mot · GN02Bo536 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Bo536av , ()Tillgänglighet i den byggda miljönFrågan om tillgänglighet för funktionshindrade är en tragisk följetong därutredning efter utredning har visat på brister utan att något egentligenblivit gjort. Den bostadspolitiska kommittén föreslog stimulansbidrag,lagförslaget om att åtgärda enkelt avhjälpta hinder drogstillbaka och handikappombudsmannens utredningar har inte lett till någraförändringar.Sverige har uttalat sitt stöd för om att tillförsäkramänniskor med funktionshinder jämlikhet och delaktighet. FN:s femtestandardregel berör tillgängligheten och uttrycker att medlemsländerna skainföra handlingsprogram som gör den fysiska miljön tillgänglig, oavsett vilkaoch hur stora funktionsnedsättningar människor har. Varje medlemslandskall också se till att de funktionshindrade får tillgång till information ochmöjlighet till kommunikation. Det har gått Sverigeställde sig bakom standardreglerna och fortfarande har vi inte lagstiftat omåtgärder mot enkelt avhjälpta hinder för tillgänglighet.Vänsterpartiet har i likhet med handikappombudsmannen vid ett flertaltillfällen pekat på behovet av en förändring av medinnebörd att enkelt åtgärdade hinder på allmänna platser och i publika lokalerskall vara undanröjda . I likhet med handikappombudsmannenhar vi inte fått gehör för våra krav. Kraven är fortfarande lika betydelsefullaoch därför ställer vi dem en gång till.Vänsterpartiet anser att åtgärder för enkelt avhjälpta hinder mottillgänglighet skall vara slutförda . Regeringen bör ges iuppdrag att återkomma med lagförslag om detta.Handikappombudsmannens rapport till regeringen som överlämnades imars 1999 visar på mycket stora brister avseende tillgängligheten. Irapporten skriver manMänniskor med funktionshinder utestängs i hög grad från bland annat skolor,bibliotek och demokratiskt arbete. Trots att en rad kommuner påbörjat ettarbete med att ta fram planer för bättre tillgänglighet har i praktiken nästaninget hänt som förbättrar situationen.Rapporten visar också att i över en tredjedel av landets kommuner ärmindre än hälften av trottoarkanterna avfasade vid markeradeövergångsställen. av landets skolor är inte anpassade förrörelsehindrade och är inte anpassade för allergiker. avlandets kommuner har inte gjort en inventering av tillgängligheten tilllokaler och allmänna platser eller 1998 och av landetskommuner saknar ett handikappolitiskt program/handikapplan.Exemplen kunde varit betydligt flera men är tillräckliga för att belysaallvaret i situationen.1 Demografiska aspekterVi vet att funktionshinder förekommer tätare ju högre upp i åldrarna behovet av anpassning av bostäder och tillgänglighet tillallmänna platser ökar ju fler äldre vi får i samhället. Vi vet också att har antalet medborgare som är ökat med ca665 000 personer eller från av befolkningen till . Antaletpersoner ökar starkt. Detta ställer stora krav på samhället ochförutsätter en strategi för samhällsplaneringen som tydligt tar avstamp iden förändrade demografin. I propositionen 1997/98:113 uttrycks:"Målen som regeringen föreslår är att äldre skall kunna åldras i trygghetoch med bibehållet oberoende. "Detta kan inte tolkas på något annat sätt än att förutsättningar förkvarboende ska öka. För att uppnå detta mål måste arbetet medtillgängligheten i boendet tas på största allvar. För både de boende ochsamhället finns stora vinster i en politik som ökar möjligheten tillkvarboende. Det handlar om allt från stoppande av generationssegregationtill minskade kostnader för "särskilt boende".Vidare kommer kostnaderna för bostadsanpassning att minska om denbyggda miljön redan från början är byggd och planerad för tillgänglighet.Dessutom skulle arbetsmiljön för vårdpersonalen förbättras avsevärt. Sverigehar haft en lagstiftning som ställer krav på den byggdamiljön och tillgängligheten. Denna lagstiftning har enbart gällt vidnybyggnation, större ombyggnader och i skälig omfattning allmänna platser.Den byggda miljö som finns har dessvärre utformats innan det fannskrav på tillgänglighet i lagstiftningen. Detta tillsammans med den försämringsom skett av bygglovsreglerna och kontrollfunktionerna innebär att det ärnödvändigt att ta helhetsgrepp kring dessa frågor för att uppnå dentillgänglighet som regeringen säger sig eftersträva. Det senaste exemplet påbristerna i lagstiftningen är H99 där både och fått starkkritik av handikapporganisationer för bristande tillgänglighet. För att få detnödvändiga helhetsgreppet på de här frågorna bör få i uppdrag attutreda hur vi ska möta det ökade behovet av tillgänglighet och hur reglernavid bygglovsprocessen ska förändras för att säkra tillgängligheten vidnybyggnation och större ombyggnader.2 Handikapporganisationernas roll i utformningenav byggandetNär det gäller möjligheterna för handikapporganisationer m.fl. att fåinsyn och kunna påverka utformningen vid byggnation, för att skapabästa möjliga hänsyn till tillgänglighetsfrågorna, begränsas de av plan-och bygglagens regler. Att som endast före byggstartinleda ett byggsamråd omöjliggör i det närmaste förintresseorganisationerna att kunna påverka byggnationen. Byggsamrådborde ske redan vid projekteringsstadiet. Regeringen bör komma medförslag till ändringar i bygglagstiftningen, som tillgodoser detta.Handikapporganisationerna skall ges rätt att delta i byggsamråd mellanbyggherren och kommunens byggnadsnämnd. Detta bör ges regeringentill känna.3 Hemställan3 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning omtillgängligheten för funktionshindrade enligt vad som anförts imotionen,2. att hos regeringen begär en utredning om behovet avförändringar av bygglovsprocessen enligt vad som anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad imotionen anförts om handikapporganisationernas roll i utformningenav byggandet.Stockholm den 3 oktober 1999Sten ()()()()()()()()()Per ()