mot · GN02Bo233 · 1999-10-05 00:00:00 — Regeringenbedömde utan att tillfråga aktörerna inom plan-, bygg- och bostadssektorn attdessa i högre grad än tidigare skulle ta hand om kunskapsförsörjningen.Själva svarar de att den samverkan som byggts upp nu kommer att raseras,eftersom de gått in och velat anslå medel för just en samverkan. Närregeringen drar ned sina insatser kommer de att tvingas retirera på sammasätt.Byggforskningen har gott anseende internationellt. Byggforskningsrådetser med stor oro på att möjligheten till deltagande i internationell forskningdecimeras. har själv bekostat sin andel av den internationellabyggforskningen och byggt upp sin EU-kompetens.Byggsektorn utgör sammanlagt 40 000 stora och små företag. Universitet,högskolor och forskningsinstitut svarar för en betydande del av sektornsförsörjning av kunskap och kompetens.BostadsfinansieringRegeringen uttrycker i målen för bostadspolitik att jämlika och värdigalevnadsförhållanden ska råda. Ett nytt system för bostadsfinansieringträdde i kraft . Utvecklingen av de gamla reglernaunder av 80-talet och framåt ledde till en ohållbar belastningpå statsfinanserna. Små incitament fanns för att hållaproduktionskostnaderna nere. De höga produktionskostnaderna medfördeatt boendekostnaderna inom delar av bostadsbeståndet steg i alltför snabbtakt. En kontrollstation för avstämning av det nya systemet lades in underslutet av . Efter regeringsskiftet tillkallades enparlamentarisk utredning med uppdrag att ta fram underlag för beslut ombostadspolitiken på . överlämnadeutredningsgruppen ett delbetänkande som i huvudsak berörde villkorenför det sent byggda bostadsbeståndet, krisårgångarna 1988-1993. oktober/överlämnade utredningen sittslutbetänkande. En proposition om den framtida boendepolitikenlämnades . Här påtalades att "bostaden är en socialrättighet och bostadspolitiken ska skapa förutsättningar för alla att leva igoda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljöinom ekologiskt hållbara ramar".När det gäller de finansiella förutsättningarna bör boendet inte vara enskattemaskin för staten. I takt med att statens kostnader för räntebidragminskar bör också fastighetsskatten trappas ner. har bland dehögsta kostnaderna i världen för boendet. Boendekostnaderna mätt somandel av hushållens disponibla inkomster är . Det är ocksåangeläget att skattereglerna för hyresgästers eget arbete ändras. Egna insatserför att sänka boendekostnaderna bör skattebefrias.Hushållen i vårt land bor i allmänhet bra med god utrymmesstandard ochhög kvalitet i boendet. Någon bostadsbrist finns egentligen inte, även omdagens låga nyproduktion kan medföra en framtida bostadsbrist framför allt istorstadsområdena och ett antal tillväxtregioner. I övriga landet är efterfråganpå bostäder låg. Problemen i många kommuner består snarare av ettöverskott av bostäder med en stor andel tomma lägenheter i mindre attraktivaområden. I flera kommuner planerar främst kommunala bostadsföretag attriva de minst attraktiva fastigheterna.De bostäder som byggs har höga produktionskostnader och byggshuvudsakligen i attraktiva lägen i storstäderna och tillväxtregionerna. Trotsdet statliga stödet med räntebidrag blir månadskostnaderna så höga att endastvälbeställda hushåll har råd att flytta in. I praktiken subventionerar statenidag alltså boendet för betalningsstarka hushåll i attraktiva lägen på ortermed tillväxt. Det är sannolikt att bostäder i attraktiva lägen i framtidenkommer att byggas även utan statliga subventioner.Ur fördelningspolitisk synvinkel är det mycket tveksamt att med generelltproduktionsstöd subventionera boendet för betalningsstarka hushåll istorstäderna och i tillväxtregionerna. ifrågasätter därfördet generella stödet till bostadsproduktion. Stödet ska användas till attslutföra byggandet av äldrebostäder och att öka tillgängligheten för personermed funktionshinder. Räntebidragssystemet bör avvecklas på sikt.Upplåtelseform och boendedemokratiDen senaste totalundersökningen om hushållens olika upplåtelseformergjordes i FoB 1990. av hushållen äger och bebor sinabostäder. bor i bostadsrätt eller andelslägenhet och 44 procenti hyresbostäder i flerbostadshus eller småhus. Vissa av dessa hyr i andrahand eller hyr bostadsrätt eller egnahem. Hushåll med barn bor oftast iegnahem. Ensamstående män med barn bor lika ofta i hyresbostad som iägt småhus. Hyresboende dominerar för ensamstående och förensamstående kvinnor med barn. Totalt 300 000 hushåll med barn bor ihyresrätt. av hushållen är ensamboende och 50procent utgörs av samboende med eller utan barn. Bostadsutgifterna ärhögre i egnahem utom för hushåll . Hushållen i hyresrätt hardock högre bostadsutgiftsandelar per rumsenhet än de i egnahem.Samhället bör skapa förutsättningar för valfrihet mellan olika boende-former som hyresrätt, bostadsrätt och äganderätt. Personer med medicinskaeller sociala problem samt personer med funktionshinder bör ha förtur ibostadskön. Kooperativ hyresrätt bör bli ett likvärdigt alternativ till övrigaupplåtelseformer. Möjligheten att äga sin lägenhet bör införas genom attriksdagen hos regeringen begär en lag om lägenhetsrätt, s k ägarlägenheter.Varje bostadsområde bör tillgodose olika upplåtelseformer så att befolk-ningsstrukturen blir allsidig.Kommunerna måste själva få bestämma om man vill bygga, äga elleravyttra egna bostadsbestånd. Den kommunala självstyrelsen får inteinskränkas av staten.Det är rimligt att bostadsrätterna likställs med egnahem, så attbostadsrättsinnehavaren ansvarar för sin del av hela bostadsrättsföreningensbelåning. Detta innebär att privatpersonens rätt att dra av räntekostnader iinkomstdeklarationen tillgodoses. Förslag om sådana lösningar har utarbetatsav 1992 och . Den nu arbetande skaenligt sina direktiv (Dir. 1998:20) bl a överväga om bostadsrättsföreningarska medges skatteåterbäring för sina underskott. Det finns skäl att regeringenaktualiserar frågan och återkommer till med förslag. Vidare finnsskäl att utvärdera de tillägg och ändringar som gjordes i bostadsrättslagenoch som trädde i kraft . Det finns behov av komplette-ringar och förtydliganden vad gäller omfattningen av den legala panträtten.Vidare finns behov av kompletteringar och förtydliganden vad gäller frågorom en köpares förpliktelser vid överlåtelse av bostadsrätt. Det finns ocksåskäl att presentera en lösning med ett allmänt bostadsrättsregister där ägareoch gjorda pantsättningar finns noterade. Detta skulle kunna minska behovetav en högre nivå på räntor till bostadsrätter än till egnahem.Bostadsrätten liksom äganderätten säkerställer möjligheten för ägaren attpåverka sitt boende och kostnaderna i stor utsträckning. påtalas frånRiksbyggen att konsumenterna tar av ränterisken.Ägarlägenheter är en upplåtelseform som snabbt behöver utvecklas iSverige. Regeringen bör framlägga förslag om former för ägar-lägenheter till , med anledning av tillkännagivande omägarlägenheter.Det har blivit svårare att investera i bostadsrätt i attraktiva lägen.Försäljningen sker innan produktionen påbörjas och höga insatser kan tas ut.Det ger möjlighet till skatteavdrag. Bostadsrättsföreningar bör ges sammamöjligheter till avdrag. Fastighetsskatten måste räknas in i investerings-kalkylerna. Taxeringsvärdena i nyproduktionen är höga jämfört med detäldre beståndet. Att uppnå blandade upplåtelseformer underlättas genom attåtergå till enkel majoritet.Också hyresgäster kan i viss mån påverka hyressättningen genom val avunderhållsnivå och lägenhetsstandard. Hyresgästernas möjligheter attpåverka sin boendesituation måste stärkas inte minst vad gäller inflytandetvid ombyggnader. Möjligheter till självförvaltning där hyresgästerna självatar ansvar för visst löpande arbete och underhåll måste vidareutvecklas. Dethandlar om delaktighet, arbetsgemenskap, trivsel och ansvar för allasgemensamma trevnad. Dessa möjligheter bör i synnerhet prioriteras inedgångna segregerade områden.Idag bor av landets hushåll i hyresrätt. För många ärhyresrätt en attraktiv boendeform. För en fungerande hyresmarknad krävs attde boendes värderingar får ett större genomslag vid hyressättningen.Hyresgästerna måste ges möjlighet att förhandla fram egna avtal. Egnaarbetsinsatser i inomhus- eller utomhusmiljö bör kunna påverka hyressätt-ningen. Hyresgästerna måste också kunna dra nytta av lågräntepolitikengenom sänkta hyror. Det är viktigt att upprätthålla kostnadsneutralitet mellanolika boendeformer.En viktig fråga är andrahandsuthyrningen. Äldre och sjuka har normaltbeaktansvärda skäl för andrahandsuthyrning. Hyresnämnder måste varagenerösa med sådana tillstånd.En diskussion av förvärvslagen är angelägen. Vid utlandsförvärv avpermanentbostäder för omvandling till fritidsbostäder har angränsande ländersom t ex långtgående begränsningar. saknar sådanabegränsningar.Kommunerna tillsammans med bostadsföretag och i samråd med ung-domarna själva bör försöka öka utbudet av särskilda ungdoms-bostäder/genomgångsbostäder. Ungdomarna bör ges ökade möjligheter attaktivt kunna delta i planering, byggande och förvaltning. Ungdomsstyrelsenoch bör få regeringens uppdrag att utveckla denna idé.Fastighetsskatt kontra bidragsstöd förbostadsändamålI samband med bostadspropositionen beslutades att beräkningen avbidragsunderlaget för nybyggda bostäder förändrades så att bidrags-underlaget blev mindre för små lägenheter och större för medelstoralägenheter. Regeringen redovisade emellertid inte bakgrunden tillförändringen utan hänvisade till att "bidragsunderlaget för smålägenheterhade visat sig vara alltför högt" och att "tröskeleffekten i stödet vid 35kvm skulle undvikas". Det framgick inte om förändringen var avsedd attminska andelen små lägenheter eller om den var avsedd som enbesparing. Detta framgick inte heller i utredningens förslag.Beslutsunderlaget var således i det närmaste obefintligt och Kristdemo-kraterna avstyrkte regeringens förslag.Statens utgifter för räntebidrag minskar medan utgifterna för kredit-garantier har ökat dramatiskt . Krisårgångarna kallas detbostadsbestånd som byggdes runt 1990. Då dessa fastigheterbyggdes var byggmarknaden överhettad. Byggkostnaderna blev höga ochdärmed boendekostnaderna. Räntorna har ofta låsts på höga nivåer. Enkostnadspuckel uppstår när dessa bostäder går in i fastighetsskattesystemet.Regeringen föreslog att räntebidraget för de så kallade krisårgångarna skulleavvecklas långsammare än planerat. Förändringen gällde dock baraunder det bidragsår som i det enskilda ärendet påbörjats närmast efter den 31augusti 1998. Därefter fortsätter upptrappningen av räntesatsen och därmedminskningen av räntebidraget enligt nu gällande regler. Regeringensförslag var ovanligt kortsiktigt. Perspektivet kan inte längre vara att skjutaproblemet för krisårgångarna framåt i tiden.Under 1995 genomfördes tre förändringar angående fastighetsskattensamtidigt. För det första höjdes taxeringsvärdena kraftigt efter att ha varitoförändrade . Taxeringsvärdena höjdes i genomsnitt med 26 procent.För det andra började den så kallade rullande fastighetstaxeringen att gällavilket innebär att taxeringsvärdena kan förändras . Den tredjeförändringen var den mest oväntade. Den socialdemokratiska regeringendrev igenom en höjd fastighetsskatt från avtaxeringsvärdet. har fastighetsskatten ökat medcirka . Regeringen har gjort bedömningen att en allmän översyn avfastighetsskatten bör göras. Fastighetsskatten har emellertid utretts ettflertalgånger. Vad som behövs är inte ytterligare en utredning. Det som behövs ärsänkt fastighetsskatt. har länge drivit detta krav. I ettförsta steg har fastighetsskatten sänkts från 1,7 till avtaxeringsvärdet,en åtgärd som folkopinionen tvingade regeringen till. Regeringens tillfälligasänkning för hyreshus och bostadsrätter till permanentas nu ochsänks till 1,2 procent.Därmed ökar regeringen den redan stora snedfördelningen av beskattningmellan boendeformerna hyreshus och småhus/egnahem. Kristdemokraternaanser att samhället ska förhålla sig skattemässigt neutralt till olika boende-former. Det är medborgarna som ska välja boendeform utan att bli styrda avatt skatterna läggs högre på den ena boendeformen än den andra. Kristde-mokraterna förordar därför en generell skattesänkning av fastighetsskattentill . Detta uppnås genom en nedtrappning till ochtill . För att mildra de värsta effekterna bör den vidare endastberäknas på en tredjedel av markvärdet överstigande . Pådetta sätt minskar lägesfaktorns orimliga effekter. Underlaget för statligfastighetsskatt är såväl värdet på byggnad som på mark. utgårfastighetsskatt även på tomträttsmark som tomträttsinnehavaren inte ägerutan hyr till exempel av en kommun. Det är en orimlig princip att betala skattför fast egendom man inte äger. Det är inte acceptabelt att jämföratomtsrättsinstitutet med äganderätt i detta avseende. anseratt fastighetsskatt på tomträttsmark ska avskaffas.Vår inriktning är att successivt fasa ut fastighetsskatten och ersättaden med en avgift som är kopplad till kommunens kostnader förgatuunderhåll, VVS, brandförsvar m.m. för fastighetsbeståndet. Det kännsdärför inte logiskt att fasa in nya årgångar i skattesystemet.Hyror och förvaltningsmomsHyrorna har genom skatteomläggningen, det höga tjänsteinnehållet ochminskade räntebidrag, bl a till ombyggnad tillsammans med ökadevakanser och ökade behov av avskrivningar ökat kraftigt. i ett längreperspektiv har hyran ökat dubbelt så snabbt som inflationen. Mellan 1989och ökade hyran , huvudsakligen som effekt avskatteomläggningen. har hyrorna fortsatt att öka. Mellan1991 och ökade de med . Enligt Boverketminskade räntekostnaderna för hyresföretag , eftersomräntenivån sjönk mer än räntebidragen minskade. Hyran i ennormallägenhet var 1997.De senaste årens relativa återhållsamhet med hyresökningar har delvisskett på bekostnad av löpande och periodiskt underhåll.Alltfler upplever problem med höga hyror. Statistiken visar att drygt 30procent av disponibel inkomst går till boende. Detta är ett generellt snitt.Många har en hyra som motsvarar mellan av disponibelinkomst. Regeringen har uppmärksammat detta och satsar på att sänkafastighetsskatterna, vilket länge krävt. Tyvärr väljer dockregeringen att sänka fastighetsskatten enbart för hyresfastigheter, vilketbegränsar neutraliteten mellan olika boendeformer. Sänkt förvaltningsmomsskulle underlätta denna neutralitet.Hyresboende är tjänsteintensivt och därmed högt beskattat ochavgiftsbelagt. konstaterar att som de boende anser atthyrorna är för höga är de i nyproduktionen för låga för att ge incitament tillnybyggnad. Det viktigaste hindret mot nyproduktion menar är attinvestera i hyresbostäder. Privata företag ser inte tillräcklig lönsamhet. Dekommunala bolagen är för rädda om sin balansräkning. De flerbostadshussom kräver underhåll får stå tillbaka eftersom hyrorna inte kan höjas hurmycket som helst. Det finns risk för att fastigheter förfaller.Ett område som inte diskuterats i tillräcklig omfattning är momsen förfastighetsförvaltning och fastighetsskötsel. Fastighetsmomsen uppgick 1998till totalt . uppgick momsen för planering ochorganisation av fastighetsprojekt för framtida försäljning till närmare sjumiljoner kronor. Handel med egna fastigheter visade en moms på drygt 40miljoner. Uthyrning av bostäder belades med moms på drygt två miljarder.Förvaltning i bostadsrättsföreningar handlade om moms på cirka 200miljoner. Övrig fastighetsförvaltning gav 1,5 miljarder i moms och moms förfastighetsförmedling handlade om drygt en miljard. Till detta kom förvalt-ning i rikskooperativ regi med 750 miljoner och övrig fastighetsförvaltningpå uppdrag med 1,5 miljarder. En viss del återgår genom den moms sombetalas tillbaka, men för hyresgästerna innebär olika typer av förvaltnings-moms stora konsekvenser.Sänkning av förvaltningsmomsen är ett alternativt sätt att uppnå neutralaboendeformer. anser det dock mer angeläget att i ettförsta skede sänka fastighetsskatten.De kommunala bostadsföretagenVarje förbud eller regel som hindrar kommunerna från att säljabostadsföretag bör ifrågasättas. I en paniksituation har regeringen gått inoch utfört ett principiellt brott mot gällande statsbidragsregler genom attbestraffa de kommuner som säljer sina kommunala bolag. Regeringenhar inget stöd från för denna hantering.Svenska Kommunförbundet har avvisat beslutet om en minskning av detgenerella statsbidraget för kommuner som avyttrar hela, eller delar av,sitt bostadsföretag, då det strider mot syftet med gällandestatsbidragssystem samt mot den kommunala självstyrelseprincipen.Regeringen har visat uppenbara brister i respekten för den kommunalasjälvstyrelsen och den kommunala demokratin. Det kan aldrig vara enstatlig uppgift att fatta beslut om handhavandet av de kommunalt ägdabolagen.När det gäller kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen är det viktigtatt betona att kommunen inte själv behöver äga och förvalta ett bostads-företag för att till exempel kunna tillgodose sociala behov. Den demokratiskainsynsfrågan i kommunala bolag bör följas upp.Det är angeläget att tillämpningen av bruksvärdeshyran anpassas till vaddet från början var tänkt att vara; nämligen hyresgästernas värdesättning avlägenheter. Om bostadsmarknaden är i balans eller om det finns ett mindreöverskott på lägenheter, kommer resultatet av en rätt tillämpadbruksvärdeshyra och en marknadshyra att ge ungefär samma resultat. I densituationen föreligger inte behov av att allmännyttan är hyresledande. För enrimlig hyressättning krävs en sund konkurrens. För detta krävs en rimligbalans och tillgängliga alternativ.BostadsbidragBostadsbidragens primära uppgift är att ge möjlighet för resurssvagahushåll att efterfråga goda och tillräckligt rymliga bostäder. Frånfördelningspolitisk synpunkt är inkomstprövade bostadsbidrag deteffektivaste sättet att göra det möjligt med en rimlig bostadsstandardäven för lågavlönade, barnfamiljer, studerande och pensionärer. Sedan1930-talet då stödet i form av s k familjebidrag introducerades harbidraget utvecklats för att 1986 anta målsättningen att hushåll med barnska kunna nyttja en bostad där varje barn har ett eget rum. Denmålsättningen finns i princip fortfarande kvar. Ett trendbrott i stödet tillbarnfamiljer skedde med de besparingar som gjordes och1996 från en totalkostnad på till 5,9 miljarderkronor . Kombinerat med övriga besparingar som drabbatbarnfamiljer har dessa fått katastrofala följder för många barnfamiljer.Totalt drabbas vissa hushåll med per månad.Samtidigt som regeringen i målen uttalar att särskilt främja en god uppväxtför barn och ungdomar har flerbarnsfamiljer fått det sämre. Förbättringaraviseras inte i årets budget. önskar att en översyn görs avbostadsbidragen samt de konsekvenser senare års beslut lett till. Det är intenöjaktigt att av antalet hushåll med hemmavarande barnkan ge varje barn ett eget rum. har med skärpa markeratatt neddragningarna av bostadsbidragen drabbat barnfamiljerna för hårt.Tidigare ståndpunkter vidhålls när det gäller reglerna för individuellainkomstgränser och begränsningen av den bidragsgrundande bostadsytan,som gäller . anser att det börvara den samlade familjeinkomsten som utgör grund för bostadsbidraget.Båda besparingarna drabbade barnfamiljer, ensamstående ochegnahemsägare alltför hårt. Vi återför 940 miljoner till anslagA 10 Bostadsbidrag. Detta innebär ett höjt bostadsbidrag med perbarn from år 2000.Kristdemokraterna föreslår också att bidragsperioderna görs halvårsvisaför samtliga hushåll med bostadsbidrag. Fördelen är att bostadsbidragen dåpå ett bättre sätt anpassas till hushållets aktuella ekonomiska situation. Detborde inte heller vara svårt att utvidga dagens system till att hantera halvårs-visa beräkningsperioder. Det fungerar uppenbarligen i studiebidragssystemetvid kontroll av de s k fribeloppen. förslag stämmer välöverens med syftena för de tidigare förändringarna av bostadsbidragen, attöka träffsäkerheten och att minska risken för fattigdomsfällor.BosparandeRegeringen gjorde bedömningen att betydelsen av eget kapital i sambandmed större investeringar hade ökat avsevärt och därmed även betydelsenav ett långsiktigt sparande. delade denna bedömning.Regeringen ansåg dock att några åtgärder inte behövde vidtas för attstimulera till ett ökat sparande. har en annanuppfattning och menar att frågan om hur sparande i allmänhet ochbosparande i synnerhet ska kunna öka måste undersökas ytterligare. Etthögt sparande är av väsentlig betydelse för ett lands långsiktigatillväxtförutsättningar. Det är därför viktigt att lära ungdomar attbosparande är en förutsättning för att man senare i livet ska kunna köpasin egen bostad eller kunna göra andra investeringar i boendet. Därförkan det också vara motiverat att med statliga regler uppmuntra inte minstungdomar att bospara. Det nuvarande ungdomsbosparandet harbegränsad betydelse för unga familjers bostadsköp på grund av derestriktiva reglerna. Reglerna innebär att ungdomar mellan 16 och 25 årkan påbörja ett sparande som kan fortgå till och med det år spararenfyller . fastställer en minimiränta. Närkontoinnehavaren har sparat och det sparade kapitalet uppgårtill , är man berättigad till en årlig bonusränta på 3procent från den tidpunkt sparandet började. Den som sparar har rätt attlåna upp till det sparade beloppet. Det finns inga krav på attsparandet ska användas till att köpa bostad.Det bör undersökas om ungdomsbosparandet kan utvecklas ytterligare föratt bli mer attraktivt och kanske övergå till ett allmänt bosparande utan densnäva åldersgränsen. Detta bör utredas.Ett intressant alternativ som bör studeras är Bofrämjandets förslag tillsparlånesystem byggt på det tyska "bausparkassesystemet", som har ca25 miljoner sparare. Genom ett kontinuerligt sparande mot låg fast räntabygger spararen upp en lånerätt inom ett slutet kollektivt bosparsystem. Dettaleder till rätt att låna medel till låg fast ränta som är känd när sparandetinleds. Sparandet stimuleras av en statlig skattefri sparpremie om sombetalas ut först vid investeringstillfället. Låt oss anta att tio blivandebostadsköpare är villiga att spara för att få tillgång till de medel som behövssom toppkapital. Om var och en kan spara en tiondel av erforderligtkapital tar det innan var och en har sitt kapital. Om dessa tio iställetsparat i en gemensam "pool" en sluten bosparkassa, skulle den första kunnaköpa sin bostad genom att använda sparade medel som deandra tio åstadkommit. Andra året skulle den andra spararen kunna köpa sitthem genom att använda pengar som de andra åtta sparat plus den amorteringsom den förste gjort på sitt bosparlån och så vidare. De som sparat ibosparkassan når sitt mål tidigare än de som sparatindividuellt.Det allmänna bosparandets funktion och effekter sammanfattade: sänker kapitalkostnaden, ökar tillgången på eget kapitalsänker skuldsättningsgraden, grundlägger goda sparvanor, in- och utlångningsränta är låg och fast, stärker statskassan, minskar behovet av generella subventioner, neutralt mellan nybyggnad, , existerande bostäder, är enkelt som komplement till bostadsfinansieringen.Regeringen bör således återkomma till med ett förslagtill bosparsystem.Stimulansåtgärder för utveckling av nya former föräldreboendeEn viktig grupp att ta hänsyn till vid bostadsplanering är våra äldre.Valfrihet ska gälla för äldres boende. Det handlar om att bo kvar i sinpermanenta bostad eller till att byta till seniorboende eller särskildaboendeformer. Steget från den egna bostaden direkt till särskildaboendeformer innebär ofta en alltför stor förändring för den enskilde.Därför bör alternativa idéer för äldres boende stimuleras. Exempel påäldre deltagare i studiecirkel för att utforma sitt eget boende är i Sverigemycket sällsynta. Att äldre själva är med och formar sin egen framtidborde stimuleras på ett bättre sätt. Det är i detta sammanhang viktigt attutgå från gemenskaper som inte är färdigplanerade eller innebär för storagrupper.