mot · GN02U210 · 1999-10-05 00:00:00 — EU:s biståndsministrar krävde vidrådsmötet genomgripande förändringar och ålade kommissionen attutarbeta en handlingsplan för att komma till rätta med bristerna menutvärderingen skall ses som en början på ett långsiktigt förändringsarbete.Riksdagens revisorer har, på eget initiativ, granskat utvecklingssamarbetetoch bland annat samarbetet med EU. Revisorerna har därvidlag konstateratatt Sida inte har något system för att löpande hålla sig informerad om vad EUgör på fältet och inte heller några rutiner för att systematiskt informera EUom svenska insatser. Revisorernas granskning ger även vid handen attsvenska företag och institutioner varit relativt dåligt representerade ikommissionens upphandlingar av varor och tjänster för biståndsinsatser. Motbakgrund bland annat av att betalar tillEU:s reguljära biståndsbudget och därutöver tillEuropeiska utvecklingsfonden, borde den ha incitamentatt närmare se över hur samordningen mellan EU:s och det svenskautvecklingssamarbetet kan utvecklas.Frågan hur medlemsländerna skall samordna sina biståndsinsatser och hurEU skall komplettera medlemsländernas bistånd är sedan längeomdiskuterad. eftersträvar en bättre samsyn inom EU påbiståndsområdet och välkomnar strävan att uppnå ökad komplementaritetmellan EU:s gemensamma bistånd och de enskilda medlemsländernasbilaterala insatser.Även om det multilaterala biståndet måste fördelas mellan mångamedlemsländer är det angeläget att FN förmår göra kraftsamlingar för atthantera specifika problem, som ökenutbredning och erosion ellernaturkatastrofer. Förutom som givare av multilateralt bistånd kan FN-organen spela stor roll som samordnare av bilaterala insatser och för attkoordinera många länders och organisationers insatser. FN:s kapacitet attfungera i rollen som koordinator för länder och organisationer bör vara ettprioriterat mål i utvecklingen av det multilaterala biståndet. Detta bör gesregeringen till känna.Centerpartiet anser att det är angeläget att aktivt använder sinamedlemskap i olika internationella forum (t ex EU, FN m fl) för att stärkasamarbetena i syfte att skapa fred, jämlikhet och en ekologiskt hållbar värld.Att också biståndet utvecklas i mer multilateral riktning är viktigt. Detmultilaterala biståndet är viktigt som ett sätt att kraftsamla inför ettgemensamt ansvar. När flera aktörer kan samordna sina insatser stärksförutsättningarna för ett effektivt och framgångsrikt bistånd. Många projekt(t ex infrastruktursatsningar) är kostsamma och kan inte finansieras och ledasav enskilda länder, men när flera länder går samman skapas tillräckligaresurser för att genomföra sådana projekt. En ökad samordning är väsentliginte minst för att undvika att projekt överlappar varandra och att biståndsplittras på en stor mängd projekt och givare.Centerpartiet anser att en större andel av det totala svenska biståndet påsikt skall vara multilateralt. En förutsättning för ett ökat multilateraltbiståndär dock att institutionerna som hanterar detta effektiviseras. Effektivitet,insyn och transparens måste garanteras i dessa organs (t ex ECHO och FN-organen) verksamhet. Vad som ovan sagts om det multilaterala biståndet börges regeringen till känna.ITDen tekniska utvecklingen i de industrialiserade länderna harskapat tidigare oanade möjligheter att utbyta och inhämtainformation. har alltmer halkat efter.Denna skillnad i information ökar i-ländernaskonkurrensfördelar än mer, något som leder till ännu störreskillnader mellan i- och u-länder.Skillnaden förstärker dagens orättvisor på många områden; små företag harsvårt att ta del av förändringar i efterfrågan och globala trender, forskare fårjämförelsevis svårare att ta del av internationella resultat och attkommunicera med kolleger i andra länder, beslutsfattare har inte sammamöjligheter som beslutsfattare i i-länder att kontrollera ekonomi,naturresurser, socio-ekonomisk data m.m. och multi- och bilateralaförhandlingar försvåras för den part som befinner sig i ett underläge vadgäller information.Rationalisering och automatisering av enkla moment i arbetet har inneburitatt arbetskraftens andel av den totala kostnaden för varor drastiskt sjunkitinom många områden, som konfektion, TV- och radioproduktion m.m. Pågrund av detta har relativa fördel med låga arbetskraftskostnaderminskat betänkligt. innebär den höga ingångskostnaden, kraven påinfrastruktur och kunskap att stängs ute från möjligheten attautomatisera i motsvarande grad.Det svenska deltagandet i att utveckla telekommunikationer är därförvälkommet. Satsningarna bör förstärkas och komma länder i tredje världentill del. Detta bör ges regeringen till känna.Bland annat är tillgången till infrastruktur avgörande för ländersutveckling. Väntetiden för en affärsteledon är i Ghana.Världsbanken har konstaterat att investeringar i kommunikation ger högtutbyte.IT kan användas för att avsevärt förbättra möjligheten att förmedlautbildning till avlägsna platser. På samma sätt som IT kan användas fördistansutbildning i är det möjligt att koppla ihop lärare, forskare ochinstitutioner både inom och utom länderna.Informationsteknik inom jordbrukssektorn i tredje världen har visat sigvara mycket framgångsrikt. I t ex och använder man datorerför att förutsäga skörden och följa grödornas tillväxt och i innebartelefonförbindelser till centrala marknader att bönderna kunde ta ut högrepriser. har genom LRF stor kompetens inom området, något somborde kunna användas i svenskt bistånd för att utveckla landsbygden ochjordbruket.Redan för några år sedan började ett antal läkare i användainformationsteknik för att sprida kunskap till länder i . Med hjälp avdatorer och anslutning till Internet, ofta via långsamma förbindelser, satte deläkare i i förbindelser med västerländsk medicinsk expertisi och . Detta kan tjäna som ett exempel på hurexpertkunskap inom sjukvården kan komma även till del utan alltföromfattande insatser.Även för små näringsidkare, kooperativ i byarna drivna av kvinnor m.m.kan informationstekniken komma till användning då de kan ges tillgång väsentligt större marknad och kommunikation med konsumenter utanförden närmaste omgivningen. Även små satsningar kan i det fallet ge storaresultat.Sida bör ha som ett uppdrag att belysa hur informationsteknik kananvändas för att förstärka effekterna i biståndet och hur svenskt bistånd iinformationsteknik kan användas för att minska klyftorna mellan världensfattiga och rika. Detta bör ges regeringen till känna.AfrikaAfrika är den världsdel som anses ha det sämsta utgångslägetvad beträffar tillväxt, fattigdomsbekämpning, fred ochsäkerhet, levnadsvillkor, folkhälsa m.m. Förhållandena bordeemellertid inte vara så mot bakgrund av ländernasnaturtillgångar och andra produktionsförutsättningar.Centerpartiet anser att skall göra allt för att vändautvecklingen i . Vi anser att det med rätt strategi ocksåär fullt möjligt.Flera av länder sjunker ner i allt djupare fattigdom till följd avdåliga regeringar (poor governance), kortsiktig politik och korruption.Återbetalningarna av utlandsskulderna leder till att man tvingas försummamedborgarnas grundläggande behov. Istället för att ständigt motta bistånd,måste nu ländernas egen kapacitet utvecklas.Det är angeläget att den ekonomiska politiken ges en tillväxtfrämjandeutformning och att det finns en tillgång till investeringskapital. I defattigasteländerna i är det jordbrukspolitiken som är den viktigaste delen avden ekonomiska politiken. Det medför även problem, eftersom jordbruketofta är den enda beskattningsbasen. Jordbrukarna är därmed en grupp somfår svara för en orimligt stor del av landets finansiering genom skatter. Dettatillsammans med en ogynnsam prispolitik - i vissa länder har bönderna fåttmindre än halva världsmarknadspriset för sina grödor - och oklaraägarförhållanden minskar incitamenten för en framgångsriklivsmedelsförsörjning.Under första hälften av nästa århundrade får dubbelt så mångamunnar att mätta och även generellt i världen kommer produktionsresursernaför livsmedel att vara ansträngda. Inriktningen bör vara att skallkunna försörja kontinentens invånare med baslivsmedel även på lång sikt.Det finns bedömningar som pekar på att produktionsökningen av livsmedelårligen kan bli dubbelt så stor som befolkningstillväxten om politiken skötsrätt. Därmed finns förutsättningar för självförsörjning.Centerpartiet anser att i utvecklingssamarbetet med de afrikanskasamarbetsländerna bör lyfta fram nödvändigheten av en mer ändamålsenligjordbrukspolitik. Erfarenheterna från framgångsrika länder understrykerbehoven av satsningar på jordbruket. En fungerande livsmedelsförsörjning,ökad handel och ökade exportmöjligheter ger upphov till varaktigainkomstkällor som ger underlag för fortsatt utveckling. Vad som ovan sagtsom livsmedelsförsörjning och mer ändamålsenlig jordbrukspolitik i Afrikabör ges regeringen till känna.Guinea-BissauSveriges långvariga utvecklingssamarbete med det lillalandet - ett av världens fattigaste och mestskuldtyngda länder - må historiskt sett inte varit särskilteffektivt. Däremot tycker att det är olyckligt attdra ner biståndsramen så kraftigt som regeringen nu föreslårför andra året i följd. Det sker när landet befinner sig i ettytterligt känsligt men ändå förhållandevis förhoppningsfulltläge. Just nu ser det ut som om det förestående presidentvaletskall kunna hållas under ordnade former. Till stor del är dettaresultatet av ett svenskt skickligt diplomatiskt arbete. Därförär det också olyckligt att beslutat lägga nerambassaden och i stället sköta diplomatin från Dakar.Centerpartiet anser därför att under en övergångstidoch till dess att läget stabiliserats skall se till att ha endiplomatisk närvaro i . Detta bör gesregeringen till känna.Centerpartiets förslag tillresursfördelning inom utgiftsområde 7Regeringens hantering av de så kalladebegränsningsbeloppen gav förtroendet förSveriges utvecklingssamarbete en allvarlig knäck.Utrikesutskottet reagerade skarpt på den ryckighet i biståndetsom detta orsakade och betonade särskilt vikten av attingångna avtal skulle hållas med särskild betoning påfrivilligorganisationerna och avtal med andra länder.Den dåvarande biståndsministern lovade att detta skulle vara enengångsföreteelse och att samtliga innehållna medel (2,9 miljarder) skulle fåutbetalas . Enligt budgetpropositionen begränsas detta till ca 2,1miljarder. Hur det kommer att gå med nästa års utgiftstak är svårt att nu vetamen risken är stor att ytterligare medel kommer att skjutas fram i tiden. Omså sker innebär det i praktiken en mycket kraftig permanent neddragning avdet svenska biståndet. är risken mycket stor att vi går under"skammens gräns" på . Regeringen väljer att vänta och se för att, om såskulle bli fallet, göra en större utbetalning i slutet av december.Centerpartiet anser att världens allra fattigaste inte ska stå för att densvenska budgetkonstruktionen gör att redan beslutade belopp inte fårutbetalas. Vad som ovan anförts om fördelningen av framtida så kalladebegränsningsbelopp bör ges regeringen till känna.Det är glädjande att ökade tillväxt nu leder till attbiståndsanslagen ökar även om vi kan uttrycka en besvikelse över denlångsamma takten. Med regeringens och dess stödpartiers takt kommer detatt ta innan vi är uppe i målet en procent av BNI.Centerpartiet föreslår för en biståndsram på 14 494 miljoner, alltsåen ökning med . Vad som ovan anförs om attbiståndsramen för bör uppgå till 14 494 miljoner bör ges regeringentill känna.Vi föreslår följande förändringar i förhållande till budgetpropositionenUnder anslagsposten A l.2:Afrika, en ökning med 20 miljoner till 1 870 miljoner fördelade påföljande sätt:Landramen till föreslås minskad med 30 miljoner,Landramen till ökas med 20 miljoner,Landramen till ökas med 30 miljoner,Vad som ovan anförs om förändringar inom anslag A 1.2 Bilateraltutvecklingssamarbete bör ges regeringen till känna.Särskilda utvecklingsprogram ökas med 30 miljoner fördelade med 20miljoner till Demokrati och mänskliga rättigheter och 10 miljoner tillSärskilda miljöprogram.Vad som ovan sagts om ökning av och fördelning inom delpostenSärskilda utvecklingsprogram (anslaget A 1.2) bör ges regeringen till känna.Anslaget till enskilda organisationer ökas med 50 miljoner och anslaget tillekonomiska reformer ökas med 95 miljoner.Vad som ovan anförts om ökning av delposten Enskilda organisationer(anslag A 1.2) bör ges regeringen till känna.Vad som ovan anförts om ökning av delposten Ekonomiska reformer(anslag A 1.2) bör ges regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av ett starkare internationellt politiskt,ekonomiskt och etiskt ramverk,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om återtagandet av enprocentsmålet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en biståndspolitisk utredning,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utvecklingssamarbetets övergripande inriktning,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ge en oberoende utvärderare i uppdrag att seöver Sidas upphandlingsverksamhet och Sidas nyttjande av s.k.närkonsulter,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den övergripande inriktningen på det bilateralautvecklingssamarbetet,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om aktiva enskilda organisationers och folkrörelsersbetydelse i biståndsarbetet,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om livsmedelsförsörjning och jordbruk som enframträdande roll i biståndsarbetet,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om globala beslut om substantiella avskrivningar,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om demokrati och mänskliga rättigheter som villkorför biståndet,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om restriktioner i biståndet till diktaturer ochkrigförande länder,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skärpt korruptionsbekämpning,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om FN:s kapacitet som multilateralbiståndskoordinator för länder och organisationer,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en ökad andel multilateralt bistånd,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om det svenska deltagandet i utvecklingen avtelekommunikationer,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om IT som förstärkningseffekt iutvecklingsbiståndet,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bättre livsmedelsförsörjning och merändamålsenlig jordbrukspolitik i ,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bistånd och diplomatisk närvaro i ,19. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om fördelningen av framtida så kalladebegränsningsbelopp,20. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att biståndsramen för bör uppgå till14 ,21. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förändringar inom anslag A 1.2 Bilateraltutvecklingssamarbete,22. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ökning av och fördelning inom delpostenSärskilda utvecklingsprogram (anslag A 1.2),23. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ökning av delposten Enskilda organisationer(anslag A 1.2),24. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ökning av delposten Ekonomiska reformer(anslag A 1.2).Stockholm den 5 oktober 1999Marianne ()()()()()()()