mot · GM02Ju12 · 1999-02-04 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju12av m.fl. (fp, v, kd, c, mp)med anledning av prop. 1998/99:43 Drograttfylleri och sjöfylleriDet råder en stark folklig uppslutning kring tanken på att alltrafik skall utövas i nyktert tillstånd. Nykterhet är angelägetför trafiken på land, i luften, på spår men också i sjötrafiken.Regeringen föreslår i propositionen att en nollgräns förnarkotika i trafiken införs i trafikbrottslagens fjärde paragraf.Regeringsförslaget innebär att straffansvaret för rattfylleriskall utvidgas till att avse också den som framförmotordrivet fordon eller spårvagn efter att ha intagitnarkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen i så stormängd att det under eller efter färden finns något narkotisktämne kvar i förarens blod. I likhet med Riksåklagaren,och anser regeringen att detfinns flera skäl för en nollgräns.Ett av de viktigaste skälen är enligt regeringen att man får en enkel ochtydlig reglering. Man hänvisar också till BRÅ:s utvärdering som visar attrattfyllerilagstiftningen har stora positiva effekter på norm- och moral-bildning. Enligt regeringen finns det goda möjligheter att utforma enlagstiftning som på ett enkelt sätt tillgodoser kriminalpolitiska motiv ochsamtidigt är godtagbar ur rättssäkerhetssynpunkt.Undantag från nollgränsen införs för den som intagit ett narkotikaklassatläkemedel enligt läkarens ordination. Frågan om dessa förare har gjort sigskyldiga till rattfylleri skall bedömas enligt regler som gäller redan i dag.Detfinns förvisso vissa svårigheter med läkemedel innehållande narkotika kontrabilkörning och den personliga integriteten samt läkarnas rätt att bedöma sinpatient och läkemedelsförskrivningen. Men förslaget medför en uppenbarrisk för att många trafikfarliga trafikanter kommer att finnas i trafiken.Överdoseringar och kombination med alkohol är några exempel på problem.En principiell nollgräns, där bilförare som läkare förskrivit narkotiskapreparat föreläggs att visa ett intyg, skulle stävja mycket av problemen.Läkarna skulle vara mycket noggranna vid förskrivningen. Överdoseringenavslöjas lättare osv.Endast då narkotika kan påvisas i blodet skall det leda till rättslig åtgärd.Det kan enligt vissa forskare innebära att många narkotikapåverkadebilförare kommer att gå fria, t.ex. heroinister, när de verksammasubstanserna försvinner snabbt ur blodet. Dessutom gäller att få - troligenbara två - institutioner kan analysera på rätt sätt vilket synes vara enbesvärande omständighet. Det är överraskande också ur den synpunkten attdebatten kring dessa frågor har handlat om utvecklingen av sållnings-instrument där samtliga kroppsvätskor anges som möjliga och där urinprovär mindre integritetskränkande än t.ex. blodprov. Polisen har för övrigt ocksåunder testat utrustning för analys av urinprov, varför man bordefullföljt ett mera flexibelt sållningsinstrument.Propositionen hävdar att man kan medge undantag från nollgränsen när enterapeutisk dos av de narkotikaklassade läkemedel inte skulle medföra någonfarlig påverkan eller efter intag. Regeringen borde redan nu kunna införa ennollgräns. Det skulle innebära en enhetlighet och tydlighet som skulle främjasvåra gränsdragningar mellan det av läkaren ordinerade och det icke-ordinerade, det senare i flera fall ofta klart missbruksinriktat. Det skulleockså innebära att patienten inte skulle riskera att köra med en terapeutiskdos i kroppen som skulle ge både trafikfarliga situationer och straffvärda fall.Det finns därför skäl att redan nu införa den nollgräns som företrädare förregeringen uttalat sig för och att det skulle gälla alla narkotikaklassadepreparat utan undantag. Det skulle för övrigt också stå i bättre överens-stämmelse med regeringens nollvision.Regeringen föreslår att man ytterligare skall förbättra informationen omvilka regler som gäller för bilkörning efter intag av olika medel. Vidare sägsatt man skall följa utvecklingen och i förekommande fall återkomma medförslag till en snävare avgränsning av undantagen av den föreslagnanollgränsen i trafiken. Enligt vår mening finns det starka skäl för att intemedverka till ett sådant dröjsmål.Åtgärder mot sjöfylleriUnder flera decennier har promillegränser för sjöfylleriövervägts. En uttrycklig bestämmelse i sjölagen infördes1967 och avlöstes 1991, då nuvarande bestämmelse omonykterhet till sjöss infördes. Promillegränser har dock inteinförts i lagen trots många framstötar, motioner och debatteri riksdag. gav ett enhetligtriksdagsbeslut regeringen i uppdrag att komma medförslag till promillelagstiftning. Såväl reformen omdrograttfylleri som promillegräns vid sjöfylleri är principiellagenombrott som måste inkasseras som en stor seger för enförbättrad trafiksäkerhet. Beträffande sjöfylleri kan man sägaatt här har första steget tagits. Men "steg två" som skulleinnebära att också sjöfylleri av lägre gränsvärde än det somförordas beträffande grovt rattfylleri också skulle komma ifråga för den lagstiftning som föreslås.Dagens trafik på sjön präglas av en tät trafik av såväl stora som små båtar- inte sällan i höga hastigheter. En del är så snabba att de kan mäta sig medfarten i biltrafik på land. Därför krävs det goda köregenskaper men framförallt också nykterhet i sjötrafiken. Den stora bristen i lagstiftningen har varitatt övervakande myndighet inte haft något enkelt instrument att kunna beivrabrott mot trafiknykterheten.Regeringen säger att det saknas tillräckligt underlag för attföreslå införandet av en promillegräns för sjöfylleri som inte är grovt. Menregeringen förutskickar också att en utredning bör tillsättas för attytterligareundersöka och analysera frågan om införandet av en sådan gräns.Utöver de många motionerna i så finns också Väg- ochsjöfyllerikommitténs (SOU 1992:131) eniga förslag om att en promillegränsom 1,0 vid grovt sjöfylleri skulle införas. Det har följts upp med ytterligareriksdagsmotioner och som sagt ett enigt riksdagsbeslut som krävde attregeringen skulle åstadkomma en lagstiftning med promilleregel. Därtill komBRÅ:s rapport som visar att det är fullt möjligt att införa en sådanpromillegräns till sjöss. I den nu lagda propositionen föreslås det principiellagenombrottet.I flera motioner har uppfattningen hävdats att det borde varasamma promillelagstiftning på sjön som i landtrafik. Intressant är attkonstatera att detta stöds av regionåklagarna i och ,Lunds universitets juridiska fakultet, ,Tull-Kust, m.fl. trafiksäkerhetskunniga instanser. Dessa förordar en 0,2-promillegräns för sjöfylleri som inte är grovt och att denna borde införasparallellt. Det kan konstateras att utöver den lagstiftning som kan komma attgälla har det funnits frivilliga avtal mellan fack och arbetsgivare som skärperupp en sträng syn på onykterhet i sjötrafik.Regeringen medger att de snabbgående motorbåtarna i nöjestrafikpåminner om trafiken till lands. Men också annan sjötrafik som innefattaryrkesmässig befordran av passagerare eller farlig last kan i många fallhänföras till sådan kategori. Propositionen går sådana argument långt tillmötes men regeringen landar på en åsikt som innebär att man för dagen inteär beredd att fullt ut vilja jämställa kraven om nykterheten till sjöss medkraven för vägtrafikens del. Det kan ändå synas hoppfullt att regeringen ärberedd att tillsätta en utredning som ser över frågan om införande avpromillegräns för sjöfylleri som inte är grovt.Med tanke på att en stor del av bristande nykterhet i sjötrafiken kanhärledas till fritidsbåtar och deras färder skulle det vara angeläget att få etttidigare ikraftträdande än . Då lagstiftningen synes klar ochdiskussionen om ett sådant här förslag har varit på gång tordelogiken och förnuftsmässiga skäl tala för ett tidigare ikraftträdande. Detta isynnerhet då regeringen inte bedömer att det behövs några särskildaövergångsbestämmelser.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den föreslagna nollgränsen utan undantag skall gälla för allanarkotikaklassade preparat,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att utöver blodprov även andra kroppsvätskor såsom t.ex.urinprov skall anses fylla kraven som sållningsinstrument av otillåtetnarkotikaklassat preparat som skall leda till rättslig åtgärd,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en informationskampanj bör igångsättas för attundanröja eventuella oklarheter kring lagstiftningen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den principiella utgångspunkten att kravet i sjötrafik likställs mednykterhet i trafik på land,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den av regeringen aviserade utredningen om sjöfylleri sominte är grovt tillsätts,6. att beslutar att ikraftträdande av föreslagna lagändringardateras till den 1 maj 1999.Stockholm den 3 februari 1999Elver ()()()()()