mot · GN02MJ309 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ309av , ()SkogspolitikenSkogsnäringen är den bransch som svarar för de störstanettoexportinkomsterna i vårt land. Skogsbruket och dendärmed sammanhängande förädlingsindustrin är sedan längeen viktig svensk basnäring. För att svenskt skogsbruk ochsvensk skogsindustri ska kunna utvecklas krävsövergripande långsiktiga och hållbara spelregler sombefrämjar såväl produktions- som miljömål. Det är angelägetatt dessa mål har samma prioritet och dignitet vidutformningen av den övergripande skogspolitiken.Skogsvårdslagen, där miljö- och produktionsmål jämställs, bygger på för-valtarskapstanken, ett ansvarstagande som skogsbrukare har att ta förkommande generationer. Lagen är utformad för att ge skydd åt denbiologiska mångfalden som virkesförsörjningen skall vara säkradför den svenska skogsindustrin. Denna lagstiftning har bara gällt , enkort tid i skogens omloppstid.Miljöbalkens regler är bristfälligt anpassade till skogs- och lantbruketsförutsättningar. Oklarheterna i den nya lagstiftningen kan därmed komma attdrabba skogsbruket hårt till nackdel för skogsvården och därmed ocksåsvensk ekonomi. Exempelvis gäller för en skogsägare som gör enavverkningsanmälan att anmälan kan prövas av två myndigheter med var sinlagstiftning med olika effekter. Den skogliga myndigheten prövar enligtSkogsvårdslagen medan kommunen, enligt ett rättsfall i , har rätt attpröva enligt . Skulle tillstånd till avverkning inte beviljas hamnarskogsägaren i olika situationer beroende på vilken av myndigheterna somavslår hans ansökan. Detta förhållande bör rättas till Skogsvårdslagen börvara det lagrum som anförts i detta fall.Från sida har vi tidigare avvisat ett antal regerings-förslag som innebär en återgång till ett mer detaljreglerat skogsbruk.Regering och riksdag har tidigare markerat samstämmighet i synen påägarstrukturen i det svenska skogsbruket vilket inneburit att det enskildaägandet ska stimuleras till skillnad mot ett ökat storbolagsägande. Ävenfortsättningsvis bör det enskilda ägandet i svenskt skogsbruk stimuleras.Skogsvårdsorganisationens insatser för aktiv rådgivning och informationtill framför allt skogsägarna har varit otillräckliga. Därför bör dessa insatser- speciellt produktionsrådgivningen - är en mycket omfattande satsning med betoningpå produktion utifrån miljö och naturvårdsåtaganden. Det samarbete sominletts med skogsägareföreningarna förstärker utbildningskampanjen medden ekonomiska aspekten på dagens miljöanpassade produktion.På det internationella området måste insatserna från statens sida öka. Deninternationella konkurrenssituationen gör det helt nödvändigt att det vidsvenska beskickningar utomlands finns kompetens och resurser att bevakaskogsfrågorna och att marknadsföra svensk skogsindustri och dess miljö-vänliga produkter. I internationella skogspolitiska sammanhang är Sverigeofta representerat på alltför låg nivå. Att sänder en tjänsteman medanandra skogsnationer representeras av ansvarig skogsminister minskarSveriges inflytande i dessa sammanhang. är också många gångerorepresenterat vid viktiga internationella mässor, konferenser och andrasammankomster medan däremot våra viktigaste konkurrentländer Finlandoch har stark närvaro. Det är ett nationellt intresse att de svenskaskogliga intressena får en ökad internationell statlig representation.Skogsbruket kan mycket snabbt drabbas av omfattande insektsangreppsom kan slå ut stora delar av skogsbeståndet och därmed drabba den enskildeskogsägaren mycket hårt. Därför är det angeläget att utreda möjligheten attstatliga medel ställs till förfogande för katastrofinsatser vid t.ex. angrepp avgranbarkborre så att åtgärderna kan komma igång innan skadornafår en okontrollerbar omfattning. Regeringen bör genomföra en utredning omdetta.Försurningen är ett problem för skogsbruket som orsakas av bl.a. nationelltoch internationellt ökad fossilförbränning. När skogstillväxten därigenomhämmas måste staten vara beredd att ge ekonomisk kompensation för detta.Ett statligt ekonomiskt stöd till skogsbruket ska också kunna lämnas i formav åtgärder mot mark- och vattenförsurningen. har pekat påbehovet av ett program för skogsmarkskalkning och vitaliseringsgödsling närden pågående försöksverksamheten upphör. delar Skogs-styrelsens uppfattning och anser att bör få i uppdrag att tafram ett reviderat förslag till program.Utredningar och nyckelbiotopsinventering har visat att det behövsytterligare medel för att skydda värdefull skogsmark. De statliga ersättnings-medlen bör prioriteras till naturvårdsavtal i högre grad än . Avtalen harnära nog kommit bort i myndigheternas hantering av markavsättningar. Detär angeläget att även skydd av mark får en mångfald och att det finns enstatlig öppenhet för att arbeta med kombinationer av hänsyn, avtal,biotopskydd och reservat. Den reservatsstrategi som är ute på remisstycks vara inriktad mot storreservat. Om stora reservat skall anläggas bördetta ske på statens mark eftersom stora reservat är olämpliga på enskildaskogar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att ändra i förhållandetill skogsvårdslagen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skoglig kompetens och resurser vid Sverigesbeskickningar utomlands,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ägarstrukturen inom svenskt skogsbruk,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utredning om katastrofinsatser mot skogsskador,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder mot markförsurning,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skogsskydd och medel för biotopsskydds-områden och för naturvårdsavtal.Stockholm den 3 oktober 1999Caroline ()()()Skånberg (kd)()()()()()()()()