mot · GN02K349 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K349av , Per (m)Kontrollmakten och den statliga revisionen1 BakgrundRiksdagen har enligt grundlagen tilldelats en särskild kontrollmakt. Denomfattar granskning av regeringen, riksdagensJO-ämbetesgranskning, revisorers verksamhet, möjlighetentill misstroendeförklaring samt frågeinstitutet.Riksdagens revisorer skall följa den statsfinansiella och förvaltningsekono-miska utvecklingen. Revisorerna tillkom redan i samband med 1809 årsregeringsform. Det är dock anmärkningsvärt att dess verksamhet inte i högregrad påverkats av de revolutionerande förändringar som statsförvaltningenoch det allmännas uppgifter undgått sedan dess.I stället har ansvaret för att utveckla och bedriva revision av statens verk-samhet successivt kommit att få sin tyngdpunkt hos regeringens förvalt-ningsorgan, (). Genom senare år beslutade föränd-ringar har den statliga redovisningsrevisionen helt förlagts till RRV samtidigtsom verket också svarar för merparten av den statliga förvaltningsrevisionen.Riksdagens revisorer, som till skillnad från RRV även kan granska rege-ringen och dess kansli samt organ, har mot denna bakgrund fåtten roll som blivit mer undanskymd och oklar.Det svenska EU-medlemskapet ställer nya krav på den statliga revisionen.Den årliga revisionen av myndigheter som hanterar bidragsmedel från EUskall ges en sådan omfattning att en god kontrollnivå för hanteringen avdessa medel kan säkerställas. Vidare skall RRV biträda EU:s revisionsrättvid dess granskningar i . Dessa nya uppgifter förändrar förutsätt-ningarna för den statliga revisionen. Detta faktum är dåligtbelyst.2 Våra utgångspunkterSverige behöver en oberoende statlig revision.Enligt vår mening tillgodoses medborgarnas intressen bäst av en tydligtavgränsad offentlig maktutövning. Staten skall vara stark i de frågor somendast staten kan sörja för. Beslutsfattandet skall bygga på få och entydigalagar. Den offentliga maktutövningen skall ske med stor öppenhet, service-mentalitet, kostnadseffektivitet och under intryck av betydande effektivitets-krav. Den svenska förvaltningstraditionen med ett decentraliserat besluts-fattande i självständiga myndigheter är en del av en sådan maktutövning.För att denna svenska modell skall kunna leva upp till högt ställda kravmåste uppföljningsverksamheten, den statliga revisionen, äga legitimitet ochupplevas som rättvis. En statlig revision som kan misstänkas gå politiskamakthavares intressen till mötes förlorar snabbt allmänhetens förtroende ochmister därmed sin betydelse.En legitim och stark statlig revision uppnås om revisionen tillförsäkrasstörsta möjliga oberoende från olika intressen. Revisionen skall utförassjälvständigt av ansvarigt organ och först i ett senare skede inlemmas i denpolitiska processen. Vi har i denna del samma syn på värdet av en oberoenderevision som en oberoende riksbank och ett oberoende domstolsväsende. Vimenar att verksamhetsmålen skall slås fast i lag och att ledningen för verk-samheten skall ges i uppdrag att uppfylla verksamhetsmålen. Målupp-fyllelsen kräver ett stort mått av självständighet. Verksamhetschefen bör, förunderlättande av denna måluppfyllelse, göras i praktiken oavsättlig förutsattatt verksamhetsmålen uppfylls.Vi förordar att ett nytt revisionsorgan inrättas. Detta revisionsorgan börunderställas och ges ett lagreglerat mandat samt ledas av en chefmed lång förordnandetid. Förordnandet skall inte gå att förlänga. Myndig-hetschefen, (riksrevisorn) och ett antal vice riksrevisorer skall utses av riks-dagen eller av ett särskilt fullmäktige valt av . Det nya revisions-organets arbete inriktas på att i huvudsak utföra det som dagens effektivitets-revision inom RRV och revisorer utför. RRV har argumenteratför att effektivitetsrevisionens kvalitet förstärks om den samordnas med denårliga revisionsgranskningen. Detta bör undersökas.Vid sidan av generaldirektören bör det finnas en parlamentariskt samman-satt styrelse/fullmäktige, vars inflytande över den löpande verksamhetenförutom att bereda val av myndighetschef (riksrevisor) och vice riksrevisorerdock bör begränsas till att diskutera arbetsplaneringen. Huvudsyftet medstyrelsen/fullmäktige är att skapa en förankring i det parlamentariska arbetet,inte att bereda enskilda politiker något direkt inflytande över självarevisionsarbetet. Styrelsen, eller annan politisk instans som mottar enrevisionsrapport, kan därför inte heller beordra några ändringar i eller begäraomprövningar av genomförda granskningar.Det nya revisionsorganet väljer självt i enlighet med internationell praxisut lämpliga områden för granskning. Revisionen utförs och presenteras ienlighet med beslut som fattas av ledningen för den nya myndigheten.Utförda granskningsrapporter bör i mottagas av ett särskilt utskott,eller på annat sätt så att revisionens slutsatser får betydelse för riksdagensarbete.Vi anser att en lösning som huvudsakligen följer dessa riktlinjer tydliggören viktig del av kontrollmakt. uppföljning kan intesom bara handla om att granska regeringens förehavanden. Det anslags-givande beslutsorganet måste ha kontroll över uppföljningen i ett vidareperspektiv. Det kräver att effektivitetsgranskningen överflyttas fullt ut tillriksdagen. En på detta sätt bättre koncentrerad statlig effektivitetsgranskningborde kunna medföra att vissa besparingar kan genomföras i förhållande tilldagens anslag till den statliga revisionen.Tyngden i den invändning som framförs mot en överflyttning av effektivi-tetsrevisionen till , nämligen att det skulle finnas ett behov förregeringen att mer tydligt styra sina olika verksamheter, skall inte överdrivas.Mycket kan uppnås via tydligare och färre instruktioner som ansvarigatjänstemän har att följa. Kvarstående behov av kontroll och uppföljning frånregeringens sida bör kunna utföras av Statskontoret.3 UtredningslägetFrågan om en mer självständig revision utreds av den såkallade , som förväntas avlämna sitt förslag vidkommande årsskifte. Revisionen kan emellertid inte ses isolerat frånandra delar av kontrollmakt. Denna utgör en sammanhållenhelhet som skall säkerställa att maktutövningen sker på ett förmedborgarna gagneligt sätt.Regeringens agerande gentemot RRV:s generaldirektör väcker många frågor, också utöver frågan om revisionens ställning.Det gäller bl.a. myndighetschefernas ställning gentemot regeringen. Möjlig-heterna för alla myndigheter att utföra sina uppgifter med oväld påverkasnaturligtvis av den självständighet som myndighetschefen garanteras.Till frågor med anknytning till andra delar av kontrollmakten hör bl.a.konstitutionsutskottets granskning. Denna måste kunna ske på ett sätt somklarlägger undersökta händelseförlopp för att ge möjlighet attbedöma hur regeringen utfört sina uppgifter. Det är inte givet att dagensordning säkerställer detta.Som vi ovan har framhållit anges i grundlagen hur kontrollmakten ser ut.Vi menar för vår del att det finns skäl att överväga om denna givits enutformning som står i överensstämmelse med vårt samhälles krav. Mot denbakgrunden förordar vi att utformningen av kontrollmakt bör bliföremål för utredning, förslagsvis inom ramen för den författningsutredningsom regeringen har beslutat tillsätta. Ett nytt revisionsorgan bör utgöra en delav en utvecklad kontrollmakt.4 Hemställan4 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om inrättandet av ett revisionsorgan underställtriksdagen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utredning av kontrollmakt.Stockholm den 5 oktober 1999Per ()()()()()()()()