mot · GN02K233 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K233av , (-m)Grundlagsskydd för äganderätten, de immateriella rättigheterna och näringsfrihetenGrundlagen ger ett visst skydd för äganderätten och även för deimmateriella rättigheterna och näringsfriheten (2 kap. 18-20 §§ regerings-formen). Skyddet är mycket ofullständigt för äganderätten, och i detnärmaste formellt i fråga om de immateriella rättigheterna och närings-friheten.Fri- och rättighetskommitténs utredning (SOU 1993:40) ledde fram tillnuvarande formulering i grundlagen fr.o.m /95. Sedan desshar behandlat ett stort antal motioner som berör stärkt skydd försåväl äganderätten som för de immateriella rättigheterna och näringsfriheten.Det visar på nödvändigheten av en samlad översyn av dessa rättigheter, därde immateriella rättigheterna och näringsfriheten i formell, juridisk meninginte ingår men där sambanden är starka och skillnaderna för den enskilderättsinnehavaren i praktiken inte är särskilt stor.Grundlagens främsta uppgift är att ge ramförutsättningarna för detpolitiska livet. Dess uppgift ses emellertid i de flesta länder vidare än så.Grundlagen skall också ge uttryck för värderingar som är grundläggande förstaten och bereda medborgarna skydd för särskilt väsentliga fri- ochrättigheter.Egendom enligt EuropakonventionenEuropakonventionen skyddar äganderätten. Lika viktig som konventions-texten är den praxis som har utvecklats av i införlivades med nationell svensk rätt från den 1 januari1995. gäller att både konventionen som sådan ochEuropadomstolens tolkning av den skall beaktas av våra domstolar ochmyndigheter på samma sätt som andra delar av det vanliga rättssystemet.Europadomstolen har gett en vidsträckt tolkning av begreppet egendom.Alla rättigheter som innefattas i begreppet lös egendom enligt svensk rätt gessålunda skydd. Immateriella rättigheter ses sålunda i detta sammanhang somegendom.ÄganderättenEnskilt ägande är en av grundpelarna för ett fritt och demokratisktsamhälle. Ett fritt samhälle kan inte existera utan ett rättssystem somskyddar liv och egendom. Personligt ägande kräver och skaparindividuellt ansvar.Det är därför i första hand angeläget att stärka grundlagsskyddet föräganderätten och göra det likvärdigt med skyddet för de s.k. politiska fri- ochrättigheterna. Ett viktigt inslag i grundlagsskyddet är rätten till ersättningvidintrång. Det bör stärkas så att det finns ett klart stöd för full ersättning.Äganderätten - de immateriella rättigheternaHär behandlas inte juridiska definitioner av fast egendom och andraegendomskategorier. Uppmärksamheten riktas istället på att variationenav sådana egendomsslag måhända kan ha varit en av orsakerna till att ensamlad diskussion inte tagits upp i grundlagsarbetet. Fastegendom är lättare att avgränsa och det gör det i sin tur lättare att utformagenerella regler.När immaterialrätterna diskuteras, måste den grundläggande juridiskadistinktionen mellan fast och lös egendom beaktas. Marken med vad därtillhör är fast egendom liksom byggnader som tillhör markägaren och andra s.k.tillbehör till fast egendom. Till lös egendom räknas till en början lösa sakermen också t.ex. arrende- och hyresrätter, andra nyttjanderätter, fordringar,värdepapper, panträtter och immaterialrätter av olika slag, överhuvudtagetallt det som ingår i förmögenheten utan att vara fast egendom.Alla immateriella rättigheter ingår således, liksom t.ex. aktieägarnas ellerbostadsrättsägarnas andelsrätter, i kategorin lös egendom.Ett stärkt grundlagsskydd skall utgå från samma grundsyn, sammabetraktelsesätt, och vara vägledande oavsett vilken slags egendom ellerimmateriella rättigheter det rör sig om.Äganderätten - näringsfrihetAllmän näringsfrihet och fri konkurrens är grundläggande värden i enfungerande marknadsekonomi. Enskilt företagande är den bästa ocheffektivaste formen att driva företagsamhet.Klart är emellertid att äganderätt och näringsfrihet är två medborgerligafri- och rättigheter av olika karaktär. I ena fallet gäller det den enskildesfrihet att verka; i det andra fallet kan man fokusera på någonting som hanäger - materiellt eller, med ett vidsträcktare språkbruk, immateriellt.Det leder till att man även här får söka andra lagtekniska lösningar än föräganderätten.I vissa avseenden är det emellertid lätt att jämföra äganderätt ochnäringsfrihet. Ett exempel ger frågan om statliga ingrepp och om ersättningför sådana ingrepp. Intrång i näringsfriheten bör motverkas och, om speciellaomständigheter inte föreligger, principen bör vara att full ersättning skallutgå till den som är föremål för sådana intrång.En samlad översynVid utformningen av lagregler på olika områden förbises oftaäganderättssynpunkterna. En gemensam översyn av grundlagsskyddet föräganderätten, de immateriella rättigheterna och näringsfriheten måstesjälvklart också iaktta andra hänsyn men alla ingrepp i dessa rättighetermåste ske med rimligt beaktande av de drabbades intressen.Eftersom god förvaltning kräver långsiktig planering, måste det friaförfogandet över enskild egendom regleras av en varsam och försiktiglagstiftning. Den utredning som regeringen beslutat tillsätta med uppgift attbl.a. se över äganderätten, dir. 99:71, bör få utvidgat uppdrag att omfattafrågor som berörs i motionen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en samlad översyn av grundlagsskyddet för attstärka äganderätten, de immateriella rättigheterna och näringsfriheten.Stockholm den 30 september 1999Ola ()()()()()()()