mot · GN02So264 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So264av , ()Omhändertagande av barnFörbättrade regler vid omhändertagande av barnInledningUnder har det skett några positiva förändringar när detgäller förbättring vid omhändertagande av barn och ungdom. Riksdagenhar fattat beslut om att när det gäller placering av barn utanför hemmetatt det i första hand skall övervägas om barnet kan tas emot av någonanhörig eller annan närstående. En annan viktig förändring är att fler ochfler kommuner använder sig av familjerådslag. Trots de positivaförändringarna finns det många viktiga förändringar att göra på det härområdet. Det är också viktigt att noga följa utvecklingen, eftersom detfinns kommuner som ännu inte påbörjat ett förändringsarbete för att levaupp till de beslut som fattat när det gäller att utredamöjligheten att i första hand placera ett barn i dess nätverk. Om detvittnar flera telefonsamtal , både från berörda ochfrån en advokat.Att omhänderta någons barn är ett av de största ingrepp man kan göra moten familj. Hos många barn, föräldrar och andra anhöriga skapar det sår ochärr som aldrig försvinner. Vi måste därför ha ett ständigt pågående arbete föratt stödja, hjälpa och förbättra situationen för de familjer som hamnar i ensituation där samhället överväger ett omhändertagande. ochde enskilda socialsekreterarna är mestadels både duktiga och seriösa, och vianser att de behöver allt stöd och all den uppmuntran de kan få i sitt svåraarbete.Detta gäller också de familjehem som finns. Vi vet att de flesta familje-hemmen som rekryterats fungerar mycket bra och gör en enormt viktiginsats.Men vi vill dock påvisa att de brister som finns i vissa fall måsteuppmärksammas, så att omhändertagandet kan bli bättre överallt.RättssäkerhetNär barn far illa i hemmet är det samhällets skyldighet att ingripa.Givetvis måste ett sådant ingripande ske med stor försiktighet och på etträttssäkert sätt. Ett felaktigt ingripande kan skapa livslång misstrogentemot och tron på rättssamhället kan för alltid gåförlorad.Vi har fått många signaler om socialutredningar som görs på ettoacceptabelt sätt, där utredaren tar upp det som talar mot klienten ochutelämnar det som är till klientens fördel. När det gäller utredningar ibrottmål, styrs de av . En liknande lagstiftning behövs närdet gäller utredningarna inom , utredningar som drastiskt kanförändra människors hela liv. Även från socionomer har det uttalats kritikmot de brister som finns i utbildningen när det gäller sociala utredningar.Överhuvudtaget behöver stöd i att finna en enhetlighet inomsitt utredningsförfarande och i sin dokumentation.Vi är övertygade om att det har blivit en förbättring på det här området ioch med att fler och fler kommuner infört familjerådslag som enarbetsmetod. Men det räcker inte, vi fortsätter att kräva en lagstiftning somreglerar utredningsförfarandet inom socialtjänsten.Rätt till familjerådslagFler och fler kommuner inför nu familjerådslag som arbetsmetod när ettomhändertagande av ett barn är aktuellt eller planeras. Det tycker vi ärpositivt och ser det som den enda nu varande modell där de berörda/an-höriga/närstående verkligen garanteras vara delaktiga och där de haren acceptabel möjlighet att påverka beslutet.Under lång tid har självständigt utrett och kommit medförslag till åtgärder när en krissituation uppstått i en familj. Många familjerhar då både blivit och med rätta känt sig utestängda, överkörda och maktlösa.Det har inte heller varit ovanligt att familjen/anhöriga inte vågat protesteraavrädsla för att de då även ska belastas av sina protester. Trots förbättringarupplever många fortfarande att situationen i vissa kommuner inte förändrats.Vi anser att nu måste vara förbi där familjen och nätverk stängsute från möjligheten att delta i beslut som berör deras barn, barnbarn ellerandra närstående. Vi ser därför med tillfredsställelse på modellen medfamiljerådslag. Den har öppnat dörren för familjens deltagande i dekommuner där det funnits ett engagemang och en tro på familjerådslaget.Men i många kommuner vill man inte förändra, man vill inte släppa ifrån sigensamrätten att självständigt hantera ärendet, man vill uppenbart inte attberörda och närstående skall lägga sig i, det är jobbigt och besvärligt.Vi anser att tiden är mogen att utveckla familjerådslaget till att bli enrättighet. Det får inte vara den enskilde tjänstemannens val av arbetsmetodsom skall avgöra om de närstående skall få vara delaktiga eller utestängda.Delaktigheten måste vara en rättighet och en del i rättssäkerheten. Omfamiljen så önskar skall den därför alltid ha rätt till ett familjerådslag innanett slutligt beslut i fattas i ett ärende där det kan bli frågan om ettomhänder-tagande och en placering av ett barn genomförs. En rättighet som skall gällavare sig det handlar om ett beslut som tas med stöd av socialtjänstlagen ellerLVU. För att denna rättighet skall kunna utföras krävs dock att socialtjänstenbåde lär sig arbetssättet samt använder ett synsätt där klienter och derasnätverk är en resurs. I de fall där det finns en konflikt mellan familjen ochsocialtjänsten anser vi att man även vid en omprövning av ett äldre fall skallges möjlighet att använda sig av familjerådslag.Socialtjänstens roll får aldrig upplevas som ett hot, den måste utgå från attvara stödjande och hjälpande. Den rollen förstärks om man använder sig avfamiljerådslag.Åtgärder för hela familjenAtt omhänderta ett barn är ett så allvarligt ingripande att det endast skallske när ingen annan lösning står till buds. handlar det ommissbruk eller övergrepp inom familjen. När beslut fattas om åtgärder förbarnets bästa, så anser vi att situationen är så allvarlig att den ocksåmåste följas av åtgärder för att lösa den situation som föranlettomhändertagandet. Ett omhändertagande är svårt för alla parter ochbarnets föräldrar/anhöriga mår då sämre . Tyvärr är detalltför vanligt att familjen lämnas åt sitt öde när barn omhändertagits.Här måste det ske en förändring. Oavsett om barnet/ungdomen kommeratt stanna en begränsad tid i sitt fosterhem eller om det kommer attstanna i fosterhemmet under resterande uppväxt så behöver föräldrarnahjälp med att utveckla ett positivt föräldraskap i förhållandet till sitt barn.Plan för vård och återföreningEn stor brist vid omhändertagande av barn är att det inte alltid upprättasen åtgärdsplan för familjen och för barnet. Det måste finnas kompetenshos att utforma en åtgärdsplan som alla inblandade parterom möjligt kan godkänna. Den skall inte utformas endast utifrånsocialtjänstens normer utan även från föräldrarnas och barnetsperspektiv.I en sådan plan måste det också där det är möjligt finnas en plan för ettåterförenande. Det måste vara en skyldighet vid alla utredningar där enplacering planeras. Den som hamnat i den svåra situationen att barn blivitomhändertaget/omhändertagna skall inte behöva leva i den svåra ovisshetenatt inte veta om det finns en möjlighet till återförening.Som en mamma uttryckte det: "Jag har varit fri från missbruket ,jag har fått tillbaka mitt jobb och mina vänner, jag har ett fint hem, men jagfår inte svar på frågan- vad fordras av mig för att jag skall få tillbaka mina barn. "SyskonplaceringNär det finns flera syskon som skall placeras, så måste man eftersträvaatt syskonen om möjligt placeras i samma familjehem. Är inte dettamöjligt, så anser vi att syskon inte skall placeras längre från varandra änatt de kan ha en normal kontakt. skall hjälpa syskonen god kontakt.SläktkontaktAtt splittra familjer och släkter har gjort många människor olyckliga ochskapat många tragedier. Det har vi många vittnesmål om. Det har saknatsoch saknas i viss mån fortfarande en helhetssyn när det gäller våra röttersbetydelse.Barnens rätt att få träffa sin anhöriga måste garanteras. Om det inte finnsmycket speciella skäl som talar däremot, så måste ett barn som ärfamiljehemsplacerat ha samma rätt som alla andra barn att få träffa sinaanhöriga, när hon/han själv vill det.Vilka andra barn än familjehemsplacerade barn nekas att träffa exempelvissina närstående mer än en gång och då under en begränsadtid och på plats som bestäms av en tjänsteman?Vilka andra barn nekas att sova över hos far- och morföräldrar eller annansläkting efter ett sent julfirande med motiveringen att det är viktigt attbarnetsover i sin egen säng?Vilka andra barn måste smyga sig till hemliga möten med sina anhörigaefter skolans slut?Vi anser att barns rätt till ett naturligt umgänge med släkten måste tillgodo-ses. Man måste i större utsträckning lyssna på barnen. Det är därförviktigt att barn och ungdom inte placeras så långt från sina anhöriga attkontakten bryts eller försvåras. Många kommuner väljer av olika skälplaceringar på sådant avstånd att en kontakt med anhöriga blir omöjlig.Sådana placeringar måste bli undantag och får aldrig bli en regel. Närhet germöjlighet till den kontakt mellan barnet och dess släkt och andra närståendesom tidigare gett uttryck för. Barnet kan då också på eget initiativha en kontakt med sina anhöriga. Närhetsprincipen måste gälla.Utbildning av familjehemEtt bra familjehem är förutsättningen för en lyckad placering. Ett dåligtfamiljehem kastar en mörk skugga över alla familjehem och kan innebäraen katastrof för fosterbarnet. Därför är det viktigt att vi får engenomgående hög standard på familjehemmen.I lagstiftningen poängteras mycket starkt att målsättningen vid placeringarär att arbeta för att barnet ska hem igen. Detta mål kolliderar naturligtvis medfamiljehemsföräldrarnas känslomässiga bindning till det placerade barnet.Det är inte enkelt att placering kunna lämna barnet ifrån sig.Det kan också vara svårt att klara andra konflikter som kan uppstå. Därför ärutbildning av blivande familjehemsföräldrar och handledning ett måste vidsåväl frivilliga placeringar som vid tvångsplaceringar. Vi anser att en sådanutbildning och handledning ska vara obligatorisk. Även släktingar som harbarn placerade hos sig ska erbjudas detta.Vid en sådan obligatorisk utbildning får också de blivande fosterföräl-drarna en möjlighet att känna efter om det svåra och förtroendefullauppdraget att vara fosterförälder passar dem. Även får enbättre möjlighet att bedöma de blivande fosterföräldrarnas lämplighet.KontrollbesökFör att säkra kvalitén anser vi att vissa av de kontrollbesök som social-tjänsten gör i familjehemmen ska vara oanmälda.Barnen ska ha en långvarig kontakt med samma socialsekreterare, menmåste ha rätt att byta om kontakten inte fungerar. Socialsekreteraren måste tainitiativet till enskilda samtal med barnen/ungdomarna, som annars kanskeinte vågar kritisera eller anmäla familjehemmet om det är nödvändigt.Mjuk utslussningMånga familjehemsplacerade barn känner sig utkastade när de blir 18 år.De kan då stå utan både familjehemsföräldrar och biologisk familj.Därför måste det finnas möjlighet till en mjuk utslussning med möjlighetatt komma tillbaka till familjehemmet. Om en ungdom som fyllt 18 årönskar bo kvar i familjehemmet ska denna möjlighet ges i form avfortsatt ekonomiskt stöd under en bestämd utslussningsperiod sombestäms i samråd mellan den ansvariga socialenheten och denfamiljehemsplacerade.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en tydlig lagstiftning som reglerar omhänder-tagandet och utredningsförfarandet vid omhändertagandet av barn,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att modellen med familjerådslag skall vara enrättighet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att man vid konfliktfall när det gäller placeringav barn vid omprövning ges möjlighet att använda sig av familje-rådslag även i äldre fall,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en plan för vård och återförening vid familje-hemsplaceringar,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om syskonplacering,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om barnens rätt till släktkontakt,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om obligatorisk utbildning av familjehemsföräldrar,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om oanmälda kontrollbesök,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om mjuk utslussning från familjehem.10.Stockholm den 29 september 1999Thomas ()()()()