mot · GN02MJ790 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ790av , ()Förvaringen av utbränt kärnavfallVart tredje år presenterar , , ettprogram för hur det svenska kärnavfallet ska tas omhand. Så har skettunder 1999. Baserat på den genomgång av olika metoder SKB gjort börbåde myndigheter och regering kunna ta tydlig ställning om SKB:s val avmetod har rätt strategisk inriktning.I FUD-program 98 (forskning, utveckling och demonstration) har SKB, såsom regeringen tidigare begärt, redovisat för- och nackdelar med olikametoder för att ta hand om kärnavfallet. SKB:s samlade bedömning är attgeologisk djupförvaring av inkapslat bränsle är det bästa alternativet förSverige. Det nya är också att möjliggöra återtagning av avfallet. Därmedskulle ett mått av handlingsfrihet för framtiden behållas. Därför är detnumera felaktigt att tala om slutförvar.Enligt SKB uppfyller inte övervakad lagring på eller nära markytan kravenpå långsiktig säkerhet, men ingår som ett alternativ för att ta hand om detanvända bränslet. Transmutationstekniken är inte ännu tillräckligt utveckladoch rymmer många osäkerheter. Den förutsätter också en upparbetning ochnya reaktorer, vilket inte är i linje med energipolitik. SKB kommerdock att stödja forskning kring transmutation för att upprätthålla svenskkompetens inom området samt kunna bedöma utvecklingen i framtiden.I samband med omställningen av energisystemet är det viktigt medengagemang från statsmakternas sida vad gäller att lösa frågan om hur detanvända kärnbränslet ska tas omhand. Det är märkvärdigt tyst i samhälls-debatten om detta med undantag för motståndare till hela tanken på ettdjupförvar och lokala opinioner som växer till när planer konkretiseras påkommunnivå.I vissa kommuner finns dock ett konstruktivt och brett engagemang för attlösa avfallsproblematiken, genom att de deltar i förstudier om möjliglokalisering. Dessa kommuner bidrar till att SKB får fram ett bra underlagför kommande lokaliseringsbeslut. Från den nationella nivån är däremotstödet för SKB:s arbete svagt och det gäller också diskussionen om dentekniska utformningen och säkerheten.I grunden har SKB i uppdrag att föreslå två platser som är lämpliga förslutförvar. När de undersökts så kommer SKB att lämna in en ansökan meden omfattande miljökonsekvensbeskrivning som ska prövas av berördamyndigheter, aktuell kommun och regeringen. Regeringen har sedan att getillstånd till start av byggnation. Två olika processer griper alltså in ivarandra, en teknisk-vetenskaplig och en demokratisk.SKB har utvidgat lokaliseringsunderlaget för djupförvaret medregionala studier av län och ytterligare förstudier. pågårstudier i , , , , ochHultsfred. planerar SKB att kunna välja minst två platser för plats-undersökningar. Undersökningarna med bl.a. provborrningar bör då kunnapåbörjas . En viktig milstolpe passeras därmed i lokaliseringsarbetet.Det är ett stort och långsiktigt utvecklings- och miljöprojekt att lokaliseraoch bygga djupförvar för det använda kärnbränslet. SKB kommer att byggatre stora industriella anläggningar. En för kapseltillverkning - totalt ska4 500 koppar-segjärnskapslar om vardera ca produceras. Vidare skadet byggas en inkapslingsanläggning där det använda kärnbränslet skaplaceras i kapslarna och där dessa sedan försluts. kommer självadjupförvaret i stabilt urberg. Anläggningarna ska vara idrift . Totalt handlar det om ett program på ca 20 miljarder kronor.Arbetet ska bedrivas med hög intensitet. Detta är bästa sättet att ta tillvaraden kompetens och de resurser som finns tillgängliga och att konkretuppfylla det producentansvar som kärnkraftsindustrin har enligt kärn-tekniklagen. Arbetet ska dock inte påskyndas mer än att tillräcklig tid ges förden demokratiska beslutsprocessen i de regioner och kommuner som blirberörda, samt att tid ges för ett grundligt MKB-arbete. Inkapsling ochdeponering i ett första steg kan inledas om ca 15 år.KASAM, för kärnavfallsfrågor, är en oberoende expertgruppinom som ger regeringen en bedömning avläget på avfallsområdet. De anser att det inte finns skäl att avvakta att deninternationella forskningen kommer fram till bättre metoder för slutförvaringän den modell som valts av de svenska kärnkraftsföretagens projekt-organisation , . Den så kallade KBS-metodenuppfyller enligt expertgruppen högt ställda krav på en betryggande förvaring,med bränslet inneslutet i kapslar omgivna av lerbarriärer på några hundrameters djup i det svenska urberget. Detta har beskrivits ovan. Om det skullevisa sig att de omgivande barriärerna i ett eller annat avseende inte hållermåttet bör problemen lösas inom ramen för KBS-metoden, betonarexpertgruppen.Noteras kan också att är på god väg att fatta beslut i förvarings-frågan avseende det finska kärnavfallet.I valet mellan förvaring i ett byggt förvar inom den översta kilometern avberggrunden och slutförvaring i djupa borrhål på mer än en kilometers djupförordar KASAM bestämt det byggda förvaret. Likväl föreslår gruppen attkraftföretagen gör en analys av förvaringen i djupa borrhål. Detta dels för attKBS-metoden ifrågasätts på vissa håll, dels för att den nya miljöbalkeninnehåller krav på alternativ i samband med att miljökonsekvens-beskrivningar upprättas.KASAM konstaterar att det inte kommer att vara möjligt att frånförstudierna dra några säkra slutsatser av vilka platser som erbjuder de bästaförutsättningarna för djupförvar med tanke på att informationen omförhållandena djupt ner i berget är begränsad. Därför rekommenderar man attförstudierna kompletteras med ett mer detaljerat undersökningsprogram ochatt provborrningar företas på mer än två platser. Underlaget ska tas fram isamråd med berörda kommuner, länsstyrelser och centrala myndigheter.Även företrädare för allmänheten bör inbjudas att delta. Expertgruppenställer också frågan om inte olika miljöorganisationer bör ingå i processenoch eventuellt erbjudas ekonomiskt stöd.Processen i frågan om förvaring av kärnavfall får givetvis ta den tid det tarför att hitta bästa möjliga lösning från säkerhetssynpunkt och ska ha brettpolitiskt och opinionsmässigt stöd. Det är inte bara tekniska och strategiskafrågor som ska lösas; också etiska värderingar och bedömningar måste tasmed. finns ett ansvar för att denna process bedrivs med kraft så atten lösning på förvaringsfrågan kommer till stånd.Visserligen kan det ses som relevant att efterlysa handlingsalternativ vadgäller förvaringen av kärnavfall och att det finns tid att lugnt fundera igenommöjligheter och risker. har det dock gått ytterligare ochprocessen vad gäller möjlig lösning av avfallsfrågan har kommit så långt somredovisats i denna motion. handlar det mer om att vara med och ta ansvarför hanteringen av något som kan vara farligt . Det ansvaret ärstort men förvaltarskapstanken säger att vi måste ta ett ansvar för miljö-problemen under vår generation och inte skjuta svåra beslut framför oss.Detta är en etisk och moralisk fråga för såväl beslutsfattare som varje enskildsvensk. Oavsett vår uppfattning om kärnkraft finns det nu ett avfall sommåste omhändertas på säkrast möjliga sätt.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om strategisk inriktning för förvar och möjligåtertagning av utbränt kärnavfall,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att SKB i samarbete med berörda kommunerskall lämna förslag till förvaringsplats för kärnavfallet.Stockholm den 5 oktober 1999Dan ()