mot · GN02A204 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A204av , ()Politikerarvoden och a-kassaPolitiker med höga arvoden skall inte stämpla hos a-kassanInledningDet sjunkande valdeltagandet inger oro. Bottennoteringen i årets EU-valär en bekräftelse på allmänhetens sjunkande förtroende för politikerna.Sören och har på ett övertygande sätt visat atten stadigt växande del av väljarkåren inte längre tror att politikerna ärintresserade av "vad vanligt folk tycker och tänker".Den allmänna uppfattningen att politiker "skor sig" får med jämnamellanrum ny grogrund. har flera kommuner ochlandsting infört sjukavdrag och karensdagar för politiker. Syftet har varit atteliminera några av de skillnader mellan arvoderade och löntagare sommassmedia valt att lyfta fram.Det finns säkerligen goda skäl för en del av de skillnader som formelltfinns mellan arvode och lön. Motiv som bör lyftas fram och försvaras. Ettförtroendeuppdrag är inte i alla hänseenden att likställa med ett arbete. Denhär motionen vill lyfta fram de problem som hantering av arbets-löshetsersättning i kombination med ersättning för politiskt uppdrag kan ledatill. Vi anser att tillämpningen av gällande regelverk bidrar till det ökandepolitikerföraktet.ProblembeskrivningArbetslöshetsersättning kan den få som är utan anställning och som stårtill arbetsmarknadens förfogande. Om personen har mycket storaersättningar i form av politikerarvoden så skall detta påverkaersättningsnivån enligt gällande arvodesberäkningsregler. (Fastaårsarvoden anges ofta i procent av basbeloppet men utan någon kopplingtill arbetstid.) Tydligen bortses det ibland från detta i bedömningen avarbetstid. Kanske är det inte så konstigt. Det är inte ovanligt att politiker ikommuner och landsting fortsätter att upprätthålla sina civila heltidsjobbsamtidigt som de uppbär mycket stora arvoden. Det är uppenbart så attövertidslagstiftningen begränsar en anställds möjligheter tillextrainkomster i betydligt större utsträckning än en politikers. Å andrasidan förväntas ingen särskilt omfattande tidsinsats från en för-troendevald. Då kan det kanske uppfattas som legitimt att betrakta enpolitiker som arbetslös även om han/hon uppbär ersättningar som vidaöverstiger en normal lönenivå.Om en person med ett civilt heltidsarbete kan uppbära obegränsadearvoden så kan det tyckas rimligt att även en arbetslös skall kunna görasamma sak. Eftersom det finns regler som begränsar möjligheten attkombinera andra typer av inkomster med arbetslöshet så är det inteförsvarbart att särbehandla politiker.Eftersom politikerarvoden, när de är omfattande, likställs med arbetstid vidintjänande av tid i a-kassesystemet, är det rimligt att arvoderad tid på någotsätt inskränker den tid politikern står till arbetsmarknadens förfogande. Ibisysslereglerna för arbetslöshetsersättning finns både tak och en norm somskulle kunna utgöra ett riktmärke även för politikernas girighet.Nödvändiga förändringarSom ett led i arbetet att återupprätta förtroendet för politiken och deaktiva politikerna är det viktigt att frågor som rör den enskilde politikernsekonomiska ersättning är tydliga och lätta att motivera. Det pågår ocksåen förändring av arvodesregler runt om i landet för att minska riskernaför konflikter mellan ersättningarnas utformning/omfattning och denallmänna uppfattningen om vad rimlig ersättning är.När det gäller möjligheten att uppbära arbetslöshetsersättning ikombination med arvoden för politiker råder uppenbarligen en vissotydlighet. Det stora antalet uppdrag och uppdragsgivare som mångapolitiker har innebär svårigheter för a-kassorna. För bedömning avsysselsättningsnivå skall arvodesberäkningar enligt alltid göras.Tydligen fungerar systemet bristfälligt eftersom det finns politiker somstämplar trots att de uppbär mycket stora årsarvoden.Både för de arbetslösa, för den aktive politikern och för allmänheten voredet värdefullt med ett tydligt regelverk. Är det rimligt att skilja på arvodenoch andra inkomster vid beräkning av ersättning och stämpeldagar förarbetslöshet? Rättvist vore att alltid tillämpa en omräkning av arvoden i tidenligt arvodesberäkningsmetoden. Det är orimligt att en person kan anses stå till arbetsmarknadensförfogande oavsett omfattning på erhållna arvoden. Den typen av kravlöshetär inte rimlig på dagens arbetsmarknad och borde därför inte kunna vara detför politiker heller.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om politikerarvoden och a-kassa.Stockholm den 27 september 1999Kerstin-Maria ()