mot · GM02Fi14 · 1999-04-29 00:00:00 — Den omfattande uppgiftslämningen till olika myndigheter måsteskäras ned.En moderniserad arbetsrättDen svenska lönebildningen fungerar inte tillfredsställande.Löneökningstakten i har hamnat pånivåer som överstiger vad det tillgängligaproduktionsutrymmet har medgivit somreallönerna blivit allt lägre i jämförelse med andra länder.Även med tvåsiffriga arbetslöshetstal harbruttolönerna tenderat att öka snabbare än i viktigakonkurrentländer.Bättre lönebildning handlar i vid mening om att internalisera de samhälls-ekonomiska effekter som uppkommer som resultat av arbetsmarknads-parternas förhandlingar och agerande i övrigt. En särskild utredning underledning av generaldirektören har i detta syfte framlagt förslagom ett nytt och förstärkt medlingsinstitut och vissa arbetsrättsligalagändringar. Regeringen tar som vanligt inte ställning, utan skall"återkomma" senare.Det brukar hävdas att det är bättre med frivilliga avtal än med lagar och vihar för vår del ingen annan uppfattning. Denna ståndpunkt innebär dock inteatt staten kan frånhända sig ansvaret för det grundläggande regelverket påarbetsmarknaden. Det måste ankomma på staten att lägga fast de yttreramarna för hur enskilda och organisationer kan uppträda i dessa samman-hang. Ingen organisation kan ges vetorätt mot statens rätt och ansvar att angede grundläggande spelreglerna.Samstämmiga analyser som ägnats den svenska arbets-marknaden har pekat på behovet av en modernisering av arbetsmarknads-lagarna. För det första handlar det om att i en sund lönebildnings intresseskapa bättre balans mellan de motstående parterna. I detta syfte förordar viinförandet av en s.k. proportionalitetsregel. Inom ramen för en sådan börförbud införas mot blockad av enmansföretag och mot rena sympatistrejker.För det andra handlar det om att lagstiftningen är byggd på 1960-taletsindustristruktur och arbetsmarknad. Den är därmed föga lämpad för denmoderna arbetsmarknad som växer fram med dynamiska kunskapsföretagoch större rörlighet, med nya organisationsformer och arbetsmetoder, medprojektarbetsformer och personaluthyrningsföretag. En modernisering avarbetsrätten blir därmed till en ofrånkomlig förutsättning för att inte minst desmå företagen skall kunna växa.För det tredje handlar det om nödvändigheten av att åter sätta den enskildearbetstagaren i centrum. är den enskilde arbetstagarens rättigheter i höggrad överförda på fackliga organisationer redan genom lagstiftningen.Möjligheterna till utnyttjande av dispositiva regler i lagstiftningenförutsätterockså att kollektivavtal har ingåtts. Det är naturligt att enskilda arbetstagarekan vilja sluta sig samman för att gemensamt föra sin talan. Däremot är detinte rimligt att den grundläggande lagstiftningen överför den enskildesrättigheter på organisationer och att individuella avtal omöjliggörs på storadelar av arbetsmarknaden.Riksdagen har begärt slopande av turordningsreglernaför två personer i småföretag. Det är angeläget att sedan gå vidare och slopaturordningsreglerna fullt ut. Den enskilde arbetstagaren skall ha lagens skyddmot grundlös uppsägning. Men i de fall där neddragningar av personal-styrkan framtvingas i ett företag är det inte rimligt att anställningstidenautomatiskt skall avgöra vem som får sluta. En sådan ordning försvårarungdomars inträde på arbetsmarknaden och förnyelsen av företagen.I ett längre perspektiv krävs det en genomgripande reform av arbetsrätten.Utgångspunkterna måste vara att reglerna på arbetsmarknaden medgerindividualisering och att arbetsrättigheter skall tillfalla den enskilde ochinteorganisationerna på arbetsmarknaden. Det är den enskilde individens avtalmed arbetsgivaren som skall vara grunden för anställningen. Grundlägganderättigheter skall regleras i lag, men därutöver skall den enskilde kunnabestämma över sin arbetstid och förhandla om lön.En reformeradarbetsmarknadspolitikEn bra lönebildning förutsätter en bättre fungerandearbetsmarknadspolitik i stort. Det gäller också att utformaarbetslöshetsförsäkringen på ett lämpligt sätt. I stället för attframlägga förslag till förbättrade regler och incitament harregeringen valt att tillsätta ännu en arbetsgrupp inomNäringsdepartementet. Därmed slipper regeringen att taställning och kan "återkomma" till frågan vid en senare,ospecificerad tidpunkt.Enligt vår mening skall arbetslöshetsförsäkringen vara en omställnings-försäkring, som skyddar den arbetslöse mot inkomstbortfall under den tidhan/hon söker nytt arbete eller omskolar sig. Däremot får försäkringen intefungera som en evig medborgarlön för dem som en gång lyckats vinnainträde på arbetsmarknaden. Vi förordar att det införs en form av bortreparentes i försäkringen. Ersättningsnivån bör sättas till i denna, liksomi andra socialförsäkringssystem.Effektiviteten i den nuvarande arbetsmarknadspolitiken är för låg ochundanträngningseffekterna för stora. Det leder till förluster, både för dearbetslösa och för skattebetalarna. Därför bör arbetsmarknadspolitikenkoncentreras på två åtgärder. Den ena är ett erbjudande om lärlingsutbildningi företagen för alla arbetslösa ungdomar mellan . Det andra är enfokuserad arbetsmarknadsutbildning dvs. en arbetsmarknadsutbildning sommer direkt inriktas mot att möta specifika arbetsmarknadskrav och förhindrauppkomsten av flaskhalsar.Utbildning i världsklassEn ny tid kommer att skärpa kunskapskraven. Det påverkarsåväl skolan som utbildningen därefter, det livslånga lärandetoch forskningen.Vi vill genomföra en millenniereform för skolan. Målet är att skallha bästa skola. De viktigaste inslagen i en sådan reform är följande:- En nationell skolpeng införs. Den säkerställer alla elevers rätt att väljasamtidigt som den stärker lärarnas och skolledningarnas ställning. Varjeskola blir mer självständig. Rätten att välja skola och ökad mångfaldstimulerar skolans utveckling. Valfrihet förenas med högre kvalitetgenom ökad professionalism.- Betyg skall ges tidigt och en examen skall avsluta respektivegymnasieskolan. Ett kvalitetsinstitut skall granska alla skolors resultat.Skolor som inte klarar kraven stängs.- I gymnasieskolan förstärks valmöjligheterna. Studier i s.k. kärnämnenbegränsas till förmån för utbildning som är mera speciell med hänsyn tillden valda inriktningen. Lärlingsutbildning och annan utbildning iföretagen ges ökat utrymme. Kompletterande utbildning erbjuds förelever som önskar byta studieinriktning.- Den högre utbildningen måste kompletteras med yrkesteknisk utbildningav hög kvalitet för att möta behoven på arbetsmarknaden. 20 000 platser isådan utbildning behöver tillskapas under de närmaste åren.- Det livslånga lärandet måste kunna finansieras på ett sätt som öppnarstimulerande framtidsutsikter för alla. Personliga utbildningskonton, därden enskilde själv och företagen sätter av pengar för den enskildesutbildningsbehov, är en sådan konstruktiv finansiering.- Utbyggnaden av den högre utbildningen med sikte på att fler ungdomarskall kunna antas till högskolor och universitet.- Forskningen måste byggas ut. De senaste årens hårdhänta neddragningarav det mest långsiktiga kunskapssökandet riskerar att få dramatiskakonsekvenser för möjligheter att utvecklas till en framståendekunskapsnation. Kunskap av högsta klass är inte minst viktig för attattrahera det internationella företagandet i vårt land.Utöver detta måste nya vägar sökas för att dra nytta av debetydande kunskaper som många invandrare har. Speciellaintroduktioner och kompletteringsutbildningar på flera avutbildningssystemets nivåer skulle kunna ge goda resultat.Vårt samhälles kunskapsförsörjning skulle därigenom kunnaförbättras som invandrares möjligheter att verka iSverige skulle underlättas.Säker energiförsörjning genom attkärnkraften bibehållsGod tillgång på billig energi har historiskt sett varit avstörsta betydelse för den svenska industrins utveckling ochkonkurrenskraft. Vårt gynnsamma läge har bidragit tillframväxten av en stor energiintensiv industrisektor.Den svenska konkurrensfördelen för energiintensiva företag har successivtgått förlorad. Det är mot denna bakgrund som beslutet om att i förtidavveckla kärnkraften blir så olyckligt. Det försämrar energiförsörjningen ochskapar en stor osäkerhet om förutsättningarna för fortsatta investeringar ienergikrävande industriell verksamhet i Sverige.Beslutet om en förtida kärnkraftsavveckling har därför påtagligt skadatinvesteringsklimatet. Detta gäller både inhemska och utländska investerare.Ett land som utan grund föresatt sig att stänga av hälften av sin elproduktionär ett land som många investerare kommer att vända ryggen.Sveriges attraktionskraft som internationellt investeringsland har tagitytterligare skada av den konfiskationslagstiftning som drivits igenom iriksdagen för att senare fastna i Regeringsrätten. Beslutet att förtidsavvecklakärnkraften, med början i , bör enligt vår mening inte genomföras.Lagen om kärnkraftens avveckling bör upphävas.En social skattepolitikNyfattigdomenDet totala skatteuttaget beräknas enligt vårpropositionentill av den samlade produktionen. Arbetsinkomsterbelastas med i skatt även för låga inkomster.Skatten är den i särklass högsta kostnaden för de flestahushåll.En vanlig löntagare som 1999 tjänar , imånaden, betalar enligt beräkningar av drygt 65 %av sin totala arbetsinkomst i skatter och lagstadgade avgifter. I den totalaarbetsersättningen, som uppgår till , inräknas då de arbets-givaravgifter som huvudsakligen avser löntagarens socialförsäkringar.Sedan regeringsskiftet har skatteuttaget ökat med sammantaget cirka70 miljarder eller nästan per hushåll i genomsnitt.Skattehöjningarna har haft en sådan inriktning att de relativt sett drabbat låg-och medelinkomsttagare hårdast och lett till att beroendet av bidrag ochsubventioner ökat. har världens hårdast beskattade låg- och medelin-komsttagare.Detta slår hårt mot hushållens marginaler och familjernas sociala trygghet.De senaste åren har problemet accentuerats. Vissa familjer har så småmarginaler att de anser sig ha svårt att kunna betala sjukvårdsavgift för sinabarn. beslutade regeringen att tidigarelägga utbetalningen avbarnbidrag för att förbättra förutsättningarna för en trevlig midsommar.Skattehöjningarna på arbete och inkomster har varit av den omfattningenatt de urholkar vad som borde vara en grundläggande social rättighet,nämligen möjligheten att normalt kunna försörja sig på sina egnaarbetsinkomster och ha utrymme för sparande. Alltfler hushåll har i ställetkommit att bli bidragsberoende.Den grundläggande trygghet som ligger i att ha kontroll över den egnaekonomin har för många familjer försvunnit och förbytts i otrygghet - dethar växt fram en ny fattigdom.Färre försörjer flerEn av förklaringarna till det höga skatteuttaget är att detunder har skett en kraftig förskjutningfrån privata till offentliga inkomstkällor i . Det är del resultatet av en medveten politisk strävan och till endel resultatet av den negativa effekten för samhällsekonominav en sådan politik. har antalet personer som fårsin försörjning via den offentliga sektorn nästan fördubblats,som de som arbetar i den privata sektorn har blivitungefär en halv miljon färre. Beroendet av offentlig sektorhar ökat mest vad gäller transfereringar. Detta är givetvis enav förklaringarna till det orimligt höga skatteuttaget.Tabell 8.1Antalet personer i offentlig produktion, offentlig försäkringsamt sysselsatta i det privata näringslivet,1000-tal personerTabell 8: (1970 1996 )Källa: arbetade fler i den privata sektorn än i denoffentliga sektorn. Som framgår av diagram 8.1 har numeranästan två av tre vuxna det offentliga som huvudsakliginkomstkälla och endast en tredjedel har sin huvudsakligainkomst från den privata sektorn. Det är uppenbart att dettaförhållande leder till orimligt höga skatter och samtidigtsvårigheter att ge stöd till dem som verkligen behöver det.Diagram 8.1Privat och offentlig försörjningKälla: SAFEn förutsättning för att långsiktiga strukturellaproblem skall kunna lösas och att skatterna verkligen skallkunna sänkas rejält är att försörjningskvoten (förhållandetmellan antalet offentligförsörjda och antalet privatanställda)sjunker.Skattepolitikens inriktningDe höga svenska skatterna gör dubbel skada. Medborgarnasberoende av den politiska sektorns förmåga att klara sinaåtaganden blir mycket stort. försvagas valfrihetenoch den trygghet som ligger i att ha kontroll över sin egenekonomi. Därtill kommer att de höga skatterna snedvriderekonomins sätt att fungera, försvårar möjligheterna att skapaförutsättningar för de nya jobb som så väl behövs och kvävertillväxtkraften i ekonomin.En politik som syftar till att skapa förutsättningar för att de flesta skallkunna leva på sin lön måste därför stå på två ben. Det ena är en kraftfullskattesänkningspolitik som syftar till att växla lägre skatter mot minskatbehov av bidrag och offentliga subventioner. Det långsiktiga målet måstevara att den som är i behov av bidrag och offentligt stöd inte skall betalaskatt och att den som betalar skatt inte skall behöva bidrag.Det andra benet är reformer på bl.a. skatteområdet, som syftar till att stärkatillväxtkraften i ekonomin, så att den höga arbetslösheten kan pressas tillbakaoch antalet människor som av andra skäl blivit helt beroende av detoffentliga för sin försörjning kan minska.Skattesänkningarna bör utformas så att problemet med den s.k. fattigdoms-fällan beaktas. De höga marginalskatterna innebär att många hushåll somockså betalar daghemsavgifter, som ökar i takt med inkomstökningar, ocherhåller bostadsbidrag, som minskar i takt med inkomstökningar, fårsammantagna marginaleffekter på . Det innebär att de låses ini en situation där de i realiteten inte av egen kraft kan förbättra sinekonomiska situation. De fastnar i fattigdomsfällan. Skattesänkningarnamåste därför syfta till såväl lägre skatt i kronor räknat som lägremarginalskatt, vilket ger lägre marginaleffekter.Förvärvsavdrag som kompenserar föregenavgifternaModerata samlingspartiet föreslog i samband medbudgetbehandlingen att egenavgifterna, som tillövervägande del var att betrakta som ren inkomstskatt, skulleslopas i denna del. Genom en kompromiss mellan deborgerliga partierna och Socialdemokraterna i januari 1998tas dessa avgifter nu i anspråk i det nya pensionssystemet.En ny skattesänkning bör därför utformas så att löntagarnakompenseras för egenavgiften till pensionssystemet.Det kan ske genom att ett förvärvsavdrag införs. Det beräknas som en vissandel av den pensionsgrundande inkomsten för inkomstdelar upp till taketför egenavgifterna. Avdraget bör enbart gälla vid den kommunalabeskattningen och inte reducera beräkningen av pensionsgrundande inkomst.Kommunerna kompenseras fullt ut. Under åren2000 och 2001 blir avdraget 8 respektive 10 %.Den föreslagna skattesänkningen har många fördelar:- Arbetsinkomster för låg- och medelinkomsttagare beskattas lägre, vilketminskar beroendet av offentliga bidrag och subventioner.- Genom att skatten på arbete sänks skapas bättre förutsättningar för enväl fungerande lönebildning och fler nya arbetstillfällen.- Genom avdragets konstruktion sänks marginalskatten i allainkomstlägen upp till 7,5 basbelopp. Därmed minskas skattekilarna påarbete.Sänkt kommunalskattKommunalskatten är för särskilt låg- ochmedelinkomsttagare den tyngsta skatten att bära. Det gällerinte minst pensionärerna. Det är därför angeläget att skapautrymme för att sänka kommunalskatten, även om defaktiska besluten tas i kommunerna.Det kan diskuteras huruvida ett utrymme för att sänka den kommunalainkomstskatten bör utnyttjas för att sänka utdebiteringen, vilket innebär sänktmarginalskatt för alla, eller för att höja grundavdraget vid inkomst-beskattningen och därigenom undanta en större del av inkomsten frånkommunal beskattning. I bägge fallen sänks skatten rejält för låg- ochmedelinkomsttagare med minskat bidragsberoende och med positiva effekterför ekonomin som följd. I det senare fallet minskar emellertid inte marginal-effekterna utan de kan t.o.m. komma att öka och omfatta fler än idag.Sammantaget gör vi därför bedömningen att ett tillgängligt utrymme försänkt kommunalskatt åtminstone inledningsvis huvudsakligen bör utnyttjasför att sänka utdebiteringen. Det kan emellertid finnas anledning att till endel höja grundavdragen, särskilt för att åstadkomma skatt efter försörjnings-börda för barnfamiljerna.För att säkerställa att alla kommuner kan sänka kommunalskatten föreslårvi att staten tar över kostnader som belastar den kommunala sektorn.Detta kan tekniskt ske på olika sätt men genomförs i samband med att ennationell skolpeng införs. Detta förslag innebär att staten övertarfinansieringsansvaret men inte ansvaret för att organisera och erbjudautbildning.När denna kostnad lyfts av kommunerna, skapas ett utrymme som kanutnyttjas för att sänka kommunalskatten. Långsiktigt motsvarar dettautrymme en skattesänkning på ca genomsnittligt för hela landet. Föratt garantera att det utrymme som successivt skapas verkligen utnyttjas ställskrav på kommunerna att de skall sänka skatten med lika mycket somkostnaderna minskar.För år 2001 finns i det moderata budgetalternativet ett utrymme för att taöver kostnader som motsvarar en sänkning av den genomsnittligakommunalskatten med en krona, och för finns ett utrymme sommotsvarar en ytterligare sänkning av kommunalskatten med en krona.Det är viktigt att varje kommun koncentrerar sig på sina kärnuppgifter ochtar tillvara möjligheterna att effektivisera verksamheten. Därigenom kankommuninvånarna erbjudas vård, omsorg och skola med god kvalitetsamtidigt som det i de flesta kommuner kan bli möjligt att sänkaskatteuttaget utöver vad som finansieras genom att staten tar över kostnader.Vår bedömning är att de avregleringar vi föreslår för kommunerna och denekonomiska utveckling som följer av den politik som i övrigt redovisas skallge utrymme för en sänkning av utdebiteringen i många kommuner. Desenaste årens utveckling i flera kommuner i ger vid handen att enmålmedveten inriktning på koncentration och effektivitet kan ge utrymme förrejäla skattesänkningar. Framgång med att hålla kommunalskatten nere kanman också se i svenska kommuner med långvarig moderat ledning.Grundavdrag för barnBidragsberoendet är störst för familjer med barn. Särskiltflerbarnsfamiljer har små eller obefintliga ekonomiskamarginaler. Barnfamiljernas ekonomi bör stärkas genom atthänsyn tas till försörjningsbördan vid beräkningen av denbeskattningsbara inkomsten. Vi föreslår därför att det frånoch med vid sidan av nu utgående barnbidrag införsett extra grundavdrag på för varje barn vidden kommunala beskattningen.För de familjer vilkas inkomst inte är tillräckligt stor för att de skall kunnatillgodogöra sig grundavdraget fullt ut skall en "negativ skatt" utgå. Det skeri form av en kontant utbetalning som motsvarar det inte utnyttjade avdrags-beloppet multiplicerat med den kommunala skattesatsen. Som framhållits i föregående avsnitt kompenseras kommunernafullt ut.Hälften kvar1991 års skatteomläggning syftade till en marginalskatt på30 % för den helt övervägande delen av inkomsttagarna ochhögst för den resterande delen. Bakom detta beslut stoden bred majoritet av partier. Reformen hardärefter urholkats. Socialdemokraterna införde hösten 1994en extra straffskatt, s.k. värnskatt, på fördem som betalar statlig inkomstskatt för tiden fram till ochmed 1998. Man svek emellertid de utfästelser som då gjordesgenom att denna ligger kvar för en stor del av dem sombetalar statlig inkomstskatt. Regeringen har dessutomaccepterat kommunalskattehöjningar på i genomsnitt 60 öre.Till det kommer att inflationsskyddet urholkats så attuppemot hälften av de heltidsarbetande får betala statligskatt.Det är viktigt att marginalskattereformens mål så snart som möjligtuppfylls. De förslag vi lägger innebär ett förvärvsavdrag på 12 %upp till 7,5 basbelopp och en statligt finansierad kommunalskattesänkning på2 kronor. slopas den förhöjda statliga skattesatsen. Det innebär attmarginalskatterna minskar rejält. Den högsta marginalskatten sjunker frånknappt till vid genomsnittlig kommunalskatt. Marginal-skattesänkningen varierar i olika inkomstlägen till följd av grundavdragetsupp- och nedtrappning. Den uppgår till mellan 4 och 7 procentenheter.Sänkt fastighetsskattFastighetsskatten skall successivt avvecklas. Avdragsrätten,som har avgörande ekonomisk betydelse för de flestasmåhusägare, måste emellertid behållas. Det skulle inte blifallet om den löpande beskattningen av småhus slopadeshelt. Som föreslog 1994bör symmetrin i reglerna för beskattning av ägda bostäderåterinföras. Fastighetsskatten för småhus bör ersättas av enschablonintäkt, som tas upp till beskattning som inkomst avkapital.Schablonbeskattningen bör utformas så att underlaget för beskattningendast är det taxerade byggnadsvärdet. Markvärdet räknas bort. Det innebäratt man med en schablonintäkt på beräknad enbart på byggnadsvärdetskulle få en effekt som motsvarar ett fastighetsskatteuttag i dagens system påi genomsnitt . Därmed kan ytterligare ett problem få sin lösning. Mankan nämligen anta att de kraftiga ökningarna av totala taxeringsvärden iattraktiva områden, som inte bör ligga till grund för beskattning,huvudsakligen manifesteras genom att markvärdet stiger kraftigt. Lindringenblir väsentligt större där de stora regionala orättvisorna finns.Det finns vidare anledning att sträva efter en förenklad fastighetstaxering.Det underlättas genom ett lägre skatteuttag. Ju lägre skatteuttag, desto grövrekan de olika regler som jämför olika fastigheter med varandra vara. Det börvara möjligt att relativt omgående införa en klassificering av byggnaderna ien normalgrupp, en grupp med väsentligt bättre standard och en medväsentligt lägre standard. Därmed försvinner mycket av det "kineseri" somför närvarande präglar fastighetstaxeringen.1996 års fastighetstaxering har också lett till att många vanliga småhus-ägare får erlägga förmögenhetsskatt. Som ett led i avvecklingen avförmögenhetsskatten bör sambeskattningen slopas somgränsen för skatteplikt höjs till 1,2 miljoner kronor.De förändringar som föreslagits i det föregående kan inte genomförasredan från innevarande år. Det krävs därför att tillfälliga åtgärder genomförssom går i samma riktning som den långsiktiga lösning som skisserats.Fastighetsskatten på bostäder bör 2000 sänkas till av taxerings-värdet. Därefter sänks den och 2002 vartdera åretoch uppgår 2002 till 1,0 %.Orimliga regionala skillnader vid fastighetsbeskattningen lindras genom attmarkvärdet inte tas upp till beskattning fullt ut. I avvaktan på en permanentlösning bör underlaget för uttag av fastighetsskatt justeras så att endasthälften av markvärdet tas med. Ett tak för den del av markvärdet sombeskattas bör införas.Sänkt bensinskattSverige är ett glest bebott land. För många hushåll är resornatill och från arbetet långa. Kollektivtrafiken är i många fallinget alternativ. Det är då nödvändigt att använda bilen.Dessutom krävs ofta biltransporter för privata ändamål föratt det skall vara möjligt att bo kvar i mindre tättbefolkadeområden.Denna situation kräver särskilda avvägningar när det gäller att utformaockså skattepolitiken. Höjd bensinskatt (i kombination med andra kostnads-ökningar) försvagar hushållsekonomin och minskar intresset för att ta arbetepå större avstånd från hemmet. Det minskar rörligheten på arbetsmarknaden.Mot denna bakgrund bör bensinskatten sänkas med (med inklusive moms) till den nivå som gällde före den senastehöjningen. Dessutom bör avdraget för resor till och från arbetet höjas till16 kronor per mil och inkludera resor till barnomsorg. Det inte avdragsgillabeloppet, som främst berör kollektivresor, bör sänkas från 7 000 till6 000 kronor.Sänkt skatt på pensionssparandeRegeringen har försämrat förutsättningarna för det enskilda,frivilliga pensionssparande som för många har varit enmöjlighet att skapa bättre trygghet inför ålderdomen med denosäkerhet som gäller beträffande de offentliga pensionerna.De löften som ställdes ut av Socialdemokraterna i sambandmed att ATP-systemet infördes har visat sig inte hålla.