mot · GN02Fö20 · 1999-12-10 00:00:00 — Detta behov kommer emellertid att vara större än vadFörsvarsmakten i en strikt rationell organisation behöver. måsterekryteringsbasen till ledande befattningar vara bredare än vad en striktåldersfördelning medger. Detta leder ofrånkomligt till ett personalförsörj-ningssystem som skapar förutsättningar för nya yrkesval vid ett flertaltillfällen under individens yrkesverksamma tid. Officersrekrytering ochtjänstgöring måste då anpassas på ett sådant sätt att kvaliteten kanupprätthållas. Övningstillfällen för den del av officerskåren som inte dag-ligen tjänstgör i Försvarsmakten är centrala för möjligheterna att upprätthållamilitär kompetens.Vid sidan av rekrytering av officerare, såväl grundrekrytering somkompletterande rekrytering av civila experter senare i livet, bör frågan omvilken civil kompetens som bör tillföras försvaret också övervägas.Kvalificerade civilanställda, där den militära befälsnivån inte har betydelse,har en given plats även i framtidens försvarsmakt.5.8.6 FrivilligaFrivilligorganisationernas betydelse för försvarets folkliga förankringkan inte överskattas. Det stora antal och det stora engagemang somtillförs försvaret är mycket betydelsefull. Men på samma sätt som detreguljära försvaret genomgår en svår omstöpnings- och utvecklingsfasstår det frivilliga försvarsengagemanget inför något av en identitetskris.Det gäller i stort sett alla organisationer. Det ligger ett tungt ansvar påsåväl Försvarsmakten som andra myndigheter att i samverkan medfrivilligorganisationerna analysera behovet av frivillig personal iframtiden. Det gäller personalbehovet i såväl krig som i beredskapslägen.Samtidigt får inte organisationernas existens göras avhängig av enbartdagens begränsade personalbehov. Det krävs nya former för att dessaskall kunna verka som kanaler för medborgarnas försvarsintresse ochbedriva upplysnings- och informationsverksamhet i försvarsfrågor.Teknik- och samhällsutvecklingen öppnar dessutom nya områden medbehov av frivilligt engagemang. Dessa bör analyseras och öppnas förfrivilligrörelserna.5.8.7 Ny tjänstegradEn internationalisering av den svenska befälsordningens tjänstegraderbör inte i sig avvisas. Däremot finns det, mot bakgrund av dennedrustning som föreslås, inte behov av att införa en ny generalsgrad.Man bör dessutom noggrant överväga om det är klokt att nu - innanvarken behov eller framtida befälsordnings utformning klargjorts förriksdagen - införa en ny tjänstegrad. Antalet officerare på olika nivåeroch hela utbildnings- och utvecklingssystemet för officerare bör enligtvår mening redovisas för innan regeringen fattar beslut i endetaljfråga.Det föreligger emellertid inte ett ökat behov av generaler och amiraler i entotalt sett mer än halverad försvarsmakt. En ny generalsgrad nu riskerar att fåett löjets skimmer över sig.5.8.8 En bredare syn på personalförsörjning och plikttjänstgöringVi menar att underlag saknas för den bedömning av behovet av personali framtiden som regeringen gör. Till detta kommer att tillgången påantalet värnpliktiga inom vissa funktioner och förbandstyper är så litenatt rekryteringsunderlaget till befäl blir otillräckligt.Vi vill därför pröva möjligheterna att utforma en ny befälsordning meddels flera parallella officerskarriärer, dels där nuvarande karriär för yrkes-och reservofficer slås samman till en och samma. I det sammanhanget är detviktigt att också formerna för rekrytering, såväl på värnpliktens grund somsenare i livet, är så fria som möjligt. Yrkesväxling under livetbör vara ett naturligt inslag i den militära karriären.Vi vill även pröva möjligheterna att med en obligatorisk grundläggandesoldatutbildning som grund rekrytera människor till olika utbildningar ochverksamheter inom hela försvaret.Personalförsörjningsutredningen som är under tillsättning bör gestilläggsdirektiv. Befälsordnings- och utbildningssystem för officerare(inkl. Yrkesväxling) och utnyttjande av kvalificerade civilanställda börstå i förgrunden för denna utrednings arbete.Behovet av bred insyn och helhetssyn på området kräver enligt vår meningatt utredningen görs parlamentarisk i stället för den snäva modell med ensärskild utredare som regeringen valt.6 Civila frågor6.1 LedningLedningsfrågorna är av avgörande betydelse för möjligheterna att hanteraen svår påfrestning på samhället. De brister som finns är kända sedanlänge och underlag för beslut om konkreta åtgärder finns redan i gjordautredningar, remissvar och rapporter. För att säkerställa en tillräckligledningsförmåga måste ansvarsförhållandena vara tydliga. Regeringenundviker att ta ställning i frågan.Det är anmärkningsvärt hur regeringen tydligt markerar och fördjupar denorganisatoriska skillnaden mellan ledning av Försvarsmakten, kommunalledning och funktionsledning. Det sker som erfarenheter från kriseroch katastrofer i närtid entydigt pekar på behovet av en ökad samordning ochledningssamverkan.Med hänvisning till det vi tidigare anfört om ledning inom Försvarsmaktenoch motsvarande ledning av civilt försvar avvisar vi regeringens förslag attavveckla civilbefälhavarna i avvaktan på att den av oss föreslagna översynenhar genomförts.6.1.1 ElförsörjningVi vill fästa uppmärksamhet på regeringens inriktning attgenom dialog med elbranschen sträva efter olika lösningar vid fredstidaeffektbristsituationer samt säkerställa elleveranser i Syd- ochMellansverige genom det tredje blocket i . Dessaåtgärder är än mer nödvändiga när regeringen till höga samhällskostnaderavvecklat en fullt fungerande, miljövänlig elproduktion i Barsebäck.6.1.2 Internationella uppgifterLedningen av återuppbyggnad av det civila samhället efter kriser ochkrig saknar adekvata resurser. Uppsättande av särskilda förband ochstaber för lösandet av denna typ av uppgifter bör övervägas. Särskiltavdelad personal bör utbildas och hållas i beredskap för att snabbt kunnakomma på plats för att leda också civila operationer och samordnaåteruppbyggnads- och hjälparbete.Vi vill fästa uppmärksamhet på regeringens inriktning attfinansieringen av internationella insatser helt riktigt skeröver utgiftsområdena 5 och 7 samt av andra uppdragsgivare t.ex. FN. Enligtvår meningen föreligger inga sakskäl varför Försvarsmaktens internationellainsatser inte skall finansieras på samma sätt.7 ÖvrigtAlla samhällsresurser måste kunna utnyttjas när samhället utsätts förkriser, katastrofer och svåra påfrestningar. Den ömsesidiga förmågan -Försvarsmaktens stöd till det civila samhället och det civila samhälletsstöd till Försvarsmakten - har varit en naturlig del av krigs-planläggningen. Nyttan av att kunna utnyttja militära resurser har varituppenbara vid de tillfällen då bl.a. snöoväder, översvämningar,skogsbränder eller andra olyckor har inträffat. Genom att i störreutsträckning än tidigare vara öppna för att utnyttja befintliga resurseröver myndighetsgränserna skulle mycket kunna vinnas i effektivitet.Försvarsmaktens resurser bör således användas även för traditionelltcivila uppgifter för att därmed stärka samhällets förmåga vid kriser ochsvåra påfrestningar i fredstid. Till skillnad från propositionen vill vi attdetta tydliggörs genom praktiska åtgärder inom såväl ledning, ochövervakning som insatser.Den ökande internationaliseringen har medfört ett allt större beroende avandra länders möjligheter att producera och leverera tjänster och produkter.Vår egen grad av självförsörjning blir därav lägre och svårare att upp-rätthålla. Trots denna internationalisering är det väsentligt att somnation säkerställer den egna förmågan att försörja samhället. Att då minskaförsörjningsberedskapen väsentligt är enligt vår mening inte tillfreds-ställande.Ett annat exempel på ovarsamhet i förslagen till framtida utveckling ärminskningen av antalet beredskapspoliser som man konstaterar attförmågan till bevakning och skydd av väsentliga knutpunkter för elförsörj-ning och telekommunikation inte är tillfredsställande. Beredskapspoliserskulle kunna vara en resurs för förstärkning av den ordinarie polismakten.Det är väsentligt att den nationella funktionaliteten inom telekommuni-kationsområdet säkerställs. Det får inte vara så att de svenska kommunika-tionssystemens funktionalitet är beroende av motsvarande system i andraländer. Inte minst att i ha en stabil tidsreferens till våra datorer ärenförutsättning för många av de nya tjänsterna, bl.a. för loggning, ochfinansiella tjänster. , , är ingen bra lösning. Vifår inte vara beroende av för tidsreferensen. Våra telekommunikationermåste skyddas. De utgör, som regeringen konstaterar i propositionen, engränssättande faktor för hela totalförsvarets samlade förmåga. Enligt vårmening är det angeläget att skapa klarhet i de åtgärder som bör vidtas för attfå en godtagbar säkerhet i telekommunikationssystemen även sett i ett näraframtidsperspektiv.8 Hemställan8 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens proposition 1999/2000:30,2. att , under förutsättning av bifall till yrkande 1, somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nyförsvarskommitté som tar fram ett förslag till ett nytt försvarsbeslutmed tydliga direktiv som utgår från behov och intressen,3. att , under förutsättning av avslag på yrkande 1, somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om densäkerhetspolitiska utvecklingen,4. att , under förutsättning av avslag på yrkande 1, somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omFörsvarsmaktens operativa förmåga,5. att , under förutsättning av avslag på yrkande 1, somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omkrigsorganisationens utveckling,6. att , under förutsättning av avslag på yrkande 1, somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omgrundorganisationens utveckling,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bibehållande av skjutfält,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utveckling, anskaffning och produktion avförsvarsmateriel,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ny försvarsplaneringsmodell,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en samlad översyn av Försvarsmaktens ledningoch motsvarande inom civilt försvar i form av en parlamentariskutredning,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om gemensamma EU-regler för export av försvars-materiel,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utvärdering av MAL-reformens effekter,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en samlad översyn av totalförsvarets personal-försörjning,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om inrättande av en ny tjänstegrad,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om elförsörjning,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om finansiering av internationella insatser,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om praktiska åtgärder för att tydliggöra ett samlatutnyttjande av samhällets resurser inom ledning, övervakning ochinsatser, försörjningsberedskap, beredskapspoliser samt säkerhet itelekommunikationssystemen.Stockholm den 10 december 1999Bo Lundgren ()Per ()()()()()()()()()()()Per ()