mot · GM02Fi42 · 1999-04-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Fi42av m.fl. (kd)med anledning av prop. 1998/99:89 Förändringar i utjämningssystemet för kommuner och landstingNy skatteutjämning slårhårt mot StockholmStockholmsregionen drabbas hårt av det föreslagna nyakommunala skatteutjämningssystemet. De förändringar somskett efter remissomgången har bara på papperet förbättratläget något. I praktiken drabbas fortfarandeStockholmsregionen på ett oacceptabelt sätt av regeringensförslag. får till och med ett ännusämre utfall av regeringens korrigeringar än av utredningensförslag.Då det nuvarande kommunalskatteutjämningssystemet infördes 1996tillsattes en parlamentarisk utredning, , som fick tilluppgift att utvärdera systemet och föreslå förändringar. Kommittén lämnadei december sitt förslag (SOU 1998:115) till nytt kostnadsutjämningssystem.Efter remissbehandling har regeringen lagt fram sitt förslag. Avsikten äratt det nya systemet ska börja gälla . Enligt vår meningär dock det föreliggande förslaget dåligt och en ny utredning bör tillsättas föratt utarbeta ett nytt förslag som mer genomgripande förändrar det nuvarandesystemet. Vi vill betona att det är viktigt med ett kommunaltutjämningssystem, men att det måste utformas så att de specifika problemsom finns i alla delar av landet beaktas på ett rimligt sätt.Det är lätt att olika delar av landet polariserar mot varandra i en sådan härfråga. Men det är mycket olyckligt om utjämningsdiskussionen ska bli ettendimensionellt gräl om stad kontra landsbygd. Vi får inte glömma bort attStockholmsregionen är en motor som hela har nytta av. Stryper videnna motors styrka förlorar inte bara 08-området på det, utan även övrigaSverige. behöver en huvudstadsregion med stark internationelldragkraft. Det liggande förslaget kan tolkas som en uppmaning tillStockholmsregionen att istället för att agera dragmotor för övriga landet vadgäller tillväxt, så ska vi istället sänka tillväxttakten till riksgenomsnittet.Ensådan utveckling skulle vara förödande för hela landet.I dagens utjämningssystem omfördelas totalt mellankommunerna och landstingen i landet. Av dessa bidrar invånarna iStockholms län med ungefär en fjärdedel, . I detföreslagna systemet skulle denna siffra öka kraftigt.Med det nya förslaget skulle förlora 1,2miljarder kronor jämfört med (2000-2004). blir därmed den största förloraren ilandet bland samtliga landsting och kommuner. Det betyder ettbesparingskrav på för . En sådan besparingskulle behöva göras efter en redan genomförd volymminskning på ,som skett under 1990-talet.De ökade kostnaderna kommer, när systemet är helt genomfört, främst attdrabba hälso- och sjukvården samt kollektivtrafiken. Skulle regeringensutjämningsförslag gå igenom skulle det få dramatiska effekter på vården ochden miljövänliga kollektivtrafiken. Exempelvis skulle en åttaprocentignedskärning innebära 40 färre besök på kvinnosjukvården , 2 färregråstarrsoperationer , 35 färre besök inom barnsjukvården varjedag, cirka 10 färre höftleds- och knäoperationer , 40 färre resorinom färdtjänsten . skulle 400 färre hjärtoperationer kunnagöras. Listan kan göras lång över vilka konsekvenser en sådan besparingskulle medföra inom en redan ansträngd sjukvårdsbudget. Andra effektersom kan uppstå är en kraftig höjning av något som skulle slå hårtmot lågavlönade och minska incitamenten till att gå från arbetslöshet tillarbete.Kostnaden för att producera vård är inte densamma i hela landet.Glesbygden har sina särskilda problem och storstadsregionerna har sina.Exempelvis finns en större psykisk ohälsa och ett större vårdbehov i enstorstad. Högre kostnader för löner, lokaler och en allmänt högrekostnadsnivå i är andra exempel på storstadens särskildaproblem. I den föreslagna modellen beaktas storstadsregionernas mer-kostnader inte på ett tillfredsställande sätt.Stockholm är på grund av bland annat den höga användningen avkollektivtrafik det län som har de överlägset högsta kostnaderna per invånareför kollektivtrafiken. Det finns inte heller något län i som har enhögre pendling över kommungränserna än vad har.Dessutom nyttjas den skattesubventionerade kollektivtrafiken i hög gradäven av människor boende utanför regionen.Till skillnad från andra delar av landet sköts kollektivtrafiken, SL, enbartav . Primärkommunerna deltar inte på något sätt i finansieringen.Detta är en organisationsform som passar för . Förslaget tarinte nödvändig hänsyn till kollektivtrafiken. Kostnaderna för kollektiv-trafiken måste beaktas fullt ut och inte begränsas till i kostnads-utjämningssystemet. Hela statsbidraget som avser kollektivtrafiken borderimligtvis tillfalla som står för kostnaderna. Medförslaget skulle förlora på kollektivtrafiken.Det motsvarar nästan kostnaderna för alla pendeltåg.Även när det gäller färdtjänsten bygger förslaget på felaktiga premisser.Det är som i ansvarar för färdtjänsten ochsom därmed borde få ta del av hela beloppet som avser färdtjänst. förslag skulle gå miste om 270miljoner kronor på färdtjänsten. Det motsvarar ungefär en tredjedel avkostnaderna för alla färdtjänstresor.För innebär regeringens förslag minskade intäkter med1 per invånare och år. Fullt ut, med de införandebegränsningarsom finns, förlorar . För första åretbegränsas förlusten till , för att sedan förstärkas år förår.Situationen är likartad för många av kommuner. Deproblem som handlar om den starka sociala, etniska och ekonomiskasegregationen som finns i storstadsområdena beaktas inte tillräckligt iskatteutjämningsförslaget.Nytänkande och metodutveckling uppmuntras inte med regeringens förslagutan traditionella lösningar utgör i flera fall den enda grunden för kostnads-ersättningar. Därmed bromsar förslaget landstingens och kommunernassträvan att finna effektivare organisationsformer och arbetssätt samt utvecklanya alternativa behandlingsformer mot sjukdomar som tar storaresurser.I det föreslagna kommunalskatteutjämningssystemet har inte heller dens.k. På grund av regeringens snävautredningsdirektiv fick inte denna fråga en seriös behandling i utredningenKostnadsutjämning för kommuner och landsting (SOU 1998:151), som i sintur ligger till grund för propositionen. I nuvarande modell med enlångtgående inomkommunal utjämning är incitamenten för tillväxt ochexpansion inte bara små, utan direkt kontraproduktiva. Tillväxtkommunermed hög skattekraft riskerar att förlora vid företagsetablering och ökadeskatteintäkter på grund av sänkta bidrag. Vi är således kritiska mot attinkomstutjämningens skadliga marginaleffekter nu först skall omprövas i enutredning.En kommun som avsätter resurser för att bekämpa arbetslösheten ochhärigenom främjar sysselsättningen får, beroende på om man är enmottagande kommun eller en bidragande kommun, lägre tillägg i inkomst-och kostnadsutjämningen respektive högre avdrag i systemen.Inkomstutjämningssystemet är så utformat att kommuner och landstingmed en egen utdebitering som är lägre än den länsvisa skattesatsen får enminskning av den samlade inkomsten när det egna skatteunderlaget ökar, ens k pomperipossaeffekt.Med dagens utdebitering är det 18 kommuner i landet som drabbas avpomperipossaeffekten. Av kommunerna ligger 11 i . 5 av de18 kommunerna är bidragstagare, dvs har en skattekraft som ligger undermedelskattekraften.Var finns incitamenten till kommunala ansträngningar för förbättring avekonomin i detta system? Systemet premierar istället kommuner som ur ettsamhällsekonomiskt perspektiv vidtar felaktiga åtgärder. Bidragsberoendecementeras, både på nivå och på individnivå.Det är vidare anmärkningsvärt att regeringen i sina korrigeringar av ut-redningsförslaget tagit hänsyn till ofta socialdemokratiskt styrda Norrlands-kommuner, men undvikit att ta hänsyn till oftaborgerligt styrda kommuner och landsting. De förändringar som gjorts somberör får i praktiken inga konsekvenser, eftersominförandereglerna är så konstruerade att regeringens justeringar blir ett slag iluften. Den enda "förbättringen" som regionen får är att tiden för systemetsinförande förlängs ett år.Ett argument som används mot och landsting, senast avbiträdande finansminister i en interpellationsdebatt den 16april, är att staden och sänkt skatten med vardera. Dettasticker tydligen oerhört i ögonen på Socialdemokraterna, och färgarregeringens hantering av skatteutjämningsfrågan. Men detta får aldrigpåverka ett skatteutjämningsförslag. Dels därför att detta handlar om denkommunala självstyrelsen. Tror sig en kommun kunna effektivisera sinverksamhet och omprioritera resurser så att skatten kan sänkas så ska dettaväl uppmuntras, inte motarbetas? Särskilt när vården, omsorgen och skolansamtidigt får ökade resurser, just de områden som prioriteras. Dels sägerregeringen själv i sin finansplan (proposition 1998/99:100 sid 37) attregeringens mål är att med början genomföra in-komstskattesänkningar för alla med tyngdpunkt på låg- och medel-inkomsttagare. Vad och landsting gjort är attförverkliga den ambition som regeringen själv har. Vad är det för fel meddet?Utöver ovanstående finns en demokratisk aspekt som bör lyftas fram.Systemet är nämligen så krångligt att ingen har fullständig kunskap omsystemets alla effekter. En vanlig medborgare kan omöjligen sätta sig in isystemet och förstå det. Vi citerar gärna hur Socialdemokraterna i kommenterade förslaget: "Systemet är så pass komplicerat attendast en handfull personer i fullt ut förstår det eller kan bedömadess effekter. Även om de flesta kommunpolitiker i ledande ställning kansätta sig in i systemets huvudprinciper är det näst intill obegripligt för denvanlige medborgaren. Med tanke på att systemet omfördelar tiotals miljarderkronor är detta mycket otillfredsställande ur demokratisk synvinkel. "HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om behovet av ett nytt förslag till kommunaltutjämningssystem,2. att avslår proposition 1998/99:89.Stockholm den 29 april 1999Stefan Attefall (kd)()()()()()()()