ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GN02So212 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So212av , (-m)Bidrag för hiv, aidsI finns drygt 5 000 registrerade hivinfekteradepersoner. Det finns ett stort antal ideella föreningar ochungdomsmottagningar som aktivt driver det förebyggandearbete som ska förhindra att fler personer drabbas. Likaviktiga insatser görs när det gäller stödet till dem somdrabbats. Att få diagnosen hivpositiv leder till stor personligsmärta och ofta ett psykologiskt trauma.Tack vare den snabba medicinska utvecklingen kan sjukdomsförloppetaids bromsas, men hivsmitta är ändå förenat med livslång medicineringoch osäkerhet . De patienter som avbryter sin behandling harefter lika mycket virus i blodet som innan behandlingenpåbörjades.Ännu finns det ingen verksam medicin som definitivt botar d.v.s. utrotarvirus hos den som är infekterad. Även framlagda forskningsresultatvisar att virus gömmer sig i reservoarer (t.ex. lymfkörtlarna, brässen,hjärnan) som forskarna inte ännu säkert kunnat identifiera.Behandlingarna påverkar inte spridningen av hiv. har igenomsnitt ca 244 nya hivsmittade anmälts . Det innebär att under enfyraårsperiod tillkommer mellan 900 och 1 000 nya fall. Siffran skall läggastill antalet som redan smittats.Det är väl känt att hivförebyggande insatser kräver stöd från statligamyndigheter för att få utrymme på regional och lokal nivå. Det förebyggandearbetet är långsiktigt och måste pågå kontinuerligt. Därför är det olyckligt attde "öronmärkta" pengarna, d.v.s. det specialdestinerade statliga bidraget,enligt regeringens vilja skall införlivas i landstingens/regionernas budgetar.Vi anser att regionerna och landstingen har ansvar för hälso- ochsjukvården, som omfattar bl.a. infektionskliniker (vård och behandling avhiv/aidspatienter), hud- och venmottagningar, smittskyddsläkare, ungdoms-mottagningar och primärvården.Det förebyggande och stödjande arbetet som bedrivs av frivillig-organisationer, som finansieras av de statliga bidragen, utgör ovärderligakomplement till de offentliga institutionerna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att fortsätta med specialdestinerade statligabidrag för hiv och aids.Stockholm den 23 september 1999Maud ()()()()()(c)()
mot · GN02So213 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So213av , ()Vård av missbrukare till skydd för det ofödda barnet, m.m.Enligt lagen om vård av missbrukare i vissa fall, LVM, 4 §skall tvångsvård beslutas, om någon till följd av ettfortgående missbruk av alkohol, narkotika eller flyktigalösningsmedel är i behov av vård för att komma ifrån sittmissbruk och vårdbehovet inte kan tillgodoses enligtsocialtjänstlagen eller på något annat sätt och han till följdav sitt missbruk utsätter sin fysiska eller psykiska hälsa förallvarlig fara, löper en uppenbar risk att förstöra sitt liv, ellerkan befaras komma att allvarligt skada sig själv eller någonnärstående.Under den senaste tiden har det i samtal med socialarbetare och polisframkommit att LVM används mycket sparsamt, kommunerna föredrarfrivillig öppenvård och länsrätterna avslår i större utsträckning äntidigare ansökningar om LVM. Många anser att ribban har satts så högt attLVM kommer i fråga först när missbrukarens liv är i överhängande fara. Ivissa fall finns misstanke om att man avvaktat så länge att missbrukarenavlidit i misär i brist på åtgärder. Polis och socialarbetare har i sitt arbetetvingats flytta gränsen för en anmälan. Det har förekommit att LVM begärtsför en höggravid missbrukande kvinna för att skydda fostret eftersom manbedömt att det funnits en uppenbar fara för att barnet skall födas medallvarliga skador på grund av ett tungt missbruk. Men det har också hänt atten sådan ansökan om LVM har avslagits med motivet att den missbrukandekvinnans liv inte är i fara och att lagen inte tar hänsyn till fostret.Vi anser att det är en allvarlig brist att lagstiftningen inte skyddar fostret,en brist som förmodligen medför att det föds barn som får bestående men avmoderns missbruk och samhällets passivitet. Vi anser att lagen måste ändrasså att även det väntade barnet får ett skydd.En mindre förändring som bör genomföras i lagstiftningen är att ta bortbeskrivningen av missbrukaren som en man.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar ändra 4 § i lagen om vård av missbrukare ienlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 22 september 1999Thomas ()()()
mot · GN02So214 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So214av , ()BilstödBilstöd till personer med funktionshinder infördes i slutet av1940-talet för att underlätta resor till och från arbetet och isamband med studier. infördes en lag (1988:360)och en förordning "Bilstöd till handikappade" (FBH1988:890) där det framhålls att bilen även skall ses som etthjälpmedel för att över huvud taget minska ettförflyttningshandikapp. Med bilens hjälp skall personer medvaraktigt funktionshinder få ökade möjligheter att leva ettsjälvständigt och oberoende liv med studier, arbete, socialakontakter, offentlig och kommersiell service etc.Bilstödet gäller dock inte alla med varaktiga funktionshinder som ärberoende av bil för sin förflyttning. En 65-årsgräns gäller t.ex. för dem somär beroende av bil för att genom arbete få sin försörjning eller väsentligttillskott till sin försörjning. En funktionshindrad som fyllt och stårutanför arbetsmarknaden och inte studerar kan inte heller få bilstöd.Varför funktionshindrade inte bedöms ha samma behov avbilstöd som yngre är svårt att motivera utifrån nu gällande handikappolitikoch är att betrakta som åldersdiskriminering. 50-årsgränsen är sannoliktenbart betingad av kostnadsskäl och är också att se som åldersdiskriminering.Att höja åldersgränsen för den sistnämnda gruppen skulle enligt medföra en ökad anslagsbelastning med cirka 170 miljonerkronor . Vad en höjning av 65-årsgränsen skulle belöpa sig till går inteatt räkna fram därför att det inte finns underlag i offentlig statistik för attberäkna detta. Sannolikt skulle det dock medföra betydande anslags-kostnader.I den utredning RRV presenterade 1999 om bilstödet konstateras attbristen på kunskap om målgruppen och om bilstödets effekter för brukarnaförsvårar möjligheterna att identifiera behov av förbättringar av stödet. Debegränsar också möjligheterna att prognostisera efterfrågan på bilstöd ochdess kostnader. har RRV lagt fram ett åtgärdsförslag beträffandebilstödets utformning och som bl.a. innebär en utvidgning av personkretsen.Detta skulle visserligen öka kostnaderna för bilstödet men görs enbesparing genom en minskning av utnyttjandet av färdtjänst.Mot bakgrund av den åldersdiskriminering det nuvarande bilstödet medföranser jag att regeringen bör återkomma till med förslag omborttagande av åldersgränserna för bilstödet samt hur förändringen skallfinansieras.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om borttagandet av åldersgränserna för bilstöd.Stockholm den 23 september 1999Barbro ()
mot · GN02So215 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So215av , ()Olycksfall i vårdenSocialstyrelsen har gått ut med en rapport ommissöden och komplikationer som inträffat i hälso- ochsjukvården och där komplikationernavarit så svåra att de krävt sjukhusvård. Antalet fall har ökatunder tioårsperioden, från 114 000 till 133 000 . Manvet inte säkert vilka orsakerna är. De möjliga orsaker somman spekulerar kring är ändring av vårdutnyttjande ochbehandlingsideologi, ny teknik för diagnostik samt organisa-tionsförändringar. Äldre är överrepresenterade när det gällerdiagnoserna läkemedelsbiverkningar, fallolyckor ochkomplikationer efter kirurgiska ingrepp.För att inte förtroendet för hälso- och sjukvården skall rubbas måsteåtgärder vidtas för att förebygga missöden och komplikationer i vården. Ochför att kunna förebygga måste man veta orsakerna bakom de inträffademissödena och komplikationerna. I har vi genom våra sjuk-vårdsregister goda möjligheter att genomföra sådana analyser. Såväl Social-styrelsens olika hälso- och sjukvårdsregister samt är användbara i det sammanhanget. Regeringen bör därför gede båda myndigheterna i uppdrag att med hjälp av tillgänglig informationanalysera vilka orsaker som ligger bakom inträffade missöden ochkomplikationer i vården. Utifrån den kunskapen bör sedan program utarbetasför hur dessa olycksfall i vården skall kunna förebyggas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om analys av orsakerna bakom missöden ochkomplikationer i vården,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om program för förebyggande av missöden ochkomplikationer i vården.Stockholm den 23 september 1999Barbro ()
mot · GN02So216 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So216av , ()Vård och rehabilitering av problemspelareSpelberoende (problemspelande, patologiskt spelande) är etthälsoproblem som uppmärksammats alltmer . Professor , ,genomför en kartläggning av problemet och har kommitfram till att omkring 150 000 svenskar har problem med sittspelande. För en tredjedel av dem, ca 50 000 personer, ärproblemen så allvarliga att de kan klassas som spelberoende.För dem som blivit spelberoende finns mycket liten hjälp att få i formav behandling och rehabilitering. Dels saknas kunskap om lämpligabehandlings- och rehabiliteringsmetoder, dels är tillgången till behandlings-platser ytterst bristfällig. Det behövs också mer utbildning för psykologeroch socialarbetare om spelberoende samt stöd till utveckling av denlänkrörelse som f.d. problemspelare tagit initiativ till.Det som behövs nu är därför vård- och behandlingsprogram,personalutbildning och tillskapande av vård- och rehabiliteringsresurser.Regeringen bör därför ta initiativ till överläggningar med såväl som om hur dessa behov kan tillgodoses.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behov av behandlings- och rehabiliterings-insatser för spelberoende.Stockholm den 23 september 1999Barbro ()
mot · GN02So217 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So217av , ()Medicinska och hälsopolitiska kontroverserUnder har det dykt upp en rad medicinska ochhälsopolitiska kontroverser som gått ut över tredje man, devårdsökande. Som exempel kan nämnas:- tandfyllnadsmaterial. väcktes en misstanke attamalgam kunde förorsaka en rad hälsoproblem hos patienter med sådanafyllningar. Detta utvecklades till en kontrovers mellan forskare ochföreträdare för patientgruppen. Kontroversen är fortfarande inte löst ochdet är patienterna som sitter i kläm. Deras hälsoproblem har ifrågasatts ochmånga patienter har inte fått den hjälp de behöver därför att forskare äroeniga om orsaken till problemen.- elallergi. På likartat sätt har det uppstått en kontrovers mellan å ena sidanmänniskor som upplever att de mår dåligt i miljöer där det finns elektriskaspänningsfält och å den andra forskare som inte kunnat säkerställa att dettaär orsaken till patienternas problem.- sprututbytesprogram för injektionsnarkomaner. När hivepidemin blivit ettfaktum bland narkomaner och orsaken visade sig vara att man deladesprutor med varandra inledde man i /ett program därnarkomaner får byta ut orena sprutor mot rena. De hivtestas somde erbjuds missbrukarvård. Programmet har varit framgångsrikt i detområde det genomförts men har förorsakat starkt politiskt motstånd främstpå riksnivå. Orsaken är att det anses äventyra svensk narkotikapolitik. Detinnebär att programmet inte utökats till att omfatta andra delar av Sverigeoch att det fortfarande lever en osäker tillvaro.- mammografi. kom den första kontrollerade studien över värdet avmammografi för tidig upptäckt och behandling av bröstcancer. Denutfördes i och har följts av ytterligare svenska studier men ocksåinternationella bl.a. från Norge.Studierna har visat en minskad dödlighet i bröstcancer blandkvinnorna vid tidigt upptäckt av tumören. harpå basen av dessa studier och efter hörande av vetenskapligaråd och andra experter rekommenderat hälsoundersökningmed mammografi för kvinnor . Ändå har studiernaifrågasatts av forskare och journalister vilket lett till attkvinnor i ökande utsträckning tackar nej till undersökningendärför att de känner sig osäkra på dess värde.I en demokrati som är det naturligtvis grundläggande med den friadebatten och den fria åsiktsbildningen. Men när, som i de ovan nämndaexemplen, vårdsökande kommer i kläm därför att expertisen inte kan ena sig,är det viktigt att man inte fastnar i konflikten utan försöker lösa den ochkomma vidare. I utredning Amalgam och hälsa(1998) anvisades vägar för hur detta skulle kunna gå till när det gäller falletamalgam.Jag anser att man bör undersöka hur medicinska och hälsopolitiskakontroverser av ovan nämnt slag uppstår och hur man skulle kunna bådeförebygga att de blir så djupa samt lösa dem. Detta är viktigt eftersom det rörsig om konflikter som går ut över tredje man, dvs människor som vill hahälso- och sjukvårdens hjälp.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder för att lösa medicinska ochhälsopolitiska konflikter.Stockholm den 23 september 1999Barbro ()
mot · GN02So218 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So218av , ()Barn till psykiskt sjuka föräldrarBarn till föräldrar med psykiska sjukdomar ochfunktionshinder är en grupp som inte blivituppmärksammade i samhället. Ofta far de väldigt illa dels avatt föräldern beter sig konstigt och oförutsägbart, dels för attde känner sig utanför i kamratgrupper och i skolan.Vid vuxenpsykiatrimottagningarna förekommer inte regelbundet att mantar reda på om en patient har barn och ännu mer sällan att mantar kontakt med som har ansvaret för att barn och ungdomarfår det stöd de har behov av och rätt till i en utsatt situation. De socialamyndigheterna har därför ingen chans att på ett tidigt stadium få kontakt medbarnen och hjälpa dem. När daghem eller skola märker på barnen att de farilla kan det ha gått mycket långt och barnen kan ha fått egna problem sombåde orsakar barnen lidande och dessutom kostar samhället stora resurser.I utredningen Det gäller livet 1998:31 tas i ett avsnitt de här barnensproblem upp och man föreslår olika åtgärder. Något resultat av utredningenhar inte kommit till bord och det är beklämmande för de härbarnen och andra barn med andra problem som tas upp i utredningen.Det finns dock en del positiva åtgärder som andra myndigheter ochorganisationer vidtar. Band annat har gett ut en bok som skage de här barnen och de vuxna som kommer i kontakt med dem råd och stödför hur de ska kunna få hjälp med sina problem. landstingbedriver också projekt där barn till psykiskt sjuka får delta i pedagogiskverksamhet som ska göra livet lättare för dem.Regeringen bör påskynda arbetet med att ta fram åtgärder för att barn tillpsykiskt sjuka föräldrar ska få rätt stöd i samhället. En anmälnings- ochuppgiftsskyldighet enligt 71 § socialtjänstlagen är ett första steg för attbarnen ska bli uppmärksammade av dem som behandlar deras föräldrar ochatt sociala myndigheter ska få chans att möta deras behov.Mer konkreta åtgärder och verksamhet - både i projektform och permanent- bör tas fram av regeringen. Detta bör ges regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att vårdinstitutioner inom vuxenpsykiatrin skallha anmälningsplikt enligt 71 § socialtjänstlagen vad gäller barn tillpsykiskt sjuka föräldrar,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att regeringen skyndsamt återkommer med merkonkreta åtgärder i projekt eller permanent form för hur barn tillpsykiskt sjuka föräldrar skall stödjas.Stockholm den 20 september 1999Margareta ()(c)
mot · GN02So219 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So219av , ()Insatser för hemlösaSocialstyrelsen har uppskattat antalet hemlösa i till 8400 . Av dem var 508 uteliggare och 674personer bodde på härbärge. Övriga är personer med s.k."övrigt otryggt boende" . I den gruppen ingår bl.a. sådanasom är på väg att släppas ut från kriminalvården utan att habostad. Hemlösheten kan bli mycket långvarig. Sex av tiohade varit hemlösa och 500 personer i tio åreller mer.Kostnaden för de hemlösa har uppskattats till ochinnefattar kostnader för platser på härbärgen, LVM-hem, psykakuter,socialbidrag, sjukbidrag och liknande. I summan inryms också social-tjänstens handläggning. I gruppen ingår missbrukare av alkohol och/ellernarkotika. Uppskattningvis stjäl de tillsammans för per åroch orsakar kostnader för polis, domstolar, försäkringsutredningar ochliknande. Summan för detta uppskattas till per person och år.I en utredning av Fölster och Säfsbäck (Ds 1999:46, Bostad sökes) lämnasen rad förslag till åtgärder för att komma tillrätta med hemlösas situation.Mer lättillgänglig missbrukarvård och psykiatrisk vård borde varahögprioriterade åtgärder. Vidare borde det finnas en laglig rätt till härbärgeför natten om man är hemlös. Varje hemlös borde få en personligombudsman som de litar på och som kan hjälpa dem med kontakterna medolika myndigheter. Det behövs också ett bättre samarbete mellan demyndigheter och de organisationer som arbetar för de hemlösa. Deekonomiska motsättningarna mellan myndigheterna måste undanröjas.Antalet hemlösa i är litet jämfört med antalet i många andraländer. Icke desto mindre är det angeläget att hjälpa dessa människor till ettdrägligt liv. Regeringen bör därför föranstalta om konkreta åtgärder för attlösa hemlösas problem.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder för att lösa hemlösas problem.Stockholm den 21 september 1999Barbro ()
mot · GN02So220 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So220av , ()Tandvård för äldreGenom det nya tandvårdsstödet kan kroniskt sjuka äldre isärskilda boendeformer eller med motsvarande behov avkommunalt bistånd få sin tandvård tillgodosedd enligt hälso-och sjukvårdstaxa. Utöver dessa insatser skall uppsökandetandvård med råd och information till vårdpersonalen ske iden kommunala äldreomsorgen. Landstingen har genom dennya tandvårdsförsäkringen fått resurserna för dennaverksamhet som effektueras av antingen folktandvården ellerprivattandvården efter en upphandlingsprocess.De vårdkrävande äldre i den kommunala äldreomsorgen har därmed fåttgoda förutsättningar i den nya tandvårdsförsäkringen. Mindre sjuka,"krassliga" äldre däremot drabbas av större kostnader för sin tandvård. Dettaär olyckligt av flera skäl. Just krassliga äldre löper en större risk attdrabbasav tandsjukdom då det till det normala åldrandet, genom ålderskrämpor,adderas faktorer som krymper marginalerna också när det gäller munhälsan.Många äldre, som är relativt friska, har bl.a. med kraftig subventionav tidigare tandvårdsförsäkring men också genom stora egna ekonomiskainsatser, rehabiliterats till en god munhälsa med omfattande kron- ochbroterapier. Dessa stora arbeten måste underhållas hela livet och derasfunktion sviktar relativt snart om nödvändiga reparationer och underhållförsummas.Inom gruppen äldre finns också en grupp låginkomstpensionärer för vilkaäven blygsamma tandvårdande insatser är ekonomiskt oöverkomliga.Huvudparten i denna grupp är kvinnor som ofta, trots små inkomster, varitnoga med att sköta sina tänder. Som pensionärer har dessa personer inteekonomiska möjligheter att klara av tandvårdskostnader ens av relativtmåttlig omfattning.Sommaren 1999 aviserade socialministern att tandvård skulle inlemmas isjukförsäkringen, munnen och tänderna skulle betraktas som en del avkroppen. Något sådant förslag återfinns inte i regeringens budgetproposition(prop. 1999/2000:1 Utgiftsområde 9). Endast en mindre förbättring harinförts genom att behandlingen av de tandbesvär syndrom ochstrålbehandling förorsakar skall hänföras till sjukförsäkringen.En dålig tandhälsa leder som regel till ett dåligt näringstillstånd med ohälsasom följd därför att man inte kan tillgodogöra sig födan. Dålig tandhälsamedför också dålig livskvalitet. Därför är det viktigt att inte ekonomiska skälgör att äldres tandhälsa försämras i onödan. Jag anser därför att regeringenbör göra upp en plan för hur tandvårdsförsäkringen successivt kan förbättrasför äldre. Det innebär sannolikt ett ökat behov av tandvårdspersonal. Därförbör regeringen låta utarbeta en plan för hur behovet av tandläkare,tandhygienister och tandsköterskor skall kunna tillgodoses.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om plan för utbyggnad av tandvårdsförsäkringen föräldre,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om plan för hur behovet av tandläkare, tand-hygienister och tandsköterskor skall kunna tillgodoses.Stockholm den 21 september 1999Barbro ()
mot · GN02So221 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So221av , ()TuberkulosTuberkulos (TBC) är en sjukdom som vi - åtminstone för svensktvidkommande - trodde hörde historien till. Men i vårt östra närområde ärden en realitet och fall uppträder också i . Under 1997rapporterades i 456 patienter med nyupptäckt TBC. Orsaken ärdels att vi allt oftare reser till områden där sjukdomen är vanligtförekommande, dels att vi fått en ökad invandring till vårt land frånsådana länder. Till detta kommer att TBC fått fotfäste bland hivsmittadenarkomaner i länder svenskar ofta besöker, t.ex. . Ett problem äratt resistens börjar utvecklas mot de antibiotika som var effektivamot TBC. Orsaken är att de används på ett felaktigt sätt. Från ettfolkhälsoperspektiv är det i det läget bättre att inte behandla alls.WHO har rekommenderat en behandlingsstrategi för upptäckt ochbehandling av TBC. Det är en strategi som bör följa i sitt bistånds-arbete. bör TBC uppmärksammas härhemma när det gällerutbildning och fortbildning av personal inom hälso- och sjukvården. Det ärviktigt att man inte på grund av okunskap missar diagnosen. Vikten av attpatienterna följer behandlingsschemat kan inte nog understrykas, inte minstmed tanke på risken för resistensutveckling hos antibiotika.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om TBC och biståndsarbete,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utbildning m.m. om TBC.Stockholm den 21 september 1999Barbro ()