ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GN02K211 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K211av de , ()Det kommunala självstyretÅterupprätta det kommunala självstyret! Kommunalvalenmåste få genomslag! Det är dags att på allvar bestämma sigför om vi i skall ha en lokal politisk nivå eller inte.Om utgångspunkten är att vi även framöver skall ha enkommunnivå med kommunalpolitiker, som har någotutrymme att fatta lokalt varierade och lokalt förankradebeslut, kan inte riksdag och regering fortsätta att vialagstiftning detaljstyra både vad kommunerna skall ha förverksamhet och hur den skall utformas och bedrivas.Flera märkliga beslut som klart inskränker det kommunala självstyret hartagits och flera tycks vara på väg. Ett flagrant exempel är detnya skatteutjämningssystemet, där kommunernas grundlagsfästa rätt att sigsjälva beskatta för sina egna angelägenheter är satt ur spel i och med att enkommuns medborgares skattepengar genom centrala beslut kan skickas annan kommun. Andra exempel är att socialtjänstlagen numera innehålleren riksnorm för socialbidrag, där staten fastställt utan hänsyn tillmedborgarnas verkliga levnadsförutsättningar i de olika kommunerna. Vi harockså fått en bibliotekslag som innebär krav på kommunerna. antogsen lag som innebär sanktioner för de kommuner som säljer ut sinabostadsföretag. hotas kommunerna med lagstiftningsingripanden.Frågan är hur kommunalpolitiker skall kunna få utrymme att göranödvändiga omstruktureringar av den kommunala verksamheten när detmesta är obligatoriskt och styrt via lagstiftning.Visserligen får kommunerna statsbidrag, men till största delen täckskostnaderna för den kommunala verksamheten av kommunalskatt ochavgifter som den egna kommunens invånare betalar. Det måste anses rimligtatt de politiker som medborgarna röstar fram har ett stort utrymme att självabestämma vilken verksamhet som skall finnas i den egna kommunen och hurden skall vara utformad efter de mycket olika lokala betingelser som finns iSverige och som också kan variera med tiden.Principen måste vara att den som beslutar också betalar. Om det anses atten verksamhet skall vara nationellt beslutad, till exempel skolan, så kan dettamed fördel utformas som ett nationellt system där en elevbaserad ersättninggår direkt till berörda medborgare. Dessa kan sedan välja mellan olikautförare (offentliga, privata eller kooperativa etc).HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att alla kommande regeringsförslag som berörkommunal verksamhet skall innehålla en redovisning av på vilket sättden kommunala självstyrelsen påverkas,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en genomgång av befintlig lagstiftning i syfte attvidta sådana ändringar som på berörda områden återupprättar denkommunala självstyrelsen.Stockholm den 16 september 1999Marietta de ()
mot · GN02K212 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K212av , Per (m)Bärbara datorer i riksdagsarbetetDe bärbara datorer som varje riksdagsledamot av riksdagenhar fått sig tilldelad är inte möjliga att använda i bredadelar av det gängse riksdagsarbetet. Det är förbjudet attanvända bärbar dator under arbetet i vissa utskott och underförhandlingar i kammaren.Förbuden hämmar utvecklingen av arbetsformer och denenskilde riksdagsledamotens arbetssätt. Arbetsbördan är redan omfattandeför den enskilde riksdagsledamoten och behovet av verktyg som möjliggöreffektivisering är stort. Den bärbara datorn är i högsta grad ett utmärkt sättatt lagra, förvara och hantera information.Totalt har satsat av skattemedel på attutrusta varje ledamot med en ny, dyr och bra bärbar dator. Nästan alla avriksdagens utskottshandlingar finns numera att tillgodogöras elektroniskt. Attriksdagens ledamöter då inte skulle få använda datorerna som arbetsverktygfullt ut vore ett slöseri med de satsade resurserna. Det kan ju knappast varameningen att de bärbara datorerna ska användas bara som en skrivmaskin.Alla möjliga upptänkliga argument har anförts mot att använda datorerna iutskottsarbete och i kammaren: att det är oartigt titta på en skärm undersammanträde, att datorerna låter och att alla inte orkar bära dem. Genomhistoriens gång har ny teknik ofta möts med stor skepticism. Lika oftaframstår denna skepticism som helt obefogad i efterhand.Det är angeläget att utveckla och förbättra de interna arbetsformerna förriksdagen. Att ge alla riksdagsledamöter möjligheten att använda bärbardator under arbetet i utskotten och i kammaren borde vara ett självklart förstasteg. Också måste visa sig som ett gott exempel då det gälleratt utnyttja den nya tekniken och dess möjligheter.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att det i samtliga utskott blir tillåtet attanvända sig av bärbara datorer under pågående sammanträde ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att beslutar att det blir tillåtet att använda sig avbärbara datorer i kammaren under pågående förhandlingar i enlighetmed vad som anförts i motionen.Stockholm den 14 september 1999Per ()
mot · GN02K213 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K213av , ()Olika former av tillsynsavgifterOlika lagar och bestämmelser som antagits under senare århar medfört krav på tillsyn när det gäller tillämpningen ochefterlevnaden av bestämmelsen i fråga. Detta är i och för signaturligt. Följden har i många fall blivit att näringsidkare blirföremål för tillsyn och kontroller från flera olikamyndigheter , och varje myndighet har rätt att taut en avgift för sin tillsyn. Detta medför i sin tur ökadekostnader för näringsidkaren i fråga. Detta kan t.ex. gälla ettlantbruksföretag.I vissa fall, och detta är inte ovanligt, tas det ut en årlig generell avgiftutanatt någon från tillsynsmyndigheten ens besöker företaget i fråga. Kostna-derna hos t.ex. kommunen skall helt enkelt täckas. Denna ordning är inteacceptabel och kan t.ex. innebära att tillsynsmyndigheten inte har någotincitament för att hålla nere kostnaderna eller att anpassa regelverket förtillsynen på en rimlig nivå. Man får ju ändå betalt för insatsen.Vi anser nu att reglerna för tillsynsmyndigheternas rätt att ta ut avgiftermåste klarläggas och att vissa principer måste läggas fast. En tillsynsmyn-dighet skall aldrig ha rätt att ta ut avgift utan att ha utfört en konkret pres-tation. En annan huvudregel bör vara att avgift inte skall utgå för dennäringsidkare som vid kontroll fullföljt sina åligganden så att det inte finnsnågot att anmärka. Genom en sådan ordning stimuleras näringsidkaren ifråga till att följa avsedda och gällande regler för sin verksamhet. På så visuppnås viktiga mål t.ex. när det gäller miljö- eller djurtillsyn.Vi anser att regeringen skall återkomma till med förslag tillövergripande avgiftsregler för tillsyn utifrån vad som angivits enligt ovan.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om principer för avgiftsuttag vid tillsynsverksamhet.tockholm den 29 september 1999Göte ()()()()()()()()(m)()()()
mot · GN02K214 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K214av , Per (m)Val av jurymedlemmarEtt utslag i innebär att måste ändrai jurysystemet i tryckfrihetsmål. Förhållandet attjurymedlemmar i en svensk jury utses av en politisktsammansatt valkorporation gör att juryn av Europadomstoleninte anses opolitisk. Det innebär att juryn i vissa mål inte äropartisk. Dessutom finns det brister i möjligheten attöverklaga.Jury har förekommit i tryckfrihetsmål samt i yttrandefrihetsmålsedan 1992 (när YGL infördes).Det är eller landsting tillsammans med kommun som intetillhör landsting som utser jurymän. I varje län utses 16 jurymän i en förstagrupp samt 8 jurymän som skall ha varit nämndemän vid allmän domstol i enandra grupp. Totalt utses alltså 24 jurymän, i dock 36 jurymän.Valbara till jurymän är svenska medborgare som är bosatta inom detaktuella länet. De bör vara kända för omdömesgillhet, självständighet ochrättrådighet. Bland jurymännen bör skilda samhällsgrupper och olikameningsriktningar samt olika delar av länet vara företrädda.Bestämmelse om jury finns i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihets-grundlagen samt i den s.k tillämpningslagen. Juryn befattar sig endast medfrågan om det föreligger ett brott, dvs. om innehållet i framställningen ärbrottsligt. Frågan om straff och skadestånd avgörs sedan av domstolen, som ijurymål skall bestå av tre lagfarna domare.Problemen i det svenska systemet uppkommer när tryckfrihets- elleryttrandefrihetsmålet handlar om en skrift eller ansvarig utgivare som ärknuten eller har kopplingar till ett politiskt parti. Juryn, som är tillsatt avettpolitiskt organ, kan då inte hävdas vara opartisk. Detta inträffade i det s.k.Holm-målet där käranden ansåg sig förtalad i en bok, utgiven av detSocialdemokraterna närstående förlaget bokförlag . I juryn, sominte fann uttalandena i boken brottsliga, fanns 5 ledamöter med olikaanknytning till Socialdemokraterna.Sverige måste få en ordning där de som känner sig förtalade får enrättegång med en jury som är oavhängig och opartisk. Detta måste gälla ävenom framställningen gjorts i en skrift eller i tal som står nära ett politisktparti.Nuvarande sätt att utse jurymedlemmar måste därför ändras så att detpartipolitiska inslaget vid valet av dessa försvinner. Alternativt kankopplingar av det slag som förekom i fallet prövas inom ramen för deredan existerande reglerna om jäv mot domare. Även möjligheten attöverklaga jävsfrågan bör ändras så att kan pröva om jävföreligger.Förändringar av författning kan komma att kräva ändring i grundlagen.Om denna ändring skall kunna träda i kraft inom rimlig tid krävs enskyndsam beredning av ärendet. Regeringen bör ges i uppdrag att återkommamed förslag till lagstiftning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till lagändring sominnebär att kraven på oavhängighet och opartiskhet vid valet av jury-män uppfylls i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att hos regeringen begär förslag till lagändring sominnebär att möjligheten att överklaga beslut i jävsfrågan till Högstadomstolen införs.Stockholm den 29 september 1999Per ()()()()()()()()()
mot · GN02K215 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K215av , ()Rätten till porrfria hotellBakgrundKvinnors rätt till sin kropp, till sin egen sexualitet ochfertilitet är ett krav som drivs av kvinnorörelsen världenöver. Sexualiteten är en källa till livsglädje och lust, men denexploateras också i pornografi och könshandel. Via Internetoch filmkanaler blir pornografin alltmer tillgänglig.Pornografins ökade tillgänglighet har särskilt skadliginverkan på unga flickor och pojkar. Det blir allt svårare atthitta "porrfria" miljöer.Frågan om porrfilmer som en given rumsservice på hotell beskrivs i enartikel i av den 14 september1999. De flesta hotell erbjuder sina gäster ett utbud av videofilmer däråtminstone två är pornografiska alster. Filmerna hyrs ut i paket avdistributörer. Inga porrfria alternativpaket finns. Gästen betalar för helapaketet, dvs. inklusive porrfilmerna, per dygn.För den personal som arbetar på hotellet med städning eller rumsservice ärdet givetvis ett problem. Att gå in i ett hotellrum med mat eller för att städanär gästen sitter och tittar på porrfilmer känns obehagligt enligt dehotellanställda vi har talat med.Certifikat på kvinnofridRiksdagens ledamöter reser mycket i tjänsten och detta ärmånga gånger förenat med övernattning på hotell. Likavälsom vi erbjuds miljöcertifierade hotell och rökfria rum bordevi kunna kräva kvinnofridscertifierade hotell, där det vore ensjälvklarhet att vi erbjuds pornografifria rum.Vänsterpartiet anser därför att bör ge den resebyrå som gerreseservice till ledamöter i uppdrag att ta fram en lista över dehotell som inte har porrfilmer i sitt videoutbud eller visar porrkanaler. Dettaför att möjliggöra ett porrfritt alternativ för ledamöterna.Förvaltningskontoret bör också i samband med detta informera ledamöternaom att detta alternativ nu finns.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att uppdra åt förvaltningskontoret att anmodaden resebyrå som ger reseservice till ledamöter att ta framen lista över hotell som inte har pornografiska alster i sitt utbud avvideofilmer eller TV-kanaler.Stockholm den 20 september 1999Ulla ()()()()()()
mot · GN02K216 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K216av , ()Rätten till ledighet för politiska förtroendeuppdragDen som har förtroendeuppdrag i kommun ellerlandstingskommun har enligt kommunallagen (4 kap 11§)rätt till "den ledighet från sina anställningar som behövs föruppdragen". Detta är rätt och rimligt. Som lagen tillämpaskan dock inte alla utnyttja denna rätt. Skiftarbetande, somt.ex. arbetar natt, kan inte utnyttja denna rätt eftersom rättentill ledighet - dvs. rätten att gå från arbetet - gäller för dendag/tid sammanträdet äger rum. Rätten anses emellertid integälla natten innan sammanträdet. Den som således arbetatmellan 24.00 och 08.00 och sedan skall infinna sig på ettsammanträde får alltså finna sig i att kommauttröttad till uppdraget eller avstå från att ta politiskaförtroendeuppdrag. Detta innebär att skiftarbetande ställs istrykklass när det gäller att kunna delta i den representativademokratins institutioner.KU har tidigare (1993/94) med gillande behandlat en motion i denna sak. Iriksdagsskrivelsen 1993/94:34 har KU gett regeringen till känna att reglernaför rätt till ledighet för förtroendevalda borde ses över på lämpligt sätt.Regeringen beslöt om ett bemyndigande att tillkalla enkommitté i enlighet med bl.a. denna riksdagsskrivelse. Detta bemyndigandeåterkallades dock . Frågan har sedermera hänvisats tilllokaldemokratiutredningen men från denna inte förts vidare.Problemet står - trots riksdagsbeslut - fortfarande olöst. Vi menaratt denna demokratifråga nu måste få sin lösning. "Den ledighet som behövsför uppdragen" måste ges den uttryckliga tolkningen att skiftarbetande medkommunala förtroendeuppdrag skall ha rätt att ta ledigt natten innan desammanträden äger rum som är nödvändiga för uppdragets fullföljande.Kommunallagens text bör förtydligas i enlighet härmed.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till lag om attskiftarbetande med kommunala och landstingskommunalaförtroendeuppdrag får rimliga möjligheter att fullfölja sina uppdrag.Stockholm den 27 september 1999Kenneth ()(v)()()()()
mot · GN02K217 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K217av , ()Ålderspension för riksdagsledamöterRiksdagen har ett omfattande inkomstgarantisystem för demsom av olika skäl lämnar . Dessutom utfaller detför vissa ledamöter en rätt till ålderspension vid ålder.För att vara berättigad till ålderspension fordras dels ett antalintjänandeår, , och full pension erhålls då efter 12års tjänstgöring, dels att vederbörande fyllt vidavgången. För den som är vid avgången krävsminst 3 riksdagsår för att erhålla egenlivränta, i stället förpension, . Men för full egenlivränta, som ärnågot lägre än full ålderspension, krävs i istället för ålderspension. Det innebär att den 49-årige ledamot som suttit i och avgår 1999erhåller . Den somdäremot fyllt , har, med i övrigt samma förutsättningar,vid avgången 1999 tjänat in en pensionsförmån om 6 029 krper månad. Beloppen är prisnivå. börändra reglerna för intjänande av ålderspension frånriksdagen. Systemet bör göras åldersneutralt så attålderspensionen relateras till det antal år man tjänstgjort iriksdagen, oavsett när under livet detta sker.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt ändrar reglerna för ålderspension i enlighet med vadsom anförts i motionen.Stockholm den 28 september 1999Ola ()()
mot · GN02K219 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K219av Agestav, ()Inrätta ett familjeutskottFamiljen är en av samhällets minsta beståndsdelar. Familjerkan se olika ut men fyller för samhällets del ändå enviktig funktion. Det finns ingen institution som kan ersättaföräldrarnas förmåga att förmedla värden till barnen. Detfinns ingenting som kan ersätta föräldrarnas förmåga att gekärlek och trygghet till sina barn.Den statliga familjepolitiken är svår för en enskild att få ett samlatgrepp över. Även för politiker saknas det ofta konsekvensbeskrivningar av defattade besluten.Bostadsförsörjningsstöd hanteras i ett utskott, barnbidragen i ett annat,förskoleverksamheterna i ett tredje osv.Konsekvensen av denna uppdelning har blivit att harbarnfamiljer drabbats extra hårt. Den samlade effekten av nedskärningar avbarnbidrag och bostadsbidrag har blivit ett hårt slag för många familjer.I tider när ekonomin ser ljusare ut är också ett samlat grepp viktigt. Det harlänge saknats en samlad översyn av stödet som utgår till barnfamiljerna. Atttillsätta statliga utredningar varje gång en konsekvensbeskrivning begärs ärkostsamt och ekonomiskt oförsvarbart. Konsekvensbeskriv-ningar och uppföljningar behövs kontinuerligt.Inrättandet av ett familjeutskott handlar inte enbart om ekonomiskafördelar. Det är en signal till familjerna om deras stora betydelse. Att varaförälder är bland det finaste som finns. Att fostra morgondagens medborgareär värt att gång på gång uppmuntras.Det är dags för ett samlat grepp om familjepolitiken och därför bordeSveriges riksdag inrätta ett familjeutskott.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om inrättandet av ett familjeutskott.Stockholm den 24 september 1999Amanda Agestav (kd)
mot · GN02K221 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K221av de , ()Begripliga lagar m.m.Många av dagens regler, lagar, taxesystem,socialförsäkringssystem, skattesystem m.m. är så teknisktkomplicerade och svårbegripliga att det är väldigt få somförstår dem och till fullo kan överskåda konsekvenserna avdem. Än svårare är det att kunna begripa den sammanlagdaeffekten av alla olika lagar, regler och system. Det visar siginte sällan att endast ett fåtal experter förstår dem.Denna kunskap ger ett fåtal uttolkare och handläggare av olika slag en allt-för stor makt. Att kunskapen på grund av olika systems tekniskt svårbegrip-liga utformning begränsas till ett fåtal innebär att såväl beslutsfattare sommedborgare inte på ett konstruktivt och ideologiskt sätt kan delta i debatt ochbeslut. I slutänden urholkas demokratin. Ytterligare en baksida är att admi-nistrationen av systemen slukar stora resurser dels för ren administration,dels för att informera om och förklara systemens utformning och verknings-sätt.Ett första steg för att komma till rätta med en del av problemet är att gestörre makt åt medborgarna, dvs. minska politikernas makt att lagstifta ochreglera medborgarnas liv. Regering och riksdag kunde vara ålagda att för atten ny lag skall få införas måste två gamla tas bort.Men självfallet kommer det även att behövas ett antal lagar,regler och system och här har regeringen ett stort ansvar att innan ett nyttförslag läggs se till att det är begripligt, överskådligt samt enkelt för demänniskor som skall leva och rätta sig efter det. Regeringen måste ocksåaktivt se till att befintliga lagar, regler och system tas bort eller ändras såattvi som medborgare kan se och förstå konsekvenserna av dem.Väl medveten om att vi handskas med en komplicerad verklighet därlösningar inte alltid är enkla, måste ändå ambitionen för folkvaldavara att inte besluta om alltför tekniskt komplicerade lösningar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att aktivt medverka och bidra till att olika lagar,regler, taxor och andra system som har större betydelse för enskildamänniskor och familjers vardag görs så enkla, överskådliga ochtydliga som möjligt.Stockholm den 29 september 1999Marietta de ()
mot · GN02K223 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K223av , ()om bevakar ursprungsbefolkningarnas arbets-och levnadsvillkor. nr 169 innehållerbestämmelser som skall säkra ursprungsbefolkningarnas rätttill mark som de innehaft eller använt under lång tid.Konventionen trädde i kraft och har undertecknats av14 länder, däribland och Danmark.I har frågan utretts. Utredaren drar slutsatsen att samernasrätt till renbetesmark måste stärkas för att skall kunna undertecknakonventionen. Det finns risk att markägare och kommunala företrädare irenskötselområdet kommer att göra motstånd mot att samerna skulle få enförstärkt rätt till marken.För en liberal är det emellertid naturligt att ta ställning för ursprungs-befolkningarnas rättigheter och att förespråka att även ratificerarkonventionen. Det måste då bli en statlig uppgift att garantera rättigheternaför de individer, som ingår i minoritetsgrupper, om lokala majoritetsbeslutriskerar att motverka minoritetens rättigheter. De renskötande samerna iSverige uppskattas vara färre än 2 500 personer.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att 169 bör undertecknas.Stockholm den 28 september 1999Harald ()
mot · GN02K224 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K224av de , ()Förbud mot näringsverksamhetEnligt kommunallagen (KL) 2 kap. 7 § får kommuner ochlandsting driva näringsverksamhet om den drivs utanvinstsyfte och går ut på att tillhandahålla allmännyttigaanläggningar och tjänster åt medlemmarna i kommunen ellerlandstinget. Formuleringen utan vinstsyfte kan vid en förstaanblick tyckas entydig och vara en klart avgränsandeformulering. Även följande kommentar till lagtexten kanframstå som tydlig:Om det i det enskilda fallet framstår som konstlat att driva verksamhetenutan sådant vinstsyfte är det ett argument för att verksamheten faller utanförden kommunala kompetensen.Verkligheten är dock en helt annan. överträderkommuner och landsting denna paragraf i KL. Exemplen pådetta är många. Här kan nämnas kommunalt drivnagymanläggningar, solarier, plantskolor, tvätterier, video-uthyrningar och vandrarhem. Ingen kan ifrågasätta att deovan uppräknade näringsverksamheterna normalt skallbedrivas i vinstsyfte. Ändå finns det kommuner ochlandsting som bedriver sådana verksamheter.Det största problemet är naturligtvis att man konkurrerar och i många fallkonkurrerar ut det privata näringslivet, eftersom man kan dumpa prisernamed hjälp av de skattemedel man har i bakfickan. En annan omständighet äratt man riskerar skattebetalarnas pengar om något går snett. På många hålltolkas KL på så sätt att om bara en förvaltning som bedriver näringsverk-samhet håller sig inom några procent av sin totala budget så är det lagligt.Vad några procent är tolkas alltmer vidlyftigt. Procentandelen är inte denviktiga frågan, utan principen.Kommunallagen måste göras ännu mycket tydligare på denna punkt, dvs.slå fast att det är helt förbjudet för kommunen eller att bedrivanäringsverksamhet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådan ändring i kom-munallagen att näringsverksamhet inte i någon form får bedrivas avkommuner och landsting i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 28 september 1999Marietta de ()