mot · GN02Fi204 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Fi204av , ()ValutapolitikenEfter riksdagsbeslut är inte längreensam ansvarig för valutapolitiken. Den skall fortfarandesvara för den löpande verksamheten, men fr.o.m.innevarande år fattas beslut i övergripande valutapolitiskafrågor av regeringen.Mot denna bakgrund är det uppseendeväckande att så liten uppmärksamhetägnas valutapolitiken i årets finansplan, i synnerhet som viktiga frågor väntarpå ett snabbt avgörande inom detta område. På en knapp spalt meddelarregeringen att det är viktigt även för att euron blir en framgång, attett svenskt deltagande i det europeiska växelkurssamarbetet ERM2 inte äraktuellt och att erfarenheterna av en rörlig växelkurs är goda.Denna ointresserade och avvisande attityd är anmärkningsvärd mot bak-grund av att enligt anslutningsfördraget till EU har ett åtagande attfullt ut delta i den ekonomiska och monetära unionen (EMU). Till skillnadfrån och har vi inte någon fördragsenlig rätt att ställaoss vid sidan av.Sedan elva av femton EU-länder införde den gemensamma valutan ibörjan av 1999, kan det med fog hävdas att är den medlemsnationsom står längst från euron. Av de fyra utanförländerna är med iERM2 och kan kvalificera sig för att införa euron . ärtrots rätten till undantag också med i ERM2, och landets politiska ledning ärpositiv till den gemensamma valutan. Detsamma gäller den brittiskaregeringen, som lade fram en nationell övergångsplan till euron.Det kan t.o.m. hävdas att - en del av Sovjetunionen- hunnit före oss. Där är landets valuta baserad på en sedelfond, bestående avD-mark, d.v.s. i dagens läge euron. När förhoppningsvis blirmedlem i EU, kan rimligen euron komma att gälla som betalningsmedel utanövergångstid - arrangemanget med en sedelfond har ju visat förmågan atthålla valutan stabil.Regeringen skriver i finansplanen att håller dörren öppen för attsenare inträda i valutaunionen. Men ett beslut om en sådan förändring är intenågot som vårt land ensamt förfogar över. gäller den ordningenatt man måste kvalificera sig för inträde genom att uppfylla vissakonvergenskriterier. När medlemsländernas kvalifikationer för deltagandebedömdes inom EU , fick underkänt på en punkt,nämligen kravet på valutastabilitet. Detta ställningstagande ställde sig ävenSveriges statsminister bakom.KonvergensprogrammetMot denna bakgrund var det överraskande att regeringen, närSveriges konvergensprogram omarbetades vid det , ägnade så ringa utrymme och uppmärksamhet åtvalutapolitiken. Till skillnad från euroländernasstabilitetsprogram skall utanförländernaskonvergensprogram även ange mål och medel för att uppnåpris- och valutastabilitet. Det borde därför ha varit naturligtatt programmet gjorts mer problemorienterat och satt fråganhur skall uppnå valutastabilitet i förgrunden.I gällande konvergensprogram finns nu endast en kort, utslätad skrivningom valutapolitiken. Där anges varken mål eller metod för att uppnå en stabilväxelkurs. Det uttalande som görs om att kronan är undervärderad imponerarsäkert inte på de euroländer som misstänker för att vilja hålla en lågväxelkurs i syfte att skaffa sig konkurrensfördelar i den internationellahandeln. Ute i framstår det som obegripligt att en regering som sägersig ha kontroll över statsfinanser och inflation avstår från att ta del av defördelar som den gemensamma valutan erbjuder.I sitt utlåtande över det svenska konvergensprogrammet noterade att penningpolitiken behandlas mycket kortfattat. Den konsta-terade också att inget sägs om när kan tänkas ansluta sig till ERM2som förberedelse för eurons införande, och därmed kvarstod frågan omvalutastabilitet och kronans framtida utveckling. EU-ländernas finans-ministrar uttalade i samband med sammanträde den 8 februariatt för att kvalificera sig för EMU måste demonstrera sin förmåga atthålla en fast, rimlig kurs mellan kronan och euron och utan allvarliga störningar. förväntade sig attdetta skulle leda till ett beslut om anslutning till ERM2.Kronkursens utvecklingEU-kommissionen konstaterade i ovan nämnda utlåtande attkronan förblivit svag och ostadig, och attvolatiliteten snarare ökat än minskat. Även harkronkursen svängt i förhållande till euron. Sambandet medförväntningsbilden beträffande eurons införande i Sverigehar varit tydligt. Alldeles uttryckte sigstatsministern på ett sätt som tolkades som att det skulle blien förhållandevis snabb procedur, och då steg kronan.Tydligen bedömdes stämningen därmed ha blivit alltförpositiv, och några av statsministerns närmaste medarbetare istatsrådskretsen skickades ut för att anmäla tveksamhet,vilket dämpade utvecklingen. Efter beslutet om en extrasocialdemokratisk partikongress angående EMU-frågan imars 2000 stärktes åter kronan mot euron över sommaren. Påsenare tid, när en folkomröstning börjat framståsom mindre sannolik, har åter en försvagning skett.Samtidigt har skillnaden mellan den svenska och den tyska räntenivån återvidgats. En femårig statsobligation är nära en procentenhet dyrare i ,vilket kan ses som priset för att inte ha infört euron. Räntan är också högreän i , vilket visar nackdelen med att stå utanför ERM2.Det bör noteras att utifrån konvergensvillkoret om valutastabilitet ärförstärkningar av kronans värde lika störande som försvagningar. Denpåbjudna anslutningen till ERM2 syftar till att skall demonstrera sinförmåga att över tiden hålla en stabil växelkurs. Om denna anslutning uteblir,är det inte svårt att föreställa sig hur kronan kommer att åka jojo så längeoklarhet råder om tidpunkten för anslutning till valutaunionen.Statsrådsuttalanden kommer att tolkas hit och dit, och förskjutningar iopinionsmätningarna kan ge stora utslag. Variationsbredden kan kanske liggamellan för en euro i dystra ögonblick och om dess snara in-förande framstår som troligt.Den framtida kronkursen är överhuvudtaget mycket osäker. Efter rege-ringens och alla uttalanden om att kronan är undervärderad,torde man ha beställt en kurs på åtminstone vid en eventuell låsning.Men skulle det uppfattas som att är inne på att avsevärt förlängautanförskapet, kommer det att tolkas som att regeringen håller öppet för attåtergå till tidigare inflations- och devalveringspolitik, och då blir falletstort.Övergångsplan och ERM2-anslutningRedan i regeringsförklaringen direkt valutlovades ett omfattande informations- ochfolkbildningsarbete om EMU. Ännu har intemycket märkts av detta. Inte ens inför valet tillEuropaparlamentet kunde regeringen förmå sig till attta ställning till eurons införande i , och att döma avfinansplanen kan det dröja länge än.Därmed skapas en osäkerhet som är skadlig för ekonomi ochmedborgarnas välfärd. Varför skall vi alldeles i onödan underkasta oss dennaonödiga påfrestning? Det rör sig ju ändå endast om hur vi skall gå till vägaför att uppfylla en fördragsenlig förpliktelse. Ett minimikrav i närtid är attregeringen följer de brittiska Socialdemokraternas exempel och lägger framen plan för övergången till den gemensamma valutan. I den mån det nuförekommer några förberedelser i detta avseende, sker det i största hem-lighet. Bristen på tydligt ledarskap är påtaglig.En första punkt i en sådan övergångsplan måste vara att visa hur Sverigeskall kunna uppnå den valutastabilitet som krävs för en euroanslutning. Ingenhar kunnat ange en bättre väg än via ett inträde i ERM2. , som ändåhar ett undantag från plikten att införa euron, deltar i växel-kursmekanismen med smal bandbredd, och det har gett en klart bättrestabilitet i kronkursen än . En svensk anslutning till ERM2 måsteföregås av förhandlingar med övriga medlemsländer om bl.a. kursrelationentill euron, och eftersom de mycket väl kan bli svåra och segdragna, bör deinledas genast.Utarbetandet av en övergångsplan och upptagandet av förhandlingar om ettinträde i ERM2 bör rimligen föranleda en omarbetning av konvergens-programmet, som annars skulle gälla fram . kan ju integärna inta den passiva hållning till kravet på valutastabilitet som där kommertill uttryck över det egna ordförandeskapet i EU och fram till den tidpunkt dåeuron skall introduceras även i form av sedlar och mynt. Översynen börslutföras , varvid en bättre förankring i än förragången bör eftersträvas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att en nationell övergångs-plan till euron skyndsamt utarbetas i enlighet med vad som anförts imotionen,2. att hos regeringen begär att förhandlingar snarastupptas om en svensk anslutning till ERM2 i enlighet med vad somanförts i motionen,3. att hos regeringen begär att gällande konvergens-program omarbetas i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 4 oktober 1999Lars ()