mot · GM02Kr41 · 1999-06-01 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr41av ()med anledning av prop. 1998/99:114 Kulturarv - kulturmiljöer och kulturföremålI bemyndigades chefen för atttillkalla en särskild utredare med uppgift att utreda vissafrågor om kulturminnesskydd m.m. Utredningen antognamnet . DelbetänkandetKulturegendomar och kulturföremål samt slutbetänkandetSkyddet av kulturmiljön ligger delvis till grund förregeringens proposition 1998/99:114 Kulturarv -kulturmiljöer och kulturföremål.Kulturarvsutredningen föreslog bland annat att ett områdesskydd bordeinföras i kulturminneslagen för att möjliggöra att såväl bebyggda områdensom kulturlandskap skyddas. Utredningen menade vidare att vad somskyddas och hur skydd och vård skall ske borde uttryckas i skyddsbestäm-melser, anpassade till skyddsbehovet för resp. objekt/område. Benämningenför skyddade områden föreslogs bli kulturreservat.Utgångspunkten för utredningens överväganden var att de nuvarande reg-lerna om skyddsområde är mindre ändamålsenliga för att lösa de problemmed skydd mot oönskade förändringar i omgivningen som kulturhistorisktvärdefulla byggnader och anläggningar har. Den historiskadimensionen i kulturlandskapet, präglat av människors användning avmarken och naturtillgångarna och sättet att bygga, har uppmärksammats allt-mer liksom behovet av att skydda dessa kulturhistoriska värden i landskapet.Utredningen uppmärksammade vidare att ett stort antal prästgårdar harsådana betydande kulturhistoriska värden att de även efter kyrkans skiljandefrån staten borde stå under skyddsregler. Prästgårdarna har en särställning ivår kulturmiljö och är en del av det kyrkliga kulturarvet, som tillsammansmed kyrka och kyrkogård har betydelse för bygdens identitet även idag.Utredningen konstaterade att det finns ett behov av att skyddsregler, tillförmån för de kulturhistoriska värdena, är gällande och får verkan mot nyaägare, när prästgårdar försäljes.Regeringen konstaterar i propositionen att i en internationell jäm-förelse har ett svagt skydd för kulturhistorisk bebyggelse och att det till vissdel kan ha att göra med en omständlig lagstiftning. Regeringen finner detangeläget att finna former som, utan att vara administrativt betungande ellerinnebära allt för stora ingrepp i äganderätten, kan förbättra skyddet för denkulturhistoriskt värdefulla bebyggelsen. I detta inbegriper man då även beho-vet av skydd för vissa prästgårdar och ännu oskyddad kyrkstadsbebyggelse.Regeringen anser emellertid att en särskild utredare bör tillkallas för attutreda och lämna förslag om ett förbättrat skydd för kulturhistoriskt värdefullbebyggelse.Den situation som råder innebär att exempelvis en fastighet, som inteförklaras som byggnadsminne men som ligger i en kulturhistoriskt känsligmiljö, kan byggas om på ett sätt som förändrar hela landskapsbilden. I andrafall kan det innebära att man beslutar att riva en fastighet för att flytta dentillen annan del av landet. Ett korsvirkeshus i eller en bondgård iHälsingland bör få finnas kvar i sin kulturhistoriska miljö. Det är viktigt attvi söker bevara det som återstår av äldre bebyggelse i olika delar av landet.Det är därför angeläget att den av regeringen i propositionen aviserade utred-ningen tillsätts så snabbt som möjligt. Utredningens uppgift ska vara att läm-na förslag till ett förbättrat skydd av kulturlandskapet och av kulturhistorisktvärdefull bebyggelse. I utredningens uppdrag bör ingå att föreslå en moderni-sering av ersättningsreglerna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning med uppdragatt förbättra skyddet av kulturlandskapet och avkulturhistoriskt värdefull bebyggelse.Stockholm den 1 juni 1999Agneta Brendt (s)