mot · GN02T703 · 1999-10-05 00:00:00 — Snarare handlardet om att alla människor ska ha förtrogenhet med den kontaktyta mot andratjänster som informationstekniken utgör.Det finns givetvis också en mängd specifika kunskaper som måsteförmedlas till många människor - hur man använder program för att letaefter information på Internet eller för att skicka och ta emot e-post.Mot bakgrund av informationsteknikens snabba utveckling, som enligt allabedömningar kommer att fortsätta under det närmaste decenniet, finns skälatt anta att morgondagens gränssnitt, d.v.s. formen för kommunikationmellan människan och datorn, kommer att vara dramatiskt annorlunda.Samtidigt kommer tekniken att bli en del av vardagen för alla människor påett helt annat sätt än . Den avgörande insatsen som kan göras inomramen för ett kunskapslyft är i så fall att få människor att kliva över vad somkan beskrivas som "tekniktröskeln". De människor som inte klivit över denom lär få det avgjort besvärligare i kunskapssamhället.Regeringen bör därför formulera målet om ett kunskapslyft inom IT. Isamband med detta bör regeringen också bjuda in en mängd aktörer som kanvara behjälpliga i detta arbete. Självfallet är skolans huvudmän en viktigaktör, liksom alla de folkrörelser som organiserar människor i alla åldrar,över hela landet. Också företagarnas organisationer och fackföreningarna börengageras. Regeringen bör för ett sådant kunskapslyft också ha beredskap attstödja insatserna ekonomiskt. Detta bör ges regeringen till känna.3.2 IT i skolanGenom de stora insatser som gjorts i skolan har i det närmaste allaelever tillgång till datorer. Tillgången skiljer sig dock klart åt mellankommuner och mellan skolor. Det är också oklart i vilken utsträckningdatorerna integreras i den ordinarie utbildningen eller hur de annarsanvänds. publicerar statistik kring skolansdatorer. Det är en kvantitativ analys, som är nog så användbar och bordeutgöra ett viktigt redskap i kommunerna. Emellertid är den kvantitativabeskrivningen otillräcklig för att bedöma insatser som behöver göras t.ex.inom fortbildningen eller inom lärarutbildningen. bör därmedfå ett uppdrag att till statistiken över skolans datorer knyta kvalitativaanalyser. Detta bör ges regeringen till känna.Alla lärare bör ha grundläggande kunskaper i såväl hanteringen av datorersom IT-pedagogik. Även om tekniken inte ska överskattas (och definitivt inteses som en potentiell besparing), ger erfarenheten vid handen att den ärmycket värdefull inom många ämnen, där engagerade lärare med kunskapom möjligheter och begränsningar handleder användningen. Varje läraremåste under utbildningen ha stött på IT-pedagogik och kunna använda ITsom ett instrument i undervisningen. Det bör ankomma på regeringen att, iden fortsatta beredningen av slutbetänkande,göra nödvändiga överväganden kring hur detta bör genomföras. Detta börges regeringen till känna.3.3 Regeringens IT-satsning Den satsning regeringen nu genomför för att underlätta för skolor attskaffa anslutning till Internet utgår från ett felaktigt perspektiv - att varjearbetsplats med Internet kostar lika mycket. Därigenom kommer storaskolor i befolkningstäta områden att överkompenseras, medan små skolori främst glesbygd, där Internetanslutningar också är dyrare, attmissgynnas. Regeringens satsning bidrar således inte till likvärdigavillkor i hela landet. Vi noterar att förslag om en digitalinfrastruktur skulle lösa problemet.Satsningen på Internetanslutningar till skolor bör mot denna bakgrundomprövas. I avvaktan på fiberanslutningar till hemmen, skolorna ocharbetsplatserna bör stöd till anslutning ges i form av ett grundbidrag föranslutning. Stödet bör inte utgår per elev, utan öka efter behovet avanslutningskapacitet, med andra ord i distinkta steg efter behovet av snabbareteknik. Detta bör ges regeringen till känna.3.4 IT på arbetsplatsernaMöjligheten att skapa incitament för arbetsgivare att investera i tekniskutrustning för att möjliggöra distansutbildning för de anställda, ocksåutanför de ordinarie arbetsuppgifterna, bör belysas.Det förutsätter att arbetsmarknadens parter finner överenskommelser omincitament både för företagen att erbjuda möjligheten och för anställda attutnyttja den. Specifikt för IT gäller också att arbetsmarknadens parter har ettansvar för att vidareutveckla de anställdas yrkesroller, där IT bör vara ennaturlig del. Den offentliga sektorn, som varit sent ute med introduktionen avmodern teknik som stöd i många yrken, har ett särskilt ansvar för att nu visapå möjligheterna.Det bör framhållas att de erfarenheter som gjorts av IT-stöd i t.ex. hem-tjänsten eller den nära sjukvården visar att det finns stora produktivitets-vinster att göra. Det bör således vara möjligt för kommuner och landsting atterbjuda bättre service till samma kostnad i många fall.Ett viktigt incitament för arbetsgivarna torde ligga i en översyn avregelverket för investeringar i kunskapskapital, både vad gäller investeringoch redovisning. Regeringen bör låta utreda detta. Detta bör ges regeringentill känna.3.5 DistansutbildningDistansutbildning är en metod som bör användas för att understödja deövriga satsningar som görs. har en lång tradition av distans-utbildning, först med brevkurser och ofta med distanskurser påuniversitetsnivå, där IT-stöd ingår som en naturlig del.Distansutbildningen bör utvecklas så att den i än större utsträckningomfattar all utbildning. Det kan vara en fråga, där t.ex. nyaformer för undervisningen i grund- och gymnasieskola kan prövas ocheleverna kan läsa på distans någon dag . Genom ett uppdrag tillSkolverket bör sådana projekt initieras och utvärderas. Detta bör gesregeringen till känna.Distansutbildning på högskolenivå är missgynnad jämfört med denutbildning som ges vid lärosätena. Skälet till detta är den lägregenomströmningen på distanskurser, vilket leder till att högskolorna gårmiste om prestationsdelen i ersättningen för studenterna. Detta antashuvudsakligen bero på att människor tar del av distansutbildning av andraskäl än att avlägga examen, t.ex. för att de behöver de kunskaper somförmedlas, utan intresse av de akademiska poängen. Resurstilldelnings-systemet måste förändras så att det tar hänsyn till denna skillnad i genom-strömning. återkommer till frågan i sin utbildningspolitiskamotion.Nyligen har en ny myndighet för distansutbildning inrättats i Härnösand.Denna bör ges ett bredare mandat och utvecklas till en ny distanshögskola,med rätt att examinera och ge hela utbildningar som leder till en examen. Ensådan distanshögskola, förenad med förbättringar för alla högskolor somgenomför distansutbildning, skulle kunna bidra positivt till att skapaytterligare konkurrens om distansutbildningen i landet.En distanshögskola bör köpa sina kurser från andra lärosäten - i Sverigeoch utomlands - och bidra till utvecklingen av metoder och teknik fördistansutbildning. Distanshögskolans kurser bör i stor utsträckning erbjudassom samverkansprojekt mellan högskolan, Utbildningsradion och lokalautbildningsarrangörer.Det produceras i enorma mängder kunskap genom föreläsningar,lektioner och distansutbildningar. I huvudsak kommer denna kunskapsmängdfå människor till del genom deltagande i utbildningar. Genom utbyggnadenav ett bredbandsnät som når alla medborgare skulle också innehållet iutbildningar kunna göra det, till en försumbar merkostnad för utbildnings-producenten. Det kan givetvis handla om att direktsända föreläsningar, menockså om att tillhandahålla fasta kurser över nätet. Alla medborgare bidrargenom skatten till att finansiera utbildningarna och borde därigenom kunnata del av dem. Ett mål om att all offentligt finansierad utbildning ska görastillgänglig på nätet bör därför fastställas. Detta bör ges regeringen tillkänna.Det får ankomma på regeringen att göra närmare överväganden kringformerna för detta och hur målet ska uppnås.4 En rättsordning som underlättarDet fria flöde av information mellan människor och maskiner, också övergränser, som informationstekniken möjliggör, ställer också speciella kravpå lagstiftningen. Alltför ofta hindras IT-utvecklingen av lagstiftningsom är bunden till viss teknik. Som ett exempel på detta kan nämnastryckfrihetsförordningen, där tryckfriheten är bunden till vissa former avtekniskt framställda produkter. Hemsidor, chattar och annat kan inte medautomatik antas omfattas av yttrandefrihet.Det finns många exempel i lagstiftningen. Man kan säga att lagstiftarenöverrumplats av de stora omvälvningar som den tekniska utvecklingen förtmed sig, och därför inte hunnit anpassa lagstiftningen. Att anpassalagstiftningen till den tekniska nivån just nu förefaller inte heller att varaenframkomlig väg, eftersom nästa tekniska steg då riskerar att på nytt göralagstiftningen omodern. Den enda vägen är att nu inleda en omfattandeöversyn av svensk lagstiftning, i den takt det låter sig göras för att göralagstiftningen teknikoberoende.Regeringen bör därför utfärda ett nytt direktiv till alla kommittéer ochsärskilda utredare med uppdrag att belysa befintlig lagstiftning och också attöverväga om, och i så fall vilka, ändringar som behöver göras för att göralagstiftningen teknikoberoende. Detta bör självfallet även gälla föreslagen nylagstiftning. Detta bör ges regeringen till känna.4.1 Integritet och personuppgiftslagenEtt avgörande inslag i rättsstaten är medborgarens rätt till sitt egetprivatliv. En snabb teknisk utveckling, som gått långt fortare änregelverket förändrats, riskerar att leda till ökad otrygghet då denpersonliga integriteten urholkas. Det framstår som en viktig uppgift attgenom flera olika åtgärder stärka integritetsskyddet för enskilda.Sedan 1997 antog personuppgiftslagen (1998:204) harCenterpartiet och flera andra riksdagspartier uppmärksammat det orimliga ien lag som gör människor till lagbrytare i det närmaste så snart de sätter en dator. Genom initiativ i och flera riksdags-motioner begärde KU 1999 att regeringen skulle intensifiera sitt arbete för ettmodernare personskyddsdirektiv i EU samt att åtgärder görs för att kommatillrätta med problemen också på kort sikt.Under sommaren har Datainspektionen lämnat förslag till vissa lättnader ipersonuppgiftsförordningen och regeringen lämnat en proposition tillLagrådet för granskning. Det finns fortfarande stora brister i förslaget, t.ex.idet att det krävs en "adekvat skyddsnivå" i det land till vilketpersonuppgifterna förs. Det förefaller svårt att garantera detta t.ex. vidpublicering på Internet. Inte heller förslaget att undanta ringa gärningar frånstraff är önskvärt. Det riskerar att öppna för ökat godtycke och tar intehänsyn till att yttrandefriheten är som mest värdefull när den inte handlar omharmlösa uppgifter.Det har redan förekommit signaler om att tillämpningen av lagen har letttill att myndigheter hänvisat till att vissa sökningar utgör känsligapersonuppgifter och därför inte får göras, t.ex. i diarier. Självfallet är dettaoacceptabelt. En översyn av personuppgiftslagen måste med nödvändighetutgå från att bevara och stärka offentlighetsprincipen. Den rimligaste formenför detta framstår som en lagstiftning som bygger på att förbjudamissbruk i stället för att reglera användning av personuppgifter. Då enproposition kommer att föreläggas avstårCenterpartiet nu från yrkanden, men kommer noggrant att följa frågan.Bortsett från PUL finns andra frågor som rör offentlighet och integritet.Genom en dom i regeringsrätten bedömdes s.k. cookie-filer, som lagraslokalt på en dator av vissa webbplatser, vara allmän handling. Även fråganom loggar över vilka webbplatser som besökts ska vara offentliga, har varitföremål för debatt. Det framstår onekligen som problematiskt att hävda attspår efter vardaglig informationssökning ska vara offentlig handling, särskiltsom många är omedvetna om de spår som lämnas och funktionen kanstängas av utan repressalier. Man kan också ställa frågan om vanligamedborgares rätt till integritet då de utnyttjar kommunala datorer, t.ex. vidbibliotek. Gäller offentlighet även de filer som uppstår av dennabearbetning? Ett starkt skydd för offentlighetsprincipen förutsätter också ettstarkt skydd för den personliga integriteten. Regeringen bör mot bakgrund avdetta initiera en översyn av 2 kap. RF för att klargöra avgränsningar medhänsyn till personlig integritet i ljuset av den tekniska utvecklingen. Dettabör ges regeringen till känna.I sammanhanget vill åter uppmärksamma den s.k. bbs-lagen,eller lagen om ansvar för elektroniska anslagstavlor (1998:112). I föreningmed PUL utgör bbs-lagen, om än ganska bortglömd i dagens debatt, ettfarligt instrument. De båda lagarna torde göra i stort sett allaInternetleverantörer i till lagbrytare, då de inte tar bort sidor sombryter mot PUL, vilket i sin tur gör leverantörerna själva till lagbrytareenligtbbs-lagen. Även om lagarna uppenbarligen inte tillämpas till fullo, menarCenterpartiet att lagar, som inte kan efterlevas och som därför kräver attmyndigheter ser åt sidan även vid uppenbara lagbrott, är direktkontraproduktiva. Ett samhälle som förväntar sig att lagar ska följas bördärför rensa ut sådana lagar. bör därför upphäva bbs-lagen.4.2 Elektronisk handelFN:s kommission för handelsrätt (Uncitral) menar att utgångspunktenbör vara, att när digital kommunikation är lika säker som eller säkrare änvanlig papperskommunikation, bör den inte särbehandlas. Ståndpunktenförs fram i en modellag antagen 1996. Det är en rimlig utgångspunktockså för hur elektronisk handel bör hanteras i Sverige.4.2.1 Elektronisk handel och skatterRedan i dag går staten miste om skatteintäkter, främst moms, genomhandel på Internet då användare beställer varor och produkter från länderutanför EU som inte deklareras. I takt med att användningen ökarkommer även skattebortfallet att accelerera. Även inom unionen, därmoms erläggs i det land där varan säljs, kommer skattekonkurrensen atttillta. Genom att söka på Internet kan konsumenterna finna de varor deeftersöker i länder med lägre moms.På grund av denna utveckling ökar kraven på samarbete inomskatteområdet, främst mellan de europeiska länderna. Det finns en risk attföretag i länder med höga skatter på försäljning av information missgynnasav detta, då konsumenterna lika gärna kan vända sig till företag i andraländer och köpa informationen.Enligt det engelska analys- och forskningsinstitutet ,, riskerar myndigheterna i att redan detta år förlora 10miljarder pund, eller upp mot en femtedel av den totala försäljningsskattentill följd av att handel flyttar över på Internet. Risken för motsvarandesituation i är överhängande mot bakgrund av den datormognad somfinns här.Enligt analysföretaget kan man räkna med att av allakonsumenter handlar på Internet , och att den elektroniska handelnsomsättning i då uppgår till , att jämföra medknappt 2 miljarder . Om stora delar av Internethandeln flyttarutomlands innebär detta inte bara påfrestningar för svenska företag, utanockså för staten som går miste om såväl moms som beskattning avföretagens vinster.Det är angeläget att insikten om att informationsteknikens spridninginnebär påfrestningar på de nationella skattesystemen även resulterar iåtgärder nationellt. Det är nödvändigt att se över den tekniska utvecklingenspåverkan på det svenska skattesystemet och dess påverkan på statensinkomster. Regeringen bör skyndsamt tillsätta en utredning för att bedömadessa konsekvenser och återkomma till med förslag till åtgärder.Detta bör ges regeringen tillkänna.4.2.2 BetalningssystemInte minst vad gäller betalningssystem råder väsentligthårdare restriktioner för betalning i med kontokort över Internetän i de flesta andra länder. Det är möjligt att dessa restriktioner ärmotiverade, men det bör i så fall studeras huruvida lagstiftningen ilängden är effektiv då även svenska företag kan utnyttjabetalningstjänster förlagda till andra länder. har tidigare iriksdagen motionerat om detta, senast i motionen 1997/98:T815. Detyrkande som avsåg betalningssystem behandlades inte av utskottet idenna del (1997/98:TU7). Det är dock fortfarande påkallat att låta utredadet framtida regelverket kring elektroniska betalningar för att underlättasåväl företags- som konsumenthandel på Internet. Detta bör gesregeringen till känna.4.2.3 Kryptering och elektroniska signaturerKrypteringsfrågorna berör såväl integritetsfrågor som handelsfrågor.Centerpartiet är i huvudsak till freds med regeringens bedömningar avsituationen i skrivelsen Om kryptografi (skr. 1998/99:116). Mycket avpolitiken är också sådant som regleras genom Wassenaar-arrangemanget. Videlar emellertid de invändningar har mot den fördapolitiken, i så måtto att svenska myndigheter förefaller väljaen restriktiv tolkning av lagstiftningen och att det är oklart huruvidaregeringen arbetar för generösa regler inom ramen för de fortsattaWassenaar-förhandlingarna.Det är välkommet att regeringen i skrivelsen konstaterar att kryptering förnärvarande inte bör begränsas i , men det är inte tillräckligt. Eftersomskyddet för integritet och affärshemligheter kan antas spela en roll förföretags etableringsbeslut och för investeringar i system för elektroniskhandel och informationsutbyte, borde det också göras klart att inteheller har för avsikt att reglera användningen av kryptering inomlandet. bör som sin mening ge detta regeringen till känna.Regeringen bör också för svenska myndigheter göra klart att de skatillämpa bestämmelserna inom Wassanaar-arrangemanget och inom EG-rätten så generöst som möjligt så att det inom ramen för gällande regelverkgår att exportera svenska krypteringsprodukter så enkelt och fritt sommöjligt. Detta bör ges regeringen till känna.Det är slutligen djupt otillfredsställande att inte beretts möjlighetatt diskutera den svenska ståndpunkten i de förhandlingar som förts inomramen för Wassenaar-arrangemanget. Regeringen har, genom att mörka omsin egen politik, förhindrat från att påverka den förda politiken ochendast ställt inför ett fullbordat faktum genom den ovan nämndaskrivelsen. menar att i fortsatta förhandlingar, inom EUlikaväl som inom Wassenaar, måste vara pådrivande för en nedmontering avde exportrestriktioner som gäller för krypteringsprogram till ett absolutminimum. Detta bör ges regeringen till känna.I skrivelserna Elektronisk handel (skr. 1997/98:190) och den ovan nämndaOm kryptografi redogör regeringen för sin inställning till det arbete sompågått i EU för att åstadkomma godkännanden av elektroniska signaturer.Regeringen intar en avvaktande attityd till ett fullständigt godkännande avelektroniska signaturer, och menar att det är svårt att alltid godkännaelektroniska signaturer, beroende på formkrav. Det slutliga direktivet harockså utformats så att elektroniska signaturer ska godkännas inom deområden som staterna bestämt sig för att acceptera. Mot bakgrund avUncitrals utgångspunkter, som redogörs för ovan, bör det nu slås fast attelektroniska signaturer ska godkännas i alla fall då deras äkthet kan avgöraslika säkert eller säkrare än med traditionella underskrifter. Detta bör gesregeringen till känna.4.2.4 Regelverket för elektronisk handelHandel mellan företag utgör den större delen av den elektroniskahandeln. Utvecklingen av denna har lett till en omfattande verksamhetför att klargöra vilka regler som gäller och hur de tillämpas. InomToppledarforum påbörjades ett viktigt arbete som fortsätter iLandstingsförbundets, och Statskontorets regi.Bland annat har man utvecklat ramavtal och en mängd specifikationer förelektronisk handel.Att utvecklingen har skett "av sig själv" är i sig inget som säger att statligaingripanden inte behövs. Tvärtom innebär frånvaron av lagreglering fortsattosäkerhet kring vilka regler som kommer att gälla och ökarkraven på att de som är aktiva i elektronisk handel själva sluter avtal, vilketisin tur riskerar att leda till byråkratisering, främst till förfång för mindreföretag.Centerpartiet menar därför att regeringen bör ta initiativ för att studera deförändringar av t.ex. avtalsrätten som kan behöva göras för att underlättaelektronisk handel och minska behovet av bilaterala avtal som i detaljreglerar affärsförhållandena. En sådan översyn bör också leda till att frågorsom har betydelse för konsumenthandeln, som t.ex. när ett avtal ska ansesvara slutet. Detta bör ges regeringen till känna.4.2.5 KonsumentfrågorCenterpartiet har upprepade gånger i begärt en översyn avföljderna för konsumenterna vid elektronisk handel. har varjegång avslagit dem med hänsyn till att man bör avvakta det arbete somregeringen initierat och driver. sker emellertid ett arbete inomramen för EU som kan få långtgående konsekvenser, utan att riksdagengetts möjlighet att diskutera frågan. I det förslag till utveckling avBrysselkonventionen som föreslagits av kommissionen föreslås attkonsumenträtten i köparens land ska tillämpas. Ett företag i ett EU-landsom säljer till andra EU-länder kommer därmed att tvingas följakonsumenträtten i 15 olika länder. Det är säkert möjligt för större företag,men frågan måste ställas vad det innebär för mindre företag.Det är eftersträvansvärt att stärka konsumenternas ställning och att finnaregler som ökar tryggheten vid handel över gränserna. Det stärker också denelektroniska handeln. Dock är det angeläget att försöka finna ett regelverksom förenar ett stärkt konsumentskydd med att underlätta för handeln, främstför de små företagen. Detta kan t.ex. ske genom harmonisering avminimiregler för konsumentskydd inom unionen, vilket minskarsvårigheterna att hålla reda på konsumentlagstiftningen i femton olika länder.Regeringen bör därför låta utreda effekterna främst för små företag av denföreslagna förändringen och i samband med detta också belysa alternativahandlingsvägar för ett förstärkt konsumentskydd. Detta bör ges regeringentill känna.Vad avser konsumentfrågorna i övrigt noterar att flera olikautredningar tillsatts sedan motionerna 1997 och 1998 skrevs, varför vi nuavstår från att upprepa yrkandena.4.2.6 DomännamnshanteringenCenterpartiet, liksom flera andra partier, har tidigare fört fram krav omen översyn av hur domännamn hanteras. Det är mot den bakgrundenvälkommet att regeringen tillsatte en utredare för att se överhanteringen (dir. 1998:71). Utredningen ska vara klar , varförCenterpartiet avvaktar utredningen innan vi anlägger ytterligaresynpunkter på domännamnshanteringen.Det finns emellertid skäl att studera vilka hinder som finns för en (upplevt)mer rättvis hantering av domännamn gällande andra organisationer änaktiebolag. NIC-SE, som administrerar domännamnen i har,eftersom aktiebolag är den enda organisationsformen som har garanteratunika namn i , valt att endast låta aktiebolag registrera sig undertoppdomänen.Det är uppenbart orimligt att ideella organisationer, stiftelser m.m. som harrikstäckning inte har motsvarande möjlighet, utan nödgas registrera sig underen länsbokstav. Utredaren borde därmed ges möjlighet att belysa på vilketsätt organisationer som endast är registrerade i ett län ska kunna gestillträde till toppdomänen .se, t.ex. genom att tillåta ett registrerings-förfarande som skyddar namnet i hela riket. Detta bör kunna ske genom etttilläggsdirektiv till utredningen. Detta bör ges regeringen till känna.4.3 Intellektuell egendomInom EU och det arbete som pågår inom ett antal internationellaorganisationer spelar frågor som rör intellektuell egendom och copyrightm.m. en allt viktigare roll. Det är rimligt att frågorna måste lösas i störresammanhang än enskilda stater för att underlätta informationens friarörlighet. innebär detta arbete att i mycket storutsträckning ställs utanför arbetet, med små möjligheter att informera sigoch att påverka.Med hänsyn till den vikt som frågorna har för den framtida ekonomin, menockså för yttrande- och offentlighetsprincipernas fortlevnad, vore det rimligtatt regeringen regelbundet informerade och samrådde med omvilken politik för i dessa organisationer. Regeringen bör alltså få iuppdrag att för presentera förslag till svenska ståndpunkter vadavser förhandlingar om intellektuell egendom m.m.