mot · GN02Ub13 · 1999-12-16 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub13av , ()med anledning av prop. 1999/2000:28 Studentinflytande och kvalitetsutveckling i högskolan1 Inledning1.1 BakgrundDet har tagit för regeringen att komma med propositionen omstudentinflytande och kvalitetsutveckling som lagts till . Enutredning tillsattes med uppgift att följa upp och utvärderastudentinflytandet och föreslå åtgärder för att stärka studenternasinflytande när det gäller undervisningens uppläggning ochgenomförande.Regeringens proposition "Högskolans ledning, lärare och organisation"som förelades försummade att föreslå konkreta åtgärderför att förbättra studenternas inflytande och sätta mer fokus på utbildningenskvalitet. Detta medförde kritik från oppositionen, vilket bl.a. resulterade iattovan nämnda utredning tillsattes. Vi moderater ansåg redan då att detbehövdes ett ökat studentinflytande i planerings- och genomförandefaseninom både grund- och forskarutbildningen. Hur organisationen ser ut inomhögskola och universitet påverkar i allra högsta grad studenternas möjlighetatt ta ansvar för och utforma sin egen utbildning. Den socialdemokratiskamajoriteten röstade nej till förslagen.I föreliggande proposition tas försiktiga steg i rätt riktning, men de viktigaoch avgörande reformerna lyser med sin frånvaro. Regeringens politikpräglas fortfarande av övertro på institutionaliserat inflytande via kårer ochstyrelser. Den enskilde studentens vilja och förmåga att fatta rationella besluttas däremot inte tillvara, vilket är till men för högskolans utveckling.1.2 Reflektioner kring propositionenDen socialdemokratiska regeringens proposition "Studentinflytande ochkvalitetsutveckling i högskolan" innebär justeringar i ett system som inteuppfyller de krav verkligheten ställer avseende mångfald och valfrihet.De förslag som har att ta ställning till är i huvudsak steg i rättriktning, men förmår inte att skapa ett utbildningsväsende inriktat påkvalitet av högsta internationella standard.Regeringen föreslår nu att skall granska samtliga läro-sätens kvalitetssäkring utifrån en mängd olika aspekter och till regeringenårligen sammanställa en redovisning av utförda granskningar. Regeringenmenar att granskningsfunktion skall värnas.Regeringen föreslår att ges i uppdrag att påvarje lärosäte genomföra program- och ämnesutvärderingar av samtligautbildningar gällande generella examina och yrkesexamina, inklusiveforskarutbildningen. Dessa granskningar skall omfatta prövning av examens-tillstånd. Studenterna bör informeras om resultaten av granskningarna. Dettaär förslag i rätt riktning, men överdrivet försiktiga. Prövning av examens-tillstånd bör ske . Studenterna och det omgivande samhälletskall givetvis alltid ges information av utvärderingarnas resultat.Regeringen konstaterar att studenterna allmänt sett förefaller ha ett relativtgott inflytande på centrala beslutsnivåer inom lärosätena, men att detdäremot finns brister på institutionsnivån. Det är en slutsats som tydliggörsocialdemokraternas syn på inflytande enbart i institutionaliserade former.Det är anmärkningsvärt att systemet att fördela studieplatser inte berörsalls i propositionen. Studenternas val och utbildningens resultat borde styrafördelningen av studieplatser i stället för regional- och arbetsmarknads-politiska skäl om man menar allvar med och tror på värdet av ökat student-inflytande.Regeringen föreslår att målen för den högre utbildningen ses över, vilket vianser är en självklarhet och något som bör göras regelbundet. Kursvärde-ringar föreslås bli obligatoriska inom högskolan. Vi har inget att invända isak, men vill betona att dessa utvärderingar kan och bör kunna utformas påolika sätt.Tillstånd att utfärda examen är en viktig form av kvalitetsgranskning avprogram och ämnen. Regeringen anser att enskilda utbildningsanordnareäven fortsättningsvis skall ansöka om examensrätt hos regeringen, sombeslutar efter yttrande av . Det finns, menar vi, skäl att införalikalydande spelregler för alla utbildningsanordnare.Regeringen anser att lärosätena i sin årsredovisning bör beskriva hurstudentinflytandet har utvecklats . Mot detta finns i sig inget attinvända i sak. Det är anmärkningsvärt att lärosätenas årsredovisningar i daginte används mer aktivt i processen med att förbättra utbildningens kvalitetvarken internt eller externt.Regeringen anger att studentkårerna bör ges rätt att framföra erfarenheteroch synpunkter i direkt anslutning till högskolornas årsredovisning. Studentkårerna har redan genom sin formella ställning ihögskolestyrelsen möjlighet att påverka innehållet i årsredovisningen.Regeringen menar att studenterna bör ges reella möjligheter att redan på etttidigt stadium kunna delta i besluts- och beredningsprocessen. Studenternabör ha rätt att vara representerade i beredande organ av stadigvarande naturoch alltid i utredande organ som är av stor vikt för studenterna somexempelvis ledningsgrupper, utredningar och översynsgrupper. Det är bra attstudenterna ges ökade möjligheter att delta tidigt i beslutsprocessen. Det ökarderas möjligheter att påverka beslutens slutliga utformning.1.3 Grundläggande principerNär det gäller studenternas inflytande och den högre utbildningenskvalitet är det ett antal principer som borde vara grundläggande.För det första skall studenternas val, tillsammans med utbildningenskvalitet, vara styrande i fördelningen av resurser. Det är institutionellkonkurrens, mångfald och profilering som tydligast fungerar som drivkrafteri processen att skapa högre kvalitet i vårt utbildningsväsende.För det andra skall processen att utvärdera lärosätenas kvalitet och resultatpräglas av mångfald och variation.För det tredje bör prövningen om en utbildning uppfyller uppställdaminimikrav ske ofta och av flera olika organ. Men myndighetsfunktionenåligger Högskoleverket.För det fjärde måste val av representanter till de nya organ och beredningardär studenterna skall representeras tydligare stipuleras i högskoleförord-ningen.2 Verkligheten ställer högre krav2.1 Få unga akademiker och färre yngre högskolenybörjareSverige lider akut brist på yngre högutbildade akademiker. statistik visar att befinner sig på plats 21 av 25 när detgäller antal personer med minst treårig högskoleutbildning i åldrarna . avviker därmed markant från det internationella mönstretdär de yngre är mer välutbildade än de äldre.Att jämföra situation med belyser tydligt de svenskaproblemen. I är i inskrivna ihögskolan, motsvarande siffra i är 18 procent.Sveriges situation är dålig i ännu ett viktigt avseende gällande högreutbildning. Det gäller antalet yngre högskolenybörjare. Antalet under 22 århar minskat /94 till 1997/98 både mätt i procent och faktiskatal. /94 ökade antalet nyinskrivna tillsammanlagt 32.678 studenter medan antalet nyinskrivna /98minskade till 31.025 studenter.Sverige befinner sig på plats 10 av 22 undersökta länder gällande antalethögskolestuderande i , medan i åldersgruppen 26-29år ligger på plats 9 av 22. I var i åldersintervallet22-25 år inskrivna i högskolan jämfört i motsvarandeåldersgrupp i . Siffrorna visar att ligger långt efter de ländersom har flest yngre studenter inom högre utbildning.2.2 Outnyttjad kunskapsreservDen sociala snedrekryteringen är fortfarande ungefär i lika stor nu sompå . I årskullen födda var den relativa chansen att påbörjahögskoleutbildning fortfarande sju gånger högre förungdomar från högre tjänstemannahem än för dem från arbetarhem. Ivissa årskullar visar SCB:s statistik att den sociala snedrekryteringent.o.m. ökat sedan slutet på 1960-talet.I de senaste årens ungdomsgrupper har av dem varsföräldrar är akademiker eller högre tjänstemän påbörjat högskolestudier vid21 års ålder. Bland ungdomar vars föräldrar är lågutbildade är motsvarandesiffra ungefär 12 procent.Sverige är långt ifrån det land som är bäst när det gäller att motverka socialsnedrekrytering till högre utbildning. I är det jämfört med andel ungdomar som påbörjar högskolestudier vars föräldrar ärlågutbildade. En liknande situation är det i , , ochFrankrike.2.3 Regeringens besparingar inom grundutbildningenHögskoleverket anger att ersättningen per helårsstudent, generellt sätt,minskat och ersättningen per helårsprestation med 9procent mellan åren 1994/95 och 1997. Enligt har dens.k. studentpengen exklusive lokalkostnader minskat med 17 procentunder . har lokalkostnaderna ökatproportionellt mer än andra kostnader vilket rimligen innebär attundervisnings-kostnaderna fått vidkännas ännu större minskningar änvad som syns beräknat per student.Anslagen till högre utbildning steg kraftigt . Ökningen av anslagen följde i stort sett den kraftiga expansionen avnya studenter. För de mindre och medelstora högskolorna innebar utveck-lingen t.o.m. en viss reell anslagsökning i förhållande till antalet studenter.Alltsedan dess har anslagen till grundutbildningen minskat med ungefär 1,3miljarder kronor, enligt . Detta som expansionen avnya studenter fortsatt. En sammanställning visar att detta medfört en reellnedskärning med i genomsnitt för universiteten och fackhög-skolorna. Motsvarande siffra för övriga högskolor är 14 procent.2.4 Behörighet och antagning till högre utbildningGenom högskolereform fick alla universitet och högskolor ökadfrihet att svara för upplägg och genomförande av verksamheten. Allauniversitet och högskolor gavs i uppdrag att utforma tillträdesregler ochbesluta om krav, utöver den grundläggande behörigheten, gällandeantagning av studenter. Antagning och rekrytering blev därmed enintegrerad del av den samlade utbildningsprocessen.Den socialdemokratiska regeringen beslöt att återigen centraliseraantagnings-ansvaret för tillträde till högre utbildning. Regeringens motiv varatt åstadkomma ett antagningssystem som skulle vara tydligt, överblickbartoch rättssäkert. Det är beklagligt att högskolorna inte gavs en chans attvidareutveckla former för information mellan högskolor och mellanhögskolor och blivande studenter. Otillräckligt information är fortfarande ettbekymmer för dem som skall söka till högre utbildning.Tre effekter kan redan avläsas som delvis hör samman med regeringenscentralisering av antagningen till högre utbildning. För det första har inträdettill högre utbildning försenats för många yngre individer. För det andra harutvecklingen av antagningsprov och andra alternativa urvalsinstrument tillstor del avstannat. För det tredje finns det en omfattande passivitet gällandetillträdesfrågorna på många universitet och högskolor.Det centrala antagningssystemet med samma urvalsregler för de flestautbildningar tillgodoser inte fundamentala krav på mångfald och flexibilitet,varken ur studenternas eller högskolornas perspektiv.Nuvarande krav på grundläggande behörighet är lågt ställda. Den elevsom, från ett nationellt eller specialutformat program i gymnasieskolan,erhållit lägst betyget Godkänd på kurser som omfattar av degymnasiepoäng som krävs uppnår grundläggande behörighet. Högskole-förordningen föreskriver vidare att den som fyller senast under detkalenderår då utbildningen börjar och som arbetat under och harkunskaper i svenska och engelska som motsvarar ett fullföljt nationelltprogram i gymnasieskolan skall anses ha uppnått grundläggande behörighet.2.5 Regeringens fördelning av studieplatserRegeringen fördelar antalet studieplatser till högskolorna bl.a. genomregional- och arbetsmarknadspolitiska bedömningar i stället för att låtastudenternas val och utbildningens kvalitet avgöra utfallet. Begreppetstudieplatser avser resurser motsvarande helårsstudenter, inte individer.Huvuddelen av de nya studieplatserna fördelas till högskolorna snarare äntill universiteten, trots att mer än 1.000 studieplatser med inriktning mottekniska ämnesområden på ett antal högskolor stod tomma dagarna innanstarten på höstterminen. Det gäller exempelvis (151platser), (180 platser) och (244 platser).Regeringen lär emellertid inte av tidigare erfarenheter utan fortsätter attfördela 200 studieplatser till ovanstående högskolor åren 2001 och2002. Alla studieplatser är dessutom avsedda för inriktningar inom teknikoch naturvetenskap. ges 180 nyastudieplatser inom teknik och naturvetenskap medan Södertörnshögskola får motsvarande 250 nya studieplatser inom naturvetenskap ochteknik.Det är uppenbart att både de duktigaste forskarna och entreprenörerna drastill regioner eller kluster med de långsiktigt mest attraktivaförutsättningarna.Utvecklingen inom mobiltelefoni i är ett utmärkt exempel.Kungliga Tekniska högskolans (KTH) satsning på en ny civilingenjörs-utbildning med inriktning mot IT i kunskapsklustret illustrerar detorimliga i att regering och riksdag skall fördela antalet studieplatser tillrespektive lärosäte. Visserligen tilldelas KTH 1 500 nya studieplatser underåren 2001 och 2002, men dessa skall då dels räcka till de 1 275 platser KTHbegärt för sin nya IT-utbildning i , dels till all övrig utbildning.Jämförelsevis tilldelas , och Högskolan iDalarna 1 200 nya studieplatser . Det är sammahögskolor där hundratals utbildningsplatser inom teknik stod tomma isamband med terminsstarten . Staten kan aldrig förutsäga medborgarnasbehov. Det är därför angeläget att regeringen river upp sin planekonomiskafördelning av studieplatser och i stället tar lärdom av studenternas val avlärosäte.2.6 Internationella exempel på utvärdering av högre utbildningI bevakar och utvärderar dessutom seriösa tidskrifter lärosätenaskvalitet genom att analysera en lång rad parametrar. Det kanske bästaexemplet är . I rangordning av de främstauniversiteten inom varje ämnesområde framgår tydligt och klart detomgivande samhällets, i form av studenter, näringsliv och offentligförvaltning, respektive professionens uppfattning. I ett internationelltperspektiv framstår förlag och tidsskrifter som de vanligasteinitiativtagarna till denna form av rankning. Ett universitets rankning ärbetydelsefull såväl vid studenternas val av lärosäte som vid företagensnyrekrytering av anställda.Andra exempel på tidskrifter som utvärderar högre utbildning är WorldReport som grundligt rankar de amerikanska universiteten, Business Weeksom utvärderar ekonomiutbildningar och som rankar de bästaeuropeiska universiteten inom en rad utbildningsområden.I finns åtskilliga exempel på nationella system för utvärdering avhögre utbildning. och har oberoende kvalitetsinstitut somregelbundet följer upp och utvärderar högskolornas kvalitet och resultat.Deras ställning är autonom och verksamheten bedrivs under ledning av enegen styrelse, men verksamheten finansieras med skattemedel.Inom den europeiska unionen pågår en process att utveckla ett samarbeteom kvalitetssäkring i den högre utbildningen. Den europeiska unionensrättsregler med ett ömsesidigt erkännande av examensbevis m.m. bygger påatt alla länder inom unionen känner respekt och förtroende för kvaliteten imedlemsländernas utbildningssystem, vilket förutsätter fungerandeutvärdering och uppföljning. Det är viktigt att deltar och verkarpådrivande i dessa frågor.2.7 Svenska utvärderingar av högre utbildningSyftet med utbildningsreform "Om universitet och högskolor -frihet för kvalitet" var att styra inriktningen i svensk utbildningspolitikmot mer av självständighet och mångfald, decentralisering och ökatfokus på kvalitet inom högre utbildning.Ett organ för fristående utvärdering inrättades i samband med 1993 årsutbildnings-reform kallat . avskaffades1995 och dess verksamhet inkorporerades i stället inom Högskoleverketsdomäner. Uppdraget att granska universiteten och högskolornas kvalitet ochresultat blev därmed helt och hållet ett uppdrag för en statlig myndighet. Denfria och oberoende granskningen togs bort.Högskoleverkets uppgift i detta sammanhang är att granska och bedömautbildningens kvalitet och kvalitetsarbetet vid lärosätena. Detta sker vanligengenom nationella utvärderingar, prövning av examensrätt samt granskning avhögskolornas och universitetens eget kvalitetsarbete. skallbedöma kvaliteten såväl rörande grundutbildning som forskarutbildning ochforskning och samarbetet med det omgivande samhället.Utöver detta förekommer sporadiska försök till mer oberoende granskningoch utvärdering av högre utbildning. Ett exempel är Expertgruppen förstudier i offentlig ekonomi () som granskat kvaliteten i utbildningen inationalekonomi respektive historia vid universiteten i , ,, och samt vid högskolorna i , ,och Mitthögskolan.Undersökningen visar på betydande kvalitetsskillnader mellan universitetoch högskolor av olika storlek. I historia bedömdes kvaliteten vara lägst vidhögskolorna och gällande nationalekonomi vid de nya universiteten i . Två av de äldre universiteten håller genomgående högst kvalitetoavsett ämne, det tredje ligger däremot avsevärt under det förväntade genom-snittsomdömet. En av de mindre högskolorna befanns befinna sigtydligt över de förväntade resultaten. Undersökningen fann vidare attkvaliteten varierar mellan olika ämnen inom samma lärosäte.3 Mångfald och valfrihet skapar högre kvalitet3.1 Stärk studenternas inflytandeEtt avgörande problem för att lyckas stärka studenternas inflytande är attdet inte finns kvalificerad information som studenterna kan bygga sinaval av utbildning och lärosäte på. Detta är ett område där det bör finnasmånga aktörer, men genom har statsmakterna ett ansvarför att grundläggande krav tillgodoses. En genomgång av hittillspublicerat material visade att bara några få rapporter gav kvalificerad"konsumentrådgivning". gervisserligen grundläggande information om vilka utbildningsprogram ochkurser som ges vid respektive lärosäte, men innehåller inga uppgifter omutbildningens kvalitet och resultat.Lärosätena bör själva i större utsträckning ta ansvar för informations-flödena, såväl till som från studenterna. De exempel på studentbarometrarsom redovisades i utredningen är goda förebilder. Dock tycks man överlagvara ointresserad av att skaffa information om hur det går för studenterna ideras yrkesverksamhet och dra lärdom av detta. och har vidtagiten undersökning av institutionernas intresse i frågan. En dryg tredjedel avlandets institutioner svarade att man inte avser att samla sådan information!3.1.1 Studenternas val skall tydligare styra fördelning av studieplatserDen viktigaste och grundläggande drivkraften för utbyggnaden av denhögre utbildningen skall vara konkurrens om studenterna mellanuniversitet och högskolor. Den enskilde studentens val av lärosäte ochutbildningens kvalitet skall tillsammans med de faktiska resultat somåstadkommits vara styrande i fördelningen av resurser.Vi anser mot den bakgrunden inte att regering och riksdag genom särskildabeslut skall bestämma hur många studieplatser som skall fördelas tillrespektive högskola och universitet. Det är av avgörande betydelse attfördelningen av resurser fungerar och uppfattas som konkurrensneutralt avbåde lärosätena och studenterna.En förutsättning för att få igång goda kvalitetsprocesser är att institu-tionerna lägger sin energi på att tillgodose studenternas önskemål. Därförborde regeringen pröva att i någon form låta pengarna komma från studen-terna till institutionerna. Att införa en utbildningspeng som den enskildestudenten tar med sig till den utbildningsinstitution hon eller han väljer börprövas i särskild ordning. Regeringen bör ges i uppdrag att initiera ett arbetesom kan bilda underlag för ett system där studenternas val och utbildningenskvalitet styr fördelningen av studieplatser.3.2 Avskaffa de centrala antagningsreglernaEn av de viktigaste åtgärderna för att sätta fokus på den högreutbildningens kvalitet är att avskaffa de centralstyrda antagningsreglerna.Den centrala antagningen har medfört att utvecklingen av antagningsprovoch prövandet att skapa alternativa urvalsgrunder avstannat.En övergripande utbildningsstrategi skall innehålla ökad frihet för samtligauniversitet och högskolor. En väsentlig åtgärd i detta sammanhang är attknyta beslut om regler gällande särskild behörighet, urvalsgrunder ochantagning till de olika universiteten och högskolorna.Att lyckas locka studenterna till sitt lärosäte måste bli en prioriterad upp-gift för varje universitet och högskola. Ett annat uppdrag av central betydelseär att höja kunskapsribban för de som skall antas till högre utbildning. att gå är att skärpa kraven för grundläggande behörighet, vilket ocksåkommer öka antalet examinerade studenter.3.2.1 Skärpta krav för grundläggande behörighetHögskolan skall vara öppen för alla som uppfyller avutbildningsanordnarna ställda krav på förkunskaper.Men nuvarande skolsystem där samtliga gymnasieelever skall uppnågrundläggande behörighet till högskolan är orimligt. Alla elever förutsättsoavsett förmåga, intressen och motivation läsa samma kärnämneskurser.Resultatet av denna politik syns i antalet avhopp från gymnasieskolan, sombara ökar och ökar . Utslagningen har många negativa effekter.En av dem är att elever som om de fått studera i egen takt och med rimligadelmål och därmed skaffat sig kunskaper för att läsa vid aldrignår dit.De krav som ställs för grundläggande behörighet är för låga på mångautbildningar i förhållande till de kunskaper som krävs för att kunna bedrivaavancerade akademiska studier. Det är också ett problem att yngre studenterfått det allt svårare, genom det nya centraliserade antagningssystemet, att bliantagna till högre utbildning.3.2.2 Låt varje universitet och högskola besluta om urvalsgrunderDe nationella regler som omfattar grunder för urval och antagning avstudenter skall begränsas till ett minimum. Utgångspunkten förlärosätenas lokala beslut om urval måste dock grundas på den sökandeskunskaper, erfarenheter och särskilda kunnande för det sökta programmeteller kursen. Vi förordar att lärosätena själva utöver detta sedan skallkunna besluta vilka urvalskriterier som används vid antagningen till olikatyper av kurser och program.Vi anser vidare att intervjuer och arbetsprover skall kunna ingå som del avett urvalsförfarande. Vi förordar också att viktning av betyg eller att endastvissa betyg kan ligga till grund för antagning genom särskild behörighet. Detskall åligga varje lärosäte att i särskild ordning lämna relevant informationtill studenterna vilka regler som gäller för antagning och urval m.m.Detta får som logisk följd att den kvotering genom centrala urvalsreglersom sker skall avskaffas. Den hämmar mångfald och flexibilitet, tillmen för den samlade kvaliteten hos de antagna studenterna. Det blir upp tillde olika lärosätena själva att bedöma om exempelvis arbetslivserfarenhetskall ingå i en speciell urvalsgrupp.Det nuvarande förfarandet, där minst en tredjedel av studieplatsernafördelas på grundval av betyg respektive en tredjedel på grundval avhögskoleprov i kombination med arbetslivserfarenhet, är ett statiskt systemsom inte uppfyller de krav på flexibilitet och rörlighet verkligheten ställer.Regeringen bör ges i uppdrag att initiera ett arbete för att ta fram förslag somger varje lärosäte rätt att besluta om urvalsgrunder.3.2.3 Gör varje universitet och högskola till antagningsmyndighetStudenternas val och utbildningens kvalitet skall styra fördelningen avstudieplatser. Ansvaret för utformande av krav på särskild behörighet ochurvalsförfarande skall så långt det är möjligt föras ned till det lokalalärosätet. Det är därmed logiskt att också göra varje universitet ochhögskola till antagningsmyndighet. Studieplats skall beredas till desökande så långt det är möjligt och förenligt med de nationellakvalitetskraven. Regeringen skall ges i uppdrag att initiera ett arbete idenna riktning.3.3 Skapa flera oberoende utvärderingarAlla universitet och högskolor skall ha ett övergripande ansvar för sinegen utvärderingsverksamhet. Vi anser emellertid att utöver detta är ettantal andra medel och redskap nödvändiga för att kunna granska denhögre utbildningens kvalitet.