mot · GN02U306 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U306av Lennmarker, ()och internationell samverkanGlobaliseringen ställer allt större krav på en modern och flexibel utrikes-förvaltning. Relationerna till omvärlden blir viktigare för somgår. Detta gäller det traditionella utrikespolitiska området, dethandelspolitiska området och biståndssamarbetet. I av snabbinternationalisering är i behov av ständig förnyelseoch tillräckliga resurser.Ett kraftfullt och framgångsrikt agerande inom ramen för EU och särskiltdess gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik liksom arbetet på en gemen-sam europeisk säkerhetsordning fordrar en gedigen kompetens samt svenskdiplomatisk närvaro i princip i hela och . UD:scentrala förvaltning har omorganiserats. Inriktningen - att samman-föra politik, handel och bistånd - i enheter som har det sammanhållandeansvaret för våra relationer med respektive land - är principiellt riktig. ärdet dags att också se över fältorganisationen. Denna bör lokaliseras på förSverige strategiskt riktiga platser.Det är särskilt angeläget med en omedelbar diplomatisk närvaro i Minskmed tanke på den besvärande situationen för mänskliga rättigheter ochdemokrati i . Den snabba globaliseringen fordrar också svenskdiplomatisk närvaro i de utomeuropeiska industriländerna. Det var ett miss-tag att avveckla ambassaden i , eftersom är ett dyna-miskt industriland med en för särskilt intressant samhällsutveckling.Vi föreslår i ökat anslag för utrikesförvaltningen för attbredda den diplomatiska närvaron till fler länder.Framväxten av dynamiska ekonomier i främst och ochförhoppningsvis snart i södra ställer större krav på kontaktytor ochkompetens. Dessa länders situation skiljer sig från de traditionella bistånds-länderna. ställs det betydligt större krav på service där än i detraditionella industriländerna, där kontaktmönstret har utformats undermånga decennier. Med sin diplomatiska status och med sina kontakter ilandet kan ambassadörer spela en viktig handelspolitisk roll genomatt underlätta för svenska företag att få tillträde till den lokala marknadenochkontakt med rätt personer. Av samma skäl kan också ambassaderna stimuleratill utländska investeringar i Sverige.EU-medlemskapet och den framväxande gemensamma utrikes- och säker-hetspolitiken skärper kraven framför allt analytiskt och kompetensmässigtsamtidigt som det kan ge vissa möjligheter till lättnader på andra områden.Den svenska utrikesförvaltningens övergripande struktur bör ses över. Enutgångspunkt bör vara att se över de långsiktiga ekonomiska ramar som ärrimliga för utrikesrepresentationen och i . Enanalys bör också göras av de kostnader för utrikesförvaltningen somrätteligen bör belasta andra delar av svensk förvaltning och svensktsamhällsliv i övrigt. Det kan inte uteslutas att den kontaktskapandeverksamhet som ambassader bedriver i åtskilliga fall ger intäkter för Sverigevilka mer än väl motsvarar kostnaden för utlandsmyndigheten.Förutom frågan om utrikesrepresentationens omfattning och arbets-uppgifter bör också fördelningen mellan verksamheten utomlands och iSverige övervägas. Förbättrad kommunikationsteknik kan möjliggöraadministrativa och andra lösningar för framtiden som kan ge utrymme förförbättrad svensk diplomatisk närvaro. De möjligheter som samverkan inomNorden och inom EU ger bör också belysas.Utrikesdepartementet bör återfå ansvaret för biståndspolitiken. Dettaställer ökade krav på kompetens i utvecklingsfrågor.En särskild enhet med inriktning på fattigdomsutrotning, mänskligarättigheter och demokratiutveckling bör inrättas i Afrika.Vi avvisar kraftigt tankarna på en s.k. Tobinskatt (transaktionsskatt påinternationella kapitalströmmar) som en tänkbar finansiering för Förentanationernas verksamhet. Det skulle vara till stort men för hela jordens folkom man genom en sådan skatt skulle kasta grus i den mekanism somallokerar kapital mellan i stort sett alla jordens länder. Att målmedvetetarbeta för global frihandel inklusive fria kapitalrörelser, och samtidigtförespråka en Tobinskatt som finansiering för FN, är en mycket bakvändordning.En transaktionsskatt på , likt den föreslagit, skulleåsamka inte minst tredje världen stor skada.Anslaget B 4 fredsfrämjande verksamhet bör föras över till utgiftsområde7 där en samlad post skapas för all fredsfrämjande och konfliktförebyggandeverksamhet.Anslaget D 2 Information och studier om säkerhetspolitik och freds-främjande utveckling bör avvecklas. Det är inte rimligt att enskilda organisa-tioner skall särbehandlas vad avser verksamhet med denna inriktning. Detkan lätt skapa ett beroende av statsmakten och dess intentioner som inte ärönskvärt. Fria och frivilliga organisationer bör få stöd enligt generella prin-ciper och inte styras med specialdestinerade anslag.SIPRI, vars verksamhet har spridning utanför landets gränser och somåtnjuter gott internationellt anseende, bör kunna erhålla en bredare,internationell finansiering.Med anledning av anslaget E 1 vi om vår motion 1999/2000:U413 där vi förespråkar frågor omhurvida export av krigsmateriel bör överföras till EU.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om svensk diplomatisk närvaro,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en skyndsam översyn av hur skallrepresenteras utomlands,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett avvisande av Tobinskatt,4. att under anslaget A 1 anvisar1 i enlighet med vad som anförts i motionen,5. att beslutar avveckla anslaget B 4 Fredsfrämjandeverksamhet, som förs över till utgiftsområde 7 i enlighet med vad somanförts i motionen,6. att beslutar avveckla anslaget D 2 Information ochstudier om säkerhetspolitik och fredsfrämjande utveckling i enlighetmed vad som anförts i motionen.Stockholm den 29 september 1999Göran Lennmarker (m)()()()()()()()()()(m)()Gotab, 1999