mot · GN02Ub212 · 1999-10-05 00:00:00 — I avvaktan på fiberanslutningar till hemmen, skolorna ocharbetsplatserna bör stöd till anslutning ges i form av ett grundbidrag föranslutning. Stödet bör inte utgå per elev, utan öka efter behovet avanslutningskapacitet, med andra ord i distinkta steg efter behovet av snabbareteknik. återkommer till frågan i motionen En digitalallemansrätt. (T703)Estetisk verksamhetKultur i skolanDe nedskärningar som också drabbat skolan under 1990-talethar inneburit stora påfrestningar på den kulturellaverksamheten. Större barngrupper, större klasser samtmindre personal och ekonomiska möjligheter har gjort attbarnens kontakt med kulturaktiviteter, möten med konstnäreroch olika kulturformer saknas på många håll. Besöken påkonsthallar, museer, bibliotek och inköp avteaterföreställningar har minskat. Omorganisationer,decentralisering och uppsplittring av resurser och att tidigarefungerande kontaktnät har brutits sönder har inneburit nyaproblem. Många kommuner har delat upp de resurserskolorna har att köpa teater och annan kultur för på deenskilda skolorna. Detta har lett till att varje enskild skolaspåse pengar blivit så liten att man inte har råd att ta dit någraföreställningar. Besparingar har också drabbat de praktiskaoch estetiska ämnena i skolan.Kultur och estetiska ämnen har svårt att hävda sig i dagens skolatrots att den skapande verksamheten med framgång kan användas iinlärningsprocessen och borde vara en oundgänglig del av utbildningen. Deninnebär att barn såväl får tillfälle att utveckla sina olika förmågor som enmöjlighet att få utlopp för känslor som annars kan vara svåra att uttrycka.Centerpartiet anser att skapande verksamhet bör vara en integrerad del avalla barns skolgång. Den kulturella verksamheten i skolan bör också syfta tillatt stärka elevernas identitet och trygghet i sin egen kultur. Interaktion meddet omgivande samhället och den lokala kulturen bör i detta sammanhangbetonas.DramaEstetisk verksamhet är en metod för annat lärande där t exdrama kan spela en viktig roll för hela skolan.Dramapedagogiken skapar stark inlevelse och förståelse.Drama kommer av det grekiska ordet "dram", som betyderhandla. När man i handling föreställer något så innebär detatt hela jaget medverkar. De får då insikt om sig själva, mende kan också lära sig förstå hur andra har det.Dramaövningar stärker självförtroendet och tränar det egnaställningstagandet och kritiskt tänkande. Ett mål meddramaövningar kan t ex vara att hjälpa en grupp som harproblem med mobbning. Det är viktigt att inte bara tala omkänslor utan även att arbeta med känslor. Om förmågan tillempati kan tränas så är drama en bra metod.BildVi vill även lyfta fram och betona betydelsen av arbetet medbild i skolan. Vi lever i ett samhälle där vi ständigt omgeross av bilder av olika slag. Det är bilder med olika syften ochfunktioner. Bilder i tidningar, TV, film, video, reklambilderetc. Att i skolan få möta olika bildkonstnärer påbildlektionerna och att själv få skapa olika bilder är därförviktigt ur olika synvinklar. I läroplanen står: "Bild ochbildkonst ger tillfälle till reflektioner kring andra människorssätt att tänka och uppleva olika tider och kulturer och är enviktig del av det kulturarv skolan skall förmedla. "anser att det är viktigt att eleverna i skolan för möta bådedramapedagoger och bildkonstnärer. Detta bör ges regeringen till känna.MusikMusiken har länge dominerat många ungdomars kultur- ochfritidsliv både vad gäller att lyssna och att själv musicera.Här har våra musikskolor haft en stor betydelse för barnsmusicerande. Nära hälften av alla barn mellan 9 och 12 årspelar ett instrument. Bredden på musikundervisningen iSverige sägs vara enastående i världen. medminskad verksamhet i börjar nu utvecklingenvända enligt rapporter från Smok (musik- ochkulturskoleråd). Medvetenheten har blivit större ute i landetoch man inser att det här är något man måste satsa på.Kommunerna har ett stort ansvar att stödja ocherbjuda så många barn som möjligt att ta del avverksamheten. står det 40 000 barn i kö för att fålära sig att spela ett instrument enligt Smok.Visst finns det skolor som arbetar mycket med kultur och estetiskverksamhet men ofta hänger detta samman med enskilt engagerade skol-ledare eller lärare. Varje enskild skola bestämmer hur man ska arbeta för attförverkliga de nationella målen. Som exempel kan nämnas att i Hjulstaskolor har man som mål att varje elev som går ut nian ska kunna spela ettinstrument.Läroplanerna innehåller många formuleringar om skolans kulturuppgift.Skolan ansvarar för att varje elev efter genomgången grundskola- har utvecklat sin förmåga till kreativt skapande och fått ett ökat intresseför att ta del av samhällets kulturutbud,- har en förtrogenhet med centrala delar av vårt svenska och nordiska,inklusive det samiska, samt västerländska kulturarv samt- har utvecklat förståelse för andra kulturer.Centerpartiet vill framhålla vikten av kulturverksamhet iskolan. Det är därför positivt att regeringen har tillsatt enarbetsgrupp som ska lyfta fram kulturen i skolan. Det ärKulturrådet och som fått i uppdrag att samordna det fortsatta arbetet medkultur i skolan. Arbetet kommer att inriktas mot långsiktigainsatser som samverkansformer, metodutveckling,förändringsarbete, kunskapsspridning, erfarenhetsutbyte medmera för att stimulera skolor att arbeta med kultur i olikaformer. Det kommer inte att handla om bidragsgivning.Vi vill också lyfta fram och betona vikten av Kulturfönstret som öppnatspå Skoldatanätet. Kulturfönstret ger information om kulturprojekt landet runtoch om olika möjligheter att få stöd och vägledning för skolornaskulturarbete.En ny skollagSedan den nuvarande skollagen antogs 1985 har skolanutsatts för stora förändringar: ansvaret för skolan flyttadestill kommunerna, en ny läroplan har antagits, betygssystemethar förändrats m.m. har skollagen ändrats 48gånger, varav ganska omfattande. Skollagen är ett lapptäcke av reformer, återställare och nya reformer.Det är därför välkommet att regeringen förefaller ha föravsikt att ta fram förslag till en ny skollag.Grunden för en ny skollag bör vara att varje elev har rätt att få godkändakunskaper i . Detta kräver en fortsatt decentralisering av beslutentill varje skolledning och lärare, förenat med skärpta krav på utvärdering ochuppföljning. Skolan ska ges större frihet att uppnå målen, men ocksåavkrävas större ansvar. Ansvar, resurser och befogenheter ska i störstamöjliga mån ligga hos arbetslaget/den enskilde läraren.Klara ansvarsförhållandenI skolan, liksom i annan verksamhet, ska de professionellasroll respekteras. måste göras klart attmisslyckanden i skolan inte är acceptabla. Detta förutsätteratt ansvaret görs tydligt inom skolan. Staten bör, liksom , formulera skolans kunskapsmål och granskakommunernas egna arbete med utvärdering och utveckling.Det finns anledning att se över statens sanktionsmöjlighetermot kommuner som, trots upprepad kritik från ,inte korrigerar brister i den egna verksamheten.Kommunerna ska vara ansvariga för att utvärdera och utveckla den egnaskolan, vilket också innebär att den egna skolan ska ha tillräckliga resurser.Det politiska ansvaret för skolan bör vara tydligt så att väljarna också kanutkräva det. Kommunerna bör däremot inte ägna sig åt detaljstyrning avskolans inre verksamhet.Dessa punkter bör vara vägledande för hur ansvaret för skolan regleras ien ny skollag. Detta bör ges regeringen till känna.Stärkt ledarskap i skolanEn tydligare fördelning av ansvaret för skolan bör ocksåinnebära att besluten över resurserna i större utsträckningdecentraliseras. När skolan kommunaliserades 1989 varavsikten att decentraliseringen skulle fortsätta ut till varjeskolledning och lärare. Denna fortsatta decentralisering hardock på många håll inte blivit av.Skolledaren bör ges en starkare roll i skolans utvecklingsarbete. Det ärangeläget att skolledaren själv får möjlighet att besluta om viktiga stöd-funktioner för skolledarrollen, t.ex. i form av administrativt stöd, så attskolledaren också får tid till att leda skolans pedagogiska utveckling. En mersjälvständig roll för skolledarna bör beslutas i varje kommun. En önskvärdutveckling är att kommunerna i större utsträckning skriver kontrakt medrektorerna som reglerar såväl kunskapsmål som vilka resurser rektornförfogar över och rektorns befogenheter i övrigt. Rektorer som inte når upptill dessa överenskomna mål bör bytas ut. Regeringen bör ta initiativ tillöverläggningar med kommunerna för ett nytt ledarskap i skolan. Detta börges regeringen till känna.Flexibel skoltidSkollagen bör sätta elevens kunskaper i centrum, inteskoltiden. Vi ser nu att en 10-årig grundskola är på väg attväxa fram. Men vår vision av skolan går ett steg vidareeftersom vi anser att åtagande inte bör upphöraförrän eleven har fått godkända kunskaper. Skoltiden börvara flexibel och medge att elevers tid i grundskolanvarierar. Detta bör ges regeringen till känna.Vissa kommer att gå snabbare fram medan andra ges möjlighet att talängre tid på sig. Förenat med individuella studieplaner för varje elev kanskolan då planera och lägga upp undervisningen på ett sådant sätt att alla fårdet stöd de behöver.Funktionshindrade i skolanUtgångspunkten för en politik för funktionshindrade barnoch ungdomar bör vara deras egna upplevelser avsituationen. Integration i den kommunala skolan måste varafrivillig. Barnen ska ha en rättighet och inte en skyldighet attgå integrerat. Segregation kan vara något positivt - när denär självvald.SpecialskolornaCenterpartiet anser att det är angeläget att kommunerna haransvaret för skolan och att alla elever får samma mål attsträva efter. måste utgångspunkten vara elevernasvälbefinnande, deras möjlighet att ha normala socialakontakter samt möjligheter att få rätt stöd utifrån sina egnaförutsättningar. Respekten för olikheter innebär att vi börrespektera det faktum att några elevers skolgång bästtillgodoses inom ramen för specialskolan. Likvärdighetinnebär inte detsamma som likformighet. Olika barn harolika behov, och samhällets stöd och insatser måste utgå fråndetta faktum.Centerpartiet har svårt att förstå varför regeringen vill avvecklaspecialskoleverksamheten. Utgår man från regeringens argumentering i denproposition som man tidigare lagt fram "Elever med funktionshinder -ansvar för utbildning och stöd" framstår det som tydligt att två principertillåts väga tyngre för regeringen än barnens och föräldrarnas bästa;- Den ena är att barnen - med eller mot sin vilja - skall integreras i denvanliga skolan. Går alla andra barn integrerat så ska barn medmultifunktionshinder också göra det.- Den andra principen är skolans kommunalisering - går de flesta andrabarn i kommunala skolor, ska också dessa barn göra det.Men det rör sig om så få barn - med så speciella behov - attdet inte borde vara problematiskt för någon att accepteraderas statliga specialskola.Den kommunala kompetensenDet är orimligt att tro att alla landets nära 290 kommuner skakunna nå samma kunskapsnivå som en specialskola.Kommunerna har inte och kan knappast förväntas att mer äni undantagsfall klara av att bygga upp det kunnande somkrävs för de mycket speciella behov som de berörda barnenhar. En lärare kanske möter en elev med sådana behov somdet är fråga om en enda gång under hela sin lärarbana.Kommunerna kommer att få stora problem med att bära kostnadsansvaretför barn med multifunktionshinder, vars behov kan kosta miljontals kronor.Vem vågar tro att detta inte kommer att drabba barnen? Risken är att barnenblir betraktade som problem, i tider av redan hårt ansträngda kommunalaskolbudgetar.Erfarenheterna av kommunernas behandling av barn med funktionshinderär knappast odelat goda. Enligt () brytermånga kommuner mot lagen och undanhåller människor med funktions-hinder rättigheter som särskilt boende eller personliga assistenter. Antaletfallökar från en redan hög nivå. Kommunerna informerar heller inte handi-kappade om deras rättigheter, som de borde, enligt HO. Därför finnsanledning till betydande oro för hur kommunerna skulle agera om de statligaspecialskolorna försvann.Många av barnen har innan de gått i specialskolan gått i kommunalaskolor. I många fall har det inneburit en kamp mellan föräldrar ochhemkommunen om resurskrävande insatser. Man har prövat en radskolformer innan man hittat rätt. Att en del barn har mycket speciella behovsom inte kan i varje kommun och att samtliga kommuner heller intekan nå den nivå på specialpedagogik som en nationell specialskola har gårinte att bortse från.Om de statliga specialskolorna läggs ned, kommer landets kommuner attbehöva gå samman och bygga upp nya liknande verksamheter för ett mindreantal barn med mycket speciella behov. De mindre kommunerna kommer dåinte att klara att möta barnens behov. De kommer då att behöva börja frånbörjan igen, eftersom den kompetens som finns på t ex Ekeskolansnabbt kommer att skingras vid ett nedläggningsbeslut.Motvillig integration eller positivsegregation?Integration i den kommunala skolan måste vara frivillig.Barnen har en rättighet, men inte en skyldighet, att gåintegrerat. Redan i sades målet vara"en skola för alla", dvs. en integrerad skola för alla barn. Detsades också att "insatserna skall vara icke-segregerande". "Alla elever skall ges förutsättningar att nå skolans mål ochingen elev skall behöva stå utanför gemenskap ochdelaktighet".Men för vem sätts målet om "en skola för alla" upp? Är det för att göraberörda föräldrar och barn till viljes? När man tar del av t.ex. föräldrarnasoch barnens uppfattningar är det tydligt att de inte önskar förändringen.Tvärtom, de räds den.Förslaget att lägga ner specialskoleverksamheten och i framtidenintegrera berörda barn i den kommunala skolan kommer inte som ett svar påbarns och föräldrars önskemål eller problembeskrivning. Det stammar ur enöverideologiserad, systemfixerad syn på skolan.Ett barn är inte integrerat för att det vistas i samma lokal som andra barn,om det inte accepteras, kan delta i lekar, socialt liv, undervisning ellerfritidsaktiviteter. Många barn har tidigare gått i kommunala skolor vilketibland inneburit att de suttit ensamma med en assistent i en skrubb, helt vidsidan av de övriga barnens liv. Det är lätt att inse hur utanför många av dessabarn med funktionshinder måste känna sig. De är närvarande, men inteinkluderade. Tvärtom blir det "integrationen" som sätter fokus på ochunderstryker utanförståendeskapet.Poängen är inte att alla barn ska anvisas att gå på en specialskola.Poängen är att specialskolorna är ett alternativ för dem som inte kommer tillsin rätt, eller kommer till rätta i den kommunala skolan. Det faktum att intealla synskadade barn med multifunktionshinder går eller kommer att gå påolika specialskolor kan knappast vara ett argument för att inte någon ska fågöra det.Centerpartiet vill mot denna bakgrund understryka att specialskolorna börfå vara kvar som egen skolform i nuvarande omfattning. En eventuellframtida förändring måste föregås av överläggningar med föräldrar, eleveroch personal. Det behövs också ökad kunskap i landets kommuner omspecialskolorna. Detta bör ges regeringen till känna.Skapa riksgymnasium på EkeskolanIdag saknar blinda och synskadade barn medmultifunktionshinder tillräckligt bra möjligheter att studeravidare efter . Resultatet blir att mycket få avungdomarna går vidare, vilket är fel. De har rätt att kunna gåvidare i sin utbildning och utvecklas i sin egen takt, oavsettålder. anser att möjligheterna bör utredas attkomplettera i med en gymnasiedel. Dettabör ges regeringen till känna.Vi vill dock poängtera att det inte får handla om att ställa äldre barn motyngre genom att "omvandla" dagens grundskola, specialskolan påEkeskolan, till ett gymnasium eller en folkhögskola. Både yngre och äldrebarn behöver möjligheten och har enligt vårt sätt att se det rätten att gå påEkeskolan. Den fasta specialskolan på måste därmed iställetkompletteras med en gymnasiedel.Barns rätt till personlig assistansCenterpartiet har under föregående riksmöten medverkat tillatt stödet ej har urholkats och att personkretsen som ska varaberättigad till assistans inte snävats in. slogvåren 1996 fast att assistansersättningen även kan utgå dåden funktionshindrade vistas i barnomsorg, skola eller annandaglig verksamhet när det föreligger särskilda skäl för detta.Det har återigen framkommit att intentioner intetillämpas i verksamheten. Det föreligger en skillnad mellanriksdagens beslut och myndigheternas föreskrifter.Centerpartiet anser med bakgrund av detta att börskärpa lagen ytterligare. bör därför hos regeringenbegära förslag om ändring i lagen om stöd och service tillvissa funktionshindrade så att barns rätt till personligassistans i daglig verksamhet garanteras.SärskolanMöjligheten att göra övergången till högskola möjlig för deelever som gått i särskola men har förutsättningar och enönskan att tillgodogöra sig en högskoleutbildning börstärkas. Det har förekommit att barn som t.ex. blivitfeldiagnostiserade hänvisats till särskola och därför gåttmiste om grundläggande högskolebehörighet, som de skullekunna uppnå med adekvat stöd i den vanliga skolan. Dettabör ges regeringen till känna.Vidare är det viktigt att ge stöd så tidigt att så många barn som möjligtfår möjlighet att ta del av den ordinarie skolans undervisning. Det är möjligtatt undvika en del av det som kan komma att bli problem genomtidig diagnostisering i samverkan mellan skola och landsting. Detta skullekunna ske t.ex. i samband med fyraårskontrollen, där personal tränad för attupptäcka sådana problem bör kunna medverka. Som ett exempel på detta kannämnas logopeder. Detta bör ges regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utvärdering av hur skolans resurser används,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om de nationella skolinspektörerna,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett nationellt kvalitetsinstitut,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om individuella studieplaner,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om timplanen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om betyg,7. att beslutar om sådan ändring av skollagen att denationella proven blir obligatoriska fem,8. att beslutar om sådan ändring av skollagen att utveck-lingssamtal fem ska resultera i en skriftlig samanfattning,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en nollvision för mobbning,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att all personal ska vara skyldig att rapporteraförekomst av mobbning till rektor,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om anorexi,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förändringar i skollagen motsvarande arbets-miljölagen,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lokala skolstyrelser,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att erbjuda föräldrar till barn med läs- ochskrivsvårigheter utbildning,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om regler för jämställdhet,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om praktisk arbetslivsorientering,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av kursplaner och läroplaner för attstärka läs- och skrivfärdigheter,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om best practices/beprövad erfarenhet,19. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om diagnostiska prov för att upptäcka läs- ochskrivsvårigheter tidigt,20. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en nationell kampanj för ökat läsande,21. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om dramapedagoger och bildkonstnärer i skolan,22. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ansvaret för skolan i en ny skollag,23. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett nytt ledarskap i skolan,24. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om flexibel skoltid,25. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om specialskolor,26. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en kompletterande gymnasiedel till ,27. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om särskolan,28. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tidig diagnostisering.Stockholm den 29 september 1999Lennart ()()()()()()()