mot · GM02N7 · 1999-03-25 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:N7av m.fl. (m)med anledning av skr. 1998/99:59 Öppen handel - rättvisa spelreglerInledningFrihandel är, vid sidan av grundläggandemarknadsekonomiska institutioner, äganderätt och rättsstat,den starkaste välståndsskapande kraft vi känner. För världensfattigaste länder är en fri handel på världsmarknaden enförutsättning för utveckling ur fattigdom. Den rikare delenav världen har en skyldighet att erbjuda dem dennamöjlighet.Frihandel handlar inte enbart om varuutbyte utan lika mycket om denkunskapsöverföring som är förknippad med varu- och tjänstehandel och omdirektinvesteringar. Erfarenheten visar att ny teknologi, organisation ochföretagsform främst överförs via handel och direktinvesteringar. Konkur-rensen sätter press på landets egen företagsamhet och dess myndigheter. Lågkvalitet och ineffektivitet får svårare att överleva. Det blir allt svårare atthävda kastsystem och diskriminering av kvinnor där kunskap och förmågatas till vara. För anhängare av kastväsende, apartheid eller annan diskrimine-ring ses världsmarknaden som ett hot, därför att den främjar konkurrens ochdärmed tillvaratagande av resurser och förmåga. Därigenom fungerarfrihandeln också som en katalysator för omvandlingen av tidigare slutnasamhällen till öppenhet och tolerans. Handel har såväl en civiliserande somen fredsskapande funktion.Även för mer utvecklade länder har frihandel en kraftfull välstånds-skapande effekt. Frihandel är den mest effektiva konsumentpolitiken genomatt den tillförsäkrar alla konsumenter hög kvalitet till lägsta möjliga pris.Detär omöjligt att föreställa sig dagens välståndsnivå utan global arbetsdelningoch frihandel. Det faktum att frihandel tillfälligt kan ställa ekonomier,branscher, sektorer, företag och enskilda människor inför stora omställningarfår aldrig tas till intäkt för att inskränka frihandeln. I själva verket är detjustdetta omvandlingstryck som utgör en av de största, om än svårkvantifierbara,fördelarna med fri handel.Det multilaterala systemetDe multilaterala handelsöverenskommelserna spelar enavgörande roll i utvecklingen av en allt friare världshandel.Genom att institutionellt binda ett stort antal länder iförpliktande överenskommelser skyddas frihandeln frånkortsiktig politisk protektionism, och risken för eskalerandehandelskrig minskas högst avsevärt.Störst betydelse har det multilaterala handelssystemet för små och svaganationer som saknar möjlighet att påverka sina terms of trade och som stårutan politiska påtryckningsmöjligheter. Det är också dessa länder som harmest att tjäna på en fri och öppen handel.Det är av dessa skäl mycket välkommet att EU (därmed avses både gemen-skapens egen kompetens, i juridisk mening EG, och då man agerar åmedlemsländernas vägnar) har tagit initiativ till en ny runda av överlägg-ningar inom ramen för WTO för att globalt fortsätta arbetet med att avskaffahandelshinder. Det är viktigt att rundan tar sikte på handelshinder i en vidmening och inte endast tullsatser. En bred förhandling ger den störstamöjligheten att komma överens genom att förhandlingsresultaten på deenskilda områdena kan balanseras mot varandra.WTO som institutionDet är mycket viktigt att stärka WTO som institution ochförbättra dess mekanism för konfliktlösning. Detta har inteminst det s k "banankriget" visat. WTO:s trovärdighet ochrespekten för organisationens tvistlösningssystem måstedärför ökas genom skärpta regler som förhindrar långdragnaprocesser. Den möjlighet som EU utnyttjat, att genomminimala förändringar och med juridiska hårklyverierförhala nya prövningar inom WTO, måste elimineras.Annars föreligger en påtaglig risk för ökad protektionismgenom att länder vidtar ensidiga straffåtgärder. Det är inteheller acceptabelt att starka medlemsländer, som ,åsidosätter WTO:s tvistlösningsmekanism och tillgriperensidiga sanktioner för att driva igenom sin ståndpunkt.EU:s förhandlingsbudEU bör sätta ett ambitiöst mål för millennierundan. Vimoderater föreslår att målet bör vara att avskaffa alla tullartill i-länderna. Den genomsnittliga tullnivån för industrivarorär i EU . EU:s förhandlingsbud förmillennierundan bör vara noll procent för i-länder.Jordbruksprodukter utgör en komplicerande faktor. EU:s subventionsgradvad beträffar jordbruksprodukter är (jämfört med 80procent, och ). Det är inte sannoliktatt en nolltullnivå på jordbruksprodukter kan uppnås i samband med ennolltull för industrivaror, och en överenskommelse om det senare bör hellerinte bromsas av den långsammare processen för jordbruksprodukter. EU bördock, som den största aktören i WTO med betydande subventioner, läggafram en bindande plan för hur den europeiska jordbrukspolitiken skallintegreras med världsmarknaden. måste målet vara att låta marknadenför jordbruksprodukter fungera utan kvoter, pris- och produktions-interventioner. Ett samfällt agerande inom ramen för WTO skulle ocksåstabilisera priserna på världsmarknaden. Därigenom skulle en sund världs-marknad för jordbruksprodukter kunna etableras. utgör priserna påvärldsmarknaden ofta dumpningspriser vilket medför att de är konstlat låga.Detta får svåra konsekvenser för många länder, inte minst i tredje världen.En världsmarknadsanpassning av den europeiska jordbrukssektorn ärockså angelägen med hänsyn till . Kandidatländerna iCentral- och har lägre subventionsgrad än EU, eller i vissafall inga subventioner alls. Det vore en bakvänd tågordning att kräva att dehöjer subventionerna till västeuropeiska nivåer för att återigenminska dem. Istället bör en konvergenspunkt sättas dit nuvarandemedlemmar och kandidatländer strävar genom en successiv anpassning.Producenterna måste ges en rimlig tid att anpassa sig till den nya politiken.På bör full marknadsanpassning kunna uppnås.Andra utestående problemområden (främst med avseende på relationernaEU-USA) som behöver beröras är genmodifierade och hormonbehandladejordbruksprodukter. EU måste inom dessa områden säkerställa att man intaren ståndpunkt som är WTO-kompatibel.EU:s fortlöpande åtgärderRedan före WTO:s millennierunda bör EU fortlöpande ageraför ökad frihandel och öppenhet. Det innefattar bl a enfortsatt sänkning av de gemensamma tullarna och att unionenslutar att använda antidumpningstullar. Antidumpningstullarär ett av de få kvarvarande protektionistiska instrument somtillåts inom WTO. Dess användning är ytterst problematisk,eftersom vapnet kan missbrukas med konkurrenshämmandeeffekter som följd. Även om en överenskommelse inte kannås inom WTO rörande antidumpning bör EU likväl avsägasig möjligheten att införa antidumpningstullar.TjänsterHandel handlar allt mer, både i absoluta och relativa termer,om tjänster. Exempelvis gäller detta områden som tele, post,bank och försäkringar; områden som inte ensförknippades med handelsområdet. Dessa var oftastineffektiva statliga monopol som ledde till stora nationellavälfärdsförluster.En allt större del av förädlingsvärdet är nu tjänsteproduktion som, inteminst genom elektronisk handel, har stor utvecklingspotential. Därför är detviktigt att inom EU verkar för en liberaliserad handel med tjänster.Elektronisk handelDet är uppenbart att den elektroniska handeln kan bidra tillmånga välfärdsvinster samt i flera fall även olika typer avmiljövinster. Det är därför viktigt att förutsättningar skapasför en effektiv elektronisk handel. Eftersom handeln i storutsträckning är internationell, är det av största vikt att EUdeltar i och försöker påverka regelutvecklingen i detinternationella samarbetet.För att underlätta frihandel och skapa ett sundare konkurrensklimat krävsdet dessutom ett pådrivande av den internationella utvecklingen i riktningmot fasta standarder och förbättrat skydd av immateriella tillgångar. Detsenare inte minst nödvändigt för att skydda produkter, bland annat program-varor, inom den allt viktigare tjänstesektorn.En viktig förutsättning för att denna handel skall kunna vidareutvcklas äratt människor känner tilltro till de elektroniska handelssystemen ochupplever att transaktionerna är säkra. I detta avseende har utvecklingen avsäkerhetssystem som digitala signaturer och mjukvara som innehåller kryptoen nyckelroll.Viktigt är också att en översyn görs av den lagstiftning som reglerarbeskattning och affärstransaktioner för att inte några särskilda oklarheterskall uppstå i de fall transaktioner och förhandlingar sker på elektronisk väg,men också för att kontrollera att inte den nuvarande regleringen ställer upponödiga hinder vid denna typ av handel.Den elektroniska handeln innebär också nya möjligheter för attdelta på världsmarknaden. Kostnaden för att marknadsföra sig via Internet ärförsvinnande liten jämfört med traditionell marknadsföring och därmedsänks tröskeln för många företag att delta i det internationella handelsutbytet.Tekniska standarderEtt hinder i global handel är att standarder och tekniska kravvarierar mellan länder. Även EU stod inför motsvarandeproblem vid skapandet av den inre marknaden. Det finns iprincip två sätt att hantera problemet. Dels kan skildanationella standards ersättas av en gemensam standard. Detär i stor utsträckning ett tillvägagångssätt som används inomEU och det arbetet utgör en substantiell del av de direktivsom antas av EU. Det är dock ett tillvägagångssätt somendast i undantagsfall är tillämpligt för WTO. Enövernationell gemensam lagstiftning som skall beslutas av134 WTO-medlemmar, där var och en har vetorätt, ställermycket höga krav på förhandlingsinsatser.Ett alternativ, där erfarenhet också kan hämtas från EU, är ett system meden ursprungslandsprincip, inom EU mer känd som Cassis de Dijon-principen. Det skulle innebära en överenskommelse om ett ömsesidigterkännande att om en vara är godkänd för försäljning i ett WTO-land får för-säljning av den inte hindras i ett annat WTO-land. Det finns inskränkningar idetta tillvägagångssätt, t.ex. i fall av produktsäkerhetsföreskrifter som kanvara tillräckliga i ett land men blir otillräckliga i ett annat på grund avteknisk inkompabilitet. De bör dock utgöra just undantag och inte, som ,snarare vara regel.Det är också viktigt att ta fasta på den spontana konvergens av standardsoch specifikationer som uppstår på en fri marknad. Det krävs t ex inte någrastatliga kommissioner eller multilaterala konferenser för att komma överensom en global programspråksstandard för datorer. Ändå kan de flesta datorerrunt om i världen problemfritt kommunicera med varandra. En process somskall ta fram lagstiftade standards löper alltid risken att bli förmål förimproduktiv rent-seeking och bör därför användas med försiktighet. Detkrävs en noggrann analys i varje enskilt fall om det konkurrenshämmandeingrepp det innebär att lagstifta om standards uppvägs av den konkurrens-främjande effekt en gemensam standard har för dem som omfattas av den.Det finns dessutom en påtaglig risk att en lagstiftad standard snabbt kan bliföråldrad.UtländskadirektinvesteringarU-världens problem är inte att man har för många utan för fådirektinvesteringar. Kortsiktiga placeringar, ellerinvesteringar i råvaruutvinning, förekommer i de flesta fall,även där de marknadsekonomiska institutionerna ochlagstyret är relativt svagt utvecklade. Långsiktigadirektinvesteringar på goda affärsmässiga grunder är merberoende av marknadsekonomiska institutioner ochförutsägbarhet i statsmaktens agerande. Ett avtal inom ramenför WTO som bygger på icke-diskriminering, dvs attutländska investeringar skall behandlas på samma sätt sominhemska, kan reducera osäkerheten. Därmed underlättaskapitalöverföring, och också kunskapsöverföringoch utvecklingskraft, till . Att den rika världenfungerar som exportör av investeringskapital och u-världenär nettoimportör av kapital är en process som förtjänar alltstöd. Därigenom kan t ex i-världens pensionskapital bättresäkra framtida pensioner genom att bidra till utvecklingen itredje världen. Frihandel och direktinvesteringar är denviktigaste insats som den rika världen kan erbjuda de fattigaländerna. Det är därför särskilt viktigt att inte accepteradolda hinder som de miljö- och arbetsmiljöklausuler, somkonkurrenssvaga branscher i väst så ofta begär, vare sig ihandelsavtal eller i avtal om direktinvesteringar. Det är -med undantag av direkta av FN beslutade sanktioner - aldrigrimligt att strypa exportmöjligheterna för fattiga länder.Direktinvesteringarna är av särskilt hög kvalitet, eftersom det handlar omprivata investeringar gjorda efter individuell riskbedömning. Krisen iSydostasien har visat att direktinvesteringarna har berörts marginellt, medanbanklån och mer lättflyktiga portföljinvesteringar har genomgått dramatiskaförändringar. Alternativet till direktinvesteringar är ofta olika typer avstatsstyrd upplåning, antingen genom att statsmakten direkt lånar upp pengartill investeringar eller genom mer eller mindre diskreta signaler frånstatsmakten till den privata sektorn om vilka lån som bör göras respektivebeviljas.Även här visar erfarenheten från och att dennatyp av investeringar är underlägsna direktinvesteringar och ofta leder till enosund koppling mellan det inhemska näringslivet och statsmakten. Roten tillproblemen i har inte varit för mycket marknadsekomi utan tvärtom förlite. Brist på transparens har tillåtit staten att blanda samman sin roll somstiftare och övervakare av spelreglerna med aktörens roll, antingen direktgenom statsägda företag, indirekt genom att presidenter, ministrar ellerregeringspartier äger och styr företag och banker eller genom enincitamentstruktur i förhållandet stat-näringsliv som gynnar ett visstagerande.Ett fritt kapitalflöde och frånvaron av valutaregleringar fungerar som ettkraftfullt signalsystem vad avser brister i den egna ekonomin. Att skyllaproblemen på de fria kapitalrörelserna är att angripa symptomen i stället förden bakomliggande sjukdomen. Det är mot den bakgrunden glädjande att deflesta länder har dragit korrekta slutsatser av det inträffade, och vi serdärfören utveckling mot ökad transparens, öppenhet och reformer av statsmaktensagerande. Endast två länder har reagerat på den finansiella oron genom attförsöka avskärma sig från symptomen på sjukdomstillstånd i det egna landetgenom att återinföra valutaregleringar: och . Det senarelandet har för övrigt påbörjat en viss avreglering av återregleringen!Eftersom multilaterala spelregler är viktigast för de svagaste parternainnebär dessa förbättrade möjligheter för små och svaga att görasina rättigheter gällande gentemot starka investerare.KorruptionKorruption utgör ett avsevärt hinder för såväl detinternationella som det inhemska handelsutbytet. Enkorrumperad och inkompetent statsmakt utgör ofta detpåtagligaste hindret för ett lands välståndsutveckling. Det ärdärför angeläget att inom ramen för WTO anta etiska reglerför att bekämpa korruption. Genom minskad korruption,bättre fungerande marknad, ett ökat konkurrenstryck och enrenodling av statsmaktens övervakande funktion underlättasvillkoren framför allt för de små företag som har svårt attfungera i ett korrumperat system. (Se även bilaga som visaren undersökning vad avser graden av korruption i ett stortantal länder. )Frågan om korruption är inte bara kopplad till den internationella handeln.Den berör också det mer traditionella biståndet. Biståndsgivarna har ettansvar att inte hålla korrumperade regimer under armarna. I de länder därregeringen utgör det största hindret för det egna folkets utveckling och engenuin vilja att genomföra reformer saknas, bör i möjligaste mån biståndetistället kanaliseras genom ideella organisationer.TransatlantiskafrihandelsområdetInom EU har det varit en mycket bred, om än intefullständig, enighet om att bygga ett transatlantisktfrihandelsområde med och . Det är viktigt attSverige agerar för att denna idé ska kunnagenomföras. I kombination med förslagen om nolltullar påindustrivaror och en avvecklingsplan för jordbruket innebärdetta långtgående förbättringar inom frihandelns område.Skapandet av ett transatlantiskt frihandelsområde kan ocksåtjäna som ett föredöme för hur regionala frihandelsområdenkan länkas samman.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om stärkandet av WTO:s tvistlösningsmekanism,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om EU:s förhandlingsbud inför millennierundan att avskaffaindustritullarna till i-länderna och anta en bindande plan för övergången fri marknad för jordbruksprodukter,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att EU bör avsäga sig möjligheten att införa antidumpningstullar,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en liberaliserad handel med tjänster,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om elektronisk handel,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skall verka för utnyttjandet av en global Cassis deDijon-princip,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skall verka för ett avtal rörande utländskadirektinvesteringar inom ramen för WTO,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om korruptionsbekämpning,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inom EU skall verka för ett transatlantisktfrihandelsområde.Stockholm den 25 mars 1999Carl Bildt (m)()()()()()()()()()()Per ()Per ()Korruptionsgraden i olika länderTransparency International är ett institut som genomför enundersökning för att rangordna graden av korruption i olikaländer. undersökning återges nedan (observera attju högre rank ett land har desto mindre korrupt är det).RankCountry1998CPI ScoreStandard DeviationSurveys Used1Denmark10.00.792Finland9.60.593Sweden9.50.594New Zealand9.40.785Iceland9.30.966Canada9.20.597Singapore9.11.0108Netherlands9.00.79Norway9.00.7910Switzerland8.90.61011Australia8.70.7812Luxembourg8.70.9713United Kingdom8,70,51014Ireland8.21.41015Germany7.90.41016Hong Kong7.81.11217Austria7.50.89United States7.50.9819Israel7.11.4920Chile6.80.9921France6.70.6922Portugal6.51.01023Botswana6.12.23Spain6.11.31025Japan5.81.61126Estonia5.70.5327Costa Rica5.61.6528Belgium5.41.4929Malaysia5.30.411Namibia5,31,03Taiwan5.30.71132South Africa5.20.81033Hungary5.01.29Mauritius5.00.83Tunisia5.02.1336Greece4.91.7937Czech Republic4.80,8938Jordan4.71.1639Italy4.60.810Poland4.61.6841Peru4.50.8642Uruguay4.30.9343South Korea4.21.212Zimbabwe4.22.2645Malawi4.10.6446Brazil4.00.4947Belarus3.91.93Slovak Republic3,91,6549Jamaica3.80.4350Morocco3.71.8351El Salvador3.62.3352China3.50.710Zambia3.51.6454Turkey3.41.01055Ghana3.31.04Mexico3.30.69Philippines3.31.110Senegal3.30.8359Ivory Coast3.11.74Guatemala3.12.5361Argentina3.00.69Nicaragua3.02.53Romania3.01.53Thailand3.00.711Yugoslavia3.01.5366Bulgaria2.92.34Egypt2.90.63India2.90.61269Bolivia2.81.24Ukraine2.81.6671Latvia2.71.93Pakistan2.71.4373Uganda2.60.8474Kenya2.50.64Vietnam2.50.5676Russia2.40.91077Ecuador2.31.53Venezuela2.30.8979Colombia2.20.8980Indonesia2.00.91081Nigeria1.90.55Tanzania1.91.1483Honduras1.70.5384Paraguay1.50.5385Cameroon1.40.54Källa: ( )