mot · GN02Bo528 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Bo528av , ()Elöverkänslighet och mobiltelefoniFörsiktighetsprincipenEn gång i tiden ansågs asbest vara ett helt fantastiskt byggnadsmaterial.Det höjdes till skyarna. vet vi att asbest står för cancer och tragedi.Tänk om det är likadant med mobiltelefonerna? Utbyggnaden avmobiltelefonin och alltmer elektronisk utrustning i bostäder och påarbetsplatser innebär att vi alla utsätts för ett gigantisktfullskaleexperiment ur hälsosynpunkt som vi inte känner konsekvensernaav. kanske vi frågar oss hur vi kunde vara så blåögda att vi på1990-talet frivilligt höll en mikrovågssändare så nära viktiga organ somhjärna och ögon. När vi faktiskt visste att mikrovågor skadar celler. Detfinns forskare som kopplar den ökade elektrosmogen (där radio, TV-signaler och mobiltelefoners mikrovågor ingår) till de ökade allergiernaoch även anser att mikrovågorna påverkar oss så att vi lättare fårAlzheimers sjukdom. Det går inte att säkert påstå att det är så men detfinns tillräckligt med forskning, enskilda fall och rapporter för attmyndigheter och enskilda ska iaktta försiktighet, att nedbringa riskernaså långt möjligt och att i enlighet med hälso- och sjukvårdslagen tamänniskors sjukdomar på allvar och behandla sjuka med respekt. Dettabör ges regeringen till känna.Strålningsfria områdenBeklagligt nog lever varken regering eller myndigheter i enligtden principen trots att man ibland påstår sig göra det. Ord och handlingstämmer inte. Det senaste uppenbara exemplet på detta är regeringensbeslut att ge bygglov till mobiltelefonmaster i ochHovsta trots de kringboendes överklagande. Det ledde till att människortvingades lämna sin bostad. Detta är ett exempel av många på attmänniskor tvingas bli flyktingar i sitt eget land på grund av att de inteklarar att bo nära el-/strålningsbelastade miljöer.Beslutet fattades utan motivering vilket är ett brott mot förvaltningslagen.Regeringen är skyldig att ha ett neutralt underlag för sitt beslut men deaspekter som tagits upp och beaktats i beslutet är i huvudsak sådana somgynnar de bygglovssökande. Ett ytterligare problem är att en av bostädernaelsanerats med hjälp av bostadsanpassningsbidrag. De pengar somkommunen satsat blir nu bortkastade genom regeringens beslut. Det är ettfelaktigt slöseri med allmänna medel. Vi menar att det är fel att kommunenkan bli överkörd på detta sätt. Den kommun som önskar ska kunna hållanågot område "strålningsfritt" så att elöverkänsliga kan ha någon tillflyktsort.Detta bör ges regeringen tillkänna.Master för mobiltelefoniDet är hög tid att utarbeta kriterier för hur för mobiltelefoni skaplaceras så att riskerna för strålning minimeras. De bör innehålla reglerom mätning av strålning, om skärpta gränsvärden, avstånd till bostäderoch att försiktighetsprincipen ska användas. De boende bör ha inflytandeöver placeringen. Särskild hänsyn bör tas till institutioner, i all synnerhetdär barn vistas, t ex förskolor och dagis. Detta bör ges regeringen tillkänna.Obligatoriska uppgifter om strålningMobiltelefonerna utvecklas snabbt och konkurrensfördelar ses i olikafunktioner och mer eller mindre fantasifulla modeller. Enkonkurrensfördel borde vara att avge så lite strålning som möjligt. Detborde vara obligatoriskt att ange mängden strålning en viss mobiltelefonavger i olika lägen, t ex om man ringer utomhus eller från bilen ellerandra platser som skärmar av mikrovågorna.ForskningDen officiella uppfattningen är att det inte är bevisat attelektromagnetiska fält och mikrovågor kan påverka människors hälsa.Ingen har heller bevisat motsatsen. En sak är säker. Det behövs merforskning. Den behöver göras ur ett helhetsperspektiv och på ettobjektivt, tvärvetenskapligt sätt. De elöverkänsligas erfarenheter bör tastillvara, vilket inte sker . Fler dubbelblindtester av elöverkänsliga börgöras. Det är nödvändigt att de forskare som ser problemen och försökerfå fram sanningen får forskningspengar.MedlingDen delrapport som har presenterat ärbehäftad med så många svagheter som visar på att rapporten ger envinklad bild att den inte blir trovärdig när det gäller uppdraget attpresentera den vetenskapliga grunden för påståenden omelöverkänslighet. Vi menar att liksom i amalgamfrågan skulle envetenskaplig medling behövas, korrekt utförd, med lika antalrepresentanter för båda sidor och några neutrala moderatorer. Då kundesvagheterna tas upp och diskuteras och resultatet bli trovärdigt.SjukvårdenSjukvården måste lära sig att ta itu med de elöverkänsligas situation pårätt sätt. Diagnostiseringsmetoderna behöver utvecklas. Deelöverkänsliga bör ha rätt till diagnos med blindtester. Sjukhusen börockså få resurser för att testa elöverkänslighet. De elöverkänsliga måstekunna få bekräftat att de är elöverkänsliga så att de inte bara hänvisas tillpsykiska problem samt i förekommande fall att de inte kan bo i sina hus.ElsaneringErfarenheterna av elsanering är mycket positiva. Att vara elöverkänsligär ett funktionshinder likaväl som andra. Samhället har då ett ansvar föratt minimera funktionshindret. Vi menar att det är dags att slå fast rättentill bostadsanpassningsbidrag för elöverkänsliga. För de extremfall somtvingas lämna sin bostad som "elflyktingar" bör kommunerna haskyldighet att ordna bostadssituationen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om försiktighetsprincipen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om strålningsfria områden,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kriterier för för mobiltelefoni,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om obligatoriska uppgifter om strålning,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om forskning,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vetenskaplig medling,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om diagnoser,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rätten till bostadsanpassningsbidrag,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kommunens skyldighet att ordnabostadssituationen för dem som är "elflyktingar".Stockholm den 2 oktober 1999Marianne ()(c)