mot · GN02MJ710 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ710av , ()och småföretagandeMånga intentioner i är lovvärda, t.ex. samordningen av vissalagar och ökad tyngd åt hushållning och kretsloppstänkande vid prövningoch tillsyn. kan jag tyvärr konstatera flera förändringar somuppenbart leder till minskat engagemang för miljöfrågor hos företag ochallmänhet. Statens ord om att "minska krångel och byråkrati" försmåföretagen klingar också falskt i detta sammanhang. Proceduren vidtillstånd och miljökonsekvensbeskrivningar är nu så invecklad att detmåste anses helt omöjligt att för ett mindre företag klara av detta på egenhand. Följden blir att externa konsulter måste anlitas i allt högre grad,vilket i sin tur minskar företagens delaktighet i miljöarbetet.Allt fler inser att framsteg inom miljöområdet styrs av kunskap ochengagemang, i linje med . Med lyfts dock tillsyn ochstraff fram på frivillighetens bekostnad, bl a i och med införandet avomfattande miljösanktionsavgifter. Skärpta krav och tillämpningar är förståshelt i sin ordning när det gäller överträdelser som skadar miljön, men härhandlar det ofta om att företag riskerar kraftiga åtgärder för rentadministrativa misstag. De knappa resurser som finns för miljöarbete påkommuner och länsstyrelser kommer också i allt högre grad att förslösas påarbete med olika former av register och anmälningar som balken kräver.Myndigheterna kommer att uppfattas mer och mer som byråkrateroch poliser istället för som en kunskapskälla att vända sig till.Nedan följer ett antal konkreta exempel på felaktigheter som bör rättas tillomgående.- Kompostering av hushållsavfall kräver numer generellt anmälan tillkommunen. Förut ansågs kommunerna kompetenta nog att avgränsa dettaeventuella behov själva. Flertalet hushåll kommer inför sådana krav attavstå från kompostering.- Mellanlagring av farligt avfall kräver två tillstånd för samma hantering,enligt k. 9 om miljöfarlig verksamhet samt enligt förordningen om farligtavfall. Än värre är dock att även små miljöstationer för hushållens farligaavfall numer är tillståndspliktiga (för enbart anmälan). Med deförändringar som gjorts i avgiftsförordningen gör detta att varjemiljöstation kostar för tillstånd samt /år i tillsyn. Dettakommer tveklöst att leda till att många väl fungerande miljöstationer tasbort med sämre insamling som följd.- Företag som transporterar även mycket små mängder farligt avfall tilluppsamlingsplatser ska anmäla detta till . Detta kommer attleda till enorma mängder anmälningar till (i den månföretagen känner till regeln trots att de riskerar isanktionsavgift om de missat det hela). Resultatet kommer att bli mycketextraarbete på länsstyrelserna utan någon rimlig möjlighet att följa uppens en bråkdel av anmälningarna. Att tillstånd krävs för större mängderär förstås däremot helt i sin ordning, även om byråkratin även här är heltosannolik.- Många företagare kommer att få betala mycket stora belopp imiljösanktionsavgifter p g a okunskap om administrativa förändringar ilagen. Detta i synnerhet som gränserna mellan tillstånds- ochanmälningspliktiga verksamheter har ändrats.- Principen om att förorenaren ska betala miljökostnaderna inkl tillsyn ärrimlig. Detta gäller dock inte nivån på årliga tillsynsavgifter enligtavgiftsförordningen. Några exempel: avfallsdeponi över : 10.300kr, avloppsreningsverk över 2000 pe: , sågverk över 60.000m3t/år: o s v. Observera att detta normalt inte innefattarkostnader för analyser och provtagningar!- Små företag på landsbygden arbetar ofta med kombineradesysselsättningar. Här har miljö- och hälsoskyddslagstiftningenmisslyckats med samordningen. Det kan t ex inte anses rimligt att ettjordbruksföretag ska tvingas betala tillsynsavgifter enligt såvälmiljöbalken (för "miljöfarlig verksamhet") som enligt djurskyddslagenoch ofta också livsmedelslagen.- Förändringarna vad gäller avfallshantering behöver egentligen en heltegen analys. Att på olika sätt stimulera källsortering är förstås helt rätt.Det mest tydliga resultatet i glesbygd kommer dock nu bli attavfallsdeponierna avvecklas p g a orimliga kostnader och avfallet måstetransporteras långt, kanske enkel (bil)väg. Införandet avavfallsskatt för osorterat avfall och förbudet mot deponering av brännbartoch organiskt avfall är endast rimligt om producentansvaret fungerar.Med dagens policy (1 insamlingsstation/1 000 inv) har många hushåll,även i större byar, till närmaste insamlingsplats. Detta innebäratt man först betalar en avgift för sortering som är inbakad i priset påvaran man köper. I brist på sortering måste avfallet sedan slängas isoporna varvid den kommunala sopavgiften höjs. Till slut måste detosorterade avfallet deponeras med skatt som följd. Den som bor iglesbygd måste alltså ofta betala för en service som inte finns.De sorteringsstationer som finns är dessutom ofta översvämmade p g abristande tömning. Även om sopproblematiken långt ifrån är denviktigaste miljöfrågan handlar detta till stor del om trovärdighet för helamiljöpolitiken.- Avfallsskatten ligger visserligen utanför , men ett stortmisstag bör ändå nämnas. Den som driver en deponi måste betala skatt(/ton) för täckmassor, jord och sand, som körs in på tippen.Täckmassor används för att minska nedskräpning, öka tippenshållfasthet, underlätta för vegetation att etablera sig och för att minskagenomvattning och urlakning av miljöskadliga ämnen, med andra ord föratt sköta tippen på ett miljöriktigt sätt. Med denna tolkning avavfallsskatten tjänar man alltså mycket stora pengar på att misskötamiljöarbetet.- Slutligen några synpunkter angående miljökonsekvensbeskrivningar(MKB). I och med har samrådskravet förstärkts, vilket ärviktigt. Den handläggningsgång som föreskrivs är dock fullständigtosannolik - "ett eldorado för byråkrater" (se balken k.6 och förordningenom MKB). Förutom att handläggningstiden för en stor mängdtillståndsärenden (täkter, industrier, kommunala anläggningar m m)kommer att fördröjas betydligt så missar man helt huvudsyftet med enMKB, nämligen att öka insikten om miljöfrågor för den som söker etttillstånd. MKB-arbetet kommer att bli en kommunikation mellan inhyrdakonsulter och godkännande myndigheter. Ingen företagare har vare sigtid eller kunskap att klara de krav som ställs.Detta var ett axplock av regler och förändringar som försvårarmiljöarbetet för såväl hushåll och företag som för myndigheterna, utanatt ge några positiva miljöeffekter. Det är min förhoppning att nämndafelaktigheter kan åtgärdas samt att en utvärdering av miljöbalkenseffekter för småföretag och glesbygd görs.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utvärdering av effekter.Stockholm den 28 september 1999Åke ()