mot · GN02Kr214 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Kr214av , ()museetSvensk formgivning har varit en viktig framgångsfaktor när svenskaprodukter har lanserats på marknaderna både hemma och utomlands. Iformspråket med sin typiskt svenska accent kan man också avläsa ivilken tid och miljö ett föremål har skapats. Ofta går linjer igen iårtionden trots en successiv förnyelse. Att nya formgivare har tillgång tilldokumentation av färdiga föremål, av förstudier, avmaterialförutsättningar etc. är av stor betydelse för såväl kontinuitet somutveckling.Sverige har ett specialmuseum för konsthantverk och formgivning(design), i , och det var t.ex. studierna i dessbibliotek och arkiv som ledde fram till stora framgångar för vår världs-berömde möbelformgivare , något som han själv berättadeom. har inte utnyttjats eller utvecklats så som dess resursermedger. Flera kulturministrar har uttalat att detta är ett museum avrikskaraktär, men ytterst litet har gjorts från statens sida för att låta museetbli vad det kunde vara som formgivning.Uppdraget att vara "nätverksmuseum", som man fick i den senastekulturpropositionen och som ställde sig bakom, måste betraktassom en halvmesyr. Anslaget till detta motsvarar lönekostnaden för en tjänst,men ger inget till verksamhet eller ens normala expenser. I den utredningsom gjordes inom dåvarande för 4 år sedanredovisades ett behov av ca i tillskott för att museet fullt utskulle kunna utvecklas till ett centralmuseum/ansvarsmuseum och bedrivaden verksamhet som man kan kräva av ett sådant. För de tankar om ettdesignmuseum i huvudstaden som förts fram, för designcentra i ochannorstädes och för de utbildningar som finns inom detta område liksom förde - ofta utan fackkunskap handhavda - mindre föremålssamlingar och dedokumentationer, som finns hos en del lokala museer, behövs en stärktcentral funktion.Med den stora satsningen i på and somutgångspunkt byggdes konstindustrimuseer runt om iEuropa. i huvudstäderna men det stora tyska Museum für Kunst undGewerbe ligger i och i kunde tack varelokala öppna i efter en 20-årig projekteringstid.Museibyggnaden - en arkitektoniskt framstående skapelse i centralaGöteborg - ritades av Stockholmsarkitekten . Denne fick upp-draget efter en tävling mot andra av tidens skickligaste arkitekter, bland demRagnar . Byggnaden är ett av "portalverken" i den svenska national-romantiska arkitekturen, där den ännu imponerar med sin enkla mensamtidigt monumentala arkitektur med ristade stenar och handslaget tegel.Redan tidigt satsade man på tillfälliga utställningar av s.k. nyttokonst.Brukskonst är väl dagens begrepp. Tillsammans med de permanenta utställ-ningarna och de många jämförelsemöjligheterna vad avser form, färg ochmaterialval i den stora kinesiska samlingen av 2 000 konsthantverksföremålsom bl.a. genom upptäcktsresanden skeppades till imuseets barndom, kunde man här få kunskaper och inspiration till det egnaskapandet. hade museet årliga visningar av det bästainom svensk bostadsmiljö. Till detta kopplades det stora specialbiblioteketför allmänheten med sin stora läsesal. Efter två till- och delvis ombyggnaderunder sent 1930-tal respektive sent 1950-tal disponerar museet ensammanhängande yta av ca . Av detta används drygt hälften tillutställningar, och i resterande delar finner vi bl.a. det stora auditoriet förca180 personer, den mest attraktiva samlingslokalen i , café(som drives av , en av de få svenska restauranger som har engiven plats i Guide ) och en designbutik.Museets närmaste granne är HDK, , som tillkom 1898. Man kan säga att de två institutionerna ligger ryggemot rygg i samma kvarter. De har det gemensamma uppdraget att undervisaoch utbilda för tiilfredsställelse av vårt behov av en skön omgivning. Det ärheller ingen tillfällighet att de placerats invid varandra utgörande i principdetvå sidorna av samma mynt. För verksamheten vid HDK är närheten tillRöhsska den viktigaste förutsättningen.Göteborgs universitet har under det föregående året tillskapat en konst-fakultet, där HDK ingår. är alltså en av de stora resursernaför studier, utbildning och forskning inom konstens och konsthantverketsområde. Som nätverksmuseum har arrangerat special-seminarier, initierat unika utställningar, producerat böcker och CD-ROM-program, byggt upp en svensk designerbas och på andra sätt befordratämnesområdets ställning. Just detta arbete och rollen i anslutning tilluniversitetet gör det nödvändigt att får den ställning och de resursersom man behöver ha i en roll som svenskt ansvars-/centralmuseum förkonsthantverk och formgivning.Röhsska museet är en väl etablerad och utvecklad institution.Röhsska museet ingår som det enda svenska museet i en lång europeiskkulturtradition att tillskapa särskilda permanenta utställningslokaler för attvisa det yppersta när det gäller industri och hantverksproduktion från detegna landet och från främmande kontinenter, att debattera kring, att låta siginspireras av och att lära sig. Svensk export och svenskt vardagsliv skullebehöva ett rejält lyft - i form av en förnyelse på det typiskt svenskas grund -inom formgivningens område. Den stora centrala resursen i ett sådant arbetefinns redan - i . Det bör ankomma på regeringenatt lägga ett förslag om en vidareutveckling av museets roll i enlighet medvad vi ovan har framfört.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ge i rollen avnationellt centralt museum för formgivning och konsthantverk och attförse museet med de resurser som därvid behövs.Stockholm den 29 september 1999Lennart ()()