mot · GN02Sf219 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Sf219av , ()En statlig rehabiliteringsförsäkringDet finns allvarliga brister i rehabiliteringsarbetet. Förmajoriteten av de arbetsskadade inom till exempel Handelsavtalsområde finns det få som erhåller en fruktbarrehabilitering som gör det möjligt för individen att fortsättasitt yrkesverksamma liv. De vanligaste skadorna ärbelastningsskador. Dessa går att förhindra och rehabiliteraom resurser sätts in i tid.Enligt utredningen (SOU 1998:104)tar arbetsgivarna inte sitt rehabiliteringsansvar och bryter därmed motlagen. De som är bäst på detta är stora arbetsgivare med god tillgång tillföretagshälsovård och utredningsresurser. Små företag klarar det inte.Problemet är att flertalet små arbetsgivare inte anser sig ha råd, inte hartillräckliga kunskaper och inte har några utredningsresurser. Trots att lagen(lag om allmän försäkring, AFL) föreskriver att arbetsgivaren ska sätta igången rehabiliteringsutredning om arbetstagaren varit sjukskriven längre än fyraveckor i följd saknas det en sådan i av de sjukskrivningsfall sompågått längre än 90 dagar.Det måste ses som ett fundamentalt demokratiskt misslyckande. Enskildaindivider ska naturligtvis ha likhet inför lagen och ha samma rättigheter tillrehabilitering. De ska inte vara beroende av den enskilde arbetsgivarensekonomiska styrka, betalningsvilja och godtycke.Att arbetsgivarna skiljer sig åt i ekonomisk styrka och tillgång tillföretagshälsovård är det grundläggande problemet. Det behövs därför ett nyttsystem där arbetsgivarna mer solidariskt delar på detta, sitt lagstadgadeansvar. Ett sådant skulle utjämna skillnaderna mellan små och stora företageftersom vi då får ett system där alla arbetsgivare är med och betalarrehabiliteringen. I denna mening sprids riskerna.Utformningen borde ha karaktären av en statlig obligatorisk rehabili-teringsförsäkring som ett komplement till den allmänna sjuk- och arbets-skadeförsäkringen. Denna försäkring borde finansiera en större del avrehabiliteringens kostnader. På så sätt skulle samhället garantera att dennarättighet kunde spridas till alla.En invändning mot detta förslag är att det kan frånta arbetsgivaren ettincitament till att förbättra sin arbetsmiljö. Men arbetsgivaren har ändå enligtarbetsmiljölagen skyldighet att rätta till fel och brister i arbetsmiljön.Dessutom skulle detta leda till en stimulans av rehabilitering, vilket skullegöra det möjligt för att via enkla register lokaliseraarbetsplatser där arbetsmiljön måste förbättras. Det är också svårt att beläggaatt arbetsgivare - av rädsla för just framtida ansvar för rehabilitering -investerat i förbättrad arbetsmiljö. I så fall skulle inte så många mindre ochmedelstora företag har problem att uppfylla lagens bokstav.Det handlar inte om att ta ifrån arbetsgivarna kostnadsansvaret utansnarare att se till att detta ansvar också realiseras i praktiken - vilket inteskeridag. Genom att via arbetsgivaravgiften ta in pengar till rehabiliteringencentralt och sedan sprida den där behoven finns ökar riskspridningen,försäkringsmässigheten, rehabiliteringsviljan och utjämnar ojämlikheten.Vi ser också att arbetsmarknadens utveckling mot lösare anställnings-kontrakt gjort att det har blivit svårare att få arbetsgivare att känna sittansvarför rehabilitering. Här behövs därför en kollektiv fond som kan användas avde statliga myndigheterna för att få till stånd rehabilitering för dessagrupper.Samhället skulle tjäna på en obligatorisk lagstadgad företagshälsovård ochen statlig rehabiliteringsförsäkring. Framför allt eftersom det skulle minskamänskligt lidande men också genom att det skulle förhindra att personer iyrkesaktiv ålder försvinner från arbetsmarknaden. Med ett ökat arbetsutbudskulle eventuella flaskhalsproblem och latenta inflationshot minska.Sysselsättningen skulle totalt kunna öka. Målet om i syssel-sättning vore lättare att nå.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en obligatorisk rehabiliteringsförsäkring.Stockholm den 28 september 1999Ingemar ()()