mot · GN02Fi805 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Fi805av , ()Offentlig upphandlingSammanfattningDen offentliga upphandlingen är en mycket viktig och i den allmännadebatten underskattad komponent för den offentliga sektorns förnyelse.Det handlar i hög grad om huruvida skattebetalarnas medel används påett effektivt sätt. En ökad priskonkurrens möjliggör stora förtjänster förden offentliga sektorn. Marknaden för den offentliga upphandlingenomsätter betydande belopp såväl i som i EU. I innebärvarje procent effektivare upphandling totalt nästan iren förtjänst för stat och kommun. Ett bättre samspel mellan detoffentliga och näringslivet inom detta område skulle främja utbudet avvaror och tjänster, gynna staten och kommunernas kassor och därmed gemedborgarna bättre valuta för skattepengarna. Regelverket måste skärpasoch småföretagarnas möjligheter att delta förbättras.InledningHuvudprincipen för all offentlig upphandling är att den ska utförasaffärsmässigt och med utnyttjande av tillgänglig konkurrens.Marknaden för den offentliga upphandlingen i har värderats tilldrygt (se t.ex. SOU 1996:23). Inom EU ärmotsvarande siffra drygt 7.000 miljarder. Drygt hälften av den totalaupphandlingen utgörs av olika typer av tjänster, cirka en tredjedel ärbyggentreprenader och cirka en femtedel av upphandlingen utgörs av varor.Tillämpningen av lagen om offentlig upphandling har inneburit ensammanlagd besparing på cirka en procent av värdet på den totala offentligaupphandlingen dvs . I kommuner där offentligupphandling tillämpats mer konsekvent har besparingar uppnåtts på mellan10 och . Det behövs mer av "global" upphandling.Lagen om offentlig upphandling () trädde i kraft den 1 januari 1994.Bakom lagen ligger flera EG-direktiv rörande upphandlingsområdet. Detinnebär att stora delar av den offentliga upphandlingen inom EU har ettgemensamt regelverk. De enskilda nationerna kan fritt utforma sinaegnaregler på de områden som inte styrs av direktiven. Syftet medlagstiftningen är att öppna handelsmöjligheter mellan länderna inom EU.Företagens konkurrensmiljö skall förändras och det europeiska näringslivetstärkas. Upphandlingar över de s.k. tröskelvärdena grundar sig på EG-direktiv. Upphandlingar under tröskelvärdena motsvarar i stort debestämmelser som redan gällde för stat och kommun. Den upphandlandeenheten skall beräkna värdet av varje upphandling för att kunna göra enbedömning om värdet ligger över eller under tröskelvärdena. En organisationsom är upphandlande enhet över tröskelvärdena är även upphandlande enhetunder.Organisationen kring hur upphandlingarna utförs varierar. I Nämnden föroffentlig upphandlings (NOU) utredning, Dnr 86/97-21, konstaterades attmånga enheter, små som stora, tillsammans har gjort betydande besparingarefter det att trätt i kraft. De riktigt stora besparingarna tillkom i denkommunala sektorn inklusive de kommunala bolagen.Responsen från utländska anbudsgivare är dessvärre mycket låg.Chansen att få anbud från utländska leverantörer skulle öka betydligt om flerspråk än svenska användes eftersom en förutsättning för bra kommunikationär att den sker på språk som parterna behärskar. För att uppnå en bättrekonkurrens måste således kvaliteten på förfrågningsunderlagen generellt settbli högre och handläggarnas språkkompetens måste stärkas. Att stärkainköparna i deras roll, öka deras kompetens och tillgodose behovet av merrelevant information är överhuvudtaget en mycket viktig uppgift.Skärp tillsyn och kontrollErfarenheterna visar att det finns brister i samt desstillämpning och lagens efterlevnad. Det råder tyvärr fortfarandeoklarheter vilka som överhuvudtaget berörs av lagen. Ett faktum är attmånga inte alltid följer reglerna. Utgångspunkten måste givetvis vara attreglerna alltid skall följas.I NOU:s undersökning (Dnr 86/97-21) framkom att endast hälften avupphandlarna följer regelverket. En upphandlande enhet får inte göraprövningar om andra kriterier än dem som funnits med i annonsen eller iförfrågningsunderlaget. Enligt leverantörerna är det en vanligt företeelse vidanbudsutvärderingar att de egna utvärderingskriterierna faktiskt inteefterföljs.De offentliga bolagen är sämst på att följa reglerna om annonsering och dåsärskilt de kommunala bolagen. Anmärkningsvärt är att just de kommunalabolagen enligt samma undersökning ansåg sig ha minst behov avkompetenshöjande insatser.Den offentliga upphandlingen behöver en kraftfullare tillsyns- ochkontrollfunktion. Hur en sådan myndighetsfunktion bäst bör tillskapas utredsför närvarande i . Även sanktionssystemet behöverbli tydligare främst mot de enheter som inte följer LOU.En brist i sanktionssystemet är att en stor del av leverantörerna avstår frånatt klaga på en upphandling i rädsla för att svartlistas av de upphandlandeenheterna. En framkomlig väg att råda bot på detta vore att gebranschorganisationerna talerätt. Ett annat speciellt problem som är värt attuppmärksamma är situationen då en upphandlande enhet inte gör någonregelrätt upphandling alls utan i princip direktupphandlar trots att detförfarandet inte är tillåtet i det enskilda fallet. Direktupphandling är enligtLOU endast tillåtet då upphandlingens värde är lågt eller om det finnssynnerliga skäl, så som t.ex. synnerlig brådska orsakad av omständighetersom inte har kunnat förutses och inte beror på enheten. Då kanupphandlingen ske utan skriftligt infordrande av skriftligt anbud dvsdirektupphandling. Här är det inte möjligt att göra överprövningar eftersomett avtal redan är träffat och en leverantör som då inte alls varit part iupphandlingsprocessen har svårt att påvisa en ekonomisk skadeverkan. Idagens läge innebär det paradoxalt nog att en enhet som följer lagen löperstörre risk att straffas då ett fel begås än den enhet som väljer att inteefterfölja lagen alls.Nej till lokal protektionismMånga kommunala företrädare menar att det ligger i kommunens intresseatt gynna företag i den egna kommunen. Detta sätter konkurrensen urspel och riskerar skattebetalarnas pengar. Det ligger knappast imänniskors intresse att gynna mindre konkurrenskraftiga företag inomden egna kommungränsen på andra företags bekostnad.Välfärdsförlusterna av detta är uppenbara. Den sittande utredningen börfå i tilläggsdirektiv att ta fram förslag till sanktioner vid otillbörligtgynnande av vissa företag.Ja till kvalitetskravDet finns en vanföreställning om att upphandlingsreglerna skulle krävaatt man i varje läge väljer det billigaste anbudet, kvaliteten oaktad. Det viktiga är att den upphandlande enheten gör en noggrannkravspecifikation där just olika typer av kvalitetskrav ställs. Sålundautgör de "vårdskandaler" som rapporterats från privata entreprenader imånga fall skolexempel på att kommunerna inte tillräckligt tydligtspecificerat att man inte bara kräver låga entreprenadpriser, utan vilkenkvalitet på omvårdnaden man kräver.Likaså skall det vara naturligt att kunna sätta upp olika typer av miljökravpå de varor och tjänster som köps.Detta är förmodligen i första hand en kunskapsfråga hos de upphandlandeenheterna men i den mån lagstiftningen behöver förtydligas bör den sittandeutredningen behandlade regelverket kring kvalitetsspecifikationer.Motverka diskriminering av små och medelstora företagReglerna för företagens deltagande i den offentliga upphandlingen fårinte vara krångliga eller på annat sätt resurskrävande så att de i praktikenutestänger små och medelstora företag. För att underlätta försmåföretagen bör upphandlingen under bl.a. EG:s tröskelvärde ses över.Småföretagen har rent allmänt svårare än storföretagen att hanteraadministrativa krav och regleringar. En god upphandlingskultur i stat ochkommun är av stor betydelse för de små och medelstora företagen. mer vanligt att anbud begärs in genom skrivelse och inte genomannonsering bara för att inköparna väljer att vända sig till redan kändaleverantörer.Om kommunen utformar sina anbud så att småföretagare i praktiken gesmöjlighet att deltaga i upphandlingsförfarandet samt även aktivt verkar föratt söka privata alternativ till offentligt producerade tjänster, skulleframväxten av små företag starkt gynnas. Med hjälp av den lokalaupphandlingen kan villkor för ett blomstrande lokalt näringsliv skapas t.ex.genom att anbuden kan delas upp i mindre enheter och attkombinationsverksamhet uppmuntras.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om branschorganisationers talerätt,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om sanktioner vid åsidosättande av upphandling,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om restriktioner mot gynnande av företag i den egnakommunen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om miljö- och kvalitetskrav,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om småföretagens möjligheter att lämna anbud ochdelta i entreprenader.Stockholm den 4 oktober 1999Karin ()()()