mot · GN02Sf3 · 1999-10-05 00:00:00 — Avsaknaden avfördelningsmekanismer i under krigen i f.d. fick till följdatt vissa länder fick ta en oproportionerlig del av ansvaret. Det blev i sin turorsak till att dessa länder beslutade införa visumtvång för bosnier och tillfelaktiga beslut om avvisningar av asylsökande tillbaka till derasursprungsländer.Vänsterpartiet anser att en mekanism för ansvarsfördelning i första handbör ta sikte på en solidarisk finansiering av mottagandet och bara om det ärabsolut nödvändigt en fördelning som gäller fysiska personer. Ett sådantfördelningssystem måste respektera familjens enhet och får aldriggenomföras med användning av tvångsmedel.Vänsterpartiet beklagar att artikel 63(2)(b) inte berör frågan om en globalansvarsfördelning. Det är inte acceptabelt att det bara är fyra EU-länder somregelbundet deltar i UNHCR:s system för överförande av flyktingar fråntredje land. EU borde göra ett kollektivt åtagande att erbjuda årliga kvotertillUNHCR för överförande av flyktingar från andra delar av världen tillmedlemsstaterna.Säkra ursprungsländerProtokollet om asyl för medborgare i Europeiska unionensmedlemsstater utgör ett allvarligt hot mot den internationellaasylrätten. UNHCR har offentligt deklarerat att protokolletinte är förenligt med . Det innebär engeografisk begränsning i strid med New York-protokoll som alla EU-länder undertecknat. När EU utvidgastill nya länder betyder protokollet att asylrätten i världensuccessivt kommer att inskränkas. anser attdet är av högsta angelägenhetsgrad att detta protokollavlägsnas vid nästa fördragsrevision.1992 antogs en konklusion om "länder i vilka det i allmänhet inteföreligger någon allvarlig risk för förföljelse". Vissa EU-länder har sedanupprättat listor över " säkra ursprungsländer". anser att dettasystem för att snabbhandlägga vissa asylärenden utgör ett hot moträttssäkerheten och att det inte bör antas någon rättsakt om ett sådant system.Invandring ochuppehållstillståndI artikel 63(3)(a) stadgas att inom en ospecificerad tidsperiodskall beslutas om "villkor för inresa och bosättning, normerför medlemsstaternas förfaranden för att utfärda visering förlängre tid och uppehållstillstånd, inbegripet sådana somavser familjeåterförening".En sådan gemensam invandringspolitik bör syfta till att underlättainternationell rörlighet för personer. Det är också så att EU med sin åldrandebefolkning mycket väl snart kan ha behov av arbetskraftsinvandring. Det ärnödvändigt att de rättigheter som den fria rörligheten ger EU-medborgaresuccessivt utsträcks att gälla också tredjelandsmedborgare meduppehållstillstånd.Vänsterpartiet anser att bl.a. följande kategorier bör omfattas av ettkommande direktiv:1. Nära släktingar till invandrare, men som ändå faller utanför detnuvarande familjebegreppet.2. Arbetskraftsinvandring utifrån en bristsituation inom vissa sektorer avarbetsmarknaden.3. Asylsökande som fått avslag på sin ansökning men där det skulle stridamot humanitetens krav att genomföra ett avlägsnande.När det gäller rätten till familjeåterförening är det en grundläggandeutgångspunkt att här gäller bindande internationella åtaganden för samtligamedlemsländer i EU. Tyvärr har länderna individuellt eller gemensamt underde vidtagit olika åtgärder för att underminera denna rätt.Ett särskilt direktiv bör antas när det gäller rätten till familjeåterförening.Målet måste vara att tredjelandsmedborgare skall åtnjuta samma rättighetersom EU-medborgare i detta avseende.Den som har tidsbegränsat uppehållstillstånd bör ha rätt tillfamiljeåterförening vistelse i en medlemsstat om rätt till minstettårs ytterligare vistelse föreligger. Återföreningsrätten skall omfattahustru/sambo, (även av samma kön) barn och andra släktingarsom är beroende av de härvarande för sin försörjning. Dessa personer börockså få rätt att arbeta.De som haft uppehållstillstånd än bör få samma rättighetertill familjeåterförening som EU-medborgare som utövar sin rätt till frirörlighet.Verkställighet avavlägsnandebeslutI fördragets artikel 63(3)(b) stadgas att skallbeslutas om "olaglig invandring och bosättning, inbegripetåtersändande av olagliga invandrare".Det kommer alltid att finnas människor som vistas i EU-länder som saknarrätt att uppehålla sig där. Riktade identitetskontroller kan förväntas blivanligare som en kontrollåtgärd. Det finns en stor risk att dettakan leda till kränkningar av de medborgerliga friheterna hos alla, mensärskilt hos de synliga minoriteterna. Det kan också bidra tillfrämlingsfientliga stämningar och inverka negativt på integrationspolitiken.Många åtgärder som sägs syfta till att kontrollera irreguljär invandring gördet omöjligt för flyktingar eller andra skyddsbehövande att söka asyl.Vänsterpartiet anser att en rättsakt på detta område måste ges en sådanutformning att dessa risker undviks.När det gäller verkställighet av avlägsnandebeslut har flera EU-länder intetvekat att använda kraftigt våld för att betvinga verkligt eller fruktatmotstånd. I flera fall har våldsanvändning lett till tragiska konsekvensersåsom att den som varit föremål för utvisningen avlidit, oftast av kvävning.Det finns därför ett trängande behov av att minimiregler för ofrivilligtåtervändande antas i vilka respekt för grundläggande mänskliga rättigheteroch individens värdighet garanteras.Åtgärder motdiskrimineringI fördragets artikel 13 stadgas: "Utan att det påverkartillämpningen av de övriga bestämmelserna i detta fördragoch inom ramen för de befogenheter som fördraget gergemenskapen, kan rådet genom enhälligt beslut på förslag avkommissionen och efter att ha hört vidtalämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grundav kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse,funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. "Denna nya artikel i fördraget utgör ett stort framsteg för EU. FöreAmsterdamfördraget har EU:s institutioner alltid hävdat att det saknasfördragsmässig grund för åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet.Artikeln saknar emellertid direkt effekt och kräver enhällighet hos rådet föratt en rättsakt skall kunna antas.Kommissionen meddelade att den förbereder två direktivgrundade på artikel 13. Det första är ett direktiv som gäller all slagsdiskriminering i arbetslivet. Det andra direktivet behandlar rasdiskrimineringoch innefattar varor och tjänster, hälsa, utbildning och sport.Samma månad begärde att kommissionen skulle beaktade förslag i ämnet som framställts av "the ". Gruppensförslag har inspirerats av existerande europeisk lagstiftning om jämställdhetmellan kvinnor och män. Följande principer bör därvid vara vägledande:- förbud med rättsliga sanktioner mot direkt eller indirekt diskriminering,trakasserier, uppmaningar eller påtryckningar till förmån för ras- ellerreligionsdiskriminering, institutionaliserad rasism som handlingar ellerpraxis hos offentliga myndigheter eller institutioner,- lika skydd för EU-medborgare och tredjelandsmedborgare,- hjälp till klagande (effektiva undersökningar, rättvis lagtillämpning,tillgång till relevant information),- tillgång till rättsmedel (adekvat kompensation för både ekonomisk ochicke-ekonomisk skada),- inrättande av lämpliga organ till vilka klagomål kan inges och upprättandeav förlikningsprocedurer.Direktivet bör ge skydd mot ras- ellerreligionsdiskriminering inom följande områden:- utövande av yrkesaktivitet både som anställd och som egenföretagare,tillgång till arbete, avskedanden och andra arbetsvillkor,socialförsäkringen, hälso- och sjukvård och social välfärd, utbildning,yrkesrådgivning och yrkesträning, boendet, tillgång till varor och tjänsteroch deltagande i det politiska, ekonomiska, sociala, kulturella, religiösaeller något annat offentligt område.Vänsterpartiet anser att de båda direktiv som är underutarbetande nära bör ansluta till de principer ochrekommendationer som ges av "the ".1 Hemställan1 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att vad EU åstadkommit på områdetinvandring och asyl inte utan vidare får läggas till grund för detkommande lagstiftningsarbetet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att de nya rättsakterna på området asyl ochinvandring inte får styras av "den minsta gemensamma nämnaren" hosmedlemsstaterna,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att EU bör genomföra en grundligutvärdering av de olika åtgärder som vidtagits inom ramen för tredjepelaren på området för invandring och asyl, särskilt vad gällerrespekten för mänskliga rättigheter och humanitära principer,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att inte böröverföras till första pelaren utan i stället bli föremål för en allsidigutvärdering bl.a. med sikte på hur garantier mot familjesplittring kanskapas,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att arbetet med rättsakter beträffandeflyktingdefinitionen och en kompletterande skyddsregel bör prioriterasunder efter Amsterdamfördragets ikraftträdande,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en grundlig omarbetning avkonventionen och kommissionens beslutsförslag om yttregränskontroll,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en omprövning av EU:sgemensamma visumpolitik,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om handledningen för yttre gränskontroll för medEU associerade stater,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om extra territoriell gränskontroll utförd avtjänstemän hos EU-stater,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avskaffande av "internationella zoner" påflygplatser,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om antagande av direktivförslag om rätt förtredjelandsmedborgare att göra korta resor till andra EU-länder,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om korrigering av de allvarligaste bristerna iSchengens tillämpningskonvention och den s.k. Schengenakin isamband med dess inkorporering i första pelaren,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tillfälligt upphörande av avvisningar till tredjeland,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utvärdering av behovet av Dublinkonventionensom ett instrument för fördelning av asylsökande,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om garantier för ett överklagandes suspensiva effektvid ett överklagande av beslut om överföring av asylprövning ienlighet med ,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett direktiv utifrån goda exempel beträffandemottagningsförhållanden för asylsökande,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om regler om mottagningsförhållandena som böringå i ett kommande direktiv,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att UNHCR och ärexklusivt behöriga att definiera vem som är berättigad till skydd enligt1951 års Genèvekonvention,19. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att EU-länderna bör följa omtolkningen av förföljelsegrunder, utövare avförföljelse och säkerhetsläget i de asylsökandes ursprungsländer,20. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att bör beredas tillfälle att yttrasig beträffande överensstämmelsen med internationell rätt hos en nyrättsakt om flyktingdefinitionen,21. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att olika rättsliga instrument bör antas för"tillfälligt skydd" och för en "kompletterande skyddsregel",22. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lydelsen av en kompletterande skyddsregel,23. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett gemensamt förfarande för bestämmande av enasylsökandes status,24. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att de sociala, ekonomiska, kulturella ochmedborgerliga rättigheterna bör vara desamma för dem som omfattasav och dem som omfattas av en kompletterandeskyddsregel,25. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att kommissionens direktivförslag Gemensammanormer för asylförfaranden bör göras tillämpligt både för fastställandeav konventionsstatus och status enligt en kompletterande EU-rättsligskyddsregel,26. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att regler som syftar till att förkortahandläggningstider inte får gå ut över rättssäkerheten,27. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att resolutionen om minimigarantier förasylförfarandet inte bör överföras till en rättsakt,28. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en ny rättsakt om asylförfarandet börinnehålla garantier om rätten att överklaga till en oberoende domstoloch att överklagandet ges suspensiv effekt,29. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett effektivt asylförfarandes beroende av godkvalitet på besluten i första instans,30. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att varje medlemsstat fullt ut måste respekterabåde och när barn berörs,31. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att barnets bästa måste ligga till grund för allt iasylförfarandet när det gäller barn,32. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att barns asylansökningar aldrig bör handläggasenligt en snabbprocedur,33. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att asylsökande barn alltid skall ha rätt att hörasav en ändamålsenligt utbildad handläggare,34. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att flyktingbarn alltid skall tillförsäkras sammarättigheter som barn i värdlandet,35. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att särskilda omsorger måste ägnas barn somkommer utan åtföljande vuxen,36. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att EU bör utarbeta riktlinjer för genusfrågor iasylförfarandet med utgångspunkt i förebilder i , ochAustralien,37. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om införande av gemensamma bevisregler,38. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om när tillfälligt skydd skall kunna beviljas enligt enny rättsakt,39. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en ny rättsakt om tillfälligt skydd måsterespektera ,40. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om det mottagande som tillfälligt skyddsbehövandeskall erbjudas,41. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utformningen av en mekanism föransvarsfördelning mellan EU-länderna avseende mottagande avflyktingar och andra skyddsbehövande,42. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett kollektivt erbjudande från EU till UNHCRom en årlig kvot för överförande av flyktingar till medlemsstaternafrån andra delar av världen,43. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avlägsnande ur fördraget vid nästafördragsrevision av protokollet om asyl för EU-medborgare,44. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ingen rättsakt bör antas som innehållerbegreppet "säkra ursprungsländer",45. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en gemensam invandringspolitik börunderlätta människors internationella rörlighet,46. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om successivt utsträckande av de rättigheter den friarörligheten tillförsäkrar EU-medborgare också tilltredjelandsmedborgare,47. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om antagande av ett särskilt direktiv beträffanderätten till familjeåterförening,48. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rätten till familjeåterförening för den sominnehar tidsbegränsat uppehållstillstånd,49. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rätten till familjeåterförening för den som haftuppehållstillstånd i än ,50. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utformningen av en rättsakt rörande kontroll avirreguljär invandring,51. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av minimiregler för respekten avmänskliga rättigheter och individens värdighet vid ofrivilligtåtervändande,52. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att de direktivförslag mot rasdiskriminering somnu håller på att utarbetas av kommissionen bör ansluta nära till deprinciper och rekommendationer som givits av "the Starting LineGroup".Stockholm den 27 september 1999Gudrun ()()()()()()()()()()()