ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GN02Ub238 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub238av , ()Körkortsutbildning på gymnasietAtt ha goda trafiksäkerhetskunskaper och att kunna köra bil tillhörallmänbildningen i dagens samhälle. Det borde därför vara hög tid attinföra allmän körkortsutbildning på gymnasieskolans samtligautbildningsprogram. Verkligheten är den att allt färre 18-åringar av olikaanledningar skaffar sig körkort. Enligt uppgifter är ungefär 25procent av årskullen körkortsinnehavare. I storstäderna är det ännu färresom har körkort.I debatten kring körkortsutbildningsfrågorna föreslås nya krav och regler,till exempel dubbelkommando och körskolekrav, vilket kommer att göra detännu dyrare och krångligare att ta körkort. Självklart kan man ta körkortsenare i livet men det blir sällan lättare, av olika orsaker. Att själv köra bil ärför många enda alternativet vid resor mellan till exempel bostad och arbete.Det är heller inte ovanligt att arbetssökande måste tacka nej till erbjudandeom arbete därför att man inte har körkort. Körkortsfrågan är på väg att bli enklassfråga eftersom den i hög grad är en privatekonomisk fråga.För flera år sedan beslutade att 16-åringar har rätt att börjaövningsköra. Det är därför högaktuellt med trafikundervisning i olika formerpå gymnasieskolan. Även för elever som inte har direkta planer på körkort ärkunskaper på området värdefulla. En god körkortsutbildning lägger ocksågrunden för att bli en bra bilförare. haltar detta eftersom gymnasistenhar möjlighet att övningsköra, men ofta inte ges reella möjligheter tillparallell teoretisk utbildning. I detta sammanhang kan också frågor omkringdroger och alkohol behandlas. Konkret information och undervisning omdroger kopplat till körkortsutbildning får säkert goda förebyggande effekter.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en snabbutredning angående förberedandekörkortsutbildning i gymnasieskolan.Stockholm den 3 oktober 1999Dan ()
mot · GN02Ub240 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub240av , ()Skånsk historia på nätetDet finns en sak som som enda land i klarat av, nämligenatt få ett folk att helt ta över den segrande maktens historia. Det har gåttungefär det svenska maktövertagandet, men fortfarandeläses inte Skånelands historia i Skåneländska skolor utan enbart densvenska varianten. ska till varje pris framstå som homogent.Försvenskningen av Skåneland beskrivs som ett av de grymmasteexemplen på imperalism i historia. I skolorna framställs det snararesom om svenskarna gjorde de skåneländska invånarna en stor tjänst genomatt "befria" dem från danskarna, det är en viss skillnad.Var läser man i svensk historia om den förödelse som svenskarna orsakadei ? Var står det om de fälttåg som gjorde i och iBlekinge? Var skriver man om svenskarnas massaker i , dåman mördade 2000 människor?Minnesmärken över svenska segrar finns över hela Skåneland, alltsåSkåne, , , men var hyllar vi våra förfäder som kämpade försitt land, mot den svenska stormakten?För att utvecklas som individ är det nödvändigt att känna till sin historia.Vi kan inte bara fortsätta att låta historieförfalskningen pågå. Våra förfäderskamp kan vi inte bara glömma bort, precis som vi inte bara kan låtaSkånelands traditioner försvinna.Det är viktigt att känna den egna regionens historia.Historieundervisningen bör i större utsträckning medge utrymme förkännedom om den lokala historien.Så löd den motion jag skrev och som blev avslagen.Men effekten har kommit underifrån. i harbeslutat att tillsätta en projektledare med uppdrag att undersökaförutsättningarna för att producera en skånsk historiebok på nätet.Projektet som planeras bygger på ett brett samarbete mellan ,universitet och högskolor i samt museer och andraorganisationer.Detta är verkligen ett kulturprojekt i tiden men det kräver resurser.Regeringen borde uppmuntra detta underifrånprojekt med ett anslag omförslagsvis . Medel för detta bör kunna anvisas från anslaget A 2Utveckling av skolväsende och barnomsorg under utgiftsområde 16.Regeringen bör vidare uppdra åt att se över kursplanen i historia iakt och mening att förstärka den lokala historiens roll. Detta bör gesregeringen tillkänna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om stöd till en skånsk historiebok på nätet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av kursplanen i historia.Stockholm den 29 september 1999Gunnel (c)
mot · GN02Ub243 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub243av Juholt, ()Historieämnet i skolanHistorieämnet har trängts undan i skolanDet är en olycklig utveckling. Det är därför angeläget att riksdagenuttalar sig för att ge historieämnet en starkare ställning i skolan och göradet till ett kärnämne i gymnasieskolan.Ett folk utan historia är som en människa utan minneNär nu alltmer integreras med övriga och andra kulturerframstår det som allt tydligare att man på de flesta andra platser i vårvärld anser historia vara grunden för allmänbildning, vilket i sin tur är enförutsättning för vidare yrkeskarriär.Samtidigt upplever vi i en situation där en stor andel av minst engeneration saknar hyggliga kunskaper i historia, såväl svensk som allmänhistoria. läser färre än hälften av gymnasieeleverna historia.I beskrev resultatet av en stick-provsundersökning som hon genomfört. Där framkom det att den genom-snittlige unge svensk som passerat genom hela sin skolutbildning inte kanplacera kända historiska namn, exempelvis eller drottningKristina, i rätt århundrade, än mindre berätta något om dem. I bästa fall harman hört namnet. Lika illa, ofta än värre, är det med kunskaper om den egnalokalhistorien.Det förefaller dock närmast omöjligt att utöka den totala mängden gym-nasiepoäng, i princip den anslagna tiden. En förstärkning av historieämnetinnebär därför att något annat ämne måste erhålla mindre tid. Detta är enbesvärlig fråga och flera olika alternativ är värda att prövas. På gymnasienivåkan det vara lämpligt att historia ersätter religion som kärnämne.Lite tid borde kunna tas från svenskämnet med dess 200 gymnasiepoäng.Det får dock inte ske på ett sätt som riskerar att beröva våra ungdomar derasspråk.Förutsättningen för denna omfördelning är att man i historieundervis-ningen förbättrar elevens förmåga att skriva och tala god svenska, blandannat genom uppsatsskrivning i historiska ämnen. Historieundervisningenborde vidare kunna samordnas med samhällskunskapen, vad gäller exempel-vis ideologier, med svenskämnets litteraturhistoria och med religions-kunskapen.Louise Drangel menar att på så sätt skulle de olika ämnena backa upp var-andra, så som det var tänkt innan den nya schemaläggningstekniken medbland annat koncentrerade kurser kraftigt försvårade en sådan samordning.För att skapa trygghet i en föränderlig värld och för att bättre förstå skeen-den i vår nutida vardag behöver vi på ett bättre sätt förvalta vårt kulturarv.Historiekunskaper handlar inte i första hand om årtal eller enskilda händel-ser, utan snarare om att förstå sammanhang och förmåga att se händelser i ettriktigt perspektiv.Sveriges () har vid sin senastekongress, i sitt handlingsprogram, slagit fast att historia bör bli ett kärnämnepå gymnasiet. Detta krav från en yngre generation finns det all anledning attbehandla seriöst.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att historieämnet i skolan skall stärkas och görastill kärnämne i gymnasieskolan.Stockholm den 29 september 1999Håkan Juholt (s)()()
mot · GN02Ub244 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub244av , ()Idrott i skolanMånga rapporter har visat på en utveckling av barn ochungdomars fysiska aktivitet som är mycket oroande. Idrottsrörelsenengagerar en mycket stor del av ungdomen men allt fler unga är fysiskthelt passiva. Den organiserade verksamheten inom idrottsrörelsenfungerar väl men det spontana idrottandet utanför har minskat de senastetio åren.Konsekvenserna för folkhälsan av denna utveckling kan bli förödande.Redan i dag pekar forskarna på ökad förekomst av övervikt och fetma. Detkan i sin tur ge upphov till ökad risk för hjärt- och kärlsjukdomar och såsmåningom åldersdiabetes och benskörhet. Denna negativa utveckling måstehejdas annars riskerar kostnaderna för både individ och samhälle att blimycket höga.Självklart kan idrottsrörelsen, som i sig gör stora insatser för många unga,ändå inte nå alla unga. Den är ju en frivillig folkrörelse. Huvudansvaret föratt sprida det positiva budskapet om motionens och den fysiska aktivitetensbetydelse samt en allmän hälsofostran måste ligga på skolan.Mot den bakgrunden är det beklämmande och mycket allvarligt att densvenska skolan är sämst i när det gäller idrott i skolan.1998 gjordes visserligen en liten korrigering av den tidigare neddragningenav antalet idrottstimmar i skolan. Förändringen är dock alldeles för otillräck-lig. Ökningen är bara marginell.Dessvärre har också idrottsämnet förändrats innehållsmässigt. Den har nuen omfattande del av teori, på bekostnad av den fysiska aktiviteten.Det är beklagligt att så lite skoltid numera avsätts till gymnastik och idrott.Dessa lektioner har helt uppenbart tidigare utgjort värdefulla avbrott i stilla-sittandet och ökad koncentration under den övriga skoldagen. När sedan deunga lämnat skolans värld och hamnat i arbeten som är enformiga medmycket stillasittande är risken stor för förslitningar och bestående men somleder till en för tidig pension.Idrottsämnet är det enda ämnet som har ansvar för elevens fysiska hälsa.Forskningen visar på ett starkt samband mellan motorisk utveckling ochinlärning. De motoriska övningarna har stor betydelse för ungas fysiska ochpsykiska utveckling. Man kan också misstänka att den utbredda oro som ärvanlig bland eleverna på många skolor beror på att ungdomars rörelse-behov inte blir tillfredsställt.Nu krävs förändringar. Det kan knappast ske med mindre än att timtidenför ämnet "Idrott och hälsa" i skolan utökas. Alla forskningsresultat till dagsdato styrker detta krav. Regeringen bör återkomma till med förslagom utökad timtid för ämnet "Idrott och hälsa" i skolan.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ökad timtid för ämnet idrott och hälsa i skolan.Stockholm den 3 oktober 1999Ingvar ()()
mot · GN02Ub247 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub247av , ()Statligt specialpedagogiskt stöd med hörselinriktningBehov av förstärkt statligt specialpedagogiskt stöd med hörselinriktning inorra regionen.I regeringens proposition 1998/99:105 Elever med funktionshinder -ansvar för utbildning och stöd läggs förslag som bl a rör den framtida stöd-organisationens inriktning och uppdrag.Statens specialpedagogiska stöd med hörselinriktning som erbjuditsskolhuvudmännen till elever med hörselskada har givits genom statens köpav sk konsulentstöd från landstingens hörselvård.Dessa tjänsteköp via , , har enligtuppgift inte täckt kostnaderna för de faktiska stödinsatser som landstingenutfört i skolorna i norra . Statens totala budgeterade tjänsteköp viaSIH utgör f.n. för hela riket . Ett antal landsting haraviserat att de inte har möjlighet/är beredda att sälja dessa tjänster inför år2000. En allvarlig brist på stöd kommer då att uppstå för elever medhörselskada och deras lärare. Landstingens uppdrag innefattar, enligt hälso-och sjukvårdslagen, habiliteringsinsatser, men ej specialpedagogiskt stöd.I den framtida statliga stödorganisationen är det av vikt att dimensione-ringen av resurser beräknas med hänsyn till såväl låg befolkningstäthet somde brister i infrastruktur som gäller i norra . Dessa förhållanden med-för betydligt längre restider och kostnader än i riket generellt.Det kommunala specialpedagogiska stödet till hörselskadade elever inomnorra ges av personal med mycket varierande pedagogisk kompetensoch kunskap inom hörselområdet.Våren 1998 gjordes en analys av antalet kommuner med egen special-pedagog med hörselutbildning från lärarhögskola. Då framkom att i mer än70 % av regionens 54 kommuner saknades denna kompetens. För under-visningen av de hörselskadade eleverna i dessa kommuner är det statligastödet på olika nivåer av väsentlig betydelse.De flesta med adekvat hörselutbildning är verksamma i den statligaspecialskolan för döva och hörselskadade, Kristinaskolan i . Vidspecialskolan finns ett kunskapscenter för regionalt stöd till hörselskadadeoch dövblinda elever i Norrlandslänen.För att ta vara på dessa resurser bör det regionala stödet till personal förhörselskadade elever även placeras i anslutning till specialskolani . Spetskompetens inom hörselområdet bör tillvaratas ochutvecklingsresurser tillföras organisationen.För att möjliggöra en skola för alla, även för elever med hörselskador,erfordras att statens regionala stödorganisation bygger vidare på denkompetens och erfarenhet som finns. Det är viktigt att det finns tillräckligtmed resurser för att på olika nivåer fortbilda skolledare, lärare och övrigskolpersonal inom området i regionen. Det borde ge förutsättningar för ettbättre stöd för kommunernas utbildningsverksamhet för hörselskadade eleveri de fem nordliga länen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av förstärkt statligt specialpedagogisktstöd med hörselinriktning i norra regionen.Stockholm den 5 oktober 1999Rune ()()()()()()
mot · GN02Ub248 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub248av Staaf-Igelström, ()FriskolorIntresset för att starta friskolor på speciellt gymnasienivå har ökat mycketsnabbt. Förra läsåret gick nära 31 000 elever i en friskola pågrundskolenivå och detta var en ökning med jämförtmed . På gymnasienivå var det c:a 11 000 elever i friståendegymnasieskolor förra läsåret. Om samtliga nya ansökningar som nuligger på bord skulle få godkänt så innebär det enfördubbling av antalet fristående gymnasieskolor. En ny trend är att enutbildningsanordnare söker tillstånd för flera friskolor åt gången och nyttär även att allt fler kommersiella utbildningsanordnare visar intresse föratt starta friskolor.Friskolorna har betydligt större andel obehöriga lärare än de kommunalaskolorna. Exempelvis saknar i varannan lärare på defristående gymnsieskolorna lärarutbildning. I friskolor på grundskolenivå ärmer än fyra av tio lärare obehöriga. I nuläge ställer inte skollagen sammakrav på lärares utbildning i en fristående skola som i den kommunala skolan.För den allmänna gäller att "huvudmannen är skyldig att förundervisningen använda lärare som har en utbildning avsedd för den under-visning de i huvudsak ska bedriva". För friskolorna räcker det att "ha engodtagbar läroplan och kompetenta lärare". Jag anser att lagen bör ändras såatt samma behörighetskrav ska ställas på lärare i friskolor som inom denallmänna skolan utifrån att allt fler barn går i friskolor. För om en alltmindredel av lärarna är utbildade för sin arbetsuppgift så anser jag att det blir alltsvårare att klara de krav som ställs i den nationella läroplanen och dettadrabbar våra barn och barnbarn! Utbildade lärare är av stor vikt för att kunnasäkra en likvärdig skola och garantera kvaliteten oavsett var i landet man boroch i vilken skola man går.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behörighetskrav på lärare.Stockholm den 5 oktober 1999Lisbeth Staaf-Igelström (s)
mot · GN02Ub249 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub249av Skånberg, (kd)Tätare betygsstegFörändringen av betygen från de fem betygsstegen 1-5 till de tre betygs-stegen Godkänt (G), Väl Godkänt (VG) och Mycket Väl Godkänt(MVG) har inneburit en försämring för eleverna såväl i betygensfunktion av positiv återföring, feedback, som i funktionen avurvalskriterium för vidare studier. De tre betygsstegen samt risken attinte få betyg alls blir alltför vida och trubbiga. Skillnaden är stor mellanatt ha ett svagt eller ett starkt G i ett visst ämne, men den framgår inte avbetyget, och incitamentet för att försöka höja betyget blir svagt. Påsamma sätt som en trappa med täta trappsteg är mer gåvänlig än entrappa med få och höga steg, såväl för elitgymnasten som för denrörelsehindrade, så är ett betygssystem med fler steg mer studievänligtsåväl för den som har lätt för sig som för den som har det svårare.Nackdelen med få och stora betygssteg är naturligtvis störst för elevermed svårigheter. Nuvarande betygssteg kunde, utan att en förändring igrunden av betygssystemet vore nödvändig, enkelt kompletteras med ettplus för starkt betyg, eller ett minus för svagt, till exempel VG- eller G+.För den som inte kvalificerat sig för G, borde läraren ha möjlighet attskriftligt kunna dokumentera de kunskaper som eleven ändå besitter, justför den positiva återföringens skull, och för att ge ett tydligt incitamentför att ta nya tag.Enligt lärare verksamma i olika delar av landet är det ett allmänt ochaccepterat bruk inom lärarkåren att göra egna noteringar med plus och minusvid betygen. Merarbetet skulle med andra ord bli obefintligt eller mycketbegränsat. I själva verket kan man säga att frånvaron av utskrivna plus ochminus innebär att eleverna undanhålls att skriftligt få en värdefull feedbackdokumenterad som de facto finns i lärarens noteringar, och som oftameddelas muntligt. En muntlig redogörelse kan naturligtvis inte helleråberopas inför arbetsgivare eller vid ansökan för vidare studier.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tätare betygssteg.Stockholm den 4 oktober 1999Tuve Skånberg (kd)
mot · GN02Ub250 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub250av , ()Stöd till svenska för invandrareFram till och med kunde deltagare i svenska för invandrare, somförlorade sin arbetsinkomst, a-kassersättning eller KAS på grund avdeltagande i Sfi, få timersättning. Det reglerades i förordningen1986:395. Timersättningen var oavsett inkomstbortfalletsstorlek. Timme räknades som hel klocktimme med inkomstbortfall, dockinte fler klocktimmar än studietimmar. Timersättningen varpensionsgrundande men inte sjukpenninggrundande.Timersättningen vid Sfi togs bort efter förslag i samband med budget-propositionen för . Nyanlända flyktingar och andra invandrare deltaridag normalt i svenskundervisning innan förvärvsarbete blir aktuellt.Däremot har de invandrare som deltar i Sfi och som inte omfattas avflyktingmottagandet ofta bott i . Denna grupp invandra-re erbjuds samma studiestöd som övriga vuxenstuderande.Problemet är inte dem som man når med dagens system, problemet är demman inte når . För kommuner med hög andel invandrare och i övrigt godförmåga att tillvarata invandrares kompetens i arbetslivet har denna frågablivit ett problem. Många av dessa invandrare som behöver Sfi kan så litesvenska att de inte kan delta i till exempel Komvux. Erfarenheten hittillsvisar också på att de med låg grundutbildning inte kan tillgodogöra sigmöjligheter i nuvarande system. Här finns en lucka i regelverken somgör att de mest behövande faller igenom. För denna grupp är det ofta sam-tidigt en bra pedagogik att få kombinera studier i svenska språket med arbete.För någon som deltar i Sfi och i en annan vuxenutbildning, tillexempel genom Komvux, kan Sfi-deltagandet ingå i det som grundar rätt tillandra studiestöd, såsom studiemedel eller särskilt vuxenstudiestöd. Men förden gruppen invandrare som har levt i finns det just nuingen studiestödsform alls när det gäller Sfi. Genom omstruktureringar inom arbetslivet och de ökade krav på språk-kunskaper som kommit har behovet av ökade språk-kunskaper för invandrare som redan lever här synliggjorts och satts i fokus.Att läsa instruktioner, använda dator, arbeta i grupp och ha kontakter medkunder är exempel på arbetsuppgifter som kan ha tillkommit sedananställningen började.Att frågan om ekonomiskt stöd behövs både för dem som behöver språk-studier för att öka förutsättningarna att skapa sig en fast förankring iarbetslivet och för dem som har ett arbete är tydligt. Den som har arbete menvars språkkunskaper inte fyller de ökade kraven på att behärska svenskaspråket riskerar att slås ut från arbetsmarknaden om inget görs. Det är inteden organisatoriska formen av ett stöd som är det primära utan att dennainvandrargrupps behov att ökade språkkunskaper kan tillgodoses. Ävenmöjlighet till att finansiera lokalt anpassade lösningar är välkomna.Det är viktigt att gruppen invandrare, som på grund av bristande språk-kunskaper har svårt att klara ökade krav på arbetsmarknaden, blir föremål förextra uppmärksamhet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om invandrares språkkunskaper.Stockholm den 27 september 1999Carina ()
mot · GN02Ub253 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub253av , ()Utbildning för freds- och icke-våldskulturFN:s generalförsamling har deklarerat till "Det internationellaåret för en fredskultur" och 2001-2010 till "Årtiondet för en freds- ochickevåldskultur för världens barn".I deklarationen uppmanas FN:s medlemsländer att "vidtaga de åtgärdersom är nödvändiga för att försäkra sig om att fredens och ickevåldets praktiklärs ut på alla nivåer i respektive samhällen, inklusive det allmännautbildningsväsendet" (ej officiell översättning).Den utbildning man eftersträvar i deklarationen "innehåller värderingar,attityder och förhållningssätt som grundas på frihet, rättvisa, demokrati, allamänskliga rättigheter, tolerans, solidaritet". Det är fråga om en utbildningsom "avvisar våld och lyckas att förebygga konflikter genom att bearbetadess orsaker och att lösa problem genom dialog och förhandling".På det sociala toppmötet i gjorde världens statschefer,inklusive , en rad viktiga åtaganden, varav flera gäller konflikt-hantering och fred. Ett av dessa åtaganden gäller att utveckla breda utbild-ningsprogram i fredlig konflikthantering.I Agenda för fred och rättvisa från den stora världskonferensen i medöver 9 000 deltagare var ett av fyra huvudteman Root Causes ofWar - a Culture of Peace med en huvudinriktning på utbildning.Det är angeläget att utvecklar ett handlingsprogram förarbetet för en freds- och ickevåldskultur inom och att man, inomramen för pedagogiskt utvecklingsarbete, beaktar de behov som finns vadgäller satsning på utbildning för och utveckling av en fredskultur på grund-skolans alla nivåer.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av arbete med freds- och icke-vålds-kultur i grundskolan.Stockholm den 22 september 1999Carina ()