mot · GN02U217 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U217av , ()Internationell solidaritetAtt se sig själv i andrasina villkorsin bristsina svaghetersitt mänskliga:att vara social i hjärtatni andra som är sociala i huvudet!och hjärtat är inte en känsla för ögonblicketmen det som vararHjärtat är inte en konjunktur (1961, i Otocac)InledningDenna dikt är utgångspunkten för exposé över ordet och begreppet "solidaritet".Liedman pekar på hur ordet solidaritet tvingar oss att tänkaefter. Om välgörenhet och allmosor framstår som solidaritetutarmas begreppet. Solidaritetens grund är att vi ser osssjälva i andra, att det faktum att jag själv råkar vara född i ettförhållandevis rikt land, där rätten till utbildning och hälsa ärsjälvklar, inte leder till inställningen att andras fattigdom ärsjälvvald.För är solidariteten, här hemma och internationellt, denbärande tanken. Vi har alla samma ansvar för att utjämna skillnader länderoch människor emellan. I våra ansträngningar för att åstadkomma en hållbarutveckling med rättvis fördelning av jordens resurser behövs mångainstrument. En handelspolitik som inte missgynnar de fattigaste länderna,restriktioner för att hejda det internationella kapitalets rovdrift,skuldlättnaderoch en biståndspolitik där partnerskapsidén tillämpas fullt ut utgör dessaredskap. En "hållbar" solidaritet och biståndspolitik bygger på "att se sigsjälv i andra".Fattigdom och orättvisor ivärldenUnder kan åtskilliga framsteg noterasför mänskligheten som helhet. Vissa sjukdomar har nästanhelt kunnat utrotas, läskunnigheten har ökat och på mångahåll har ett demokratiskt styrelseskick ersatt långlivadediktaturer.Trots dessa glädjande resultat, går det inte att blunda för att klyftorna ivärlden har ökat. I den rapport om mänsklig utveckling som UNDP, FN:s ut-vecklingsprogram, lämnar ges följande siffror:Vid 1990-talets slut har de globala skillnaderna ökat, mellan länder ochinom länder. Vid en genomgång av inkomstklyftan mellan den femtedel avvärldens befolkning som bor i de rikaste länderna och den femtedel som bor ide fattigaste, kan man se att den rikaste femtedelen1. står för av världens konsumtion,2. konsumerar av allt kött och all fisk i världen, jämfört med endast 5 %för den fattigaste femtedelen,3. förbrukar av all energi, medan den fattigaste femtedelen förbrukarmindre än ,4. har av alla telefonlinjer, medan den fattigaste femtedelen har ,5. äger av världens fordonspark, medan den fattigaste femtedelen ägermindre än 1 %.Ytterligare några siffror:6. Världens 200 rikaste personer fördubblade sin nettoförmögenhet 1994-1998 till 8 biljoner kronor.7. Världens tre rikaste miljardärer har större tillgångar än BNI för de minstutvecklade länderna och deras 600 miljoner invånare sammanlagt.8. Det är de rika länderna i och som har tillgång tillInternet, den senaste visar att förekomsten av Internet itredje världen är marginell.Sverige har i modern tid som stat huvudsakligen spelat enmycket positiv roll för mänskliga rättigheter, demokrati ochför att minska orättvisorna i världen. I vissa politiskasituationer har vårt land kunnat ha en betydelse som vidaöverstiger den som ett litet land vanligtvis kan uppnå. Det ärmed stolthet, delaktighet och glädje som vi , långt efteråt,kan se hur aktivt bidrog till självständighet för fleraländer i södra och de dåvarande portugisiskakolonierna. En omfattande forskningsrapport har presenteratssom visar på hur det svenska humanitära stödet tillbefrielserörelserna i dessa länder växte fram. Den svenskariksdagens klara ställningstagande blev enbekräftelse på ett djupt folkligt engagemang. (,and National Liberation in Southern : Volume1, Formation of a popular opinion 1950-70, , 1999. )EnprocentsmåletRiksdagen antog 1961 den berömda propositionen 100, omenprocentsmålet, som den diktsamling av GunnarEkelöf som ovan citerats kom ut! Enprocentsmålet är viktigtför att säkra medel till det internationellautvecklingssamarbetet. Men det är också en viktig politisksignal. finns en nedåtgående trendbland OECD-västländer vad gäller biståndet. Även Sverigehar sparat på biståndet, vilket orsakat konkreta problem. Förår uppgick biståndet till , för skall detuppgå till , för till och år 2002osv. Andelen ökar således, men i mycket långsam takt. yttrande slås fast:Utskottet har tidigare anfört att kunskapen om och stödet för enprocentsmåletär väl befäst i och den allmänna opinionen. är enåtergång till enprocentsmålet också en internationellt betydelsefulltsymbolfråga, varför den även av det skälet bör prioriteras. Utskottet framhöllockså att det är dess bestämda mening att en återgång till enprocentsmåletbör ske så snart det statsfinansiella läget så tillåter.Denna bedömning delas av regeringen som ibudgetpropositionen skriver "Ambitionen är att återskall uppnå enprocentsmålet för biståndsramen när destatsfinansiella förutsättningarna för detta föreligger".Svensk ekonomi är inne i en positivutveckling med en allt bättre statsfinansiell situation somresultat. Detta bör också avspeglas i vårt engagemang för attaktivt bidra till att minska fattigdomen i världen. Vänster-partiet menar att ett successivt uppfyllande av denbiståndspolitiska ambitionen måste ha stark prioritet ikommande budgetarbete.BiståndsmålenDet har länge förts en diskussion om de nuvarande sexbiståndspolitiska målen är ändamålsenliga. Frågan omnationell självständighet är en brännande politisk fråga för defå kvarvarande folk som lever under ockupation, exempelvisfolken i och . Men flertalet av de folksom stred för nationellt oberoendehar uppnått detta mål och brottas med enrad nya och ofta svåra problem. Fattigdomsbekämpning ärett övergripande mål, medan däremot det partnerskap somskall genomsyra vårt utvecklingssamarbete inteåterspeglas bland målen. Därför är det beklagligt att denbiståndspolitiska översyn som regeringen aviserade redantidigt ännu inte kommit till stånd. Men vi utgår från attden , såsom också framgår av propositionen, skalltillsättas. har tidigare i motioner ställt kravetpå en biståndspolitisk utredning om målen. är detangeläget att framhålla betydelsen av att en sådanutredningen inte begränsar sig till ny målformulering, utanockså har ett brett angreppssätt, där globaliserad handel,handelsvillkor och stopp för krigsmaterielexport också ingår.Självklart måste uppfyllelsen av barnperspektivet i biståndetockså komma med i bilden. Detta vill vi ge regeringen tillkänna.Globalisering ochhandelspolitikBistånd är en nödvändig och väsentlig del av en politik förglobal rättvisa. Än viktigare i detta arbete är strukturernainom världshandeln. Det grundläggande felet med dagensvärld är inte att biståndet är för litet, även om vi också anserdet. Felet är att biståndet behövs. Därför måste vi få eninternationell ordning som gör att handeln understödjerbiståndspolitiken och som har som målsättning att på längresikt göra biståndet onödigt.De rika länderna måste öppna sina marknader ytterligare, så att de fattigaländerna får tillträde till dem. behov måste vara styrande. EUvisar en alltför stor slutenhet mot omvärlden, vilket missgynnar u-ländernaoch i stället gynnar en produktion som inte alltid är effektiv och rationell. EUmåste minska tullar och överge protektionismen.Detta behandlades ingående av , då regeringensskrivelse Öppen handel - rättvisa villkor, diskuterades. Den svenska positionsom då vann gillande måste nu föras ut och framföras ikommande WTO-förhandlingar, oavsett vad EU-länderna kommer överensom som gemensam position. Detta vill vi ge regeringen till känna.Frågan om investeringar inom ramen för en ny WTO-runda har varitföremål för diskussion. Det har funnits en mycket stark och berättigad kritikmot de förhandlingar om ett investeringsavtal som skedde inom OECD.Kritiken riktade sig både mot form och innehåll. i den form detförelåg hade stora brister.Kritiken mot att internationella investeringar över huvud taget regleras ärdäremot mycket liten. Investeringar i världshandeln måste regleras för att viska kunna bryta med den ordning som gäller - att det internationellakapitalet bestämmer utan att behöva ta hänsyn till demokratiskt fattadebeslut.Därför anser att det är en framgång att OECD-förhand-lingarna om ett internationellt investeringsavtal avslutades. Vår förhoppningär att WTO-förhandlingarna skall leda till en reglering av internationellainvesteringar som tar sin utgångspunkt i goda arbetsvillkor, uthållig,utveckling, demokrati och rättvisa villkor för . Det var enframgång att stoppades och förhandlingarna i de frågor dettaberörde flyttades från till WTO. Det finns en rad förslag till åtgärderför att stärka de små och fattiga ländernas förhandlingsposition. Några avdessa är:a) Möjlighet till rättshjälpb) Tillsättandet av en ombudsman som svarar på klagomål och undersökerorättvisorc) Stöd till policyforskningd) Större förlitande på regional solidaritet och regionala institutionerDetta vill vi ge regeringen till känna. Ett annat viktigt bidragför att understödja tredje världen är att införarättvisemärkning så att konsumenterna själva kan utövainflytande på de fattiga ländernas handelsvillkor.SkuldavskrivningarDet finns över femtio länder som har skulder de aldrig kanbetala. De femtiotvå länder som enligt Jubel 2000 är i behovav skuldavskrivning, har en sammanlagd skuld på 370miljarder US-dollar. Regeringarna söder om fyra gånger så mycket på skuldåterbetalning sompå hälsovård. I går av budgeten tillskuldbetalningar.Afrikanska länders skuldbörda 1997Tabell 1: ()Skuldtjänst = skuldbetalningar (räntor + amorteringar)Källa: , Worldbank,/data/countrydata.htmlI flera länder i är utlandsskulderna avsevärt större änexporten. Detta gäller t.ex. , som är ett oerhört riktland med stora naturtillgångar. Enligt World DevelopmentReport är utlandsskuld större änexporten. I och var utlandsskulden mellanfyra och fem gånger större än exporten. skuldvar dubbelt så stor som exporten, även Moçambiquesutlandsskuld översteg värdet av exporten.När det gäller det s.k. HIPC-initiativet (Heavily Indebted Poor Countries)är det endast klart att ett fåtal länder kan erhållaskuldavskrivningar,däribland , , , och . HIPC-initiativet är otillräckligt och medför inga radikala förändringar för världensfattiga.En reflektion man inte kan undgå att göra är att när det borde handla omskuldlättnader är i stället fråga om att ge biståndsmedel till banker. Bankeroch finansiella institutioner som själva i hög grad bär skulden till att mångafattiga länder tvingas släpa på tunga skuldbördor. Här torde endiskussion om vem som i egentligen bär skulden - bankerna eller de fattigaländerna - var motiverad. Borde inte de banker som inlett, anfört och drivitfram denna lånecirkus få stå sitt kast och låta biståndsmedlen användas tillutvecklingsprojekt? Vidare bör man ifrågasätta om det är en klok politik attbevilja skuldlättnader när det gäller regimer som bryter mot demokratiskaoch mänskliga rättigheter. Anslaget till ekonomiska reformer, d.v.s.skuldlättnader, ligger utanför landramen. Rimligen borde anslagen tillekonomiska reformer från effektivitetssynpunkt och utifråndemokratiaspekter samordnas. Detta vill vi ge regeringen till känna.När det gäller stödet till ekonomiska reformer i biståndsbudgeten knytsdessa till olika strukturanpassningsprogram över vilka haft ettstort inflytande. Det har dock visat sig att bankensstrukturanpassningsåtgärder, även om sådana varit behövliga i många fall,varit helt missriktade och förstärkt krisen i de berörda länderna.Vidare borde åtgärder och program för det aktuella landet, inte baradiskuteras med regeringen, utan även med parlament och företrädare för detcivila samhället. Det är frågor som i högsta grad berör alla och därför måsteha en viss folklig acceptans om de skall lyckas. Detta vill vi ge regeringentillkänna.Biståndsberoende ocheffektivitet i biståndetInte sällan diskuteras och debatteras begreppet"biståndsberoende". Det är uppenbart att debattörer i dessasammanhang lägger in mycket olika betydelser i begreppet.Ofta knyts det till andra begrepp som t.ex. effektivitet.Riksdagen tog i sin skrivelse, skr. 1998/99 RR9,Utvecklingssamarbetets styrning, genomförande ochuppföljning av biståndet, upp några aspekter på begreppetbiståndsberoende och biståndets effektivitet. I dettasammanhang ställde sig i en kommittémotionbakom revisorernas bedömning när de förklarade "attregeringen får i uppdrag att se över formerna för att stärka enutvärderingsfunktion som är mer oberoende frånbiståndsorganisationen" och "att regeringen i ökadomfattning nyttjar de organ som har till uppgift att granskaoch utvärdera effektiviteten av statlig verksamhet för attutvärdera insatser på biståndsområdet". De skäl revisorernaframförde var att stora offentliga utgifter måste bli föremålför ordentliga utvärderingar. Det skulle också, enligtrevisorerna, öka möjligheter till oberoendebeslutsunderlag.Vänsterpartiet ställde sig bakom revisorernas utlåtande på denna punkt (sesärskild motion) och pekade på den stora betydelse det har att biståndetanvänds effektivt och kommer de fattigaste länderna till godo. Exempel påkorruption och misslyckade biståndsprojekt får ofta stor publicitet och dåinte sällan på ett sådant sätt att det misskrediterar biståndsverksamheten somsådan.BiståndsviljanSedan 1975 genomförs på Sidas uppdrag enundersökning om svenskarnas biståndsvilja. Den senasteutförd av SCB visar en klar ökning av människorsom är positivt inställda. anger att de vill öka ellerbibehålla anslagen på nuvarande nivå, jämfört för1997 och för 1996.Vad gäller tilltron till olika insatser är förtroendet påtagligt högt förenskilda organisationer. Glädjande nog ökar också förtroendet för FN ochSida, medan förtroendet för EU:s bistånd är lågt. I en annan undersökningfrån har man tittat på svenskarnas inställning till olika myndigheter.Från att 1993 ha funnits ungefär lika många med positiv som negativinställning gentemot Sida finns en markant övervikt för de med positivinställning. gäller dock att förtroendet för Sida är lägre än förvissa andra myndigheter, som polisen eller Naturvårdsverket.I en tredje undersökning, Sidas basundersökning som genomfört,framkommer tydligt hur större delen () av den svenskabefolkningen känner en plikt att hjälpa dem som har det sämre och tror attsvenskt bistånd gör nytta (). Senaste undersökningen våren 1999förstärker dessa positiva resultat.I dessa undersökningar framträder ett annat intressant drag. Viljan atthjälpa är stor vid stora katastrofer, som den i Kosovo, orkanen ,jordbävningen i osv. Detta gäller både att ge ekonomiska bidrag ochatt, som i fallet Kosovo, anse att skall ta emot fler flyktingar än vadregeringen åtagit sig att göra. Generellt är det också mycket tydligt att dengenomsnittliga svensken vill att biståndet huvudsakligen skall gå tillkatastrofhjälp och inte som till utvecklingsinsatser. Det finns sannolikt ettklart samband med att situationen i uppfattas som ännu värre än denfaktiskt är, och den stora uppmärksamhet som media ägnar åt katastrofer.Sida har till uppgift att sprida information om och bedriva visstopinionsarbete för svenskt utvecklingssamarbete. Inom ramen för detta görsåtskilliga kampanjer, men också långsiktigt samarbete med skolor ochungdomsorganisationer. Det skulle vara bra att göra en översyn avskolböcker och inom ramen för lärar- och journalistutbildning ge möjlighetatt bearbeta de internationella frågorna bättre. På just detta område är detsynnerligen lämpligt att använda sig av de akademiker i som självahar sitt ursprung i , och och därmed sannoliktockså bättre möjligheter att ge ökad kunskap om dessa områden.Om vi ser tillbaka på den svenska biståndshistorien står det alldeles klartatt det gehör och det breda stöd som svenska biståndsinsatser haft i hög gradberott på ett omfattande folkbildningsarbete, där man studerat förhållanden ienskilda länder eller regioner och internationella relationer i allmänhet.Bakom svenska biståndsinsatser har funnits breda kunskaper och djupainsikter vilket lett till engagemang och till en stark biståndsvilja. Ett stödtillfolkbildningen är därför väl motiverat. Detta vill vi ge regeringen till känna.Bistånd och demokratiDjupa sociala orättvisor grundar sig ofta på förtryck.Fördjupade sociala motsättningar skapar oförsonlighet ochintolerans. När sociala motsättningar övergår i väpnadkonflikt cementeras denna oförsonlighet och dröjer sig längekvar efter det att fred uppnåtts. Benägenheten att se våldetsom en lösning på konflikter och sociala svårigheter leverkvar. Det krävs ett omfattande arbete för att vinna respekt förmänskliga rättigheter. slöts i ,liksom tidigare i , fred mellan gerillan ochregeringen. Likafullt är respekten för demokratin fortfaranderinga, de sociala förhållandena svåra och kriminaliteten ochvåldsbrotten många. I pågår fortfarande ettregelrätt krig mellan regeringen och gerillan.Sverige medverkade till fred i . Svenskt bistånd bidrog tillomvandlingen av gerillan i till politiskt parti. har påolika sätt försökt att medverka till fred i . Dessa ansträngningar tillfred och demokrati måste fortsätta. Men demokrati och mänskliga rättighetervinns inte bara för att fred ingås. Därefter krävs långvariga och tålmodigainsatser för att demokratin skall bli etablerad och respekterad. Det svenskastödet till demokratiutveckling blir därför allt viktigare.En del av detta utgör egna direkta deltagande i biståndsarbete,där seminarier för parlamentariker från och södra ochförvaltningsbistånd till nationalförsamlingen i ingår. Medel tillsvenska politiska partier att bistå demokratiska organisationer i länder somförsöker bygga sig ett demokratiskt politiskt system, är en annan viktig kanalnär det gäller att stärka arbete för demokrati. Detsamma gäller den svenskariksdagens deltagande i valövervakning i olika länder i världen. Det svenskabiståndet till demokratiutveckling bör sålunda öka.Barnperspektiv ochjämställdhetSedan några år tillbaka framgår det av budgetpropositionernaatt barnperspektivet när det gäller den svenskabiståndsverksamheten är väl tillgodosett. Så förhåller det sigäven . Det bör bli en god tradition att hålla fast vid.Likafullt finns det en sida av det svenska biståndet och ävenEU:s bistånd som ofta kommer i skymundan, och det gälleråtgärder för sexuell och reproduktiv hälsa. Brister i dettaavseende är ett oerhört problem i många av tredje världensländer, och de som drabbas hårdast är unga människor och isynnerhet unga kvinnor. Här krävs insatser när det gällersexualupplysning, kunskaper om och tillgång tillpreventivmedel och möjligheter till legala aborter. Det bordeutgöra en viktig del av det svenska biståndet, och det är enviktig fråga för att driva hårdare i såväl EU som FN.Detta vill vi ge regeringen till känna.Sedan 1996 utgör frågan om att befrämja jämställdhet mellan kvinnor ochmän ett av de sex mål ställt upp för utvecklingssamarbetet. Det är enviktig markering för att både konkret stoppa diskriminering mot kvinnor ochförbättra deras villkor och för att driva jämställdheten som enutvecklingsfaktor. Mycket har gjorts för att ta fram handlingsprogram, drivapå en uppföljningen av i och för att omsättaprinciper i landstrategier m.m. Men mycket återstår att göra. I en genomgångav Sidas utvärderingsrapporter konstaterades att endast65 % av studierna tar upp frågan och att kvalitén på analysen är låg(Evaluating Gender Equality - Policy and Practice av 3/98).Oftast saknas jämställdhetsaspekten när resultat och mål diskuteras.I andra sammanhang har beskrivits hur lite kvinnors intressen harbefrämjats av biståndet. I en uppsats av "Makt och Kön i detafrikanska jordbruket" från visas attbiståndsgivarna i stor utsträckning tagit över de europeiska kolonisatörernaskönsfördomar och inte sett hur det framför allt är kvinnorna som ärjordbrukare i länderna söder om fri och öppen handel är en viktig faktor för att åstadkomma utveckling.Men i kapitlet iAfrikagruppernas årskrönika 1999" Handel och Företag, visar kvinnorna missgynnas genom att männen oftast står som ägare tilljorden. Det är bara männen som beviljas lån och det blir därmed männensom får inkomsterna vid försäljningar, medan kvinnorna får stå för odlingenoch arbetet.Det finns dock positiva exempel på bistånd där kvinnor kunnat öka sinekonomiska självständighet och stärka sin ställning genom egensmåföretagsamhet. Ett sådant exempel är i Bangladesh.Denna typ av exempel på kvinnlig företagsamhet skulle kunna vara ett braverksamhetsfält när det gäller svenska biståndsinsatser för att stärkakvinnornas ställning. Detta vill vi ge regeringen till känna.FunktionshindradeUppskattningsvis har av världens befolkning ettfunktionshinder och majoriteten av dem bor i ettutvecklingsland. Såsom regeringens budgetpropositionframhåller är kvinnor med funktionshinder en särskilt utsattgrupp. Den beräknas till cirka 500 miljoner och av dessa ärdet få som berörs av det svenska biståndet. har aktivtdrivit handikappfrågor i det internationella samarbetet ochbland annat varit initiativtagare till att de s.k. standard-reglerna införts.Genom den särskilda FN-rapportören har spelaten viktig roll. När detta mandat nu går ut, reses många frågor. Skall Sverigeagera för en ny mandatperiod? FN:s resurser har varit heltotillräckliga och bygger på frivilliga bidrag. FN-rapportören har till sin hjälphaft en referensgrupp, Panel of Experts, som vid Ecosoc:s sammanträde ifebruari skall diskutera "Promotion of Disability Policy within theUN-system after the year 2000". Förre socialministern ärockså inbjuden att rapportera till , vilket isig är en stark markering av frågornas betydelse.Klart är dock att FN behöver mer resurser för att bedriva dessa frågor, varesig modellen är att förlänga mandatet för en särskild rapportör eller att ageraför att skapa en ny . En ytterligare idé som nämnts är attinstifta en ny institution, en internationell handikappombudsman. Under allaomständigheter måste särskilda uppföljningsmekanismer komma till, och etthandikappsekretariat som följer upp och samordnar insatser internationelltoch nationellt är önskvärt. De svenska handikapporganisationerna spelar enmycket viktig roll genom sitt samarbete inom SHIA. bör därförstödja tillkomsten av ett internationellt handikappsekretariat. Detta vill vi geregeringen till känna.Miljö och hållbar utvecklingBiståndspolitik är avsedd att stimulera ekonomisk utvecklingoch bekämpa fattigdom. Men med ekonomisk utvecklingföljer även ett ansvar för en hållbar utveckling, vilket innebäratt en ekonomisk utveckling inte kan se ut hur som helst.Snabba framsteg på kort sikt kan medföra svårigheter ochproblem på lång sikt - och problem som på andra håll än denekonomiska utvecklingen. För Sidas del får arbetet medmiljöfrågor en allt större betydelse såväl i form av speciellaprojekt som en integrerad del i andra projekt. Saneringen avViktoriasjön är ett aktuellt exempel.För några år sedan gjordes upptäckter av PCB och dioxiner och en hel radandra giftiga ämnen i många djurarter i . Det handlar om fisk, säl ochisbjörn. Med största sannolikhet gäller det även för människorna i ,vilka befinner sig högst upp i kedjan när det gäller anrikning av giftigaämnen. Förgiftningarna av isbjörnar har gått så långt att man befarar att vissaisbjörnar blivit tvåkönade till följd av förgiftning, vilket givit anledning attfrukta för fortbestånd. Gifterna i kommer dock i allmänhet intefrån det industrialiserade väst utan från tredje världens länder där manfortfarande använder sig av en mängd miljögifter för att klara sin dagliga -kortsiktiga - försörjning när det gäller födoämnen. Sålunda utgöranvändningen av miljögifter - inte sällan producerade i den utvecklade delenav världen - på returen ett hot mot de rika länderna på norra halvklotet.Följaktligen borde forskning och produktion när det gäller att ersätta de giftersom används i de fattiga länderna i syd kraftigt understödjas. Detta vill vi geregeringen till känna.En annan sida av biståndspolitiken är exportkrediterna till projekt avseddaatt stimulera den ekonomiska utvecklingen.