ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GM02Kr21 · 1999-05-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr21av och ()med anledning av prop. 1998/99:107 En idrottspolitik för 2000-talet - Folkhälsa, folkrörelse och underhållningTillgång till väl fungerande anläggningar till förhållandevislåg kostnad är en viktig förklaring till svensk idrotts starkaställning, både som bred folkrörelse och på de internationellaidrottsarenorna.Traditionellt är det kommunerna som har tagit huvudansvaret för anlägg-ningarna, speciellt i storstadsområdena. kärva ekonomi haremellertid många kommuner strävat efter att lägga över detta ansvar på iförsta hand idrottsföreningarna. Idrottsrörelsen har också varit beredd att axladetta ansvar, något som visas av det faktum att i stort sett inga anläggningarbehövt stängas.Dessvärre förhindrar nuvarande lagstiftning, framför allt på momsområdet,denna utveckling. De nuvarande momsreglerna innebär att kommuner i efter-hand får tillbaka utlägg för moms. En idrottsförening eller privat entreprenör,som tar över en anläggning, får inte motsvarande kompensation. Detta inne-bär i praktiken att föreningsanläggningar eller privat drivna anläggningarbelastas med moms medan kommunalt drivna inte gör det.Eftersom kommunerna historiskt har engagerat sig mer inom vissa idrotterän andra har denna situation inneburit att det blivit dyrare att bedriva vissaidrotter. I många fall leder momsreglerna till en osund ekonomisk hantering,då kommunen och föreningen vid en ansvarsöverlåtelse försöker hitta olikalösningar för att på egen hand komma runt problemet.En orättvisa i momshänseende finns också när det gäller spelarövergångar.Vid en spelarövergång mellan två ideella föreningar betalas ingen momseftersom båda parter är momsbefriade. Om övergången sker mellan två aktie-bolag är momsen inte heller något problem, eftersom den är avdragsgill hosbåda parter. Om däremot den ena parten är en ideell förening och den andraett bolag tvingas båda parter betala moms men för den ideella föreningen ärden inte avdragsgill. Denna situation, som knappast kan betecknas somkonkurrensneutral, har kommit sedan skattemyndigheten valt attbetrakta utländska klubbar som bolag och därmed hävdat att moms skall utgåpå övergångar från dessa klubbar till svenska föreningar. Om RF-stämman imaj beslutar att tillåta aktiebolag inom den svenska elitidrotten kommersamma problem att uppstå även inom . För att åstadkomma konkur-rensneutralitet bör därför spelarövergångar där den ena parten är en ideellförening befrias från moms.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om momsbefrielse för idrottsanläggningar och spelarövergångar.Stockholm den 29 april 1999Roy ()()
mot · GM02Kr22 · 1999-05-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr22av och ()med anledning av prop. 1998/99:107 En idrottspolitik för 2000-talet - folkhälsa, folkrörelse och underhållningFysisk aktivitet respektive inaktivitet är en av de viktigastefaktorerna för människors livskvalitet och därmed också förfolkhälsan. Den tilltagande övervikten eller fetman hossvenskarna har kallats en tickande bomb. Man beräknar att 3miljoner svenskar lider av övervikt. Bland kvinnor i åldern16-24 år har antalet överviktiga fördubblats . Detär stillasittandet, inte i första hand maten, som är orsaken.Med övervikt finns större sannolikhet för diabetes,benskörhet, höga blodfetter, högt blodtryck, hjärt-kärl-sjukdomar och därmed högre dödsrisk. I kan upptill av vårdbudgeten kopplas till sjukdomstillståndsom relateras till fetma.Folkhälsoinstitutet har gjort en stor undersökning, där det klart framgår attfysisk inaktivitet i alla åldrar och befolkningsgrupper starkt ökar risken förolika sjukdomar. Det visar sig också att nästan alla sjukdoms- eller skade-typer påverkas positivt av fysisk aktivitet, men negativt av inaktivitet. Fysiskaktivitet stärker immunförsvaret och inlärningsförmågan, och därmed ökarhjärnkapaciteten. Stresshormonet adrenalin bryts ner genom fysisk aktivitet,som därigenom minskar stressens många negativa effekter.De positiva effekterna av fysisk aktivitet är otvetydiga. Goda vanor måstegrundläggas tidigt hos våra barn, och skolan har även här en viktig uppgift.Därför är det olyckligt att antalet idrottstimmar i skolan minskat. Genom attfriluftsdagarna försvunnit har möjligheterna till friluftsaktiviteter ocksåbeskurits. Kunskap om och erfarenhet av motion i svensk natur har genomdetta minskat avsevärt.Den nu mycket knappa tiden för idrottsämnet i skolan har till följd att denmotoriska förmågan, spännvidden i rörelsemönstren, minskar. När ungdom-ars rörelsebehov inte blir tillfredsställt ökar oron i skolan och detta i sinturhar en negativ inverkan på studieresultaten.Den svenska skolan är sämst i när det gäller idrott i skolan.Visserligen gjordes en smärre korrigering 1998 men denna ökning äremellertid otillräcklig.För att åstadkomma en märkbar förbättring krävs en utökning av antalettimmar för ämnet Idrott och hälsa i skolan. Syftet med idrottsundervisningenmåste vara att ge ungdomarna tillfälle till den nödvändiga fysiska aktivitetenoch ge dem möjlighet att prova på ett brett spektrum av olika idrotter för attge impuls till fortsatt eget idrottande. Här är det viktigt att utbudet intekon-centreras till de stora, traditionella idrotterna. För att åstadkomma detta kanidrottsföreningarna och deras ledare vara en viktig resurs, något som hittillsutnyttjats dåligt.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ökat timantal för ämnet Idrott och hälsa i skolan.Stockholm den 29 april 1999Elizabeth ()()
mot · GM02Kr24 · 1999-05-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr24av och ()med anledning av prop. 1998/99:107 En idrottspolitik för 2000-talet - folkhälsa, folkrörelse och underhållningAtt kunna kombinera högskolestudier och elitidrott är svårt.Därför är det nödvändigt att göra vad som är möjligt för attunderlätta denna kombination.För att nå elitstandard i olika idrotter krävs en helhjärtad satsning. Dennasatsning skall ske som man skaffar sig en högskoleutbildning ochpåbörjar sin yrkeskarriär.I yngre år har denna satsning på idrott varit möjlig genom att möjligheterhar givits att studera vid idrottsgymnasium samt att få göra sin värnplikt vidde så kallade idrottsplutonerna.Det är efter gymnasieskola och eventuell värnplikt de stora svårigheternaatt fortsätta elitsatsningarna uppkommer.För att underlätta kombinationen elitidrott-högskolestudier har avtal slutitsmellan ett antal universitet/högskolor och vissa specialidrottsförbund. Enligtdessa har elitidrottande studenter haft möjlighet att byta studieort, om ettsådant byte skulle ge dem bättre träningsförhållanden, liksom vissa möjlig-heter till anpassad studiegång.1998 konstaterade emellertid dåvarande utbildningsministern att dessaavtal inte var förenliga med högskoleförordningen, och de sades då upp.I konstateras att flera elitidrottare avbrutit sin idrotts-satsning för att klara av sina akademiska studier. Kombinationen var förarbetsam att klara. föreslår därför att studerande somtillhör landslagstrupp får möjlighet att studera vid den ort som utövarensspecialidrottsförbund rekommenderat då det gjorts särskilda anordningar föratt underlätta träning.I regeringens idrottspolitiska proposition återkommer inte detta förslag.Där konstateras, utan närmare motivering, att förslaget att införa ett ortsföre-träde inte bör genomföras.Ortsföreträde skulle starkt bidra till att underlätta kombinationen elitidrottoch högskolestudier. Det är våra duktiga elitidrottare värda. Vill vi ha enelitidrott måste våra idrottare ges möjlighet att på bästa sätt kombinera sinahögskolestudier med sin elitidrott.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts1. om ortsföreträde för högskolestuderande elitidrottare.Stockholm den 5 maj 1999Kent ()()
mot · GM02Kr25 · 1999-05-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr25av och ()med anledning av prop. 1998/99:107 En idrottspolitik för 2000-talet - folkhälsa, folkrörelse och underhållningEtt stort antal rapporter har visat på enoroande utveckling vad gäller barns och ungdomars fysiskaaktivitet. som idrottsrörelsen engagerar en mycketstor del av ungdomen finns det ett växande antal fysiskt heltpassiva. Det spontana idrottandet, utanför idrottsrörelsensorganiserade verksamhet, har minskat under det senastedecenniet.Denna utveckling får konsekvenser för folkhälsan. pekarforskarna på ökad förekomst av övervikt och fetma, vilket i sin tur ger upp-hov till ökad risk för hjärt- och kärlsjukdomar, åldersdiabetes och benskör-het. Lyckas vi inte hejda utvecklingen riskerar kostnaderna för både individoch samhälle att bli mycket stora.Huvudansvaret för att nå alla barn och ungdomar med ett positivt budskapom motionens och den fysiska aktivitetens betydelse ligger, och måste fram-över också ligga, på skolan.Regeringens idrottspolitiska proposition talar mycket och väl om betydelseav fysisk aktivitet i skolan. Den föreslår också insatser för att förbättra denfysiska miljön runt skolorna. Men i den avgörande frågan om antalet idrotts-timmar på skolschemat säger propositionen ingenting. För att åstadkommaen märkbar förbättring krävs en utökning av antalet timmar för ämnet Idrottoch hälsa i skolan.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ökat timantal för ämnet Idrott och hälsa i skolan.Stockholm den 5 maj 1999Kent ()()
mot · GM02Kr34 · 1999-05-25 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr34av m.fl. (s)med anledning av prop. 1998/99:115 På ungdomars villkor - ungdomspolitik för demokrati, rättvisa och framtidstroDet är med tillfredsställelse vi ser att regeringen tar ettsamlat grepp över ungdomars situation och sätter fokus pådemokrati, rättvisa och framtidstro. Särskilt välkommet är attregeringen betonar att ett ungdomsperspektiv ska genomsyraallt arbete inom alla frågor. Ett synnerligen gott exempel äratt IT lyfts fram som ett led i rättvisan; att IT-projekt förflickor, ungdomar med annan etnisk bakgrund och ungdomarmed funktionshinder är prioriterade.Men när det gäller , som gäller för ungdomar upp till18 år, är vår åsikt att det går för sakta. är det fortfarande ett flertalkommuner som inte ger barn och ungdomar möjlighet till inflytande överderas vardag. Vi välkomnar den ungdomsdelegation som ska inrättas, men viförutsätter att liknande lokala initiativ tas. Det är regeringens ansvar attbarn-konventionens intentioner genomsyrar hela Sverige.Den kraftiga förstärkningen av det lokala aktivitetsstödet till idrottensbarn- och ungdomsverksamhet ser vi som mycket positiv. Men vi vill betonadet sociala ansvar som de idéburna ungdomsorganisationerna står för ochsom de borde ges möjlighet att utveckla ytterligare. Vi menar att Sverigesungdomsorganisationer spelar en ovärderlig roll som bärare och förmedlareav demokratiska värden i samhället.I organisationen får många ungdomar sin första, och kanske enda, kontaktmed den praktiska demokratin. De idéburna organisationerna har ett värde isig eftersom de ger ungdomar möjlighet att använda och uppskatta demokra-tin. är det många ideella organisationer som tar ett stort socialtansvar i samhället, men som ändå har ekonomiskt svårt att klara sin verksam-het och därmed nå nya grupper.Det måste vara tydligt att vi premierar de organisationer som i dagslägetger ett ovärderligt komplement till samhällets insatser. Vi förutsätter attregeringen återkommer i den frågan.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ungdomars situation.Stockholm den 25 maj 1999Monica ()()()()
mot · GM02Ub12 · 1999-05-07 00:00:00 — Vi anser att det är klokt att de invändningar som rests får prövasmer ingående så att viktiga forskningsområden relevanta för utvecklingeninom industri och näringsliv inte försvåras. Inte minst behovet av attvidareutveckla kompetensen inom mindre och medelstora företag kräver ensärskild bedömning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en samlad och långsiktig strategi för svensk forskning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kunskapsmiljöns strategiska betydelse,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om övergripande principer för forskningspolitiken,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om forskningens omfattning,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att ändra reglerna för antagning till och finansieringav forskarstudier,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om betydelsen av en egen profil för alla högskolor,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om forskarutbildningen,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om de före detta fristående forskningsstiftelserna,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om finansiering av spetsforskning,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att stärka det internationella forskningssamarbetet,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ökad samverkan mellan universitet och näringsliv.Stockholm den 7 maj 1999Beatrice ()()()Per ()()()()()()
mot · GM02Ub9 · 1999-05-07 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om parlamentarikers närvaro vid forskarkonferenser inför nästaforskningspolitiska proposition,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att forskningens infrastruktur måste bli föremål för analys,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att frågan om hur grundutbildningen måste knytas närmareforskningen och forskningsprocessen måste behandlas i regeringenskommande forskningspolitiska proposition,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att finansieringen av den tvärvetenskapliga forskningen måstetryggas,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samverkan mellan universitet och högskolor och samhället iövrigt,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om forskarutbildningen,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kunskapsstrategier,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildning i forskningsetik,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ökad jämställdhet,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om genusforskning,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om patentfrågan,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om parlamentarisk medverkan vid utredning ommyndighetsstrukturen för finansiering av forskning,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tillvaratagande av internationella erfarenheter i syfte att utvecklaSverige som kunskapsnation.Stockholm den 4 maj 1999Barbro ()()()
mot · GM02Kr40 · 1999-06-01 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr40av och ()med anledning av prop. 1998/99:114 Kulturarv - kulturmiljöer och kulturföremålDet är välkommet att regeringen nu föreslår ett utökat skyddför kulturföremål. Det är emellertid av stor vikt att dettaskydd också omfattar det som kan beskrivas som "folkliga"kulturföremål, d.v.s. föremål som spelat en viktig roll imänniskors vardag genom tiderna. Kännetecknande förmånga av dessa, och i synnerhet de yngre, kulturföremål äratt de inte värderas lika högt som andra kulturföremål. Lagenborde i större utsträckning ta hänsyn till detta.Det finns inom EU bestämmelser som möjliggör återlämnande av kultur-föremål som förts ut illegalt från ett medlemsland till ett annat. De värde-gränser som föreslås sättas gör dock att denna bestämmelse inte kommer attkunna åberopas i någon större utsträckning för folkliga kulturföremål.I 5 kap 4 och 5 §§ lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. krävs i dagtillstånd till utförsel för en mängd föremål. Denna katalog föreslås nu ersättasav ett förfarande där regeringen meddelar vilka föremål som inte får föras ututan särskilt tillstånd. Denna tillståndsplikt motsvaras dock inte av enskyldighet att visa upp tillståndet vid gräns till annat EU-land; således kankulturföremål med lätthet föras ut ur landet. Eftersom det, med ovan be-stämda värdegränser, är svårt att återfå dessa föremål finns därmed en upp-enbar risk att dräneras på folkliga kulturföremål.I stor utsträckning gäller dessa bestämmelser förhållandevis unga föremålav stort kulturhistoriskt värde. Exempelvis gäller det inte minst transport-medel, där gränserna föreslås så satta att många av de föremål som varit endel av svenskt folkligt kulturliv under hela seklet undantas från skyddet. Vadgäller dessa förefaller det därför rimligt att värdegränsen för utförsel sättssåatt även gamla velocipeder, traktorer och dylikt omfattas av skyddet. Dengräns på som regeringen bedömer ska sättas förefaller därmednågot hög och borde rimligen sänkas till högst 25 000 kronor.Då regeringen fastställer vilka föremålskategorier som inte får föras ut urlandet utan särskilt tillstånd bör behovet av att skydda folkliga kulturföremålbeaktas, då värdegränserna fastställs. Detta bör ges regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skydd mot utförsel av folkliga kulturföremål.Stockholm den 1 juni 1999Birgitta ()()
mot · GM02U17 · 1999-06-01 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:U17av ()med anledning av prop. 1998/99:117 Ett forskningssamarbete med Västeuropeiska försvarsmaterielgruppen (WEAG) och FinlandInledningWEAG är ett forum för samarbete påförsvarsmaterielområdet mellan de tio medlemsländerna iVästeuropeiska unionen (VEU) samt , ochTurkiet. deltar , och isamarbete som observatörer i WEAG.I propositionen föreslås bl.a. att godkänner anslutningtill ett forskningssamarbete med de länder som hör till Västeuropeiskaförsvarsmaterielgruppen (WEAG) och . Regeringen anser detangeläget för att delta i det forskningssamarbete som möjliggörsgenom forskningsavtalet . Samarbetet är knutet till VEU.Negativa konsekvenser förvapenspridningenGenom vapenforskningssamarbete främjas en fortsattutveckling av nya vapensystem. Risken är uppenbar att nyahögteknologiska vapen som bidragit att forska framkommer att innehålla svenska komponenter eller vara helteller delvis tillverkade i . Med en vapenindustri medöverkapacitet är det uppenbart att exportmarknaden kommeratt vara avgörande för dess överlevnad. Vad en sådanutveckling får för konsekvenser för den svenskavapenexportpolitiken eller svensk säkerhetspolitik har inteutretts.Enligt de grönas mening borde , istället för att på allasätt hålla krigsmaterielindustrin under armarna, avveckla den vapenindustrisom inte längre behövs och där så är lämpligt ställa om till "avrustnings-industri" för destruktion av t.ex. anti-personella minor, vilket också kan sessom en säkerhetspolitisk investering. Ytterligare anslutning till olika formerav vapenforskningssamarbeten får enligt vår mening negativa långsiktigakonsekvenser för utrikespolitiska målsättning. Vi avslår därförregeringens proposition.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens proposition 1998/99:117 Ettforskningssamarbete med Västeuropeiska försvarsmaterielgruppen (WEAG)och Finland.Stockholm den 28 maj 1999Lars ()
mot · GM02Ub17 · 1999-06-01 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av förstärkning av denkommunala kompetensen vad gäller undervisning av barnmed funktionshinder,14.15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om särskilda förutsättningar förspråkutveckling för synskadade barn medmultifunktionshinder,16.17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rätten för barn och ungdomar medfunktionshinder att välja skola,18.19. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kommunernas information tillfunktionshindrade barns föräldrar om hjälp, stöd ochmöjlighet att söka specialskolor..11FStockholm den 27 maj 1999Sten Tolgfors (m)
mot · GM02Ub23 · 1999-06-01 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ub23av ()med anledning av prop. 1998/99:105 Elever med funktionshinder - ansvar för utbildning och stödGe rätt signaler om statensåtagande för teckenspråkigmiljöNär det gäller specialskolan för döva innehållerpropositionen en tydlig motsägelse. Regeringen framhållervikten av en kvalitativt god teckenspråkig miljö för döva ochhörselskadade elever och att undervisningen av det skäletinte kan splittras på för många små enheter. Man angerdärför att specialskolor ska finnas i nuvarande fem regioner,däribland Vänerskolan i i Västra Götaland.Regeringens uppfattning i detta avseende förtydligas också ioch med att begreppet externklass försvinner. "Regeringenanser, i likhet med kommittén och remissinstanserna, att detinte längre finns skäl att ha kvar möjligheten för en sådanlösning. Flera mindre enheter medverkar till att splittrakompetens och resurser, vilket försvårar möjligheterna för enteckenspråkig miljö. "Trots dessa tydliga uttalanden uttrycker regeringen i propositionen enavsikt att även i fortsättningen stödja med ett begränsatekonomiskt bidrag för att stödja kommunens undervisning av döva elever påteckenspråk. Detta går stick i stäv med viljan att inte splittra kompetens ochresurser på för många enheter.I stället borde statens ansvar för teckenspråkig miljö renodlas och satsningenbart ske på fem regionala teckenspråkiga specialskolor. Jag menar alltså,precis som regeringen angett om externklasserna, att undervisning av mindregrupper döva elever i den vanliga skolan innebär risk för undermåligteckenspråkig miljö och den bör, om den över huvud taget skall förekomma,vara ett rent kommunalt åtagande. Ett riktat statligt stöd till sådanverksamhet ger fel signaler angående kompetens och resurser och bör därförinte utgå.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt avslår förslaget om statligt stöd till kommunalundervisning av döva elever på teckenspråk.Stockholm den 1 juni 1999Marianne ()
mot · GM02Ub24 · 1999-06-01 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ub24av ()med anledning av prop. 1998/99:105 Elever med funktionshinder - ansvar för utbildning och stödEtt viktigt mål för skolpolitiken är att alla barn skall erbjudasen likvärdig utbildning. Elever med funktionshinder bör hasamma möjligheter som andra elever till en god utbildning ien miljö som är anpassad efter deras förutsättningar.I propositionen anges också många mycket bra förslag för att likställa denRh-anpassade gymnasieutbildningen för mycket gravt funktionshindradeelever med övrig gymnasieutbildning.Individuella program skall dock ej erbjudas de elver som faller inomramen för den riksrekryterande gymnasieutbildningen för rörelsehindrade.Detta strider mot de handikappolitiska målen. Dessa elever måste självfalletges samma möjligheter som andra elever att studera vid ett individuelltanpassat program. Jag anser att det kanske till och med är ännu viktigare förjust dessa elever att kunna lägga upp ett studieprogram som utgår ifrån derasspeciella behov.FUNKIS-utredningen föreslog att individuella program skulle införasockså vid Rh-gymnasierna.Riksdagen beslutade att Rh-elever ska ha samma rätt attgenomgå ett individuellt gymnasieprogram som gäller för övriga gymnasie-elever.Mot bakgrund av tidigare redovisningar kring hanteringen av rörelse-hindrade elever är det angeläget att ytterligare överväga möjligheterna tillindividuella program inom Rh-gymnasierna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ytterligare överväganden omindividuella program inom Rh-gymnasierna.Stockholm den 28 maj 1999Sonja ()