap.Stockholm den 4 oktober 1999Cinnika Beiming (s)()
mot · GN02L501 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L501av , ()Falska husköpNyligen har en ny typ av bedrägeri uppdagats i . Dethar gått till på så vis att skrupelfria personer utnyttjat detfaktum att det vid tingsrätterna endast företas en formellkontroll av köpehandlingar avseende fastigheter. Poliser somutrett de aktuella fallen menar att det rör sig omekobrottslingar som hittat en helt ny affärsidé.Bedrägerierna har genomförts med förfalskade köpebrev som till sittsimpla yttre uppfyller lagens krav. Tingsrättens inskrivningsmyndighetgodkänner vid sin formella prövning de falska handlingarna enligt lagen.Därmed har bedragaren fått lagfart på den aktuella fastigheten och kanuppträda som ägare gentemot kreditgivare och andra. För den rättmätigeägaren återstår endast att väcka talan i ett tvistemål vid tingsrätten. Dettainnebär ofta en komplicerad, dyr och tidskrävande process. För människorutan vana vid rättsliga processer medför det naturligtvis en plågsamupplevelse att tvingas processa om sitt eget hus. Inte minst för många äldremänniskor blir de psykiska påfrestningarna stora.Med nuvarande regler finns det inget som inskrivningsmyndigheterna kangöra åt saken om det inte finns någon uppenbar misstanke om brott. Detfinns således en enorm möjlighet för skrupelfria personer att leta reda pålämpliga fastigheter och sedan förfalska köpehandlingarna. Ingen vet idagomfattningen på detta problem. Det kan i praktiken drabba så gott som allafastighetsägare i vårt land.Äganderätten är en viktig del av rättssamhället. Det får därför inte rådanågon tvekan om samhällets absoluta skyldighet att värna äganderätten.Oklarhet i dessa frågor undergräver respekten för lagen och skapar otrygghetför laglydiga medborgare.Det måste vara möjligt att utveckla ett system som skapar garantier för attförfalskade köpehandlingar inte kan utnyttjas. Som ett exempel kan nämnassystemet med insändande av ägarbevis vid bilförsäljning. Även om antaletfall av bedrägerier inte är stort, måste den enskildes lidande väga tungtjämfört med utökade administrativa rutiner. bör därför få ettuppdrag att utarbeta säkra rutiner vid husförsäljning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om säkra rutiner vid husförsäljning.Stockholm den 30 september 1999Ulf ()()
mot · GN02L502 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L502av , ()Förändring av arrendelagstiftningenLagstiftningen om bostadsarrenden innehåller inte någrabestämmelser om att arrendatorns ekonomiska intressen skaskyddas i samband med att besittningsskyddet avbryts.Exempelvis vis kan arrendatorn ha uppfört byggnader ellerpå annat sätt investerat stora pengar i förbättring av befintligbostad.Då besittningsskyddet bryts genom domstolsbeslut bär arrendatorn riskenatt helt förlora det värde som ligger i byggnaden på tomten. Någon lösen-skyldighet föreligger inte för jordägaren enligt nuvarande bestämmelser.Som regel går det inte att flytta byggnaden eller byggnaderna och jordägarenkan tvinga arrendatorn att riva byggnaderna och föra bort rivningsmaterialetvilket kan innebära en betydande kostnad.Det är nu angeläget att lagstiftningen får en sådan utformning att bostads-arrendatorn inte utsätts för stor kapitalförstörelse. Det finns redan vissabestämmelser som ålägger jordägaren att utbetala ersättning till arrendatorn,men detta är inte tillräckligt starkt. När lagutskottet behandlade motsvarandekrav avslogs propåerna med att det inte kan anses föreligganågot allmänt intresse av att främja investeringar på arrendeställen som utgörbostadsarrende. Men det är ju inte det frågan handlar om utan om en rättvisrättslig reglering vid arrendators frånträde.Lagstiftningen för bostadsarrenden bör kompletteras med en bestämmelseatt då arrendenämnd eller domstol beslutar om brytande av besittnings-skyddet, skall domstolen uttala vilka förpliktelser jordägaren ska tapå sig när det gäller ersättning för värdet av byggnaden eller byggnaderna påarrendestället. På så sätt kan tvister lösas innan de ens uppstår.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring i arrendelag-stiftningen i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 4 oktober 1999Dan ()
mot · GN02L601 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L601av Marcelind, ()Ersättning vid kränkande behandlingSamhället måste se allvarligt på angrepp mot polis. Densenaste tidens händelser med polismord och bombattentathar synliggjort poliskårens utsatta position.Polisen, som ytterst har i uppdrag att skydda samhällsmedborgarna, utsättsständigt för kränkande handlingar. uppmärksammades ett mål iGöta hovrätt som upprörde många och frågan ställdes: "Ska polismän i sintjänsteutövning behöva tåla att bli spottade i ansiktet? "I det aktuella målet nr T 373/98 hade en person som blivit omhändertagenspottat poliskommissarien i ansiktet. Tingsrätten utdömde iskadestånd. Hovrätten anförde emellertid i sin bedömning att polismän itjänsten måste vara beredda att tåla ett visst mått av kränkande handling ochatt den behandling som ifrågavarande polisman utsatts för i sin tjänste-utövning, inte utgör en så allvarlig kränkning att rätt till skadestånd före-ligger.I 1 kap. 3 § skadeståndslagen finns regler för skadestånd vid kränkning.Kränkningsersättningen har till syfte att lindra verkningarna av kränkningen.Ersättningen har också ett inslag av upprättelse för den förnedrande ochkränkande behandlingen som den skadelidande utsatts för. En förutsättningför rätt till kränkningsersättning är att den som kränkts genom brott mot sinperson, frihet, frid eller ära därigenom tillfogats ett lidande. Här krävs attdetär fråga om en allvarligare kränkning av den personliga integriteten. Vadsom är en allvarlig kränkning avgörs från fall till fall.Hovrätten ansåg inte att det var en allvarlig kränkning av den skade-lidandes personliga integritet att bli spottad i ansiktet. Vilka signaler gerdetta den uppväxande generationen? En aktuell informationskampanj sompågår i våra skolor betonar att man inte ska använda kränkande tillmäleneller utsätta andra för personlighetsförnedrande handlingar.Vi anser att polisens arbete är av så stor vikt i samhället att det aldrig kanses som acceptabelt att en polis i tjänst ska behöva bli utsatt för att blispottadi ansiktet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att lagtexten angående kränkningsersättning om-gående ses över så att domar liknande den i inte upp-repas,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en polis i tjänst som kränks, på det sätt somanges i motionen, skall har rätt till kränkningsersättning.Stockholm den 29 september 1999Ragnwi Marcelind (kd)()()()()()von der Esch (kd)()()
mot · GN02L602 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L602av Marcelind, ()Försäkringsbolagens skyldighet i samband med försäkringstagares dödsfallMånga efterlevande/dödsbon efter avlidna anhöriga har idagstora problem att reda ut vilka försäkringar och tillgångarden avlidne har. I vissa fall, där dödsboet har kännedom omen försäkring, upplever de efterlevande dessutom attförsäkringsbolagen medvetet försvårar/förhalar utbetalandetav försäkringsbelopp.Enligt försäkringsavtalslagen (1927:77) ska försäkringsbolag utan uppskovreglera utbetalning av försäkringsbelopp. Denna skyldighet inträder närbolaget fått underrättelse om försäkringsfallet. Problem kan dock uppstå medkollektiva försäkringar som tecknats genom ett företags försorg, där företagetenbart uppgivit antalet anställda i företaget. Det finns då inga registreradepersonnummer som visar på vilka personer som ingår i försäkringen. I dessafall vilar ansvaret helt på den försäkrades efterlevande eller försäkrings-tagaren, det vill säga företaget eller föreningen.Individuella försäkringar har alltid personnummer och de efterlevande bördärför kunna få avtalade försäkringsbelopp utbetalda. Snabbast sker dettagenom att presentera försäkringsbrevet efter dödsfallet. Om inte detta görs,kommer dödsfallet att upptäckas vid samkörningen av SPAR. I stort fungerarkontakten mellan försäkringsbolag och dödsbo bra. Samkörning sker på rutinmed SPAR och vad gäller kapitalförsäkringar åligger det kunden att förvaradessa på ett säkert ställe, exempelvis i ett bankfack. Problemet är, somnämnts ovan, de kollektiva försäkringar där det inte finns något krav påatt personnummer ska anges. Enligt mening bör ettdödsbo alltid ha möjlighet att få ut de försäkringar som finns. Det är därförrimligt att överväga att personnummer obligatoriskt ska anges i kollektivaförsäkringar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att överväga att personnummer obligatorisktskall anges även i kollektiva försäkringar.Stockholm den 29 september 1999Ragnwi Marcelind (kd)()()()()()von der Esch (kd)()()
mot · GN02L604 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L604av , ()Regressrätt för utgiven sjuklönVi har föreslagit att arbetsgivare i vissa fallborde ha en regressrätt för utgiven sjuklön, t.ex. i sådana fallnär man tvingats betala ut sjuklön till en arbetstagare p.g.a.sjukskrivning till följd av att en annan person uppsåtligen harskadat arbetstagaren.I denna motionen upprepar vi denna inställning. Vi anser att böröverväga frågan om införande av regressrätt för arbetsgivare för utgivensjuklön. Regressrätt bör i första hand föreligga gentemot den som vårdslöstförorsakat en arbetstagares sjukskrivning samt gentemot trafikförsäkringen.En bestämmelse om regressrätt kan lämpligen skrivas in i skadestånds-lagen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om införande av regress-rätt för utgiven sjuklön i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 5 oktober 1999Margit ()()()()()()()()()