mot · GM02A12 · 1999-06-01 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:A12av m.fl. (m)med anledning av prop. 1998/99:120 FöretagshälsovårdInledningProblemen inom dagens företagshälsovård sammanhängerfrämst med regelsystem som leder till attkonkurrensneutralitet inte kan upprätthållas mellan olikavårdgivare. Skillnader i ersättningsregler och remissrätt,liksom underprissättning från offentliga vårdgivares sida,leder till konkurrensnackdelar för privataföretagshälsovårdscentraler.I regeringens proposition om företagshälsovård framläggs inga förslag somär ägnade att skapa rättvisare konkurrensvillkor för olika aktörer inomföretagshälsovården. I stället föreslås lagändringar som dels riskerar atturholka företagshälsovårdens kompetens, dels försvårar etablering har socialdemokraterna steg för steg försämrat situationenför privata vårdgivare. De reformer som den borgerliga regeringengenomförde har avskaffats. Det gäller både hus-läkarsystemet och den fria etableringen för läkare och sjukgymnaster. Dessarefomer hade till syfte att öka patienternas och vårdpersonalens valfrihet attvälja hälso- och sjuvård respektive anställningsform. De var också ett led idet viktiga arbetet med att minska och avskaffa de mycket långa vårdköer,som var ett arv efter socialdemokratisk sjukvårdspolitik åren före 1991.Reformerna var framgångsrika. eliminerades vårdköerna ochvalfriheten för patienter och vårdpersonal ökade.Den fria etableringsrätten fick endast fungera innan socialdemo-kraterna avskaffade den. förstärktes landstingens makt ytterligaregenom införande av ett tvång med vårdavtal. Vidare sattes en åldersgräns förrätten att sluta vårdavtal och husläkarlagen avskaffades. Med nu föreliggandeproposition fortsätter socialdemokraterna på den inslagna vägen. Valfrihetenför patienterna och möjligheterna till konkurrens mellan olika vårdgivareförsämras ytterligare.I denna motion avvisas propositionen. I stället framläggs förslag somsyftar till att förbättra konkurrensförhållandena inom företagshälsovårdenoch upprätthålla en bred kompetens inom disciplinen.Företagshälsovårdensinriktning och omfattningRegeringen föreslår att det i arbetsmiljölagen (1977:1160)införs en definition av begreppet företagshälsovård, liksomnärmare lagregler rörande företagshälsovårdens inriktning.Samtidigt föreslås att arbetsgivarnas skyldighet att anordnaföretagshälsovård skall "förtydligas".Det finns bestämmelser i arbetsmiljölagen omarbetsgivarnas skyldighet att anordna företagshälsovård. Den omständighetenatt arbetsgivarna har fått ett ökat ansvar för bl.a.arbetsanpassning och rehabilitering utgör enligt vår mening inget skäl för attnu förändra bestämmelsens utformning. Vi ser heller inga motiv för att införaen definition av företagshälsovården i själva lagtexten. Det riskerar tvärtomatt leda till begränsningar i företagshälsovårdens arbetssätt och kompetens.Som flera remissinstanser har påpekat så kan en lagfäst definition därmedkomma att förhindra en kreativ utveckling på området.Företagshälsovården är ett instrument för företag och offentliga arbets-givare att åstadkomma så bra arbetsförhållanden som möjligt för deanställda. Det medför ambitioner som ofta går betydligt längre än de kravsom ställs enligt arbetsmiljölagen.Moderaterna ser det som angeläget att företagshälsovården även iframtiden betraktas som en resurs för företagen och deras anställda, snarareän som en resurs för staten och landstingen. Företagshälsovården bör därförinte ges en myndighetsliknande roll och staten bör avhålla sig ifrån attlagstifta om företagshälsovårdens närmare inriktning. Sålunda bör riksdagenavvisa regeringens förslag till ändringar i arbetsmiljölagen.Renodling avföretagshälsovårdenRegeringen föreslår att företagshälsovården skall "renodlas".I praktiken innebär det att regeringen vill införa en hårdavgränsning och åtskillnad mellan företagshälsovården och -den väsentligen landstingskommunala - sjukvården. Detfinns starka skäl som talar mot en sådan renodling.Företagshälsovården är en viktig resurs just med sin kombineradekompetens i arbetsmiljö- och rehabiliteringsfrågor samt inom hälso- ochsjukvård. Eftersom grunden till ohälsa ofta står att finna i en kombination avvariabler som har att göra med både arbete och fritid är det viktigt attföretagshälsovården har kompetens inom arbetstagarens totala livssituation.Gränsöverskridande insatser och flexibilitet är nödvändiga om företags-hälsovården skall fungera bra.Enligt Moderata samlingspartiets mening är sjukvård en nödvändigkompetens som måste bibehållas inom företagshälsovården. Att i realitetenutesluta sjukvårdande verksamhet inom företagshälsovårdens ram innebär enomedelbar försämring för många arbetstagare. Men det är också ägnat attutarma företagshälsovården. Arbete inom företagshälsovård blir helt enkeltmindre intressant för kompetent medicinsk personal.Slutligen framstår den föreslagna "renodlingen" som direkt olämplig frånsamhällsekonomiska utgångspunkter. Sjukvård inom företagshälsovårdenleder till minskade kostnader, eftersom även behandlingen av okompliceradesjukdomsfall - där det inte behövs någon arbetslivsinriktad rehabilitering -kan förkortas genom mer ändamålsenlig sjukskrivning. Den företagshälso-vårdsbaserade sjukvården är enligt vår bedömning ofta betydligt merkostnadseffektiv än den offentliga primärvården, vilken för övrigt avlastas.Sammanfattningsvis anser vi att skall avvisa förslagen omytterligare "renodling" av företagshälsovården.Ersättning och samverkanVi avvisar regeringens förslag till ändringar i lagen(1993:1651) om läkarvårdsersättning och lagen (1993:1652)om ersättning för sjukgymnastik. Med dessa förslag villregeringen stoppa all offentlig finansiering av densjukvårdande verksamhet som bedrivs inomföretagshälsovårdens ram av läkare som tidigare vunnitanslutning till de s.k. nationella taxorna.Ett skäl till den föreslagna förändringen är viljan att åstadkomma denrenodling av företagshälsovården som vi i det har förkastat.Därutöver hävdar regeringen att dagens regler, som tillåter företags-hälsovårdsanställda att vara anslutna till de nationella taxorna, innebär ensnedvridning av konkurrensen, eftersom andra vårdgivare inte ges dennamöjlighet . Det är i och för sig ett korrekt påpekande men dennasnedvridning beror ju enkom på att socialdemokraterna själva har tvingatvårdgivare att sluta avtal med sjukvårdshuvudmännen och därmed förhindraten fri etablering. Det problem som regeringen vill lösa genom att förhindraföretagshälsovården att använda den nationella taxan är regeringen såledessjälv ansvarig för.Moderaterna har senast under den allmänna motionsperioden 1998föreslagit att den fria etableringsrätten skall återinföras och att detnuvarande finansieringssystemet för hälso- och sjukvården skall förändras.Syftet är att garantera en god hälso- och sjukvård för alla kombinerat medvalfrihet för såväl patienter som personal. Det finns inget skäl att begränsamöjligheterna för företagshälsovården att bedriva en viss kompletterandesjukvårdsverksamhet med offentlig finansiering. I stället bör också läkaresom är specialistkompetenta i företagshälsovård kunna omfattas av lagen omläkarvårdsersättning. Detta bör ge regeringen till känna.Återinförd etableringsfrihet och den nyssnämnda utvidgningen avanslutningsmöjligheterna till läkarvårdstaxan kommer att eliminera många avde konkurrenshinder som finns inom företagshälsovården. Det äremellertid också angeläget att eliminera de skillnader som föreligger mellan- ofta landstingsdriven - företagshälsovård med fri tillgång till medicinskservice och konkurrenter som saknar möjlighet att remittera patienter pålandstingens bekostnad. Detta snedvrider inte bara konkurrensen, utanförsvårar också för privat företagshälsovård att fungera i sin del av vård-kedjan. Det är angeläget att all företagshälsovård har samma remitteringsrättoch likartade ekonomiska förutsättningar att nyttja medicinska service-tjänster, såsom t.ex. laboratorieanalyser och röntgenundersökningar. Ävendetta bör ge regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag till lagom ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160),2. att avslår regeringens förslag till lagom ändring i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning,3. att avslår regeringens förslag till lagom ändring i lagen (1993:1652) om ersättning försjukgymnastik,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om möjligheterna förspecialistkompetenta läkare i företagshälsovård att erhållaläkarvårdsersättning,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om likställda villkor för olikatyper av företagshälsovård med avseende på remitteringsrättoch möjligheter att utnyttja medicinska servicetjänster.Stockholm den 31 maj 1999Mikael ()()()()()()()()()