mot · GN02MJ908 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ908av , ()Stjärtand och skedand1 InledningJakten i regleras i jaktlagen (1987:259) och jaktförordningen(1987:905). Vi har i flera motioner och interpellationer kritiserat olikatyper av jakt i landet. Vi menar att all jakt måste utgå från kunskap omrespektive arts populationstillstånd. är den biologiska mångfaldenträngd som aldrig . Artdatabanken redovisar nu att även vanliga arterspopulationer minskar.Jakttider regleras i jaktförordningens bilaga 1. De andfåglar (Anantidae)som får skjutas i landet är: gräsand, kricka, bläsand, stjärtand, skedand,brunand, alfågel, sjöorre, knipa, storskrake, sothöna, vigg, ejder, svärta,småskrake, sädgås, bläsgås, grågås och kanadagås. Vi anser att all andjaktborde ses över och att en grundlig inventering av arternas populationer bordeske. Därefter bör man beräkna vad som är en acceptabel beskattning ochsedan tillåta ett jakttryck på populationen dimensionerat efter detta. I dennamotion tas två arter upp.2 StjärtandStjärtanden är klassad som hotad och återfinns i Artdatabankens lista ikategori 4 Hänsynskrävande. Det finns mellan 1 000 och 2 000 häckandepar i landet. I de övriga nordiska länderna är det bara som har enstörre population, men i alla länderna sägs populationen vara minskande.Stjärtand häckar i så gott som hela landet, men är alltså sällsynt. Den finnsi slättsjöar och kustområden i södra och , men även i norraSverige i skogslandets sjöar och utmed kusten. Den återkommer tidigt påvåren och inleder också häckningen tidigare än andra änder.I boken ryggradsdjur i , utgiven av Artdatabanken, ståratt läsa;Allmänt sett är våra simänder utsatta för ett hårt jakttryck på, eller på vägtill,sina övervintringsområden (framför allt i och nordsjöländernaskustområden). Även om ett rimligt jakttryck generellt ej behöver påverkaandpopulationer negativt, bör jaktens betydelse studeras för stjärtanden medtanke på dess proportionellt obetydliga antal i relation till gräsanden iSverige. Överskrider man tröskelvärdet för det jakttryck som arten förmårklara genom kompensatoriska mekanismer så minskar populationen.2.1 JakttidenJakttiden är olika i olika delar av landet. På och i och iSkåne län tillåts jakt mellan och . I ,, och tillåts jakt 25 augusti-30november. Samma jakttid gäller för utom i gräns-älvsområdet, där stjärtand får jagas kl. 11.00-30november. I övriga landet tillåts jakt 21 augusti-30 november.I avskjutningsstatistiken, som tyvärr inte visat sig vara särskilt pålitlig,anges att ca 1 500 fåglar skjuts årligen.3 SkedandFör skedanden gäller samma jakttider som för stjärtanden. Den återfinnsännu inte i Artdatabankens hotlista, men är en art som minskar. Den villha näringsrika sjöar, mader och översvämmande gräsmarker. Finns såväli sjöar som utmed kusten, dock framför allt i södra och mellersta Sverige.Eftersom marker som översvämmas blir allt färre minskar biotoperna sompassar skedand. En del eutrofa sjöar är också så näringsrika att många förutvanliga djur försvinner och näringsvävarna förändras. Om det påverkarskedanden negativt går inte att få bekräftat, men att arten blir alltmersällsyntär aktiva fältornitologer överens om.4 Förändringar och förslagVi anser att all jakt måste utgå från biologiska och etiska principer. Vianser att jakten på stjärtand och skedand strider mot dessa principer. Viföreslår därför att skedand och stjärtand fredas i landet. höjs alltfler rösten, som samstämt begär enfredning av arterna. Det skäl till jakten som anförs är att de är svåra attskilja från gräsand.4.1 Så här ser de utStjärtanden och skedand kan vara svåra att skilja från gräsanden för ettotränat öga. Hanar i praktdräkt är dock lätta att känna igen. Problemet äratt har många hanar sin andra dräkt, den såkallade eklipsdräkten och är då färgad som en hona.Stjärtandshanen har ett mörkt huvud ovan en vit lång hals och lång stjärt.Honan och hanen i eklipsdräkt är lika en gräsandshona och framför allt iuppfloget kan det vara svårt att skilja dem åt. Detsamma gäller ungfåglarna.Stjärtanden ser emellertid smäckrare ut och har påfallande lång hals ochstjärt. Den saknar också gräsandens blå vingspegel.Skedanden ser framtung ut i vattnet. Näbben är bred och lång hos bådakönen. Hanen i praktdräkt har visserligen grönt huvud som gräsand, menbröstet är vitt och sidorna bruna. Den ser påfallande färggrann och ljus ut.Honan och hanen i eklips påminner om gräsand, men framtungheten finnskvar på grund av den stora näbben.Det skäl som anförs för jakten på dessa arter är just att de är svåra att skiljafrån gräsanden, som är vanlig och klarar ett jakttryck. Detta måste dock sessom ett mycket dåligt skäl att ha jakt på stjärtand, som är klassad som enhotad art, och skedand, där populationen är så liten. Kan man inte att skiljaarterna åt vid jakten så får man väl jaga arter man klarar att identifiera. Förmånga jägare finns inga problem att skilja arterna åt.4.2 Dags att freda stjärtand och skedandDet är dags att freda stjärtand och skedand. Den första finns med iArtdatabankens hotlista och den andra blir allt sällsyntare. Båda utsättsför ett högt jakttryck vid flyttningen.Skälet att det är svårt för jägare att skilja dessa arter åt vid jakten hållerinte. Med dagens jägarexamen måste den kunskapen vara ett krav på enjägare, som vill skjuta änder. Är man inte säker på arten, då anden flygerupp, måste försiktighetsprincipen gälla och skottet inte gå.Flera organisationer har framfört samma krav som vi.5 Hemställan5 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om fredning av skedand och stjärtand.Stockholm den 29 september 1999Gudrun ()()()