mot · GN02U615 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U615av , ()Utredning om folkrättenFlera som kritiserat Natos bombningar i menar att folkrättenkan stå inför sitt sammanbrott därför att regler inte följts dåen suverän stat attackerats. Andra anser att Natos ingrepp i Kosovokriseninnebär att folkrätten står inför en dynamisk utveckling. På ett merflexibelt sätt än tidigare kommer aktioner till skydd för förföljda ochhotade folkgrupper att möjliggöras på statssuveränitetens bekostnad.Enligt forskares uppfattning, t ex professor , innehåller inte enbart suveränitetsskydd, våldsförbud och vetoregler utan också för-pliktelser för staterna att samarbeta till skydd för mänskliga värden. Å enasidan krävs respekt för staters oberoende och territoriella integritet, å andrasidan krävs att folken ska få utveckla autonomi och självbestämmanderättoch att människorna gentemot sina regeringar ska tillförsäkras vissagrundläggande rättigheter. Problemet är dock avsaknaden av verksammamekanismer för ett förverkligande av den mänskliga dimensionen i stadganssystem.FN-stadgan, med anor från slutskede, har i sak sammalydelse som den fick på konferensen i . Den prioriteradevid sin tillkomst staternas intressen framför folkens - och regeringarnas in-tressen framför individernas. Våldsförbudet och beslutsreglerna omöjliggör , i strikt rättslig mening, varje militär intervention till skydd för enutsattbefolkningsgrupp om någon av de fem permanenta medlemmarna i säker-hetsrådet utnyttjar sin vetorätt.Det framhålls ofta i debatten att folkrätten inte är statisk. Den utvecklasständigt av ny praxis och nya rättsuppfattningar. Folkrätten är en processsom ständigt söker anpassning till nya erfarenheter och nya utmaningar.Redan 1970, när enhälligt antog Deklarationen omvänskapliga förbindelser, slogs det fast att en stats suveränitet skullesammanjämkas med ett folks rätt till självbestämmande. Respekt för moder-statens suveränitet förutsatte att dess regering medverkade till någon form avinternt självbestämmande för befolkningsgruppen i fråga.Såväl den s k dokument om gemensam säkerhet1982 som generalsekreteraren för fred 1992förespråkade en nedtoning av vetorätten. Tanken var att de vetoberättigadeskulle leva upp till sitt ansvar att ta beslut som främjade fred och säkerhet istället för att hindra tillkomsten av sådana beslut. sökte i sinrapport dessutom luckra upp den nationella suveränitetens krav påregeringars samtycke för varje fredsbevarande operation på eget territorium.Tanken - som var möjlig först efter det slut - var att underlättahumanitär intervention i fall av allvarliga kränkningar av mänskliga rättig-heter - något som också hade skett i praktiken när Nato , utanSaddam samtycke, upprättade en skyddad zon för de förföljdakurderna i norra början av 1995 presenterades ytterligare en , utarbetad avIngvar och kommission för globalt samarbete.Den s k föreslår att folkrätten inte enbart bör värnaom staters säkerhet, utan att den också måste skapa mekanismer till skydd förmänniskors säkerhet. Detta eftersom den absoluta suveränitetens tidsålder ärförbi och människor måste tillförsäkras ett skydd mot sina egna regeringar.FN-stadgan bör ändras, säger och , så att humanitärintervention i FN:s regi lättare kan komma till stånd i fall av grova och om-fattande kränkningar av mänskliga rättigheter.Det som hände i Kosovo - en fördrivning av cirka en miljon människor -är den typ av situation där menar att en väpnad insatsi princip är befogad.Frågan om folkrätten och staters suveränitet diskuteras ur många syn-vinklar med anledning av Natobombningarna i under Kosovokrisen.Folkrätten tycks vara inne i en förändringsprocess där ny praxis kan kommaatt ytterligare modifiera och komplettera regler. Det har hänttidigare i FN:s historia, 1950 under då den s k Samverkan förfredresolutionen flyttade över beslutsmakt från säkerhetsrådet till general-församlingen och 1971 då Haagdomstolen bekräftade att praxis begränsatvetorättens omfattning. En sådan modifiering av stadgans regler skulle kunnaske igen. Det kan då räcka med att en klar majoritet av FN:s medlemsstaterställer sig bakom en ny princip.FN:s säkerhetsråd satte inte likhetstecken mellan våld och aggression närdet gällde Natos bombningar av , utan satte istället in Natoaktionen isitt kosovoalbanska humanitära sammanhang.Efter upprepade ansträngningar att nå en fredlig lösning hade man ingetannat val än en militär aktion. Det har de flesta av säkerhetsrådets med-lemmar insett. Visserligen bör Nato kritiseras för sitt åsidosättande av FN.Man kunde sökt stöd i generalförsamlingen i linje med Samverkan för fred-resolutionen . Nato bör också kritiseras för sin oklara strategibeträffande bombningarnas syfte, men Nato bör inte kritiseras utifrån en för-legad uppfattning om skydd för staters integritet som medför ett åsido-sättande av människors integritet, värdighet och rätt.Sverige har ett gott anseende i internationella sammanhang vad gällerdemokrati och mänskliga rättigheter. Det är därför angeläget att Sverigeanvänder sina möjligheter att i bland annat FN verka för att begreppet folk-rätt utvecklas så att av maktfullkomliga härskare förföljda folk och etniskagrupper av världssamfundet kan garanteras folkrätt och mänskliga rättig-heter.Folkrätten står inför en utmaning - den behöver vidareutvecklas bl a vadgäller humanitär intervention, men en sådan utveckling måste förena en rätttill regionala ingripanden med en bevarad auktoritet för FN som organisa-tion. Folkrätten behöver därför ses över i detta sammanhang.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att folkrätten vidareutvecklas, bl.a.vad gäller humanitär intervention.Stockholm den 3 oktober 1999Margareta ()