mot · GN02K286 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K286av Skånberg, (kd)Lag mot religionskränkningInledningI ett mångkulturellt och pluralistiskt samhälle som det svenska är detangeläget att skapa respekt och trygghet inte bara för den enskildespolitiska eller ideologiska övertygelse, etniska bakgrund, eller sexuellaläggning, utan också för hans eller hennes religiösa tro och bruk. Judarsom vill importera kosherslaktat kött, muslimska kvinnor som vill bäraslöja, sikher som vill bära turban, riskerar alla att mötas medfördomar och hån. När företrädare för olika religiösa riktningarprotesterade mot att, vad man menade vara djupt kränkande bilder , visades i , bemöttes de avnedsättande och föraktfulla omdömen. fanns i skyddmot religionskränkning i lagen om trosfrid (tidigare lagen mot hädelse).När lagen 1970 togs bort, menade man att lagen om hets mot folkgruppskulle ge ett tillfredsställande skydd mot att religiösa värden inte skullekränkas. har den religiösa pluralismen ökat, vilket innebär attsituationer, där olika religiösa seder, bruk och trosföreställningarförekommer och kan kollidera, har blivit långt fler än man kunde förutse1970. Lagen om hets mot folkgrupp har visat sig vara obrukbar för attskydda medborgarnas legitima rätt att slippa se sin tro eller trosutövningkränkt. Därför bör återigen en lag om trosfrid införas.HistorikBrottet att smäda , att häda, har en lång historia. Hädelse somföremål för världslig lagstiftning i fick sitt första uttryck genomErik XIV:s patent 1563. blevlagstiftningen mer detaljerad och i missgärningsbalken från 1734formuleras den enligt följande: "Vilken som av uppsåt, med ord ellerskrifter, lastar och smädar , hans heliga ord och sakramentet, mistelivet..."mildrades påföljden och strafflag fastställs fängelsestraffför religionsbrott i meningen "hädelse mot samt lastande av heligaord eller sakramenten" och "gäckeri av gudstjänsten". Mot dessabestämmelser svarade bestämmelser i tryckfrihetsförordningen (TF) om"hädelse mot eller gäckeri av ord eller sakramenten".Från och med den svenska religionsfrihetslagstiftningen 1951 förekom intelängre hädelse som ett brott, utan i stället talade man om brott mot trosfrid.Detta skydd var heller inte begränsat till att omfatta den officiella tron, utanäven andra samfund. I tryckfrihetsförordningen infördes förbud av"skymfande av sådant som av eller annat, här i riketverksamt trossamfund hålles heligt".I en utredning , Yttrandefrihetens gränser, (SOU 1969:38) föreslogspå goda grunder att man skulle behålla bestämmelsen om trosfridsbrott, menmed den ändringen att särställning skulle försvinna ochförbudet direkt kopplas till religionsfrihetens betoning på den enskildestrosuppfattning.Den socialdemokratiska regeringen ansåg dock annorlunda när man iproposition 1970:125 föreslog att trosfridsbestämmelserna helt skulleavskaffas. 68-vågen drog med full kraft genom det svenska samhället, ochden fria och öppna debatten i ett demokratiskt samhälle krävde, menadedepartementschefen, en vidsträckt rätt till yttrande- och tryckfrihet. Vadgällde medborgarnas religiositet menade regeringen att bestämmelserna iexempelvis om hets mot folkgrupp borde ge ett tillfredsställandeskydd mot att religiösa värden inte kränktes.Gällande rättVad som finns kvar av skydd av trosfriden är sålunda enbartgrundlagsbestämmelsen om religionsfrihet, även ett indirekt skydd kansägas fungera genom att skyddet mot kränkning antas bli reglerat avandra lagar, särskilt bestämmelserna om hets mot folkgrupp ochförargargelseväckande beteende.Hädelselagstiftning i övriga nordiska länderSåväl som har tidigare haft lagstiftning mot hädelse,men har, liksom , tagit bort denna.I finns däremot numera den så kallade blasfemiparagrafen iAlmindelig borgerlig Straffelov (Straffeloven), 13 kap. "Forbrydelser modden almindelige Orden og Fred".§ 142. Den som i ord eller handling offentlig forhåner eller på en krenkendeeller sårende måte viser ringeakt for nogen trosbekjennelse hvis utøvelse heri riket er tillatt eller noget lovlig her bestående religionssamfundstroslærdommer eller gudsdyrkelse, eller som medvirker , straffes medbøter eller med hefte eller fengsel inntil 6 måneder.Denna norska lagstiftning, i synnerhet med dess ord om att inte "på ettkränkande och sårande sätt visa ringaktning för någon trosbekännelse",skulle kunna vara en god modell för att utforma en modern lag motreligionskränkning även i , som kunde garantera medborgarna iett pluralistiskt samhälle skydd mot kränkning av sin religion.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en lag mot religionskränkning.Stockholm den 3 oktober 1999Tuve Skånberg (kd)()