mot · GN02U416 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U416av , ()Internationella fredsfrämjande insatser1 InledningI en värld av ökat ömsesidigt internationellt beroende utgör FörentaNationerna (FN) ett oundgängligt samarbetsinstrument. Det är ett bra bevispå hur människor tillsammans försöker lösa gemensamma regionala ochglobala problem. För del är medlemskapet en hörnsten i vårt landsutrikespolitik. är av många länder en respekterad och trovärdigmedlem i världssamfundet. Vi deltar på ett konstruktivt sätt på ett flertal om-råden inom det multilaterala samarbetet. Regeringen hävdar ofta att vi iSverige ska vara stolta över vårt FN-engagemang, inte minst genom vårthelhjärtade och kontinuerliga deltagande i de fredsfrämjande insatserna.Det senaste tillsättandet av väpnade styrkor i Kosovo belyser däremot fleraproblem i det svenska militära och politiska systemet. rykte och tro-värdighet som ansvarsfull nation i det internationella fredsfrämjande samar-betet står på spel. De flesta av dessa problem är av inrikes karaktär och bordedärför vara möjliga att åtgärda.2 Svenska traditioner att bevaraSedan 1948 har över 80 000 svenskar skickats ut i fredsbevarande opera-tioner. har efter FN:s bildande deltagit i 20 operationer iMellanöstern, , , och . utsedd som medlare då de första militära observatörerna sändes ut föratt övervaka stilleståndslinjen efter det 1948.Dag Hammarsköld var FN:s generalsekreterare, ansedd som en avinnovatörerna av den fredsbevarande verksamheten, då den förstafredsbevarande styrkan skickades till 1956 för att fungerasom en buffert och hindra fortsatta strider mellan och Israel.Sverige har sedan deltagit i olika operationer i bl a , ,och . I Bosnien deltar vi även i den Natoledda opera-tionen, liksom den som har tillsatts i Kosovo. De svenska styrkornahar med sin goda tradition av fredsbevarande insatser blivit något av ettföredöme i det internationella samfundet, där man även utbildar andra länderi fredsbevarande insatser både i utvecklingsländer liksom i vissa EU- ochNatoländer. Vi har utvecklat ett nära samarbete med , ochNorge, vilket har bidragit till att ge de nordiska länderna en förgrundsställ-ning inom FN:s fredsbevarande verksamhet.3 Utvecklingen av den fredsfrämjandeverksamhetenUnder det senaste årtiondet har det skett en stor förändring ochutveckling av den internationella fredsfrämjande verksamheten. Detraditionella fredsbevarande insatserna, då FN-trupper med parternassamtycke placerades mellan de stridande förbanden, är efter det kallakrigets slut inte lika aktuella eftersom de främst användes vidmellanstatliga konflikter. Efter det slut har däremot FN:ssäkerhetsråd i allt större utsträckning engagerat sig i inomstatligakonflikter och gett betydligt bredare mandat till deltagandemedlemsländer.3.1 Fredsbevarande insatser under kapitel 7 i FN-stadganFN-soldater har skickats in i självständiga länder för att avväpna militärastyrkor, skilja stridande grupper åt, eskortera och skydda transporter avhumanitära hjälpsändningar, se till att fredsavtal följs och att etniskaminoriteter skyddas. Verksamheten har blivit farligare och detraditionellt sett "opartiska" FN-soldaterna har ofta blivit en part ikonflikten och direkt föremål för väpnade attacker. På grund av denökade säkerhetsrisken och nödvändigheten av att, i enlighet meduppdragens karaktär, kunna upprätthålla fred och säkerhet har de flestafredsbevarande insatserna - traditionellt sett kapitel 6-operationer (eller 61/2) - tillsatts med mandat från kapitel 7 i FN-stadgan.Om ämnar deltaga fullt ut i dessa både fredsbevarande och freds-framtvingande insatser, vilka ofta är integrerade med varandra, är detav avgörande betydelse att det finns en beredskap och kompetens för sådanainsatser. Vi kristdemokrater anser att måste fortsätta att utveckla sinförmåga vad gäller deltagandet i fredsfrämjande insatser under kapitel 7 iFN-stadgan, och att samarbetet för dessa operationer med andra partner-länder ytterligare bör utvecklas. Detta gäller såväl underrättelsetjänst införoperationer som förberedelser och beredskap.3.2 Ökade civil-militära operationerFN har även med parternas samtycke i allt större utsträckning inblandatsi interna civila och politiska angelägenheter. Olika FN-operationer hartillsatts för att övervaka att demokratiska val genomförs på ett tillbörligtvis, upprätta institutionell kapacitet, hjälpa till med återförandet avflyktingar, genomföra humanitär assistans, bygga upp nya rättsväsendenoch hjälpa samt utbilda lokala polisstyrkor. I flera fall har dessa civilauppdrag skett i samband med rena militära operationer och därmed harde civila och militära funktionerna samarbetat med varandra. Den senasteoperationen i Kosovo visar tydligt komplexiteten där FN både leder dencivila administrationen i landet liksom har anlitat Nato för att garanterasäkerheten i regionen.Sverige bör fortsätta att driva politiken om utvecklandet av en nygeneration av fredsfrämjande insatser där civila och militära enheter sam-verkar. Av central betydelse är att samordningen mellan FN-missionerna ochalla hjälporganisationer samt övriga NGO:er som befinner sig i olikakrisområden förbättras. Det råder i viss mån fortfarande en misstänksamhetmellan internationella aktörer, främst på grund av olika traditionella"militära" och "civila" kulturer.3.3 Regionalisering av den fredsfrämjande verksamhetenEn intressent utveckling inom den internationella fredsfrämjandeverksamheten är säkerhetsrådets ökade utnyttjande av kapitel 8 i där mandat kan ges till regionala arrangemang att genomföraoperationerna. I har olika afrikanska samarbetsorganisationer fått iuppdrag att upprätthålla fred och säkerhet, liksom i fornaSovjetrepubliker där har fått världssamfundets mandat. FNhar även uppdragit åt Nato att säkra respektenför undertecknade fredsavtal, såsom i Bosnien med Ifor- och Sfor-styrkan.Sverige bör fortsättningsvis hävda de fördelar som finns med att användasig av regionala organisationer i de fredsfrämjande operationerna. Det ärbilligare för FN. Trupper med större lokalkännedom kan utnyttjas. Det ger ettstörre ansvarskännande om människor i konfliktregionen själva kan lösa sinaegna problem. Däremot bör även påtala den uppenbara risk som kanfinnas för att regionala styrkor tar ställning för endera parten i en konflikt,vilket i vissa fall kan göra det befogat med övrigt internationellt deltagande iden totala missionen.3.4 Effektivisering av den fredsfrämjande verksamheten inomFNDå ökade krav har ställts på fredsfrämjande operationer har man tvingatsatt effektivisera verksamheten. Förmågan att förutse potentiella kriser,förbereda och planera för eventuella operationer, kunna rycka ut snabbtvid akuta kriser, lösa finansieringsfrågorna, upphandla materiel ochandra förnödenheter samt att samordna de civila och militära insatserna,håller nu långsamt på att förbättras. Tyvärr går det dock trögt för FN attreformera den fredsbevarande organisationen då många olika nationellaviljor drar åt olika håll.Sverige måste fortsätta att med egen röst, och tillsammans med övriga EU-länder i påskynda effektiviseringen av den freds-främjande verksamheten. Vi kristdemokrater vill särskilt betona vikten av attsnabbt kunna rycka ut vid akuta kriser och att fungerande system förtillgängliga nationella trupper och snabbinsatsstyrkor upprättas.4 förmåga och anpassningUtvecklingen av effektivisering, civil och militär samverkan,regionalisering och ökad risk vid operationerna ställer stora krav påmedlemsländerna som vill deltaga i den fredsfrämjande verksamheten.Sverige har delvis varit framgångsrikt i denna anpassning och har blandannat upprättat snabbinsatsstyrkan SWERAP (Swedish rapid reactionforce) och deltar tillsammans med andra länder i tillskapandet av enmultinationell brigad (UN SHIRBRIG), som med kort varsel kan ställastill FN:s förfogande i fredsbevarande insatser. Dessutom utvecklasalltmer beredskapen för insatser med både civila och militärakomponenter. Utbildningsprogram och gemensamma övningar sker bl avid - det svenska internationella centret för den militärafredsfrämjande verksamheten - där många olika samarbetspartner ochutländsk personal deltar.4.1 SWERAP, en flexibelt sammansatt snabbinsatsbataljonDet är beklagligt att SWERAP fortfarande inte är en fullskalig bataljon, idagsläget enbart ca 500 man. Förberedelserna för en utvidgning avsnabbinsatsstyrkan har enligt regeringen vidtagits, men går långsamt.Den påbörjade insatsen i Kosovo har visat nödvändigheten av att utökaden svenska snabbinsatsförmågan. Planering och utbildning bör därför hasom utgångspunkt att ska kunna sända en flexibelt sammansattsnabbinsatsbataljon utomlands efter beslut. Tillgångenpå ett sådant förband ökar trovärdigheten för som truppbidragareoch säkerställer att våra förband används på ett effektivt sätt. Införframtida uppdrag bör man även se över motsvarande koncept för flyg-och marinförband för internationella insatser och en ökad samverkanmellan de olika försvarsgrenarna.Kristdemokraterna anser att om en av Försvarsmaktens huvuduppgifter ärden internationella fredsfrämjande verksamheten och om det krävs snabbberedskap för insatser i olika konflikthärdar så bör en fullskalig bataljonfinnas tillgänglig för insats med kort varsel. I den senaste tillsättningen avsvenska trupper under FN-mandat, deltagandet i den Natoledda Kfor-styrkani Kosovo, blev denna fråga aktualiserad då man tvingades rekryteraytterligare ca 350 man, vilket var en anledning till försening av ankomstentill insatsområdet.4.2 Vikten av ett snabbt politiskt beslutsfattandeVid uppbyggandet av ett effektivt insatssystem är det viktigt med ettsnabbt politiskt beslutsfattande. Det finns vissa kritiska moment från atten operation blir aktuell till att den finns på plats i konfliktregionen. Detpolitiska beslutet måste fattas, de utvalda styrkorna måste förberedas, ochinsatsstyrkorna måste installeras i regionen. Då man effektiviserarrekryteringen och utbildningen, ställer vissa förband till förfogande, upp-rättar register över tillgängliga styrkor och förbättrar snabbinsats-förmågan, är det absolut nödvändigt att inte det politiska beslutsfattandetytterligare försenar en operation. Förberedande trupper skall kunnafinnas på plats redan någon vecka efter beslut i säkerhetsrådet medanmajoriteten av styrkorna följer efter under den kommande månaden.Det svenska systemet för planering och insättande av truppförband tycksinte kunna hantera en internationell fredsfrämjande insats av dignitet påkortare tid än efter beslut, vilket var fallet för den senasteKosovo-styrkan. Trots att planering och förberedelser för deltagande i eneventuell operation påbörjats månader innan det definitiva beslutet kom, vardet flera faktorer som nämns i denna motion som kraftigt försenadeoperationen.4.3 Finansieringen i samband med beslut om fredsfrämjandeinsatserDe svenska förberedelserna för ett deltagande i en internationellfredsstyrka inleddes då lämnade en ickebindande avsiktsförklaring till Nato om intresse att delta. Den 26 februariförklarade sin beredskap att delta med lämpliga delar av sinsnabbinsatsstyrka. meddelade till Nato att vi avsågatt ställa upp med en del av en svensk bataljon i en svensk-finsk styrka.Riksdagen biföll regeringens förslag att ställa enväpnad styrka till förfogande som ett svenskt bidrag till en internationellfredsstyrka i Kosovo. Den svensk-finska modellen övergavs, då ettgemensamt koncept, åtminstone från svenskt håll, ansågs alltför riskfyllt,vilket innebar att man med kompletterande rekrytering inte skulle kunnapåbörja transport av hela förbandet förrän i november 1999.Så sent som ansåg sig Försvarsmakten inte ha fått allanödvändiga ingångsvärden för att fortsätta planeringen. Det slutgiltigabeslutet med finansiering av insatsen i Kosovo fattades den 26 augusti.Beslut om deltagande fattades alltså långt innan finansieringen var löst.Dessutom kommer operationen att kosta betydligt mer än vad som varbudgeterat för i anslaget A 2 Fredsfrämjande truppinsatser inomutgiftsområde 6. Därmed fick man söka finansiering inom olika anslags-poster inom både utgiftsområdena 5 och 6. Detta skapade en viss konfliktmellan olika departement om vem som skulle betala för operationen. Medeltogs från den övriga fredsfrämjande verksamheten inomUtrikesförvaltningen och även från olika delar av det militära och civilaförsvaret.Kristdemokraterna anser att om skall vara trovärdigt i sittdeltagande i den internationella fredsfrämjande verksamheten bör det ej ta 5månader för en snabbinsatsstyrka att komma på plats i en konfliktregion. Detskadar vårt anseende och är destabiliserande i konfliktområdet. Kristdemo-kraterna anser att som det fattas ett politiskt beslut om deltagandebör finansieringsfrågan vara löst för att inte ytterligare försena insatsen.4.4 Utvärdering av finansieringenAnslagsposten A 2 i utgiftsområde 6 är ca 400 miljoner, även om det förår 2000 tillskjuts ytterligare 500 miljoner för Kosovo-styrkan.Kristdemokraterna anser att det bör skapas en fast ekonomisk strukturmed angivna medel för den totala fredsfrämjande verksamheten somhamnar under utgiftsområdena 5, 6 och 7. Eftersom volymeninternationella insatser inte är över åren kan en beredskapskreditför fredsfrämjande insatser vara ett sätt att effektivisera beslutsfattandeoch planering. anser att en utvärdering avfinansieringen av de fredsfrämjande insatserna nu måste göras.4.5 Urholka ej totalförsvaret eller biståndetKristdemokraterna anser att deltagandet i internationella fredsfrämjandeoperationer inte får urholka det nationella totalförsvaret. Pengar skallvara öronmärkta för de fredsfrämjande insatserna. Om det inte finnstillräckliga medel i de avsedda anslagsposterna får det inte drabba andranödvändiga verksamheter, inom varken totalförsvaret eller detinternationella biståndet.4.6 Strukturen av den fredsfrämjande verksamhetenKristdemokraterna anser att det finns skäl att se över strukturen för dentotala fredsfrämjande verksamheten som hamnar underutgiftsområdena 5, 6 och 7. För militära observatörer, civilpoliser ochandra enskilda sker finansiering via utgiftsområde 5 Utrikesförvaltningoch internationell samverkan samt via utgiftsområde 7 Internationelltbistånd. Insatserna utomlands vad gäller militära trupper finansieras viaanslaget A 2 Fredsfrämjande insatser i utgiftsområde 6 Totalförsvar.Departementens ansvarsområden är delvis överlappande vad gäller anslagoch kompetensområden. fattas det politiska beslutet om svensktdeltagande ofta av utrikesministern, medan det i vissa fall skall genomförasoch finansieras av andra departement och myndigheter. Var det politiskaansvaret ligger är inte tydligt och därmed uppstår lätt konfliktsituationer. Föratt skapa politisk handlingsfrihet och effektivare försvarsplanering, anserKristdemokraterna att det behövs en bättre samordning mellan olikainvolverade instanser.4.7 Återbetalning av insatskostnaderVid en internationell insats med FN-mandat bör det övervägas huråterbetalningen av insatskostnaderna sker. Återbetalningen är fördelad påtvå delar, dels missionskostnader, dels materielkostnader. I ovan nämndastrukturöversyn menar att det även bör studeras huråterbetalningen av medel från FN hanteras.5 Hemställan5 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att måste fortsätta att utveckla sinförmåga vad gäller deltagandet i fredsfrämjande insatser under 7 kap. iFN-stadgan,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en ny generation av fredsfrämjande insatser därcivila och militära enheter samverkar,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om regionalisering av den fredsfrämjande verksam-heten,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om effektivisering av den fredsfrämjande verksam-heten inom FN,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att bör upprätta en fullskalig bataljon försnabbinsatser,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vikten av ett snabbt politiskt beslutsfattande,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om finansiering i samband med beslut om freds-främjande insatser,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utvärdering av finansieringen av denfredsfrämjande verksamheten,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att deltagandet i internationella fredsfrämjandeoperationer inte får urholka det nationella totalförsvaret,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att se över den totala strukturen av den freds-främjande verksamheten,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en bättre samordning mellan olika nationelltinvolverade instanser,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att se över hur återbetalningen av medel från FNhanteras.Stockholm den 3 oktober 1999Jan ()()()()()()()()()()1Yrkande 5 hänvisat till FöU.