mot · GM02U4 · 1999-03-24 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:U4av m.fl. (m)med anledning av skr. 1998/99:61 Framtid med . En svensk Asienstrategi inför 2000-talet.Regeringsskrivelsen bygger på ett i många avseenden välgenomarbetat bakgrundsmaterial. Men den presenterar ensvensk strategi byggd på den gamla bilden av somen klok, rik och välmenande storebror gentemot världen iövrigt. Mindre av hybris och mer av realism och ödmjukhethade givit ett mera användbart underlag för framtida beslut.Det är angeläget att inse de svenska möjligheterna ochanpassa ambitionerna till en mera verklighetsnära nivå.Man kan härvid inte nog understryka det omöjliga i att bygga upp en endasammanhållen Asienstrategi. Världsdelen som har av jordensbefolkning är alldeles för mångfasetterad för detta. Länder som ,, och är i många avseenden mer tekniskt ochvetenskapligt avancerade än . har både världens mestavancerade dataprogrammerare och yttersta fattigdom. Här ryms sådanadiskrepanser som , ett feodalrike med generös välfärdspolitik ochBurma där vanstyret kört ekonomin i botten. Det politiska förtrycket i gamlasvenska biståndsländer som , och är, trots alla frommaförhoppningar om en biståndsburen framgångsrik dialog, oförminskat.Nordkorea är ett påtagligt exempel för hela världen på vart socialism ochplanekonomi kan leda. Och man får inte glömma att i är betydelsen avPax Americana - fred - utomordentligt påtaglig.Många länder i Stillahavsasien har visat att de på en generation ()kunnat gå från absolut fattigdom till relativt välstånd - och detta utannämnvärda biståndsinsatser. Vad som karakteriserat denna utveckling harvarit kraftfulla satsningar på utbildning och forskning, exportinriktning, ökadfrihandel, marknadsekonomi, rättssamhälle, demokrati och respekt för demänskliga rättigheterna. I många stycken har ekonomer därifrån ocksåinspirerat och förnyat världens utvecklingssamarbete via BrettonWoodsinstitutionerna.Större delen av karakteriseras numera av tillväxt, även om deninte på alla håll kan karakteriseras som stabil. I flera länder - exempelvisIndien - är skillnaden mellan rik och fattig oacceptabelt stor, men frågan äregentligen om det är västvärlden som medelst bistånd skall försörja de fattiga- medan de rika tillåts öka sina tillgångar. Man kan inte bortse frånfolkens grundläggande ansvar för sina regimer. Och det kan ocksåifrågasättas om ett internationellt bistånd - som sammantaget ändå barauppgår till en halv procent av BNP - kan göra något effektivt åt deskillnader som är den egna regimens ansvar. Inriktningen bör nog iställetvara på kunskapsöverföring.Övergången från socialistisk planekonomi till olika grader av marknads-ekonomi har förbättrat de materiella levnadsvillkoren i de kvarvarande storakommunistländerna. Men förtrycket gentemot den egna befolkningen, bristenpå respekt för mänskliga rättigheter och avsaknaden av demokrati fortsätter.Detta är, liksom de militära hot som riktats mot grannländerna, heltoacceptabelt. Förhoppningsvis kommer dock den ekonomiska liberali-seringen att skapa en bred medelklass i dessa länder, enmedelklass som kommer att kräva medinflytande och därför fälla dekvarvarande socialistiska enpartiregimerna.Svenskt bistånd till bör enligt vår mening inriktas på att utrotafattigdomen genom att stärka tillväxten. Tillväxtmålet bör i de fattigasteländerna vara . Framför allt bör svenskt biståndinriktas mot kunskapsöverföring, stärkande av respekten för de mänskligarättigheterna, uppbyggande av demokrati och rättssamhälle samt avmarknadsekonomins institutioner. Biståndet bör också inriktas mot att främjafamiljejordbruk och småföretag - inte minst för kvinnor. Med tanke på destora behoven, och de relativt små svenska resurserna, är det härvid särskiltviktigt att ofta utnyttja EU och Bretton Woodsinstitutionerna som kanaler.Bistånd skall dock inte utgå direkt till regimer som grovt och systematisktkränker mänskliga rättigheter, förtrycker sitt eget folk eller befrämjarkorruption. I sådana länder är enskilda organisationer alltid de bästa för-medlarna av svenska biståndsinsatser. Något som de även i andra samman-hang ofta är.Våra synpunkter på MR-frågorna i sammanhanget framgår av det MR-betänkande som behandlat.Frihandel är den viktigaste insats som den rika världen kan erbjuda defattiga länderna. Det är därför särskilt viktigt att inte acceptera sådana doldahandelshinder som de miljö- och arbetsmiljöklausuler som konkurrenssvagabranscher i väst så ofta begär. Det är - med undantag av direkta sanktioner -inte rimligt att strypa exportmöjligheterna för fattiga länder.Erfarenheter från den framgångsrika fattigdomsbekämpningen i Stilla-havsasien borde bättre tas till vara i svenskt biståndssamarbete - exempelvisi södra . Trepartssamarbete mellan ett afrikanskt land, ett syd-ostasiatiskt land och borde ha stora möjligheter att bli framgångsrikt.Taiwan framstår härvid som den partner som har de mest värdefullaerfarenheterna att förmedla.Samverkan med inom forskning och utbildning måstedifferentieras. var gästforskarna vid svenska universitetvanligen kvalificerade postdoktorander från och . handlardet mera om vanliga doktorander från och . Sverigesposition inom spetsteknologin har både kvalitativt och kvantitativt, påtagligturholkats i relation till exempelvis och . Från svensk sida måstedärför strävan nu vara att skaffa svenskar forskningsmöjligheter ochutbildningsplatser i Stillahavsasien och att erbjuda studieplatser i åtstudenter från . Vissa initialinsatser för uppbyggandet av detta tordebehöva belasta UD.När det gäller turismen gäller motsvarande - att locka hit välbeställdaturister från Stillahavsasien - och att ge del av turistinkomster frånSverige.Asienkrisens betydelse skall varken förringas eller övervärderas. Enekonomisk sanering var nödvändig och den är smärtsam. Den kommer attvara relativt snabbt övergående. Både och finns blandvärldens allra bäst utbildade nationer. Företagsledarna är industrialister iordets bästa mening och deras företag är toppmoderna och välkonsoliderade.De arbetar främst inom den produktkonkurrerande - och därmedvinstgivande - sektorn. Miljömedvetandet är högt. Länderna är kapitalstarka.Enbart ekonomi svarar mot halva EU:s.Asien kommer att spela en allt större roll för framtid. Globali-sering, modern kommunikationsteknik och framväxten av informations-samhället skapar helt nya möjligheter för - men också krav på - svenskmedvetenhet och svenskt agerande.UD måste därför finnas på plats med myndigheter i alla nya viktigaekonomiska och politiska centrum. Ambassadernas kompetens måste höjas,inte minst på det ekonomiska området, och och Investerings-främjandet integreras i utrikesrepresentationen - något som vi länge krävt,och anvisat medel till, från moderat håll. Den svenska utrikesrepre-sentationen måste ta ett vida större ansvar för omvärldsbevakningen även åtsvenska företag och prioritera de s.k. främjandefrågorna.Att regeringen uppmärksammar behovet av ett genomtänkt förhållningssätttill de många inbördes så olika länderna i är bra. Men realismen iförslagen om vad vi skall kunna åstadkomma borde vara större. Och tankenpå att kunna skapa en sammanhållen svensk Asienstrategi inför 2000-talet ärdömd till ett misslyckande. De svenska insatserna måste anpassas till enkontinuerlig utveckling i ett rikt differentierat och snabbt föränderligtAsien.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att förstärka den svenska utlandsrepresentationen ide nya viktiga ekonomiska och politiska centrumen i i enlighet medvad som anförts i motionen och inom de ramar som föreslagit ibudgetbehandlingen,2. att beslutar att förstärka forsknings- ochutbildningssamarbetet med Stillahavsasien i enlighet med vad som anförts imotionen,3. att beslutar att uppdra åt regeringen att ta initiativ tilltrepartssamarbete i biståndet, där och gemensamt byggerupp långsiktiga stödinsatser i Afrika.Stockholm den 23 mars 1999Göran Lennmarker (m)()()()()()()()()()(m)