mot · GN02MJ723 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ723av , Per (mp)Kadmium i rötslamSlammet är giftigtSlammet, som används för att gödsla åkrarna, innehåller alldeles förhöga halter av kadmium. Det är ett problem som måste åtgärdas. Omslam överhuvudtaget ska användas som gödselmedel och inte spridasenbart av kortsiktiga kvittblivningsskäl, måste det givetvis vara rent(m a p tungmetaller & miljögifter) och inte kunna konkurreras ut avkonstgödsel, som absolut inte hör hemma i ett ekologiskt inriktatjordbruk bl a på grund av kadmiumhalt och innehåll av ändligt fosfor.En rad nya rapporter visar att befolkningen nu beräknas ha njurstörningar istor omfattning, ca 10 000 personer. Detta märks genomläckage av äggvita och förlust av kalcium. Riskgrupper är kvinnor med lågajärndepåer och de som äter mycket grönsaker, samt de som är särskiltkänsliga. Detta är synnerligen allvarligt och kräver drastiska förändringarinom livsmedelsproduktionen.En artikel i , nr 3/99, tar upp det allvarliga läget.En undersökning av 23 olika sorters modersmjölksersättning, välling ochgröt till barn, visar att kadmiumhalterna i dessa mjölbaserade produkter är1,5 till 17 gånger högre än i de mjölkbaserade. påpekas attdjurexperimentella studier visar att kadmium kan orsaka skador på hjärnanredan vid lågdosexponering.Det svenska slambergetI det svenska slamberget finns ca kadmium. Slammet sprids påmark nära tätorterna på några procent av åkerarealen, inte för attjordbruket betraktar det som ett idealiskt gödselmedel och sprider detmed optimal fosforgiva, utan för att kommunerna har ett problem ochofta t.o.m. betalar för att bli av med slammet. Slamgivorna anpassas dåistället efter hur mycket som kan spridas inom ramen för gränsvärden förtungmetaller, bl a koppar och kadmium. Följden blir både övergödslingoch anrikning av tungmetaller i den tätortsnära åkermarken.Vad kommer kadmiumet ifrånDet kadmium som omsätts i människans värld kommer från det ständigtökande uttaget av material från jordskorpan. En stor del kommer frånfosforit via konstgödsel och jordbruksprodukter.Men huvuddelen av allt kadmium i slammet eroderar på alla möjliga sättfrån samhällskroppen, där ca kadmium finns inbyggt och hamnar islammet genom avloppssystemen. Från rör och lödningar, från disk ochtvättmaskiner, kläder som tvättas, varmvattenberedare, skurvatten, för-zinkade järndetaljer som beslag, spikar, skruvar etc. T o m kranvattnets egenhalt av metaller räcker för att spoliera möjligheterna att upprätta ettkretslopputan förstörelse av miljö och hälsa.Naturvårdsverket har angivit att kadmiumhalten i kranvattnet är cirka tregånger större än i det vatten som kommer med urin och avföring. Slutsatsenär helt klar. Slammet från vårt avloppsnät kan aldrig inpassas i ett uthålligtkretslopp - det är istället fråga om ett "ohjälpligt systemfel".Koppar och zinkKoppar är vid sidan av kadmium det stora problemet med slammet. Alltslam har mycket höga kopparhalter - även slammet i en trekammarbrunnpå landet. Metallen kommer i huvudsak från ledningsnätet somkorroderar, dels p.g.a. vattnets kemiska egenskaper, dels p.g.a. "slitage".Kopparhalterna i vårt slam minskar inte heller, eftersom detta inte kanåtgärdas utan att delar av det svenska ledningsnätet byts ut tillexempelvis rostfritt. Metallen zink är också en toxisk metall förmarkfloran och zink i slammet kommer från förzinkade vattenledningar,offeranoder av zink i varmvattenberedare, förzinkade inredningsdetaljersamt räcken, tak, lyktstolpar m m utomhus.Silver och andra farliga metaller mäts inte ensDet har visat sig att många riskabla metaller inte mäts upp eller regleras islam. Det handlar om silver, , platina och uran. Bara silverhalteni åkerjord kan dubbleras på mindre än , vilket är ytterst oroande, dåsilver är extremt toxiskt för mikroorganismerna i åkern (se särskildmotion). anser sig inte ha resurser att vidta någraåtgärder. Det är allvarligt.Smitta kan spridas med slammetDagens vattenburna avloppssystem kan i värsta fall fungera som enstorskalig spridare av smittämnen om inte dessa är helt avdödade. Tyvärrär t ex infektionsklinikernas avlopp anslutna till reningsverken och det ärtveksamt om sjukhusens smittreningsutrustning är permanent i funktion.I desinficeras inte slam som sprids i livsmedelsproduktionen.Den osäkerhet som detta leder till kan få bekymmersammakonsekvenser.Vad kan vi göra?Om vi vill fortsätta en framgångsrik kamp mot spridning av koppar,zink, silver, , platina, uran och inte minst mot de ökandekadmiumhalterna i våra njurar, är det nödvändigt att styra bort det giftigaslammet från åkern. I stället måste våra näringsämnen källsepareras frånannat avloppsvatten. Då sjunker kadmiumhalten kraftigt ochnäringsämnena kan inpassas i ett kretslopp värt namnet. Fram förkällsortering och inget annat! Det bästa sättet att slippa rena är att aldrigblanda. Och blandar man inte näringsämnen i urin med avloppsvattenfinns det inga miljögifter att vara rädd för.Ju tidigare alla inser detta, desto mindre skada sker. Samhället måste taansvar och hindra nya onödiga fall av njurskada på grund av kadmium. Detär viktigt att kretsloppet i livsmedelsproduktionen - om det skall fungera -inte får påspädning av olika gifter utifrån. Då får principen motsatt verkan.Använd försiktighetsprincipen ochproduktvalsprincipen!Enligt produktvalsprincipen skall vi välja det gödselmedel som är det"renaste" och bl.a. ger det minsta bidraget till kadmiumökningen iåkermark och njurar. I ett ekologiskt inriktat jordbruk är detta inget störreproblem, eftersom där används de naturliga metoderna att gödsla, vilketockså underlättas av balans mellan spannmålsproduktion ochdjurhållning.Dagens situation inom jordbruket är tyvärr en annan och konstgödsel-användningen är fortfarande utbredd, vilket till stor del är en följd av lågtpris på energi och konstgödsel och högbeskattning av arbete och andraekologiska metoder. Det är en olycklig utveckling om konstgödsel, just pågrund av t.ex. lägre kadmiumhalt, är att föredra framför näring i kretslopp.För att få en ekologiskt anpassad inriktning borde man därför släppa fokus påatt slammet från våra reningsverk långsiktigt ska användas i vårt jordbruk.Näringen till åkern är inte detsamma som slammet till åkern.Till dess nationen antagit en långsiktigt hållbar hållning till problemet ochgenomför systemskifte mot systemfelet, är det bättre att deponera ellerbränna rötslammet. Ett slutförvaringsproblem måste betraktas som ett sådantoch inte prånglas ut på jordar och i livsmedelsförsörjningen för att det ärpolitiskt obehagligt att se det växande slamberg som just är beviset för ellersymtomet på en otidsenlig teknik, utan möjlighet till kretsloppsinpassning.Försiktighetsprincipen måste gälla. Det är hög tid att införa kadmiumskattockså på avloppsslammet, som varit befriat.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag på gränsvärden för,eller hur skatt kan tas ut på, kadmium i rötslam i syfte att styra bort detgiftiga slammet från åkrarna,2. att hos regeringen begär förslag på erforderliga för-ändringar i lagstiftningen som understöder systemskiftet för källsorte-rande va-system och återskapad växtnäringsbalans inom jordbruket.Stockholm den 30 september 1999Per ()()()()()()()