mot · GN02So394 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So394av Agestav, ()TonårsaborterUtredning om tonårsaborterDen kom statistik över antaletutförda aborter . Glädjande är att antalet aborteröver lag minskat med en procent jämfört med föregåendeår. Högst alarmerande i halvårsstatistiken är däremot att tonårsaborternaökat . utgör dessa siffror fortsättningen på entrend som påbörjades sedan.Första halvåret 1995 utfördes 17,2 aborter per 1 000 kvinnor i åldrarna , de tre därpå följande åren ökade antalet till att ligga mellan 17,7 och17,8. utfördes 18,8 aborter per 1 000 kvinnor i åldrarna15-19 år.Från 1997 till 1998 minskade antalet aborter överlag ,medan tonårsaborterna ökade med två procent.Halvårsstatistiken visar således att antalet tonårsaborter ökat . har tonårsaborterna ökat något över 9procent. Då utfördes 2 118 tonårsaborter, nu 2 311 under årets första halva.Dessa eskalerande siffror är alarmerande. Än mer alarmerande är det ominstanser - exempelvis riksdag, regering och myndigheter såsom Social-styrelsen och - som har makten att göra något åt dennadrastiska ökning väljer att blunda för densamma. Situationen borde leda tilleftertanke och en mängd frågor:Vad innebär en tonårsabort för en ung tjej? Hur mår hon? Kvinnor mårofta dåligt efter en abort, ibland direkt inpå ingreppet men ofta även senare ilivet. Drabbar detta tonårskvinnorna i större eller mindre utsträckning -vilken uppföljning och hjälp finns tillgänglig? Hur upplever den delaktigakillen den oönskade graviditeten och aborten? Har vuxenvärlden svikit?Varför ökar tonårsaborterna?Samtidigt infinner sig frågorna varför tonårsaborterna ökar och vad det ärsom gör att fler hamnar här än ? Det finnsundersökningar som visar att antalet tonårsgraviditeter minskar i taktmed att tillgängligheten till subventionerade preventivmedel ökar. Mendet finns även de undersökningar som visar att antalet aborter ökar idenna situation, eftersom ungdomar därigenom tänker bort ansvaret vidsex och den koppling som sex alltid kommer att ha till barnalstrande.Man minns att det är i sin ordning att svara ja till lusten, men manglömmer att skydda sig. Och som så ofta är det kvinnan som drabbasvärst. Samma fråga om konsekvenser infinner sig kring det alltmeranvända dagen-efter-pillret.En annan fråga som infinner sig är hur sexualupplysningen fungerar i densvenska skolan . Men även frågan om huruvida skolan är rätt forum attförmedla denna upplysning till elever som kanske ifrågasätter skolansauktoritet. får många unga kvinnor och män sin sexualupplysninggenom andra fora: ungdomsmedia, veckopress och tv-serier. Frågan är ominte många ungdomsorganisationer skulle göra ett bättre upplysningsarbeteoch hur kan de i så fall uppmuntras? Vilken roll kan folkrörelserna och depolitiska ungdomsförbunden spela i sammanhanget?Föda eller göra abort?Andra frågor som infinner sig i sammanhanget är om antalet tonårs-graviditeter, antalet tonårsaborter och antalet tonårsföräldrar samvarierareller skiljer sig . Vilket stöd får de unga kvinnorna ochmännen i de olika val de har möjlighet att fatta? Hur mår de tonåringarsom väljer att föda och de som väljer abort? Får de rätt stöd i det val defattar och är alternativen tydliga för tonåringarna eller visar sig det friavalet endast ha en reell valmöjlighet? Får organisationer som UngaFöräldrar tillräckligt stöd av stat och kommun?Samhällets uppgift är inte att stå med pekpinnen och göra valet. Det ärkvinnan som har det ytterst avgörande beslutet. Samhällets uppgift är att -oavsett vad kvinnan väljer - stötta denna på bästa sätt.Frågorna bör besvaras av en utredningMed stor skyndsamhet behöver en utredning tillsättas med ansvar attutröna vilka faktorer som bidrar till att antalet tonårsaborter ökar ochvilka åtgärder som behöver vidtagas för att minska desamma.Utredningen bör även undersöka hur dessa unga kvinnor mår somgenomgått abort och hur de blivit bemötta efter konstaterad graviditetmed tanke på de val de har möjlighet att fatta. Vad har de olika valeninneburit för de unga? Dessutom bör undersökas vilken roll olikaungdomsorganisationer intar och hur deras roll kan stärkas iabortförebyggande, sexualupplysande och stödgivande hänseende. Behövs det ytterligare förstärkningarav deras resurser?HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utredning med uppgift att belysatonårsaborternas ökning,2. att hos regeringen begär förslag på en nationellhandlingsplan för att minska antalet tonårsaborter.Stockholm den 3 oktober 1999Amanda Agestav (kd)