mot · GN02Ju302 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju302av , ()EkobrottsmyndighetenInrättandet av () inrättades den 1 januari 1998.I budgetpropositionen för skrev regeringen att detinom åklagarväsendet skulle inrättas en särskild myndighet,EBM, med operativa och samordnande uppgifter i kampenmot den ekonomiska brottsligheten. Denna myndighet skullesvara för all åklagarverksamhet inom ekobrottsområdet,såväl på central som regional nivå. På regional nivå skullemyndigheten finnas etablerad i landets samtliga sjuåklagardistrikt. All personal som ingår i den nyaorganisationen skulle vara samlokaliserad och arbeta underåklagarledning (min kurs). - Den nya organisationenutformas så att där kan föras en sammanhållen ochkonsekvent personalpolitik. Riksåklagaren och Rikspolis-styrelsen förutsattes komma överens om vilka polisiäraresurser som skulle ställas till EBM:s förfogande.Liknande skrivningar återkom därefter i regeringens skrivelse 1996/97:49,Lägesrapport i fråga om den ekonomiska brottsligheten, daterad den 31oktober 1996. Skrivelsen behandlades av justitieutskottet i betänkande1996/97:JuU6 som godkändes av en majoritet av den 12 februari1997. Av utskottets skrivning, och av vissa med anledning av skrivelsenväckta motioner, framgår att utskottet hade bibringats uppfattningen att EBMskulle inordnas som en självständig myndighet inom åklagarväsendet, attdetta skulle komma att innebära en vidareutveckling av den av denborgerliga regeringen inrättade Riksenheten mot ekonomisk brottslighet() samt att det var fråga om en betydande förstärkning av samhälletsinsatser mot den ekonomiska brottsligheten.Regeringen utsåg därefter en särskild utredare med uppgift att förberedainrättandet av EBM. Utredningsuppdraget, som redovisades den 14 maj1997, innefattade förslag att EBM skulle utgöra en central förvaltnings-myndighet under regeringen och dessutom ha vissa åklagaruppgifter. Detinnebar i princip en återgång till Ekobrottsberedningens förslag i rapporten(Ds 1996:1) Effektivare ekobrottsbekämpning, trots att det blev föremål förmassiv kritik från flera tunga remissinstanser, däribland Riksåklagaren, och ger upphov till en rad allvarliga betänkligheter, bl.a. frånkonstitutionell synpunkt. Enligt RF 11:6 lyder Riksåklagaren underregeringen och av 7 kap. 2 § framgår att "Riksåklagaren ärunder regeringen högste åklagare och har i denna egenskap ansvaret för ochledningen av åklagarväsendet i riket". JO har bl.a. framhållit dessa aspekter isitt remissyttrande:Det kan således sammanfattningsvis konstateras att ärtänkt att vara såväl sidoordnad som underordnad och i ett visst hänseendemöjligen också överordnad RÅ och RPS samt att den skall ingå i såvälåklagar- som polisväsendet som den skall vara en självständigmyndighet i förhållande till dessa myndighetsorganisationer. Det äruppenbart att en konstruktion av detta egenartade slag är helt främmande försvensk förvaltningstradition som denna kommer till uttryck bl.a. i 11 kap. 6 §regeringsformen. Att den kommer att ge upphov till praktiska komplikationeroch kompetenskonflikter av skilda slag är oundvikligt.Från Moderata samlingspartiets sida restes underlagstiftningsärendets gång ett antal frågor som avspegladefarhågor för att en ny myndighetsstruktur skulle växa framdirekt underställd regeringen. Vårt absoluta krav för attacceptera EBM var att den skulle stå under RÅ:s ledning.Ett splittrat åklagarväsendeMot denna bakgrund ingav förra årets budgetproposition oro.I utgiftsområde 4 som behandlar rättsväsendet återfinnsunder avsnitt 4.4.1 "Åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten" följande beskrivning av den nya EBM somföreslogs inrättas den 1 januari 1998.Ekobrottsmyndigheten tar över ansvaret för den operativa åklagarverk-samheten mot ekobrott i de tre storstadslänen. För övriga län skall , under Riksåklagaren samordna åklagarväsendets verksamhetrörande ekobrottslighet och även kunna ta över särskilt kvalificerade mål.Att EBM skulle "samordna åklagarväsendets verksamhet"låg helt i linje med Moderata samlingspartiets uppfattning.Däremot ställde vi oss frågande till den beskrivning avbefogenheten i de tre storstadslänen där EBM "tar överansvar för den operativa åklagarverksamheten". Detta kanbara tolkas så att EBM tar över en del av ansvaret från RÅ,vars lednings- och ansvarslinje alltså bryts. Denna tolkningfick ytterligare näring av att regeringen i budget-propositionen redovisade ett anslag under B 1.Åklagarorganisationen och ett annat under B 2.Ekobrottsmyndigheten. I en fotnot erinrade regeringen omatt B 1-anslaget tidigare hette Åklagarväsendet. Sammabudgetteknik tillämpas i årets budgetproposition. Vad mannu har infört är alltså ett splittrat åklagarväsende.Detta går stick i stäv med fattade riksdagsbeslut om EBM under RÅ.Dessutom har regeringen byggt in ett antal ledningskonflikter där ansvar ochbefogenheter är oklart redovisade. Helt naturligt har osäkerheten om arbets-och ansvarsförhållanden väckt reaktioner bland landets åklagare. Det finnsall anledning att ta dessa reaktioner på allvar - inte minst mot bakgrund avatt åklagarnas oro och missnöje fått till följd att eko-åklagarna i stor utsträckning sökt sig över till andra arbets-uppgifter. Åklagarväsendet har åderlåtits på kompetens som det kommer attta att ersätta. Samma sak gäller inom polisen.Inbyggda problemI en interpellationsdebatt som jag hade med justitieministerLeila den 30 oktober1997 sade hon att det varviktigt att EBM blir en attraktiv myndighet att arbeta vid. Såhar det inte blivit. Myndigheten brottas alltjämt med storarekryteringsproblem.Av för framgår att myndighetenräknar med att först uppnå det för myndighetenavsedda antalet medarbetare. har det, bl a i ett TV-inslag den 1oktober 1999, framkommit att EBM har sådana resursproblem att man ihuvudsak arbetar med mindre ärenden medan de mycket stora ochkomplicerade ärendena tenderar att bli liggande i balans.Ledande företrädare för Socialdemokraterna försäkrade vidare införinrättandet av EBM att det handlade om att förbättra organisationen, myndig-hetssamarbetet och arbetsmetoderna samt att kraftigt höja myndigheternaskompetens. Med EBM, sades det, råder man bot på ett av de störstaproblemen inom ekobrottsbekämpningen, nämligen den splittrade myndig-hetsorganisationen och svårigheten att bygga upp och behålla spets-kompetens på området (Riksdagsprotokollet ). Så hardet inte blivit.EBM har, som jag ovan framhållit, tappat mycken kompetens under resansgång och har fortfarande svårt att rekrytera nya medarbetare. Samarbetetmellan berörda myndigheter har försvårats av att man splittrat åklagar-organisationen och givit upphov till otydliga lednings- och ansvars-förhållanden, nya murar och nya gränsdragningsproblem. Den utlovadekraftiga kompetenshöjningen har helt uteblivit; bortsett från några kortares.k. avrostningskurser ligger utbildningen på ekobrottsområdet helt neresedan ett antal år. Det är ytterst angeläget att denna utbildning snarastkommer i gång, inte minst med tanke på de stora pensionsavgångar somkommer att ske , särskilt bland polisens ekoutredare.Ett särskilt problem ligger i att de poliser som är verksamma inom EBMinte är anställda där utan i den ordinarie polisorganisationen. Åklagarnasaknar befälsrätt över sin utredningspersonal. I takt med att länspolis-mästarna får allt större brist på utredningspersonal i sina län uppges de bliallt mindre benägna att avstå kvalificerad personal för tjänstgöring vid EBM.Det som skulle leda till ett närmare samarbete mellan åklagare och poliserhar i stället givit upphov till konflikter, som till följd av den allmännauppgivenheten hos personalen vid EBM är värre än någonsin förut.Det finns också en rad administrativa och praktiska problem inbyggda iEBM som ännu inte har lösts. Exempelvis ligger i RÅ:s tillsynsfunktion atthan äger utfärda bindande föreskrifter för åklagarna, vilket såvitt jag förstårgäller även åklagarna vid EBM. RÅ förfogar emellertid inte över debudgetmedel som skulle göra det möjligt för åklagarna vid EBM att leva upptill föreskrifterna utan det gör EBM. Ett annat exempel är att det inom en ochsamma myndighet finns två olika datasystem för åklagarna och polisernasom av sekretesskäl inte kommer att kopplas ihop. Detta gör arbetetotympligt.I många olika sammanhang, bl.a. motion 1997/98:Ju302, Åtgärder mot denekonomiska brottsligheten, har Moderata samlingspartiet framhållit att denav regeringen valda konstruktionen med EBM skulle komma att leda tillavsevärda administrativa merkostnader. Vi har beräknat att dessa skullekomma att uppgå till flera tiotals miljoner - medel som i stället bordeha kommit den operativa brottsbekämpningen till godo. Jag har erfarit attRiksdagens revisorer håller på med en granskning av nu nämndaförhållanden. Regeringen bör omgående initiera en översyn av administra-tionen i syfte att minimera dessa merkostnader.Ekobrottsmyndighet underRÅEn effektivare ekobrottsbekämpning skulle kunna uppnåsmed en annan myndighetsorganisation. Detta kräver att manavskaffar EBM i dess nuvarande form. Så sker lämpligengenom att RÅ återfår huvudansvaret föråklagarverksamheten i hela riket och det ävenanslagsmässigt. Därför bör anslagen B 1 och B 2 slås ihoptill ett och samma anslag som, liksom tidigare, bör hetaÅklagarväsendet. Jag förutsätter att regeringen ändå kanfinna en budgetteknik som gör det möjligt att öronmärka debudgetmedel som den vill skall anslås förekobrottsbekämpningen.Genom den här föreslagna myndighetsstrukturen blir det möjligt attsamordna åklagarväsendets personal- och ekonomiadministration och föraöver EBM:s uppgifter härvidlag till RÅ. Detta är ägnat att avsevärt nedbringade administrativa kostnaderna.Vidare bör roll och ansvar förstärkas. Rådets uppgift är atteffektivisera kampen mot eko- och miljöbrott och i detta syfte utvecklasamarbetet mellan berörda myndigheter. Rådet skall också ansvara för attregeringens direktiv omsätts i praktiskt myndighetssamarbete och attregeringens mål för ekobrottsbekämpningen följs. Därför bör haansvaret för styrsystem, uppföljning och utvärdering. Vidare borde det varasjälvklart att rådet skall ansvara för kontakterna med regeringen och föreslåerforderliga åtgärder för en effektiv brottsbekämpning. Beslut i Ekorådetskall fattas efter beredning av RÅ och EBM.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ett sammanhålletåklagarväsende enligt vad i motionen anförts,2. att beslutar att sammanföra anslagen B 1 och B 2inom utgiftsområde 4,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en samordning av Ekobrottsmyndighetenspersonal- och ekonomiadministration under Riksåklagaren,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utbildning på ekobrottsområdet,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en förstärkning av roll.Stockholm den 4 oktober 1999Christel ()