mot · GN02T709 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:T709av , ()MobiltelefonimarknadenSamtalsavgifterna för mobiltelefoni har stått stilla i under långtid. har andelen mobiltelefoninnehavarefördubblats. har varannan person en mobiltelefon och ärdärmed ett av de mobiltelefontätaste länderna. Trots detta har viinternationellt sett mycket höga avgifter för att använda mobiltelefon.En viktig förklaring till detta är den bristande konkurrens som råder påmobiltelefonimarknaden. Det fåtal aktörer som finns på marknaden harinte något naturligt intresse av att kundernas samtalskostnader sjunker.Därmed uppstår ingen priskonkurrens och därmed kan också prisernafortsätta att vara internationellt sett höga i . En undersökning somgjorts av tidningen och som publicerades iDagens Industri visar detta tydligt vid en jämförelse med övriga nordiskaländer.Tabell 1 Samtalstaxor per minutTabell 1: (Telebolag )betalar alltså en privatkund i för att användamobiltelefon! Den som även vill använda sig av i betalarendast 2,32, trots att har ett eget mobiltelefonnät i men intei . skriver i sin analys att "totalt sett ärDanmark billigare än i när det gäller mobiltelefoni". (DI, )En förklaring: Ingen tjänstekonkurrens i SverigeEn undersökning som gjorts på uppdrag av visaratt just i jämfört med andra länder så bedrivs konkurrensengenom att operatörerna erbjuder tillgång till sin infrastruktur. ,och erbjuder sina kunder tillgång till demobiltelefoninät som de har byggt upp. I andra länder har ett stort antalföretag istället tillgång till det statligt uppbyggda nätet och kan erbjudasina tjänster. Det säger sig självt att utbudet av tjänster, anpassningarnatill olika kundkategorier och över huvudtaget flexibiliteten itjänsteutbudet blir betydligt större om IT-, medie- och tjänsteföretag fårutveckla och sälja tjänster jämfört med att distributionskanalerna fördetta ska vara de existerande mobiltelefonioperatörerna. Post- ochtelestyrelsen har tidigare anfört följande:Tjänstetillhandahållares affärsidéer kan komma att leda till ett bredare urvalav teletjänster. Därmed främjas konkurrensen som ytterligarevalfrihet för kunder skapas. Det kan också hävdas att det inte självklart liggeri allmänintresset att det skall vara en förutsättning att inneha egen nät-kapacitet för att kunna tillhandahålla mobila tjänster. (Förslag till ändring i telelagen (1993:597), s 2. ())Det sistnämnda är enligt vår uppfattning ett kraftigt "understatement".Om egen nätkapacitet krävdes för mindre tjänsteföretag så skulle det juinte vara möjligt för dessa att bedriva någon verksamhet överhuvudtaget,annat än som underleverantör åt nätägarna men inte direkt gentemotkunderna. Exempel på sådana nya tjänster som skulle kunna erbjudas ärintranet och interna kortnummer över landsgränser som endasterbjuds större företag. Men även kostnader som belastar den somringer från sin mobiltelefon i utlandet eller blir uppringd i utlandet skulleockså avsevärt minska om ett tjänsteföretag fick använda sina egna i mobiltelefonerna. tjänar ägarna till mobiltelefoninätenmycket pengar på att sluta avtal med varandra om roamingavgifter. Omkunderna istället betraktades som lokala skulle avgifterna för att ringafrån och ta emot samtal i utlandet avsevärt minska. Det är därför viktigtatt tjänsteföretagen får möjlighet att upprätta en direkt relation medkunderna och inte bara bli en del av nätägarnas tjänster.Om det fanns en konkurrensneutral tillgång för tjänsteföretagen till mobil-telefoninäten - eller åtminstone Telias mobiltelefoninät - så skulle inte barautbudet av tjänster öka utan också priserna sjunka radikalt, ungefär till denivåer som finns i andra länder.Mobiltelefoninäten är en fråga om naturresurserPost- och konstaterar också att mobiltelefoninäten är enfråga om naturresurser. De som har mobiltelefoninät har fått sigtilldelade radiofrekvenser. Dessa är en ändlig naturresurs vilket innebäratt eftersom alla inte kan få bygga sina egna mobiltelefoninät så måste deanvändas på ett samhällsekonomiskt effektivt sätt. Post- och telestyrelsenmenar därför att eftersom:Det kan antas att det frekvensutrymme som kan avsättas för verksamheteninte är tillräckligt för att ge tillstånd åt alla som vill tillhandahålla mobilateletjänster, är det rimligt att ålägga nätinnehavare som är betydande en pliktatt tillhandahålla nätkapacitet till den som vill tillhandahålla mobilateletjänster. (Förslag till ändring i telelagen (1993:597), s 2. ())Att fler skulle bygga mobiltelefoninät är inte heller eftersträvansvärt församhället för då skulle det bli ännu fler basstationer som avger strålning.Att öppna mobiltelefoninäten för olika tjänsteföretag kommer därför pålång sikt att innebära en minskning av antalet basstationer i Sverige.Post- och förslagPost- och har också lagt ett förslag till regeringen om attändra telelagen så att den ovan beskrivna problematiken skulle kunnalösas. Förslaget innebär att vissa mobiltelefonioperatörer skulle tvingasatt öppna sina mobiltelefoninät för olika tjänsteföretag påmarknadsmässiga grunder.Bakgrunden var att ett norskt företag - - begärt att få tillgång tillTelias mobiltelefoninät för att erbjuda olika tjänster åt mindre företag ochprivatkunder. konstaterade dock i sitt beslut att detinte var möjligt med gällande lag att tvinga till en kostnadsbaseradsamtrafik på mobiltelefoninätet. När telelagen skrevs var det få somkunde föreställa sig den närmast explosiva framväxten av olika tjänsteföretaginom t.ex. IT- och mediebranschen. I förslaget går att läsa följande:PTS styrelse har diskuterat konsekvenserna av beslutet. Enligt denbedömning styrelsen gör skulle det vara positivt för konkurrenssituationen påden svenska mobiltelemarknaden och positivt för konsumenterna omaffärsidéer av det slag som presenterat kan förverkligas. (Förslag till ändring i telelagen (1993:597), s 1. ())konstaterar vidare i sitt förslag:Det är vidare ett grundläggande krav att den som tillhandahåller mobilateletjänster och får tillgång till nätkapacitet inte särbehandlas i jämförelsemed andra som driver sådan verksamhet. Det bör därför ankomma pånättillhandahållare att erbjuda likvärdiga villkor till alla som vill ta ianspråkdess tjänster. Härigenom fastslås att principen om icke-diskriminineringmåste iakttas när villkor om leverans av nätkapacitet erbjuds. Skillnader i depriser som erbjuds olika marknadsaktörer kan vara försvarbara men skallkunna motiveras på objektiv grund. (Förslag till ändring i telelagen (1993:597), s 6. ())konstaterade alltså att det var befogat attgå in till regeringen med en begäran om en lagändring och gjorde detta.Förslaget gick ut på remiss och visade att en klar majoritet av remiss-instanserna ställde sig bakom förslaget. De tunga argumenten som fram-fördes i remissvaren talade också för att det skulle genomföras. Dettaförslag ligger nu hos regeringen men har ännu inte lett till någonproposition. Istället har det lett till nya utredningar, ochmobiltelefonikunderna har inte heller märkt några prissänkningar undertiden bortsett från den mindre sänkning som gjorde av avgiften föratt ringa till en mobiltelefon efter intervention från Post- ochtelestyrelsen.Vi föreslår därför att lagen ändras i enlighet med Post- och telestyrelsensförslag och att de nya operatörerna får möjlighet att använda egna SIM-kortnär de utnyttjar andra operatörers mobiltelenät i så att konkurrensensker på samma villkor. Det är inte , Europolitan eller somgenom ska "äga" andra företags kunder. För att få ned prisernapå mobiltelefonin anser vi nämligen att det är viktigt med konkurrensneutralavillkor mellan operatörerna. Både de som har ett eget mobiltelefoninät ochde som inte har detta. Detta kommer att gynna konsumenterna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring i telelagen ienlighet med vad i motionen anförts.Stockholm den 1 oktober 1999Mikael ()()()()()