mot · GN02Ju707 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju707av , ()Åtgärder mot gruppvåldtäkterÅr 1997 polisanmäldes cirka 1 700 våldtäkter varav 77procent fullbordade och våldtäktsförsök. Cirka 83procent av de polisanmälda våldtäkterna riktades motpersoner . Drygt 280 fall riktades motpersoner . Polisanmälda fullbordade våldtäkterinomhus var hälften av samtliga våldtäkter och riktade motpersoner och äldre.År 1997 misstänktes drygt 30 personer för våldtäkts-brott. Unga utgör i genomsnitt av samtligamisstänkta för våldtäktsbrott sett . Rättsstatistikenredovisar brott som begåtts av straffmyndiga personer, det vill säga personeröver . I statistiken kan man därför inte utläsa hur många minderårigapersoner som är misstänkta för våldtäkt. Om man får en polisanmälan somgäller en misstänkt person som är minderårig lämnas fallet oftast över tillsocialtjänsten i stället för att ges en fortsatt hantering inom rättsväsendet.Våldtäktsbrott mot ungaökarAntalet polisanmälda brott som rör personer harökat . En topp noterades dådet polisanmäldes närmare 350 våldtäkter mot personerunder . Äntligen finns en högre anmälningsbenägenhet.Det finns också en större benägenhet att rubricera brottetunder som våldtäkt. I tidigare praxis har det varitvanligare att rubricera våldtäkt i dessa fall som sexuelltövergrepp.Den 30 november 1997 redovisades att antalet polisanmälda gruppvåld-täkter fördubblats i . Fram till mitten avoktober hade 21 gruppvåldtäkter anmälts i länet. Det innebar enökning från sju anmälda gruppvåldtäkter 1994 till 21 i mitten av oktober1998. bedömde antalet våldtäktsfall med två ellerflera misstänkta till runt tio fall de senaste åren.Ett stort problem är den långa handläggningstiden i domstolshanteringen.Detta leder till att dessa uppslitande processer påverkar unga människors livunder mycket lång tid.VuxenansvarFöräldrarna är nyckelpersonerna. Föräldrautbildningen måsteomfatta tonårsproblematiken. Vi upplever inte minst ivissa storstadsområden en vuxenvärld som abdikerat från sinföräldraroll. Vuxenansvaret måste också sträcka sig tillgrannens barn. Man kan också fråga sig hur skolan idagskulle fungera om jämställdhetslagen gällde för alla i skolan,oavsett om man är anställd eller elev? Det finns sexuellatrakasserier bland elever också inom skolans värld underelevernas arbetstid. När verkligheten nu är sådan kan intevuxenvärlden säga till ungdomarna att misslyckandet attöverföra moralisk ryggrad och levnadsregler gör attgärningarna inte döms. Vuxenvärlden måste orka överföra"samvetet som ungdomens ledstjärna".Det är positivt att flickor mera vågar ta upp och anmäla övergrepp. Dettatycks dock inte visa sig i statistiken över påföljder. Endast de allra grövstabrotten har fått påföljder. Denna slapphet gör att övergreppen inte hållstillbaka. Männen som begår brotten kan i god tro fortsätta om inget händer.Även om en flicka är alkoholpåverkad kan det inte överhuvudtaget finnasnågot argument för att män skall kunna utnyttja henne genom våldtäkt utanatt bli dömda. Det handlar om varje människas lika och unika människo-värde. Våldet har blivit grövre och tydligare. Därför måste hela den etiskadiskussionen förnyas. Också massmedia måste ta sitt ansvar för att inte såextremt inrikta sig på unga kvinnors sexualitet. Killar måste inse vad man harrätt till/inte har rätt till. Samlevnadsutbildningen i skolan måste fokuserasmera.Medicinska aspekterVad som till stor del saknas i diskussionen om våldtäktermot unga flickor är de medicinska aspekterna. Förutom meraav direkta åtgärder från föräldrar, skola och rättsväsendemåste sjuksköterskor och läkare ges plattformar och resurseratt träda fram och redovisa de medicinska skador som oftablir följden av våldtäkter. Alla vet och tar för givet att detblir psykiska men, vilket också är viktiga aspekter. För enattitydförändring hos de män som tar sig egna rättighetergenom att förgripa sig på en annan person kan informationav de medicinska skadorna vara en del i det förebyggandearbetet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rättsväsendets hantering av gruppvåldtäkter,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om medicinska aspekter på gruppvåldtäkter.Stockholm den 29 september 1999Ulla-Britt ()