mot · GN02MJ11 · 1999-11-02 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ11av , ()med anledning av skr. 1999/00:14 med anledning av skr. 1999/2000:14 En hållbar utveckling v landsbygden, m. m.1 En levande landsbygdHundratusentals svenskar föredrar att leva sina liv på landsbygden eller imindre orter framför att leva i centralorter eller städer. För att det valetska vara möjligt krävs att statsmakterna gör mer för att främja en levandelandsbygd. Det kräver åtgärder över ett brett fält, en samlad lands-bygdspolitik. Rubriken till trots, presenteras ingen sådan i regeringensskrivelse. Den behandlar framför allt vissa jordbrukspolitiska frågor. I dedelarna instämmer vi i stort i regeringens resonemang.En samlad landsbygdspolitik måste understödja en mobilisering av denlivskraft som fortfarande finns i många bygder, trots svårigheter. Småföre-tagande och kombinationsjordbruk måste underlättas. har en radförslag för att främja små- och nyföretagande, inte minst inom olikatjänstesektorer som turism och s k hushållsnära tjänster. Infrastrukturen,inklusive både vägar och elektroniska kommunikationsmöjligheter, måste blibättre. En ökad IT-användning är en chans för glesbygden. Den offentligaservicen - post, försäkringskassa, vårdcentraler, skolor m m - måste bevaras.Möjligheterna att åstadkomma det genom mer samverkan måste förbättras.Småbutikernas överlevnad måste underlättas, vilket ibland kan ske genom attaffärerna kan överta uppgifter från till exempel Posten, som en del av sittserviceutbud.Förhoppningsvis kan den regionalpolitiska utredningen komma med ett välgenomarbetat förslag som kan utgöra kärnan i en samlad landsbygdspolitik. Iavvaktan på ett sådant förslag från regeringen inskränker vi oss i dettasammanhang till att kommentera de delar som regeringen tar upp i sinskrivelse.2 CAPJordbrukssektorn har många betydelsefulla uppgifter . Dethandlar inte bara om att producera livsmedel och jordbruksvaror tillpriser som konsumenterna är beredda att betala utan även om att bevarabiologisk mångfald, varierande odlingslandskap och att minimeramiljöbelastningen. Ofta glöms de stora fördelarna med ett varieratjordbruk bort. I synnerhet det småskaliga jordbruket medför miljöeffektersom har positiv inverkan, som ett varierande odlingslandskap ochbevarandet av unika kulturmiljöer.För att uppnå dessa mål behövs en fungerande marknad där konsumenteroch producenter möts. Jordbrukaren måste få en tydligare ställning somföretagare och jordbruket måste i större utsträckning betraktas som likställtmed andra näringar. Dessutom måste jordbrukarens betydelse i miljöarbetetuppvärderas och jordbruksstödet ges en tydligare miljöinriktning.Den svenska jordbrukspolitiken styrs i stora delar av den gemensammajordbrukspolitiken inom EU, CAP (Common Agriculture Policy). EU:s jord-brukspolitik fastställdes i . Behovet av att förbättrastrukturer i jordbruket och behovet av att snabbt höja produktiviteten ochexpandera jordbruksproduktionen var rimliga och meningsfulla motbakgrund av de ekonomiska förhållanden och bristen på livsmedel som råddei efter andra världskriget.Dock är det helt relevant att fråga sig om de mål som sattes upp kan vara riktiga - såväl från svensk synpunkt som frånEU:s. är läget det motsatta. En omfattande överproduktion är det storaproblemet.Det är av flera skäl önskvärt att kostnaderna för den gemensamma jord-brukspolitiken minskar. För det första är det orimligt att en sektorsom står för av EU-ländernas samlade bruttonational-produkt, slukar så mycket som halva EU:s budget. För det andra ärjordbrukspolitiken med dagens omfattning kanske det främsta hindret för enutvidgning av EU österut. De kostnader som upptagande av nya medlems-länder med bibehållet jordbruksstöd skulle innebära, gör förmodligen enutvidgning politiskt omöjlig. För det tredje reser den orättvisa hinder motmöjligheter till handel med tredje världen och bidrar därmed till enosolidarisk ekonomisk världsordning. För det fjärde betalar Europaskonsumenter paradoxalt nog dyrt via skattsedeln för att upprätthålla högalivsmedelspriser. Dessutom är det inte i längden hållbart med ett EU som,om samarbetet fortsätter att bygga på bidragsutdelning och subventioner,fortsätter att sätta varje lands egenintresse före Europamedborgarnas allmän-intresse.Det är därför hög tid att börja betrakta jordbrukssektorn som en branschbland andra som på lång sikt ska verka utan subventioner och gränsskydd.Folkpartiet är därför starkt anhängare av en avreglering av den gemensammajordbrukspolitiken.3 Konsekvenser av Agenda 2000Den viktigaste uppgiften för EU är attöstutvidgningen fortsätter. För att en utvidgning skall kunna bli möjligbehövs, förutom ändringar i EU:s författningar, ändringar ijordbrukspolitiken.Vid det extra toppmötet i skulle EU:s stats- ochregeringschefer se till att unionens finanser lades upp så att nya medlemmarkan välkomnas. Främst gällde det att fatta beslut om jordbruks- och regional-politiken samt om de finansiella ramarna framöver. Men de ursprungligaförslagen, som presenterades av kommissionen under ,blev urvattnade till oigenkännlighet sedan det sagt sitt.Spanien deklarerade att det vägrar att bli straffat av utvidgningen.Tyskland ägnade sig mest åt att propagera för sänkt medlemsavgift förlandet. och stämde in i kören. Intrycket blev att utvidg-ningen är en kostnadsfråga och att ansvarslösheten sitter i högsätet. Agenda2000, som hade utmålats som det största reformpaketet i EU:s historia, blevbara en finputsning av existerande politik.Det är svårt att se hur t ex med sitt stora jordbruk skulle kunna blimedlem om inget drastiskt görs. I beslutades attden garanterade prisnivån på spannmål skall sänkas något, men priserna förnötkött lämnas oförändrade och förändringarna på mejerisidan träder inte ikraft . Det angelägna målet som drivits av den s k - , , och - att helt avskaffasystemet med mjölkkvoter , kommer inte att nås. Dessutombegravdes nedtrappningen av direktstödet till bönderna i den slutligakompromissen. Jordbruket kommer att fortsätta att äta upp hälften av EU:sbudget.En reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken måste komma tillstånd på allvar så att EU kan ge tydliga signaler till de kommande medlems-länderna och undvika obalans och snedvridande effekter av konkurrensen påderas marknader. Många länder i Öst- och är viktigajordbruksproducenter med ett jordbruk som är eller kan bli konkurrens-kraftigt. Men som allt företagande kräver även jordbruket tydlighet när detgäller regelsystem och en viss långsiktighet. Kvoter, regleringar och om-ständlig administration underlättar inget företagande.Länderna måste ges tid och förutsättningar att planera för en kraftigtreformerad jordbrukspolitik så att de inte använder jordbrukspolitiken somen referens när de nu genomför stora förändringar i sina respektive jord-brukssektorer. Denna tydlighet är lika viktig för de nuvarande medlems-länderna som för de presumtiva medlemmarna.En del menar att man under en övergångstid, eller till och med permanent,skulle ha förmånligare regler för relativt rika jordbrukare än förÖsteuropas fattigare jordbrukare. Detta är en lösning som vi inte kanförsvara. De nya medlemsländerna skall ha full anslutning till ett EU med enreformerad CAP.För en ökad tydlighet, och som ett led i strävan efter att återvinna med-borgarnas förtroende, måste dagens snåriga regelsystem, byråkrati ochomvittnat fusk inom EU:s jordbrukspolitik undanröjas. När det gällerjordbrukspolitiken visar EU:s egna siffror att byråkratin slukar en tiondel avjordbruksbudgeten. Det finns också en mängd detaljstyrande regler om alltfrån jordgubbens storlek till vilka trädgårdsfrön som får säljas. Det finns tillexempel en fröförordning som inte medger försäljning av fröer utanhämmande restriktioner. Vi i menar att besluten inom EU skallfattas så nära den de berör som möjligt. Det finns ingen anledning att hagemensamma regler om vilka frön som skall få säljas eller hur storajordgubbarna skall vara.Den stora byråkratin och de detaljstyrande reglerna skapar förståeligirritation och illegitimitet för hela systemet. Miljön och utvecklingen pålandsbygden blir lätt beroende av en dragkamp om resurser i ett noll-summespel länder och intressen emellan. Det är ovärdigt och övrigaEuropas bönder att tvingas hugga sig fram i en snårig blankettdjungel iställetför att bruka öppna landskap. Däremot har en kraftigt avreglerad och avbyrå-kratiserad jordbrukspolitik med satsning på miljö- och landsbygdsutvecklinghelt andra förutsättningar för att lyckas.EU har i samband med utvidgningen en unik möjlighet att genomförareformer i jordbrukspolitiken som kommer att prägla hela unionens arbeteunder . Det viktigaste är att skapa förutsättningar för attjordbrukaren, som vilken annan företagare som helst, ges möjlighet ochfrihet att på likvärdiga villkor konkurrera med sina produkter på enkonkurrensutsatt marknad. Inriktningen mot konsumenten skall bli klarare.Konsumentens val skall vara avgörande för jordbruksproduktionen, ochkonsumenternas förtroende för europeiska livsmedel måste ytterligarestärkas.Detta förutsätter att både svensk och europeisk politik underlättar för små-och nyföretagandet så att även småskaliga alternativ kan växa fram på lands-bygden.4 Ekologisk produktionVi européer har ett gemensamt ansvar för kulturarv och bevaradbiologisk mångfald. En politik som vill främja landsbygds- ochglesbygdsutveckling måste därför för att lyckas ha en bredare inriktningän stöd till enbart livsmedelsproduktion. Framtidens landsbygdsstöd bördärför inriktas än mer mot miljövänligt jordbruk. Om EU ska bli världensbästa miljöorganisation är böndernas insatser centrala.Det är självklart att miljön påverkas då själva syftet med jordbruk är attförsöka förmå jorden att ge en så stor avkastning som möjligt. Jordbruket kanha både positiv och negativ inverkan på miljön. Det är dock tydligt att självajordbruksproduktionen för med sig miljöproblem. Men jordbruket bidraräven med miljöeffekter som har en positiv inverkan, t ex ett varieratodlingslandskap och en varierad kulturmiljö.I 1997:46 görs en analys av stödens utveckling,miljöeffekter och miljökostnader. Det är angeläget att frågan om vilka miljö-effekter och miljökostnader som kan kopplas till jordbruket utreds och läggstill grund för en fortsatt reformering av jordbrukspolitiken. Detta bör gesregeringen till känna.Folkpartiet föreslår att en expertgrupp sammankallas för att utreda vilkanegativa miljöeffekter och miljökostnader jordbrukspolitiken genererar.Utgångspunkten skall vara EU:s miljömål samt att särskilt lyfta framsektorsansvaret, försiktighetsprincipen liksom principen att förorenarenbetalar. Principen förorenaren betalar bör analyseras särskilt och ansvars-frågan för sektorn belysas.Jordbruk och livsmedelsproduktion är viktiga för folkhälsa och miljö. Våröverlevnad är beroende av vad naturen och jorden ger. En miljöanpassadlivsmedelsproduktion är nödvändig för att garantera uthållig produktion avsäkra och hälsosamma livsmedel.Den gemensamma jordbrukspolitiken har inte tagit tillräcklig hänsyn tillmiljön. En felaktig användning av växtnäring och bekämpningsmedel harskapat problem. Bidragssystemet måste ändras och nya regler utformas föratt skapa förutsättningar för en hållbar resursanvändning och ett mermiljövänligt europeiskt jordbruk. En successivt genomförd jordbruksreformskulle ge naturen en chans att bli frisk.Jordbruket är en integrerad del av det moderna samhället. En miljö-anpassad jordbrukspolitik kommer att ha positiva effekter på folkhälsan. Enhög kvalité på våra livsmedel bidrar till en bättre miljö och friskarekonsumenter. En god hygien på gårdarna, i slakterierna och inom livs-medelsindustrin har direkt samband med kvalitén på maten.För närvarande saknar CAP formella miljömål. Däremot finns EU:s all-männa miljömål som även omfattar jordbruket. Dessa är:? Varje sektor i samhället skall ta ansvar för sin miljöpåverkan.? Unionen skall främja en hållbar och ickeinflatorisk tillväxt som tar hänsyntill miljön.? EU:s miljöpolitik skall bidra till att bevara, skydda och förbättra miljön,skydda människors hälsa, utnyttja naturresurserna varsamt och rationelltsamt främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala ochglobala miljöproblem.Det är olyckligt att några separata miljömål inte arbetats fram frånkommissionen. CAP:s åtgärder för att minimera jordbruketsmiljöbelastning är otillräckliga. Därför bör i EU verka för attseparata miljömål för jordbruket skapas. När det gäller miljömålen är det,enligt miljögarantin, möjligt för varje nation att ha strängare miljökrav änEU:s lägsta nivå. Detta bör ges regeringen till känna.5 Landsbygdsprogram för en hållbar utvecklingLandsbygdsprogrammet utgör en sammanfattning av gällande program.Dessa program måste få en samordning. För är omställningenav det svenska jordbruket starkt kopplad till utvecklingen avlandsbygden. delar regeringens bedömning omnödvändigheten av att underlätta ansökningsförfarande och berördamyndigheters administration, liksom att jordbrukets positiva inverkan pånaturen och kulturmiljön skall främjas genom att stödet i högre gradingår som miljöstöd.När det gäller stödet för övergång till ekologiskt jordbruk kan det visa sigvara svårt att utnyttja de medel som föreslås anslås. Särskilda åtgärder måstedärför vidtas för att skapa förutsättningar att åstadkomma omställning.Kompetensutveckling är en nödvändig åtgärd, inte bara för att klara om-ställningen av jordbruket utan också för att klara den framtida konkurrenssom blir allt hårdare i takt med att jordbruket avregleras. I regeringensskrivelse framgår inte tillräckligt tydligt hur kompetensutvecklingen skallkunna åstadkommas. Enligt mening är en nödvändig åtgärd attförbättra företagarutbildningen. Detta kan ske genom bl.a. att nuvarandelantbruksskolor ändras till företagargymnasier och att ökad satsning påentreprenörutbildning görs inom högskolor och universitet. För att förbättraden ekologiska stabiliteten i skogen ges stöd i syfte att utveckla denbiologiska mångfalden. Det skall kunna ske genom att skogsägarnastimuleras att aktivt utveckla och bevara höga naturvärden ochkulturmiljövärden. politiska partier har ställt sig bakomRiodokumentet - att vi måste skapa ett samhälle som bygger på ett uthålligtbrukande av naturresurserna och ett kretsloppstänkande. har genomratificerandet av konventionen om biologisk mångfald förbundit sig attbevara den biologiska mångfalden. Dessa miljömål överensstämmer medFolkpartiet liberalernas förvaltarskapstankar att vi har ett ansvar gentemotkommande generationer, att vi inte kan tillåta oss att överutnyttja jordensresurser eller utplåna biologisk mångfald.Skogsindustrin har till stor del skapat välstånd och genererarårligen stora nettointäkter/exportinkomster. Det är viktigt att skogsindustrinäven får verka under villkor som gör det möjligt att klarakonkurrensen från omvärlden. Skogsindustrins stora ekonomiska betydelsehar därför inneburit att den också till stora delar styrt utformningen avnuvarande skogspolitik och skogsvårdslag.Vår kunskap om skogsekosystemet har ökat och ny kunskap hartillkommit som visar att skogsbruket i sig självt kan utgöra ett hot motmiljön. Våra skogar utnyttjas allt intensivare för såväl virkesproduktionsom biobränsleproduktion. Men vi ser också att det finns andra värden iskogen än det rena produktionsvärdet. Skogen utnyttjas alltmer för olikaformer av rekreation, en verksamhet som också är intressant ur ett europeisktperspektiv och som kan vara grunden för nya arbetstillfällen inom turism.Skogspolitiken bör som en grundförutsättning bygga på ett i alla delarfungerande skogsekosystem.Staten måste också ta sitt fulla ansvar för sina förvaltningsbolag (och ) när det gäller ansvaret för såväl skogsskötsel somansvaret för biologisk mångfald.Ett exempel från verkligheten fick vi höra då det med-delades att avverkat 550-årig tallskog i Jokkmokkstraktenefter att ha fått tillstånd av (statens naturvårdsmyndighetför skog). Hur skall någon överhuvudtaget få tilltro till vare sig eller SVO? Arvliden är ett annat exempel som inträffade ,ett ytterligare. Men exemplen kan göras fler, de är långt ifrånunika, tyvärr. Staten måste ta sitt fulla ansvar och gå före i praktiskthandlande i sitt skogsbruk och sin lagtillsyn av naturvård!Jordbruket är en del av näringslivet. Enligt regeringens bedömning finnstillväxtmöjligheter för många jord- och skogsbruksföretag liksom för andralandsbygdsföretag. En ändrad inriktning i fråga om t.ex. företags-beskattningen är då nödvändig. Regeringen borde i skrivelsen ha ställt sigbakom den typ av åtgärder som föreslagit och somockså är småföretagsdelegationens synpunkter. Startstödet till ungajordbrukare skall ses mot bakgrund av svårigheterna att klara generations-växlingen inom jordbruket. Effekterna av stödet kan komma att visa sig varabegränsade varför beredskap måste finnas för omprövning av stödformen.Jordbruksverket har i sin utvärdering av de regionala stöden till jordbruketkonstaterat att det finns vissa produktionsmässiga problem med dagensstödområdesgränser. Inom område 4 varierar produktionsförutsättningarnakraftigt. I en översyn, som enligt vår mening bör göras, vill vi att särskiltföljande synpunkter beaktas:Förslaget att flytta delar av stödområde 4 till stödområde 5 i södraVärmland skall avvisas. Regeringens utgångspunkt i arbetet med landsbygds-programmet har bl.a. varit att vidhålla den stödnivå som uppnåtts i norraSverige. Detta mål misslyckas om man t.ex. genomför förändringarna iVärmland som innebär att de två skördeskadeområdena SKO 1711 och 1722i södra flyttas till ett stödområde med lägre ersättningsnivå.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om de unika möjligheterna att genomföra reformer iEU:s jordbrukspolitik i samband med utvidgningen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en expertgrupp för att utreda vilkanegativa effekter och miljökostnader som jordbrukspolitiken genere-rar,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att i EU bör verka för att separatamiljömål för jordbruket skapas,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av kompetensutveckling,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av stödområdesgränser.Stockholm den 2 november 1999Harald ()()