mot · GN02N228 · 1999-10-05 00:00:00 — Köper elhandelsbolaget in el pålånga kontrakt med fast pris riskerar man mycket stora förluster om prisernasjunker och man tappar kunderna. Vi har redan sett konkursen i det delviskommunala bolaget i . Ett annat exempel är iKristianstad som köpte betydligt mer el än vad det hade motsvarandeförsäljningskontrakt på.Som exempel på risker i elproduktion kan tas kommun sombyggde ett gasoleldat kraftblock . Då var riskerna små och elprisetbedömdes stiga realt. Kapitalkostnaderna för anläggningen och priset förgasol var bara att föra över på elkunderna som inte kunde välja annanleverantör. Med avregleringen och ändrade skattevillkor för gasol ändradeskalkylen. Priset på el från anläggningen täckte inte ens de rörligakostnaderna. När anläggningen värderades kunde förlusten summerastill ca för kommunen.Avregleringen av elmarknaden leder till att mindre marginaler skall täckadagens verksamhet, ny inköpsorganisation och kostnader för radikalt ökaderisker. Till detta kommer nya administrativa system och att göraorganisationen kundorienterad. Ekvationen är inte enkel. Ska elbolagetöverleva måste det ha tillräckligt många kunder att fördela kostnader på.Sydkraft anger att ett elhandelsbolag behöver minst 1 miljon kunder för attha långsiktig styrka. finns ca 200 elhandelsbolag i varav ca 20st har mer än 50 000 kunder. Omställningen till följd av avregleringen ledertill att 9 av 10 företag är borta som självständiga bolag . Ca 100 avdessa bolag är kommunalt ägda, där skattebetalarna riskerar att stå förförluster om hundratals miljoner, kanske miljarder. Vi riskerar fler"", där det kommunala bostadsbolaget dåliga affärergjorde kommunen konkursmässig.Kommunpolitikerna måste ställa sig ett antal frågor om det egna bolagetoch sig själva som ägare. Det gäller kompetens att klara konkurrensutsättningoch nedskärning av kostnader, kompetens att klara den dramatiskt ökaderiskhanteringen samt om det finns nödvändigt eget kapital för att klara deökade riskerna eller för att delta i omstruktureringen. Inte minst viktig ärfrågan om elhandel är så viktig att den får ta pengar och kraft från kommunalkärnverksamhet.Det är viktigt att kraftigt minska det ökade risktagandet med medborgarnaspengar som skett inte minst genom kommunala energibolag. En del avriskerna är relaterade till statsbidragsstöttade investeringar i produktions-anläggningar, nu senast i biobränsleeldade kraftvärmeverk. Andra riskerligger i elhandelsrörelser. Moderata samlingspartiet anser att kommuner inteskall syssla med näringsverksamhet. Vi anser att kommunerna skall avyttrasina energibolag. Regeringen bör ges i uppdrag att noga följa utvecklingeninom de kommunala elhandels- och elproduktionsbolagen för att återkommatill med redovisning och förslag till hur riskexponering skallminskas.Tillsyn över nätverksamhetSkall energimarknaden fungera krävs en effektiv tillsyn avpriserna för överföring av el på nätet och distribution avfjärrvärme vilka är naturliga monopol. Annars finns det riskatt monopolverksamheterna subventionerar denkonkurrensutsatta elhandeln. Energiföretag har storamöjligheter att kompensera prissänkningar på el med ökadenät- och fjärrvärmeavgifter. Dessa avgifter svarar normalt,tillsammans med energiskatter, för större delen avenergikostnaderna för olika typer av hushåll. Inte minstKonkurrensverket har påtalat de stora risker som finns medkorssubventioneringar och marknadssnedvridningar inomenergiområdet.Många energiföretag sänker elpriserna för hushållen. Prissänkningarnaär i många fall och större. Den främsta orsaken är att vi nu gårmot en fungerande konkurrens vid elförsäljning vilket blev möjligt efterriksdagsbeslutet om slopat krav på timvis mätning vid byte av elleverantör.Den ökade valfriheten på elmarknaden skall gälla från i år.Vid sidan av priset på el betalar elkunden en nätavgift, som äröverföringskostnaden av el på nätet, samt skatter. Dessa tre delar av kundenstotala elkostnad är ungefär lika stora. Medan elpriset sätts i konkurrensmellan elföretagen är elöverföringen på nätet ett naturligt monopol. Detsamma gäller distribution av fjärrvärme. Konkurrensen mellan olikavärmesystem är svag. En fastighets- eller villaägare byter inte gärna till någotannat uppvärmningssystem. Det beror framför allt på att det är dyrt attinstallera ett nytt system. Det är däremot lättare att i ett befintligtvattenburetsystem byta energikälla.Mycket talar för att energiföretagens nät- och fjärrvärmepriser i genomsnittär relativt höga jämfört med kostnaderna för verksamheten. I rapportenFastigheten genom - enavgiftsstudie för som gjorts av , ,m.fl. bostadsorganisationer - redovisas elkost-naderna för en typfastighet med 15 lägenheter. I rapporten framgår att dehögsta nätavgifterna i landet är högre än de lägsta.En förklaring till de kraftiga avgiftsskillnaderna inom nätverksamhet är attnätföretag har olika kostnader beroende på andelen tätort och glesbygd.Enligt Energimyndighetens beräkningar förklarar detta enbart ungefär enfjärdedel av den visade skillnaden. Viktigare är sannolikt att nätavgifterna imånga fall är orimligt höga jämfört med kostnaderna för att drivaverksamheten effektivt.Mer än hälften av elnätsföretagen ägs av kommuner. I den nyligenpublicerade rapporten företag () som gjorts avSvenska redovisas nyckeltal för 18 elnätsföretag. Hälftenav företagen hade en mycket hög avkastning på totalt kapital, mellan21 och 73 procent.Av bostadsorganisationernas rapport framgår även att fjärrvärmetaxornavarierar kraftigt. Den högsta taxan, beräknad i kronor per kvm bostadsyta,var 1998 mer än dubbelt så hög som den lägsta. En förklaring till de storaskillnaderna är sannolikt anslutningsgraden och bebyggelsestruktur.Prisskillnaderna beror sannolikt även på att fjärrvärmen inte alltid drivseffektivt och att taxorna i vissa fall är orimligt höga. De genomsnittligaavgifterna på fjärrvärme har ökat trots attkostnadsutvecklingen på området talar för sänkta priser. Liksom för elnätgäller att kapitalkostnaderna är en dominerande del av kostnaderna. Underperioden har räntan sjunkit kraftigt medan avgiften för fjärrvärme alltsåstigit.Moderata samlingspartiet anser att det finns starka skäl att skärpa tillsynenöver det som kan klassas som naturliga monopol inom energiområdet.Det gäller dels skärpt tillsyn över elnätsverksamhet, dels överväga att införatillsyn över fjärrvärmeverksamhet.En skärpt tillsyn av priser på monopolområden måste syftat till att skyddakonsumenterna från att drabbas av oskäliga priser och att uppmuntra tillrationaliseringar. Dessutom bör en skälig andel av rationaliseringsvinsternakomma konsumenterna till godo genom lägre priser. Vidare måste tillsynensyfta till att konkurrensen inom elhandeln upprätthålls och till att förhindrasnedvridning genom subventionering med överskott från monopolverk-samhet.Energipolitiken i övrigtEnergibeskattningenModerata samlingspartiet anser att den viktigaste uppgiftenpå energiskatteområdet nu är att få till stånd en ökadanpassning av energibeskattningen mellan de nordiskaländerna. Ökande skillnader och olika beskattningsprincipermellan länderna hotar effektiviteten på den gemensamma,nordiska elmarknaden. Det innebär att de samlade produk-tionsresurserna utnyttjas mindre effektivt, vilket leder tillsamhällsekonomiska kostnader och en ökad miljöpåverkan.Moderata samlingspartiet anser att de särskilda produktionsskatterna påvattenkraft och kärnkraft skall slopas. Den av regeringen aviseradeeffektbaserade produktionsskatten på kärnkraftverken avvisar vi. Endastmiljöstyrande skatter och avgifter bör användas i produktionsledet och denfiskala beskattningen i stället ske på ett konkurrensneutralt sätt ikonsumtionsledet. Det är också viktigt att alla styrmedel utformas på ett sättsom gör dem kostnadseffektiva.Koldioxidbeskattning kan stödja klimatpolitiken genom att medverka begränsning av utsläppen från fossila bränslen. Den förutsätter dockåtminstone en europeisk samordning, eftersom effekten annars blir attproduktion flyttar till andra länder. Man bör heller inte ha en övertro påmöjligheterna att med sådana styrmedel internalisera miljökostnaderna ielpriset. Risken är då att man hamnar i ett slags statlig prispolitik som ledertill ineffektivitet och sämre resurshushållning.Vattenfall ABVattenfall AB skall vara ett strikt affärsmässigt bolag somdeltar i konkurrensen på jämbördiga villkor med andrakraftproducenter. som har gått sedanbolagiseringen har ledning också lyckats attetablera bolaget som en professionell, trovärdig ochoberoende aktör på kraftmarknaden. Alla de mål somriksdagen satte upp vid bolagiseringen har uppfyllts.Förvaltningen av statens kapital har effektiviserats tillfromma för skattebetalarna. Verksamheten har rationaliseratstill fromma för kunderna och den har anpassats till denfortgående internationaliseringen av elmarknaden.Betydande satsningar - det rör sig om mångmiljardbeloppunder - har gjorts på forskning och utveckling.Allt detta är ett resultat av att Socialdemokraterna och de borgerligapartierna, huvudsakligen i samförstånd, har genomfört en bolagisering avVattenfall och en avreglering av den svenska elmarknaden. NärSocialdemokraterna tilldelat vad man kallar en "strategisk rolli omställningsarbetet" och politiserat företagets ledning bryts dettasamförstånd. Det innebär ett stort steg tillbaka.Energipolitiken bör anpassas till de nya förutsättningar som gäller på enkonkurrensutsatt elmarknad. Den ökade politiska styrningen skadarförtroendet för inom och utom landet. Bolagets fortsattautveckling hämmas när politiska skäl lägger hinder i vägen för ettaffärsmässigt agerande.Politiseringen riskerar också att snedvrida konkurrensen. När statenbestämmer spelreglerna på en återigen alltmer politiskt styrd energimarknadoch ökar den politiska kontrollen över det största företaget pådenna marknad uppstår en skadlig intressesammanblandning. Risken ärdessutom överhängande att det uppstår skadliga spridningseffekter, d.v.s. attpolitiseringen skapar en generell osäkerhet om den roll som stora statligaföretag spelar på konkurrensutsatta marknader.Moderata samlingspartiet anser att även fortsättningsvisskall bedriva sin verksamhet självständigt och på affärsmässiga grunder samtatt ägandet i skall breddas.Slutförvaringen av kärnavfallKraftindustrin har i lag ålagts ansvaret för det slutligaomhändertagandet av allt använt kärnbränsle och annathögaktivt avfall från kärnkraftverkens drift. För att mötadetta krav har industrin bildat bolaget ().Inga politiska beslut har fattats om formerna för slutförvaring. SKB:sarbetshypotes är inriktad mot ett koncept som innebär inkapsling ochslutdeponering av allt högaktivt avfall i ett djupförvar ner i detsvenska urberget.Innan SKB:s koncept kan utvecklas färdigt för att värderas ochmyndighetsprövas från bl.a. säkerhets-, strålskydds- och miljösynpunktbehöver företaget genomföra förstudier och platsundersökningar på ett antalorter i landet. har detta förhindrats i bl.a. och efterlokala folkomröstningar.I de berörda orterna har folkomröstningarna i praktiken gjorts till en frågaom godkännande eller ej av ett slutförvar i kommunen. Resultatet blir dels attSKB inte kan färdigutveckla sitt koncept för avfallshanteringen, dels risk föratt förstudierna styrs till orter med potentiellt positiv opinion snarare äntillorter med optimala geologiska och andra förutsättningar. Detta är givetvisolyckligt.En lösning av frågan om slutförvaring brådskar visserligen inte men det ären nationell angelägenhet. Därmed blir det också ett ansvar för regering ochriksdag att föra processen framåt. Den lokala opinionen i olika kommuner ärgivetvis mycket viktig att beakta men den bör rimligen inte vägas in förränen godkänd slutförvarsmetod finns framme och olika alternativ tilllokalisering föreligger.Mot denna bakgrund anser Moderata samlingspartiet att det bör ankommapå regeringen att vidta erforderliga åtgärder för att säkerställa lösningen avfrågan om slutförvaring.1 Hemställan1 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att upphäver regeringens avvecklingsbeslut för attmöjliggöra fortsatt drift vid kärnkraftverket i ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om energipolitikens betydelse för den ekonomiskautvecklingen,3. att godkänner riktlinjer för energipolitiken i enlighetmed vad som anförts i motionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om effektivisering och hushållning med energi,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om omställningsprogrammet,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om energiforskningens betydelse,7. att beslutar upphäva det s.k. tankeförbudet i 6 §kärntekniklagen i enlighet med vad som anförts i motionen,8. att beslutar avveckla 5 § kärntekniklagen,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om energikostnadernas betydelse för industrin ochhushållen,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om energipolitikens regionalpolitiska effekter,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utslagning av arbetsplatser vid en förtidaavveckling av kärnkraften,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utslaget folkomröstning bör följas,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om energipolitikens förutsättningar på en avregleradelmarknad,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om riskerna för kärnsäkerheten vid en förtida av-veckling av svensk kärnkraft,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om översynen av atomansvarighetslagen, 216. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kärnkraftens kostnader,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utformningen av en offensiv klimatpolitik, 318. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om miljöeffekterna av ökad elimport,19. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om storskalig biobränsleanvändning,20. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skyddet för vattendrag mot exploatering förenergiändamål, 421. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en storskalig fossilgasintroduktion i ,22. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skärpt tillsyn av elnät och fjärrvärmeverksamhet,23. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om riskerna i energiverksamhet,24. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av ökad samordning av energibe-skattningen mellan de nordiska länderna,125. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om beskattning av energi, 126. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om oberoende, affärsmässighet ochägande,27. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om statsmakternas ansvar för frågan om slut-förvaring av kärnavfall, 328. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vikten av besked rörande de långsiktigaförutsättningarna för att investera i industriell verksamhet i ,29. att beslutar att upphäva avvecklingslagen.Stockholm den 1 oktober 1999Bo Lundgren ()Per ()()()()()()()()()()()Per ()1 Yrkandena 24, 25 hänvisade till SkU.2 Yrkande 15 hänvisat till LU.3 Yrkandena 17, 27 hänvisade till MJU.4 Yrkande 20 hänvisat till BoU.