mot · GN02T463 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:T463av , ()Trafiksäkerhet1 Åtgärder för att styra utvecklingen motnollvisionen och nå delmålet högst 400 döda itrafiken år 20001.1 BakgrundEn enig riksdag står bakom nollvisionen att ingen skall förolyckas itrafiken. Det tidiga 1990-talets trend mot allt färre döda har dock brutits,har antalet varit ungefär - 540 döda per år.Statistiken för första halvan av 1999 pekar åt samma håll. uppfyller nollvisionen - ingajärnvägsresenärer har dött under 1990-talet.Ett delmål i nollvisionen är högst 400 döda och 270 döda år 2007.Regeringen har presenterat ett antal förslag för att minska trafikdöden.Vägverket har presenterat ytterligare några åtgärder, såsom sänkt hastighetpå vissa vägsträckor och höjda krav på att använda vinterdäck.Vänsterpartiet bedömer att de föreslagna åtgärderna inte räcker föratt nå det uppsatta målet för . Vi anser också att målet är oerhörtviktigt och bör uppfyllas. Vi kan inte acceptera en omformulering av måleteller med andra ord, att man överger målet bara för att statsmakten och dessmyndigheter inte orkat genomföra tillräckliga åtgärder.Vi bedömer att regeringens förslag och de förslag som hittillspresenterat i bästa fall kan minska trafikdöden med 20 - 40 döda.Vänsterpartiets förslag kan om de genomförs snabbt i bästa fall leda till attdelmålet nås, dvs. en minskning med 140 döda till målet på maximalt 400 år2000. Även slutmålet att ingen skall förolyckas i trafiken är möjligt att uppnåinom med våra förslag. Det är också anmärkningsvärt attregeringen överger mål om högst 400 döda utan attkonsultera . Vi konstaterar också att de åtgärder vi föreslår för attnå nollvisionen sammanfaller i mångt och mycket med de åtgärder sombehövs för att nå miljömålen, vilket gör att det borde vara möjligt att nå enighet om dessa åtgärder.I denna motion lägger vi förslag för att nå delmål om maximalt400 döda 2000 och 270 döda år 2007.2 Allmänt2.1 Minska vägtrafiken2.1.1 Minska transportbehovetEtt långsiktigt och hållbart sätt att minska antalet vägolyckor är attreducera vägtrafiken genom att minska det totala fysiskatransportbehovet. Detta är en komplicerad fråga som innefattar en radåtgärder av olika dignitet - samhällsplanering, infrastruktursatsningar,ekonomiska styrmedel, information, juridiska förändringar, etc. Det ärockså en fråga om konkurrens mellan kommunikationsslag och vadstaten väljer att lägga investeringsresurserna på. I huvudsak är detta enlångsiktig omställning, men samhällets signaler och prioriteringar i dagpåverkar människors och företags långsiktiga planering.2.1.2 För över trafik till miljöanpassade transportslagVänsterpartiet vill också se en överföring av trafik till kollektiva,energisnåla, säkra och miljöanpassade transporter. Detta åstadkommesmed många olika metoder men bland det effektivaste är att föra överinvesteringsmedel från vägsektorn till kollektiva och miljöanpassadekommunikationer såsom spårtrafik, sjöfart, IT och cykel. I budgetarnaför åren 1999 till 2001 har detta slagits fast genom att bl.a.investeringsmedel till nya vägar kraftigt minskat.2.2 En satsning på de farligaste vägarnaEn satsning bör ske på de farligaste vägarna. har en tydlig bildoch kartor över de farligaste vägarna. Där kan en kombination avåtgärder vidtas. Hastighetsgränssänkningar, kameraövervakning, lokalinformation, ökade kontroller, vajerräcken, borttagande av hårda föremållängs vägkanten, ombyggnationer av korsningar, fler rondeller etc.Emellertid får inte hårda åtgärder ske på bekostnad av "mjuka" åtgärdersåsom information och övervakning. bör ge regeringen tillkänna att satsningar skall ske på de särskilt farliga vägarna.3 Förslag för år 20003.1 Sänkta hastighetsgränser och skärpt hastighetsövervakningEn av de effektivaste metoderna att minska olyckorna är sänktahastigheter. Döds- och skaderisken ökar kraftigt med stigande hastighet.Hög hastighet innebär dels att det är svårare att undvika en olycka, delsatt skadorna blir värre i en olycka vid höga hastigheter. Sambanden ärmycket entydiga.Sänkta hastighetsgränser kan genomföras och kombineras på flera sätt -30-zoner i tätorter, sänkningar på olycksdrabbade och farliga vägsträckor,sänkningar i vissa regioner, generella sänkningar på hela vägnätet, sänktagränser . Sänkta hastighetsgränser bidrar också långsiktigt till attföra över resenärer och gods från vägtrafik till andra färdmedel, vilket ledertill minskad vägtrafik och därmed minskat antal olyckor.I debatten framförs ofta att näringslivets konkurrenskraft minskar omhastighetsgränserna sänks. Även regeringen hävdar detta i sitt 11-punkts-program. Detta är såvitt vi kan bedöma inte klarlagt - tvärtom finns det flerarapporter som tyder på motsatsen. Värdet av denna lilla tidsvinst, som mankan göra genom att färdas med högre hastighet, äts upp av kostnaden för ökatvägunderhåll, fordonsslitage, däckslitage, olycks- och miljökostnader. Närdet gäller godstransporter är det i många fall inte transporthastigheten som ärdet viktiga utan att kunden vet när transporten anländer. Eftersom detta är ettresonemang som används ofta bör det analyseras vidare. En sådan analysborde försöka ge en samlad bild av hastighetssänkningars effekt på bådenäringslivets och den offentliga sektorns totala ekonomi. bör geregeringen detta i uppdrag.Lägre hastigheter innebär åtminstone lägre direkta kostnader för samhället- sänkta olycksfallskostnader, sänkta underhållskostnader, sänktamiljökostnader, möjligtvis också förbättrade konkurrensvillkor förjärnvägstrafik och sjöfart och även för andra miljövänligarekommunikationsslag. För näringslivet sjunker kostnaden för fordonsslitage,bränslekostnaderna och olyckskostnaderna.Sänkta hastigheter kan användas som buffertåtgärd - om olyckorna inteminskar tillräckligt mycket kan hastigheterna sänkas ytterligare för att nåtrafiksäkerhetsmålet för . Polisens resurser för ökadhastighetsövervakning måste öka - se avsnittet om medel ochansvarsfördelning. har polisens trafiksäkerhetsarbete skurits ned i bådeomfattning och kvalitet. Antalet trafikpoliser har sjunkit från ca1 300 till 800. Detta leder självklart till att det blir svårare att nåtrafiksäkerhetsmålen. Fler poliser behövs ute på vägarna om trafikdödenskall kunna minska radikalt. För att säkerställa polisens trafiksäkerhetsarbeteskall ha en nationell plan för sitt trafiksäkerhetsarbete.Detta bör ge regeringen till känna.3.2 Kameraövervakning av hastighetsgränserKameraövervakning är en kostnadseffektiv metod att registrera vilkafordon som kör för fort eller begår andra trafikbrott. Nackdelen är att detinte går att avgöra vem som kör. Det är då svårt att enligt svensk juridisktradition straffbelägga rätt person. Bilens ägare kan hävda att det varnågon annan som körde och enligt svensk juridisk sedvänja är inte ägarenskyldig att uppge vem som körde bilen om denna tillhör familjen.Riksåklagaren och har föreslagit en utredning kringmöjligheterna att ägaren skall bli skyldig att uppge vem som användebilen. Detta fungerar utmärkt i andra länder.Kamerorna kan också lätt saboteras, men detta kan förmodligen åtgärdas,bl.a. med hjälp av goda lokala informationsinsatser innan kamerorna placerasut. Ofta är hälften av trafiken på en väg lokal och det brukar finns ett stortlokalt intresse av att hastighetsgränserna följs. Kameraövervakning skall inteersätta polisens trafikövervakning utan vara ett komplement till den manuellaövervakningen.Ett alternativ i ett initialt skede är att använda kameror i ett preventivtsyfte. När en bil- eller motorcykelförare/ägare bevisligen har begått ett brottkan han åläggas att komma in med en förklaring, vem som kört fordonet, etc.Detta kan sedan följa ägaren och eventuell annan skyldig som en prick(anmärkning) och användas om fler överträdelser sker. Detta kan varaeffektivt bl.a. för att komma åt de grova överskridanden avhastighetsreglerna som sker på vissa vägar. I detta sammanhang villvi också nämna behovet av en lagändring så att minderåriga inte får stå somregistrerade ägare till vägtrafikfordon. Detta fenomen har i flera fallförsvårattrafiksäkerhetsarbetet och utnyttjats på ett kriminellt sätt. bör geregeringen till känna att kameraövervakning skall införas i större skala påolycksdrabbade sträckor.Riksdagen bör ge regeringen till känna att möjligheterna till utvidgatbilägaransvar i enlighet med vad Riksåklagaren och föreslagitskall utredas och att minderåriga inte skall kunna stå som ägare tillvägtrafikfordon.3.3 Ökad övervakning av nykterhet och bilbältesanvändningDe flesta är överens om att det första och viktigaste steget är bättrerespekt för gällande regler. Det behövs mer information, undervisning etcmen all erfarenhet visar att ökad övervakning är effektivast för attförbättra efterlevnaden. En synlig övervakning där bilförarna ser attpolisen ingriper är en suverän åtgärd.Målen för antalet kontroller har ej uppfyllts, antalet trafikpoliser harsjunkit kraftigt. Undersökningar visar också att omfattningen ocheffektiviteten vid kontrollerna varierar kraftigt över hela landet. Dekampanjer som genomförts har inte lyckats förbättratrafikanternas beteende nämnvärt.Alkohol är en bidragande orsak till åtminstone 100 dödsfall ivägtrafiken. Här är alkolås förmodligen den effektivaste lösningen på litelängre sikt. Alkolås hindrar en berusad person från att starta en bil. I väntanpå alkolås behövs tills vidare bl.a. en utvidgad nykterhetskontroll.Användningen av bilbälte har inte nått målet utan stagnerat på en för lågnivå, vilket bevisas av att av de dödade bilresenärerna inte användebilbälte. Att öka bilbältesanvändningen är en av de resurssnålaste metodernaför att minska antalet döda och svårt skadade i vägtrafiken.Ett flertal olyckor har resulterat i dödsfall därför att det är tillåtet attfärdasfler personer i en bil än vad det finns bilbälten. Därför skall det vara lag påatt alla personer som färdas i en personbil skall använda bälte. börge regeringen till känna att det måste ske en kraftig ökning ocheffektivisering av antalet hastighets-, nykterhets- och bilbälteskontroller.Riksdagen bör också uttala att alkolås skall införas så snart det är praktisktoch juridiskt möjligt. bör besluta att alla som färdas i en personbilskall använda bilbälte.3.4 Inrätta en trafikinspektionVägtrafiken saknar motsvarigheten till förjärnvägstrafiken. En vägtrafikinspektion skulle kunna utreda och ökakunskaperna kring vägolyckor och därmed öka möjligheterna till attminska förutsättningarna för olyckor. En enig riksdag har gettregeringen i uppdrag att inrätta en vägtrafikinspektion. harregeringen inte verkställt beslut (bet. 1998/99:TU9).Riksdagens enhälliga beslut om att inrätta en vägtrafikinspektion börsnarast verkställas av regeringen.3.5 Säkrare gång- och cykeltrafikAtt cykla är bland de farligaste sätten att transportera sig. ärdet ur miljösynpunkt ett synnerligen effektivt transportslag. Minskadvägtrafik, fler och bättre cykelbanor samt ökad cykelhjälmsanvändningär metoder för att få ner antalet dödade cyklister. Endast fler cykelbanorhjälper inte, det är i korsningarna som de flesta svåra olyckor sker, såantalet korsningar där cyklister och bilister möts måste minimeras. 70 %av cyklisternas skallskador uppkommer vid olyckor där det inte finnsnågot motorfordon inblandat. Därför måste cyklisterna använda hjälmoch en hjälmlag är det enda sättet att få en tillräckligt hög användning.Det måste också finnas en allmän acceptans för en lag, vilket vi utifråninternationell erfarenhet bedömer kommer att finnas inom några år.Äldre människor är kraftigt överrepresenterade bland fotgängare ochcyklister som förolyckas. Åtgärder måste sättas in för att skydda dennakategori av trafikanter. bör ge regeringen till känna att det skallfinnas en beredskap hos berörda myndigheter för en kommande lag omobligatorisk cykelhjälmsanvändning. bör hos regeringen begäraförslag till åtgärder för att öka säkerheten för äldre trafikanter.3.6 Medelstilldelning och ansvarsfördelning mellan polis,och medel som finns tillgängliga för trafiksäkerhetsarbete måste öka ochanvändas till de mest effektiva åtgärderna. Det är t.ex. oftast effektivareatt satsa på folkbildning, information och övervakning än att satsa påombyggnation av vägar. Folkbildning och information är ocksånödvändigt för att skapa acceptans för lagstiftning och övervakning,vilket annars av många lätt kan uppfattas som ett ingrepp i denpersonliga integriteten. NTF har varit ansvarigt för dessainformationsinsatser. För att öka NTF:s effektivitet bör NTF görasekonomiskt oberoende av . I detta sammanhang bör enöverföring av trafiksäkerhetsansvaret från till polisen utredas.Vägverket har ett huvudansvar för fysiska investeringar i vägmiljön ochdet kan då bli en konflikt mellan mjuka och hårdatrafiksäkerhetsåtgärder.Inom ramen för budgetpropositionens omprioritering till förmån försärskilda trafiksäkerhetsåtgärder på det statliga vägnätet är det viktigt atttrafikövervakning inklusive bilinspektörsuppgifter kan säkerställas på enacceptabel nivå. Detta bör ge regeringen till känna.Inom vägbyggnadsområdet varierar trafiksäkerhetsnyttan inom vida ramar.Motorvägar har hög säkerhet men att bygga motorvägar är ett mycket dyrtsätt att förbättra säkerheten. Beräkningar av visar att det kostar ca1 miljard kronor att rädda ett människoliv genom att byggamotorvägar, medan man kan rädda en människa för 130 miljoner omman satsar på de mest kostnadseffektiva traditionella förbättringsåtgärdernapå befintliga vägar. Mittseparering (vajerräcken m.m.) på de mestolycksdrabbade 13-metersvägarna räddar ett människoliv för 30-60miljoner. skall åläggas att genomföra de mest kostnadseffektivaåtgärderna för att få ner antalet olyckor.3.7 Minska de tunga fordonens olycksfrekvensDe tunga fordonen står för av antalet körda kilometrar men ärinblandade i av antalet trafikolyckor med dödlig utgång. Detta visarvikten av att minska den tunga trafiken på vägarna. bör i ökadutsträckning gå på järnväg och till sjöss. Detta bör geregeringen till känna.Det finns undersökningar som tyder på att tunga fordon är de som mestfrekvent bryter mot hastighetsbestämmelserna - inte minst i tätort. Staten bör ta upp en diskussion med berörda branscher om hurman skall komma tillrätta med detta. Polisen bör också kunna använda detunga fordonens färdskrivare som bevisinstrument om dessa visar att denmaximala tillåtna hastighetsgränsen för fordonstypen i fråga överskridits.Detta skulle ge möjlighet att utföra hastighetskontroller i samband med deväganknutna fordonskontrollerna. Ett annat problem i detta sammanhang äratt hastighetsbegränsarna på tunga fordon ofta är manipulerade. Även dettagör att seriösa åkerier får konkurrensnackdelar. Problemet med överlast börockså uppmärksammas mer. Ett alltför tungt lastat fordon utgör en stortrafikfara. skall ge regeringen till känna vad i motionen anförtsom behovet av en översyn av den tunga trafikens trafikregelbrott.Ett annat problem är att det är svårt att genomdriva sanktioner motutlandsbaserade fordon och förare. I våra grannländer har polisen rätt attbeslagta eller lägga kvarstad på fordon om en förare t. ex. inte betalarutdelade böter direkt. regler på detta område bör harmoniseras medvåra grannländers. bör ge regeringen detta till känna. Ett stortproblem vid realiserandet av nollvisionen är att de tunga fordonens storamassa i kombination med hög fart gör att den trafikant som kolliderar ellerblir påkörd av ett tungt fordon oftast avlider. Ett sätt att minska de tungafordonens aggressivitet är att de utrustas med deformationszoner. Dennafråga bör regeringen driva inom EU och andra internationella fora.3.8 Förändra sanktionssystemen - höjda böter baserade påolycksriskBötesbeloppen för hastighetsöverträdelser är låga och inte särskiltbetungande för ekonomiskt mindre känsliga personer. Det maximalabötesbeloppet() är lågt i ett nordiskt och internationellt perspektiv.Sanktionssystemet bör ändras så att bötesbeloppen står i proportion tillöverträdelsens svårighetsgrad och till skaderisken.Ansvaret och risken för andra människor vid överträdelse av trafikreglerspeglas inte fullt ut i sanktionssystemet. När en verksamhet resulterar imer än 500 döda måste riskerna vid brott bli tydliga och resultera ikännbara straff. Tunga fordon, som vid överskridanden genom sin storarörelseenergi och förlängda bromssträcka utgör en extra fara för andratrafikanter, bör särskilt beaktas. Även sanktionerna för andra trafikbrott börses över i syfte att skärpa och modernisera påföljderna. Maximalt 300 kronori böter för brott mot bälteslagen är t. ex. för lågt. Även brott motarbetstidsreglerna för den tunga trafiken har för låga sanktioner. Regeringenbör återkomma med förslag om skärpta sanktioner för trafikbrott därdet framgår att graden av sanktion skall spegla olycksrisken.3.9 Bättre vägunderhåll vintertidDet finns en oro för att konkurrensutsättningen av vägarnas drift ochunderhåll kan ha medfört att vintervägunderhållet har blivit sämre, vilkethar resulterat i fler olyckor. Konkurrensen har förmodligen inneburitsämre standard på underhållet, färre anställda som jobbar under merpressade villkor samt lägre kompetens i arbetet med vintervägunderhåll.Riksdagen skall hos regeringen kräva en utvärdering av kvaliteten påunderhållet av vägar vintertid.4 Förslag för åren efter år 20004.1 - intelligent stöd för anpassning av hastighet elleraktiva gaspedalerBilen känner av vägen och därmed vilken hastighetsgräns som gäller.Fordonet kan då inte framföras fortare än vad hastighetsgränsen tillåter.Systemet kopplas ur vid nödsituation. Detta system finns i fleraländer och prövas nu i stor skala (7 000 fordon) av i fyrasvenska städer. Erfarenheter från andra länder och tidigare svenska provhar gett positiva resultat. Kostnaden är per fordonmen kommer att minska. Om teknikutveckling fortsätter kan förmodligenISA införas på nya modeller.4.2 Påskynda åtgärder på det kommunala vägnätet30 % av dödsolyckorna sker på det kommunala vägnätet ochutvecklingen är inte speciellt positiv. I synnerhet oskyddade trafikanterlever farligt. Kommunerna måste påskynda sitt trafiksäkerhetsarbete, inteminst måste arbetet med att införa 30-zoner i tätorter främjas. Där 30-zoner trots kritik från olika håll införts har olyckorna minskat och ingaandra negativa effekter har dokumenterats. Snarare har 30-zoner skapattrevligare, hälsosammare och handelsvänligare tätorter. böruttala att regeringen skall ta initiativ för påskynda det kommunalatrafiksäkerhetsarbetet.4.3 Trafiksäkerhetskvalitetssäkring av offentliga och privatatransporterRegeringen bör i regleringsbrev till myndigheter och på andra sätt införakrav på att myndigheterna skall trafiksäkerhetskvalitetssäkra sina egnaoch upphandlade transporter. Även andra offentliga organ - landsting,kommuner - bör göra på motsvarande sätt.Över 400 privata företag har redan skrivit under ett avtal om att arbeta förtrafiksäkerhet och transportkvalitet.En rad krav skall naturligtvis ställas på kvalitetssäkringen. Om den skafungera tillfredsställande måste kvalitetssäkringen t.ex. garantera atthastighetsgränserna inte överskrids. bör ge regeringen till kännaatt kvalitetssäkring skall genomföras när det gäller trafiksäkerhet i offentligatransporter.4.4 Skärpta krav på fordons yttre form och utrustningJeepliknande bilar blir allt vanligare. De är gjorda för terrängkörningmen körs i stadstrafik och på landsväg. Dessa bilar är p.g.a. sin tyngd,form och storlek aggressivare mot den andra parten i en kollision och deär dessutom mer energikrävande. dog en femårig pojke när hanblev påkörd av en Range trots att fordonet bara körde mellan 5 och10 km/h. Det är den höga modellen i kombination med en styv ochkantig motorhuv som orsakar skador på den som blir påkörd. Problemetblir ännu större om fordonet försetts med överdimensioneradestötfångare av stålrör eller andra utstickande tillbehör. Utvecklingenborde vara tvärtom - bilmodellerna borde bli mer "förlåtande" motoskyddade trafikanter och andra fordon. Kraven på bilmodellers designm.m. bör drivas inom EU och i andra internationella organ. I kanbilbesiktningen skärpa kontrollen av bilmodellers yttre form.5 Hemställan5 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att delmål förtrafiksäkerhetsarbetet måste uppfyllas,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att det är nödvändigt att minska transportbehovetom trafiksäkerhetsmålen skall uppnås,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att åtgärder skall vidtagas på de farligastevägarna,4. att hos regeringen begär en utredning omhastighetssänkningars effekt på samhällsekonomin,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att skall ha en nationell planför sitt trafiksäkerhetsarbete,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att kameraövervakning skall införas i större skalapå olycksdrabbade sträckor. 17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utreda möjligheterna till utvidgatbilägaransvar i enlighet med vad Riksåklagaren och Vägverketföreslagit, 18. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att minderåriga inte skall kunna stå somregistrerade ägare till vägtrafikfordon,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att det skall ske en kraftig ökning ocheffektivisering av antalet hastighets-, nykterhets- ochbilbälteskontroller,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att alkolås skall installeras i personbilar så snartdetta är praktiskt och juridiskt möjligt,11. att beslutar att alla som färdas i en personbil skallanvända bilbälte,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att det skall finnas en beredskap hos berördamyndigheter för en kommande lag om obligatoriskcykelhjälmsanvändning,13. att hos regeringen begär förslag till åtgärder för attöka säkerheten för äldre trafikanter,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att öka NTF:s effektivitet genom att göra NTFekonomiskt oberoende av ,15. att hos regeringen begär en utredning om överföringav trafiksäkerhetsansvaret från till ,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att trafikövervakningen säkerställs på enacceptabel nivå,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att skall åläggas att genomföra demest kostnadseffektiva åtgärderna för att få ner antalet olyckor,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att gods i ökad utsträckning bör transporterasmed järnväg och till sjöss,19. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att den tunga trafikens regelbrott måste ses över,20. att hos regeringen begär ett förslag till förändradlagstiftning så att polisen får rätt att beslagta eller lägga kvarstad påutlandsregistrerade fordon som inte betalar utdelade böter direkt, 121. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skärpta sanktioner för trafikbrott och att gradenav sanktion skall avspegla olycksrisken, 122. att hos regeringen begär en utvärdering av kvalitetenpå vintervägunderhållet,23. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att regeringen skall ta initiativ till att påskyndadet kommunala trafiksäkerhetsarbetet,24. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att kvalitetssäkring skall genomföras när detgäller trafiksäkerhet i offentliga transporter,25. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att bilbesiktningen skall skärpa kontrollen avvägfordonens yttre form.26.Stockholm den 1 oktober 1999Gudrun ()()()()()()()()()()1 Yrkandena 5-7, 20 och 21 hänvisade till JuU.