mot · GN02U414 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U414av , ()Översyn av regelverket om vapenexportFörändringarna i världen efter det slut har medfört storaomvälvningar i säkerhetspolitikens teori och praktik. Världens militärautgifter har minskat miljarder till 704 miljarderUSD enligt . Men utgifterna ligger fortfarande på en förhög nivå.Hotbilden har ändrats och säkerhetsbegreppet har vidgats och innefattarekonomiska, ekologiska, sociala och mänskliga rättighetsaspekter. Eko-nomiska problem och ökande klyftor mellan rika och fattiga medverkar bl.a.till att etniska och religiösa motsättningar förstärks.Det finns en växande övertygelse att konflikter kan och bör lösas utanväpnat våld och att det behövs nya strukturer och metoder för att förebyggavåld, hantera konflikter och bygga fred. Den nyligenframlagda handlingsprogram innebär ettviktigt steg och har hälsats med tillfredsställelse av FN:s generalsekreterareKofi Annan.Tillgång till vapen kan upprätthålla och förstärka konflikter. Produktionoch köp av vapen konsumerar också fortfarande stora teknologiska ochekonomiska resurser som med fördel kunde användas i mer produktiva ochskapande sektorer.Som ett resultat av det slut, sjönk vapenhandeln kraftigtvärlden över. Det är omöjligt att ge exakta uppgifter på handeln, men enligtInternational () sjönk handeln från ca 85miljarder USD till 33 miljarder . Denna utveckling vändedock 1995 då handeln ökade . ökade den ytterligare med 8 %till ca 40 miljarder USD. Denna utveckling är oroväckande.På grund av den höga tekniska nivån och utvecklingskostnaderna i dagensvapenproduktion, är det få länder som har möjlighet att producera dehögteknologiska vapen de önskar. Därför är vapenimport, med några fåundantag, avgörande för uppbyggandet och upprätthållandet av ländersmilitära kapacitet. Medan köparna är många, utgör säljarna ett fåtal länder,nämligen , de största EU-länderna inkluderat , och f.d.Sovjetrepubliker, , , och , samt några störreländer i syd. Det finns få internationella regleringar och liten insyn på dettaområdet.Den bör intensifiera arbetet för att upprättainternationella avtal som reglerar och ökar insynen i den internationellavapenhandeln. Den europeiska koden för vapenexport bör göras merrestriktiv och bindande.Ett problem som är knutet till de svenska reglerna för följdleveranser är attnär nya avtal om vapenaffärer ingås måste köparlandet uppfylla villkoren fördemokrati och mänskliga rättigheter men när senare följdleveranser kankomma att aktualiseras ställs inte motsvarande krav. Det förefaller rimligt attnär ett avtal om vapenleverans ingås till detta knyta kravet på att demokratioch mänskliga rättigheter måste uppfyllas också i samband medföljdleveranser. Vilka länder är beredda att öppet motsätta sig sådanaegentligen självklara villkor. Har ett land en demokratisk regim somuppfyller MR-kraven vid köpetillfället kan det knappast ligga i detta landsintresse att eventuella följdleveranser levereras till landet om en regim taröver som inte uppfyller dessa grundläggande villkor.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om internationella avtal som reglerar och ökarinsynen i den internationella vapenhandeln,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en restriktivare europeisk kod för vapenexport,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skärpta regler för följdleveranser.Stockholm den 1 oktober 1999Mariann ()()