mot · GN02Sf305 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Sf305av , ()FamiljepolitikenVarför behövs en nyfamiljepolitik? Många barnfamiljer har för ont om tid och för ont ompengar. Alltför ofta har de fastnat i fattigdomsfällor. Mångaoroar sig för att stressen och pressen går ut över barnen.Barnfamiljerna är 90-talets ekonomiska förlorare.Barnfamiljerna känner sig styrda. Trots vissa framsteg, till exempel attdagisköerna i stort sett avskaffats, är valfriheten fortfarande för liten.Marginaleffekterna är höga, alternativen i barnomsorgen är för få på mångahåll, "21/2-årsregeln" styr tidpunkten för barnafödandet, möjligheterna att gåner i arbetstid under småbarnsåren är i praktiken otillräckliga och tillgångentill hushållstjänster till överkomliga priser är liten.Barnafödandet minskar. Nativiteten har sjunkit kraftigt till den lägstanivån sedan befolkningsstatistiken infördes . skapar detnaturligtvis demografiska problem. Att ha barn, att ha flera barn får aldrig blien klassfråga.Familjen är för de flesta människor den viktigaste gemenskapen. Det gällerockså , även om begreppet familj fått en vidare innebörd. Barnensfostran är i första hand föräldrarnas ansvar. Familjepolitiken ska utgå frånbarnens behov. Den ska stödja ansträngningarna att skapa ett mer jämställtsamhälle.Vi vill myndigförklara föräldrarna. Vi vill göra det möjligt med mer tidmed barnen. Vi vill göra en familjepolitisk reform som tilltror föräldrarnasjälva valet mellan heltid, deltid eller ingen tid på förvärvsarbetsmarknadenunder olika perioder. Vi vill göra en familjepolitisk reform som görmarginaleffekterna mindre, men marginalerna i hushållsekonomin större. Detger mera vardagsmakt.Folkpartiet föreslår därför en familjepolitisk frihetsreform vars huvud-inslag är:- skattesänkning för barnfamiljerna,- barnkonto med flexibel användning under förskoleåren,- utvecklad föräldraförsäkring för valfrihet och jämställdhet,Minskade marginaleffekter, dels genom att färre blir beroende avbostadsbidrag när skattesystemet tar hänsyn till försörjningsbörda, delsgenom kommunala beslut om en enhetlig dagistaxa på rimlig nivå. Däremotsäger nej till en statligt beslutad och finansierad maxtaxa.Säkrad valfrihet inom barnomsorgen genom barnomsorgspeng.Tillgång till hushållstjänster till rimligare priserÅren med barnen - glädjeoch stressÅren då vi bildar familj och ser barnen växa upp innehållermycket glädje. Men tyvärr är småbarnstiden också ofta denperiod då varken tid eller pengar vill räcka till. Huset kanske ska byggas. Våramöjligheter på arbetsmarknaden resten av livet kanskeavgörs. Vi vill ägna barnen mycket tid. Det är svårt att fåekvationen att gå ihop.Politiken borde underlätta. En del inslag i den politik som förts är bra, tillexempel att tillgången till barnomsorg förbättrats och att föräldraför-säkringen ger föräldrarna möjlighet att vara hemma med de allra minstabarnen.Men andra inslag i den samlade politik som påverkar familjerna harutvecklats i en annan riktning. Fördelningspolitiskt sett är barnfamiljerna1990-talets förlorare. Det finns också ett inslag av pekpinnar och styrningsom gör att många känner sig omyndigförklarade i sin roll som föräldrar.Förslaget om maxtaxa på dagis är tilltalande så långt att en sådan skulleminska marginaleffekterna för barnfamiljerna. Men i sitt sammanhang blir ensådan reform ändå orimlig. Den ökar orättvisan mellan familjer som har ochde som inte har barnomsorg.Vi vill myndigförklara föräldrarna. Vi vill göra det möjligt med mer tidmed barnen. Vi vill göra en familjepolitisk reform som tilltror föräldrarnasjälva valet mellan heltid, deltid eller ingen tid på förvärvsarbetsmarknadenunder olika perioder. Vi vill göra en familjepolitisk reform som görmarginaleffekterna mindre - men marginalerna i hushållsekonomin större.En modern familjepolitikFamiljepolitiken måste utgå från barnen och verkligheten.Och verkligheten är att de allra flesta föräldrar på ett ellerannat sätt vill kombinera rollen som mamma eller pappa meden roll på arbetsmarknaden. Om familjepolitiken utgår fråndetta, blir den också en viktig del av jämställdhetspolitiken.Det är viktigt att politiken gör det möjligt att bryta upp från cementeradekönsroller. Dessa rollförväntningar tillhör också det som mångasmåbarnsmammor och småbarnspappor känner som ett yttre tvång. Attutforma ett barnstöd så att det i praktiken inte lönar sig för småbarnsföräldraratt arbeta skulle motverka en sådan utveckling.En modern familjepolitik måste också utgå ifrån att familjer ser mycketolika ut. Det talar för stor frihet för familjerna när det gäller att utnyttjasamhällets stöd. Det är klart att de allra flesta föräldrar själva vill utnyttjaföräldrapenningen i sin helhet för att vara tillsammans med sina barn. Menvisst finns det fall där det skulle vara praktiskt om en morfar eller annannärstående fick möjlighet att en period överta både tillsynsansvaret ochförsäkringspengarna.Folkpartiets föreslår:- En stor del av skattesänkningsutrymmet reserveras för barnfamiljerna.Skatten för barnfamiljerna sänks därmed med perbarn och år.- Minskade marginaleffekter uppnås genom en stegvis växling avbostadsbidrag mot sänkt skatt samt kommunala beslut om en rimligenhetstaxa inom barnomsorgen.- Föräldraförsäkringen behålls som inkomstrelaterad och beskattad, menreformeras. Lägsta nivån höjs, bland annat för att mjuka upp effekten av"21/2-årsregeln". Uttagsreglerna blir ännu friare - exempelvis genommöjligheten att överföra pengarna till någon annan mottagare, som tarhand om barnet.- För resten av förskoleperioden införs ett obeskattat barnkonto, fulltutbyggt på per barn.- Samhällssubventionen till barnomsorgen bibehålls - bra dagis tillrimligt pris är en hörnsten i jämställdhetspolitiken.- Full valfrihet mellan kommunala och privata dagis säkerställs genombarnomsorgspeng.- Möjligheterna att anlita tjänster i hushållet utökas genom sänktbeskattning av hushållsnära tjänster - en sådan reform kan betyda mycketför att minska stressen och ökar jämställdheten i barnfamiljer där bådaföräldrarna arbetar.Folkpartiets familjepolitik iperspektivFolkpartiets principer för familjepolitiken har varit desammaunder mycket . Man kan gå tillbaka till 1960-taletoch i familjepolitiska dokument finna samma grundläggandetankegångar: Familjepolitiken ska syfta till att hjälpaföräldrarna att ta sitt ansvar för barnen, att skapa ettbarnvänligt samhälle samt att åstadkomma en rimliginkomstomfördelning mellan dem som har ansvar för barnoch dem som inte har det. Jämställdhet mellan kvinnor ochmän är en förutsättning för familjens trygghet. Med reellvalfrihet och ökad jämställdhet förbättras möjligheterna attfinna en barnomsorg som passar den enskilda familjen ochbarnen får mer tid tillsammans med båda sina föräldrar.Familjepolitikens utformning måste också ses i ljuset av framför alltskattepolitiken och övriga bidragssystem. vill sänka de totalamarginaleffekterna, ta bort tröskeleffekter och ge människor möjlighet attbåde leva på sin lön och själva kunna påverka sin ekonomi. De sänktaskatterna ska inte ätas upp av felaktigt utformade vårdnadsbidrag,inkomstprövade dagisavgifter eller bostadsbidrag.Vi kan här nöja oss med att gå . 1984 årslandsmöte lade fast följande riktlinjer:1. betalar barnfamiljerna för hög skatt i förhållande tillförsörjningsbördan. Den lindring som bör äga rum ska knytas till barnen.Stödet bör kunna utgå som en kombination av skattereduktion ochbarnbidrag.2. Inkomstprövningen i familjestödssystemet bör elimineras, delsför att komma bort från marginaleffekterna, dels för att slippa enintegritetsstörande kontroll. Av fördelningspolitiska skäl bör bostadsbidragenminskas . Generösa socialbidrag måste alltid finnasför temporär hjälp i krissituationer.3. Familjestödet bör vara mer generellt. Barnfamiljerna bör i allt störreutsträckning få pengarna i handen och själva avgöra hur de ska användas.Den konsumtionsstyrning som sker i form av livsmedelssubventioner ochbostadsbidrag bör på lång sikt försvinna.4. Föräldrarna måste få större möjligheter till samvaro med barnen när deär små. Föräldraförsäkringen bör därför byggas ut.5. Ett obeskattat vårdnadsbidrag/småbarnstillägg bör införas och utgå likaför alla förskolebarn. Bidraget måste samordnas med föräldraförsäkringen.6. Barnomsorgen måste byggas ut så att efterfrågan tillgodoses.7. Enhetstaxa bör införas i den kommunala barnomsorgen.8. Statsbidraget till barnomsorg ska vara lika oavsett såväl tillsynsformsom i vilken regi barnomsorgen tillhandahålls.1987 års landsmöte ställde sig återigen bakom dessa principer. Samtidigtföregick förhandlingar mellan de tre borgerliga riksdagspartierna, CenternModeraterna och om ett gemensamt borgerligt förslag. Ett sådant,som givetvis blev en kompromiss mellan de tre partierna, kunde också läggasfram inför valet 88.Därefter medverkade till den skattereform som innebar kraftigtsänkta marginalskatter och kraftigt höjda generella barnbidrag. För attkompensera låginkomsttagare med barn för de höjda bostadskostnader denbreddade skattebasen medförde ökades också bostadsbidragen.Till landsmötet anförde partistyrelsen att trepartikompromissen "... ärresultatet av ett samarbete med andra partier för att åstadkomma en viktigförändring. Partistyrelsen menar att förslaget alltjämt tjänar som ett gottalternativ till den socialdemokratiska familjepolitiken och skulle innebära attvi närmade oss mål. Emellertid pågår en intensiv debatt omfamiljestödet. Partistyrelsen bör följa diskussionen och ta erforderligainitiativ." Landsmötet ställde sig bakom följande principer för ett fortsattarbete, och tillsatte en arbetsgrupp.1. Barnomsorgen måste byggas ut så att efterfrågan tillgodoses.2. Samhällsstödet till barnomsorgen bör i princip fungera som en barnom-sorgspeng. Stödet ska utgå till barn vars föräldrar förvärvsarbetar ellerstuderar och följa barnet till den barnomsorg som föräldrarna själva väljeroavsett i vems regi omsorgen bedrivs.3. Ett vårdnadsbidrag bör införas och utgå lika till alla förskolebarn.4. Även för småbarnsföräldrar måste det löna sig att arbeta.5. Stödet till barnfamiljerna bör i så stor utsträckning som möjligt varagenerellt, dvs. motverka styrning och marginaleffekter.6. Enhetstaxa bör införas i barnomsorgen.Vid denna tidpunkt var inne i en ekonomisk överhettning, medbudgetöverskott, brist på arbetskraft och mycket långa köer till barn-omsorgen över hela landet.Arbetsgruppen lade strax före valet fram ett förslag till barnkonto, somkortfattat innebar att föräldraförsäkringen omvandlades till ett enhetsstöd perbarn. Det ekonomiska tillskott som den borgerliga kompromissen förutsattepå användes istället för att höja det belopp som varjebarnfamilj flexibelt och fritt skulle kunna disponera med hjälp av barnkontot.I paketet ingick också ett fortsatt förord för barnomsorgspeng för fullvalfrihet mellan olika barnomsorgsformer och -producenter.Den borgerliga regeringen tillträdde , och då hade ekonominredan vänt brant nedåt. Delar av den barnbidragshöjning som ingick iskatteöverenskommelsen kunde inte genomföras eftersom budgetunder-skottet ökade. Ett familjepolitiskt paket lades av den borgerligafyrpartiregeringen, som framför allt innehöll ett beskattat vårdnadsbidrag, enbarnomsorgsgaranti från och en pappa-/mammamånad i föräldra-försäkringen. Då var budgetunderskottet och merän en halv miljon människor var arbetslösa.Den socialdemokratiska regeringen avskaffade redan hösten 1994vårdnadsbidraget. sänktes barnbidraget med per barnoch flerbarnstillägget togs bort. riksdagsgrupp prioriterade idetta läge att återställa det generella barnbidraget och flerbarnstillägget.Något förslag om småbarnstillägg/vårdnadsbidrag ansåg riksdagsgruppeninte vara möjligt att lägga då finansiering saknades. harbarnbidraget återställts, och har beslutat om en höjning med100+100 kronor , i enlighet med förslag.Barnomsorgsköerna har också så gott som eliminerats.Detta beror dels på en kraftig ökning av platsantalet, dels att fler och flerkommuner utesluter barn till föräldrar som blir arbetslösa eller föräldraledigamed småsyskon.Landsmötet antog ett nytt partiprogram, i vilket står: (s. 12)Familjen är för de flesta människor den viktigaste gemenskapen. Det gällerockså , även om begreppet familj fått en vidare innebörd. Barnensfostran är i första hand föräldrarnas ansvar. Familjepolitiken skall utgå frånbarnens behov.Barnfamiljernas ekonomi ska stärkas genom att skatter och bidragutformas med betydande hänsyn till deras försörjningsansvar.Föräldraförsäkringen ska göra det möjligt för föräldrar att vara hemma underen period då barnen är små. Barnomsorg ska erbjudas alla barn från ett år.Föräldrarna ska ha frihet att välja barnomsorg och skola för barnen.(s. 10) "För att kompensera barnfamiljerna för deras extra försörjnings-börda ska de få barnbidrag, lika för alla oavsett inkomst. Ett behovsprövatbostadsbidrag bör finnas. Det bör dock minskas i takt med att det generellabarnstödet inom skatte- och bidragssystemen förstärks. "Landsmötet beslutade också att ska arbetaför att pedagogisk deltidsförskola ska erbjudas alla barn från3 års ålder.Riksdagsgruppen motionerade om en familjepolitisk reformutformad efter följande principer:- Det ska kunna användas så flexibelt som möjligt och kunna användas avbåda föräldrarna.- Det måste löna sig att arbeta för småbarnsmammor men varamöjligt att minska sin arbetstid. Valet får inte bara stå mellan att arbetaheltideller inte arbeta alls.- Det måste innehålla en utbyggd barnomsorg över hela landet med reellavalmöjligheter mellan olika omsorgsformer.En reformerad föräldraförsäkring, småbarnstillägg ibarnbidragssystemet och ett flexibelt stödsystem tillbarnomsorgen skulle uppfylla ovan ställda krav.Förslag har också lagts om att reformera bostadsbidraget och successivtfasa ut detta genom ökat generellt stöd till barnfamiljerna.Barnfamiljernas ekonomiskasituationUnder 90-talet har barnfamiljerna blivit de stora ekonomiskaförlorarna. I en undersökning utförd av Konsumentverketvisas vilken disponibel inkomst olika typhushåll har. (Meddisponibel inkomst menas nettoinkomst efter skatt ochinklusive bidrag och socialförsäkringsersättningar.) Men därvisas också vad som återstår av denna disponibla inkomstefter standardiserade utgifter för mat, hyra, arbetsresor m.m.Då framgår att det främst är i hushåll med barn eller hushålldär någon arbetar deltid som marginalerna är små.Netto efter skatt och standardiserade utgifter för olikahushåll 1998 (kronor )Tabell 1: (Ensamstå. utan barn Ensamstå. med barn, deltid Ensamstå. med barn,heltidSammanbo. utan barn Sammanbo. med 2 barn )Källa: KonsumentverketSom synes är det främst ensamstående med barn som har densämsta ekonomin. Men även för sammanboende med barn ärmarginalerna små eller obefintliga.Det finns således ett betydande antal hushåll som har mycket småmarginaler.En låg (netto)inkomst är lättare att fördra om man vet att det finnsmöjligheter att arbeta sig ur den. Därför är t.ex. låga ingångslöner förungdomar inget stort, permanent problem. Det viktiga är att det inte finnsstora hinder mot att förändra situationen.Marginaleffekter genom skatter och inkomstberoende bidrag är ett hindermot att förändra den ekonomiska situationen. Förekomsten avmarginaleffekter har kartlagts av den statliga Expertgruppen för studier ioffentlig ekonomi (). Enligt denna ligger den genomsnittliga marginal-effekten strax . Detta torde innebära att ca 1 miljon inkomsttagarehar marginaleffekter på eller över. Av dem har ca en kvarts miljonlöntagare marginaleffekter . De höga nivåerna beror påkombinerade effekter av skatt, bostadsbidrag, underhållsstöd, barnomsorgs-avgift och socialbidrag.Bland medelinkomster och högre inkomster beror marginaleffekternasstorlek främst av den s.k. värnskatten och av om man betalar statliginkomstskatt eller ej.Bland lägre inkomster spelar avtrappningen av bidrag och utformningen avdagistaxorna en viktig roll. De samlade förslag vi lägger i denna rapportsänker marginaleffekterna i skikt där många barnfamiljer ligger med upp . Till grund för den beräkningen ligger antagandet attFolkpartiet i kommunerna får gehör för införandet av enhetstaxa pådaghemmen i storleksordningen och barn.Arbetsbyte med lönehöjning(Kronor )Tabell 2: ( Före Efter Skillnad )Av bruttoökningen på får familjen behålla 751kronor, dvs. Familjen får barabehålla av inkomstökningen.I det andra exemplet går en ensamstående förälder med två barn upp iarbetstid, från till heltid. Förutsättningarna är att lönen ökar från 11250till . Barnens tid på daghemökas till full tid.Från deltid till heltid(Kronor )Tabell 3: (Deltid Heltid Skillnad )Av inkomstökningen får denna person bara behålla . Iskatt och avgifter försvinner 78 %.Detta förutsätter att hushållen inte har socialbidrag. För de avbefolkningen som har socialbidrag är marginal-effekten . Närmare 370 000 hushåll hade socialbidrag någon gångunder fjolåret. Detta är allvarligast för de ca 100 000 hushåll som lever påsocialbidrag praktiskt taget hela året.För dem med lägre inkomster spelar avtrappningen av bidrag ochutformningen av dagistaxorna en viktig roll. De samlade förslag vi lägger idenna rapport sänker marginaleffekterna i skikt där många barnfamiljerligger . Till grund för den beräkningen liggerantagandet att i kommunerna får gehör för införandet avenhetstaxa på daghemmen i storleksordningen och barn.Den debatt som och det tidiga ledde just tillkraftiga förbättringar för barnfamiljerna stannade av och budgetsaneringenhar i stor utsträckning klarats av genom höjda skatter och avgifter, sänktabidrag och ersättningar som ekonomiskt har drabbat framför allt barn-familjerna.Samtidigt har valfriheten inom barnomsorgen ökat markant, främst genomatt köerna är så gott som borta och att många kommuner under borgerligtstyre infört större möjligheter för privata entreprenörer, föräldrakooperativoch andra alternativ.ReformeraföräldraförsäkringenVi vill göra vissa reformer i föräldraförsäkringen, som skullegöra den ännu något mindre styrande. Ett höjt grundbelopp,från dagens 60 till per ersättningsdag skulleminska skillnaden mellan högsta och lägsta belopp.Tillsammans med intjänanderegler fallerdelvis den s k 21/2-årsregeln.Vi anser att även fortsättningsvis bör vara avsatta för varderapappan och mamman - detta främst som en markering av barnens rätt tillbåda sina föräldrar och det gemensamma ansvaret. Det är även viktigt frånjämställdhetssynpunkt att de pappor som vill, men inte får stöd från om-givningen, har den "öronmärkta tiden" att peka på som argument för att varahemma. Det är vår bestämda uppfattning att ju mer kvinnor befäster sinposition på arbetsmarknaden, desto större blir antalet uttagna "pappadagar".Som en extra morot bör ersättningen under pappa-/mammamånaden vara90 %.Med de övriga förbättringar av familjestödet som vi förordar blir denuvarande sista 90 s.k garantidagarna möjliga att skära bort.För att göra föräldraförsäkringen ännu mer flexibel bör en stor del aversättningsdagarna kunna överföras till någon annan om föräldrarna finnerdetta lämpligt - en vän eller släkting eller som betalning till en barnvårdarefrån ett företag i den förhoppningsvis växande hemservicesektorn. På dettasätt blir föräldraförsäkringen ett stöd som blir möjligt att ha stor nytta avexempelvis även för en småföretagare, men det erbjuder också en möjlighetatt föräldrarna "snålar" för egen del för att senare kunna använda detta förbarnvaktshjälp. Möjligheten att överlåta till annan ska givetvis även gälla dentillfälliga föräldrapenningen vid vård av sjukt barn. Detta förslag framfördesi . Utredningen menade att detöverlåtbara beloppet skulle vara den genomsnittliga föräldrapenningen. Pådet viset blir det möjligt också för en lågavlönad småbarnsmamma att anlitabarnvårdare vid vård av sjukt barn.Växla bostadsbidrag motbarnbidragFör några hundratusen föräldrar ger bostadsbidragen enextra marginaleffekt på . Vid eninkomstökning på minskar bostadsbidragenmed utöver att skatten och daghemsavgifternahöjs. Genom den av oss föreslagna kraftiga höjningen av detallmänna stödet till dem som har försörjningsansvar kan detselektiva stödet minskas. För de familjer som då inte längreomfattas av bostadsbidragen minskar marginaleffekternakraftigt som konsumtionsstyrningen upphör. Defamiljer som befinner sig i fattigdomsfällorna blir färre ochderas möjlighet att själva påverka sin tillvaro ökar. familjepolitikEn viktig del av familjepolitiken måste förverkligas lokalt.Dessa reformer är därför väl förankrade bland Folkpartietskommunalpolitiker.Bra barnomsorg till rimlig kostnad är som nämnts en hörnsten, både ifamiljepolitiken och jämställdhetspolitiken. Det finns kvalitetsbrister iomsorgen som är viktiga att åtgärda.Framför allt i socialdemokratiskt styrda kommuner är bristen på valfrihet ibarnomsorgen ibland ett problem. Vi vill ha en "barnomsorgspeng". Det äralltså ett kommunalt finansierat system för likvärdiga möjligheter tillbarnomsorg oavsett om man önskar kommunalt eller privat dagis eller någonannan omsorgsform. Denna "peng" ska naturligtvis utformas och beslutaslokalt, men det skulle vara av stort värde om staten genom exempelvisSkolverkets försorg tog fram metoder för kommunerna att beräkna ochutforma en sådan "peng".Enhetliga omsorgstaxor ger låga marginaleffekter, vilket är önskvärt. Detsocialdemokratiska förslaget om maxtaxa är ett enormt principgenombrotthos dem för ett synsätt som stått för . Ändå sägervi nej till förslaget i den utformning det nu har. Lokala frågor ska hanteraslokalt.Om staten vill minska marginaleffekter för barnfamiljer - vilket Folk-partiet anser är mycket angeläget - är det bättre att lyfta fler barnfamiljerfrånberoendet av bostadsbidrag och att sänka marginalskatterna, bland annatgenom att minska antalet som betalar den statliga skatten på 20 %.Barnbidrag ochskattesänkningFolkpartiet var med och införde barnbidragetoch har alltid slagit vakt om det som ett sätt att ta hänsyn tillbarnfamiljernas försörjningsbörda. Alternativet hade varit ettskatteavdrag, men av förenklingsskäl valdes bidragsformen.Vi tycker det är dags att nu mera direkt ta hänsyn till försörjningsbördan iskattesystemet på det sätt som sker i många andra länder.Vi föreslår alltså att alla höjningar av det generella barnstödet från dagensnivå sker i form av skattesänkningar. I de fall där familjen inte betalar någonskatt får det ersättas av ett kontantbidrag. Rent tekniskt är detta genominförandet av skattekonton mycket enkelt och obyråkratiskt att lösa, den sominte betalar tillräckligt med skatt kan få en automatisk kreditering på sittskattekonto, vilken sedan automatiskt överförs till det vanliga bankkontotprecis som barnbidraget. Större möjligheter att köpahushållstjänsterFolkpartiet förordar ett system med en kraftigskattereduktion för hushållsnära tjänster till privatpersoner.Inom denna sektor förekommer mycket lite verksamhetsom betalas "vitt". Skattekilarna, skillnaden mellan vad densom ska betala själv måste tjäna in och vad producenten fårbehålla är så stora att i praktiken blir inga "vita" tjänsterutförda. Vi föreslår därför en skattereduktion avarbetskostnaden. Förslaget finns utförligt beskrivet i andraprogram, men utformas i i korthet som en skattereduktionsom säljaren får i sin skattedeklaration när man säljer dessatyper av tjänster till privatpersoner. På detta sätt kan vanligafamiljer ha råd med exempelvis städning emellanåt.JämställdhetsaspekterDet är naturligtvis inte bara socialdemokratiskförmyndarmentalitet som beskär småbarnsföräldrarnas frihetatt forma sina liv som de själva vill. Nedärvda fördomar omkönsroller är också en frihetsinskränkning. Att motverkadem är också en del i en politik för att öka friheten försmåbarnsföräldrar.Om det samlade skatte- och bidragssystemet gör att det inte lönar sig fören av föräldrarna att arbeta råder med nuvarande könsrollsmönster ochlöneskillnader inte någon tvekan om att det i de flesta fall är kvinnan somskulle stanna hemma.