mot · GN02MJ252 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ252av , ()En liberal jordbrukspolitik för 2000-talet1 InledningJordbrukssektorn har många betydelsefulla uppgifter iframtiden. Det handlar inte bara om att producera livsmedeloch jordbruksvaror till priser som konsumenterna är bereddaatt betala utan även om att bevara biologisk mångfald,varierande odlingslandskap och att minimeramiljöbelastningen. Ofta glöms de stora fördelarna med ettvarierat jordbruk bort. I synnerhet det småskaliga jordbruketmedför miljöeffekter som har positiv inverkan, som ettvarierande odlingslandskap och bevarandet av unikakulturmiljöer. För att uppnå dessa mål behövs en fungerandemarknad där konsumenter och producenter möts.Jordbrukaren måste få en tydligare ställning som företagareoch jordbruket i större utsträckning betraktas som likställtmed andra näringar. Dessutom måste jordbrukarensbetydelse i miljöarbetet höjas upp, och jordbruksstödet gesen tydligare miljöinriktning.Den svenska jordbrukspolitiken styrs i stora delar av den gemensammajordbrukspolitiken inom EU, CAP (Common Agriculture Policy). EU:sjordbrukspolitik fastställdes i . Behovet av att förbättrastrukturer i jordbruket och behovet av att snabbt höja produktiviteten ochexpandera jordbruksproduktionen var rimliga och meningsfulla motbakgrund av de ekonomiska förhållandena och bristen på livsmedel sområdde i efter andra världskriget.Dock är det helt relevant att fråga sig om de mål som sattes upp kan vara riktiga -från svensk synpunkt och från EU:s. ärläget det motsatta. En omfattande överproduktion är det stora problemet.Det är av flera skäl önskvärt att kostnaderna för den gemensammajordbrukspolitiken minskar. För det första är det orimligt att en sektorsom står för av EU-ländernas samlade bruttonational-produkt, slukar så mycket som halva EU:s budget. För det andra ärjordbrukspolitiken med dagens omfattning kanske det främsta hindret för enutvidgning av EU österut. De kostnader som upptagande av nya medlems-länder med bibehållet jordbruksstöd skulle innebära, gör förmodligen enutvidgning politiskt omöjlig. För det tredje reser den orättvisa hinder motmöjligheter till handel med tredje världen och bidrar därmed till enosolidarisk ekonomisk världsordning. För det fjärde betalar Europaskonsumenter paradoxalt nog dyrt via skattsedeln för att upprätthålla högalivsmedelspriser. Dessutom är det i längden inte hållbart med ett EU som,om samarbetet fortsätter att bygga på bidragsutdelning och subventioner,fortsätter att sätta varje lands egenintresse före Europamedborgarnas allmän-intresse.Det är därför hög tid att börja betrakta jordbrukssektorn som en branschbland andra som på lång sikt ska verka utan subventioner och gränsskydd.Folkpartiet är därför stark anhängare av en avreglering av den gemensammajordbrukspolitiken.2 Reformera EU:sjordbrukspolitikDen viktigaste uppgiften för EU äratt östutvidgningen fortsätter. För att en utvidgning skallkunna bli möjlig behövs, förutom ändringar i EU:sförfattningar, ändringar i jordbrukspolitiken.Vid det extra toppmötet i skulle EU:s stats- ochregeringschefer se till att unionens finanser lades upp så att nya medlemmarkan välkomnas. Främst gällde det att fatta beslut om jordbruks- och regional-politiken samt om de finansiella ramarna framöver. Men de ursprungligaförslagen, som presenterades av kommissionen under ,blev urvattnade till oigenkännlighet sedan sagt sitt.Spanien deklarerade att det vägrar att bli straffat av utvidgningen.Tyskland ägnade sig mest åt att propagera för sänkt medlemsavgift för sigsjälv. och stämde in i kören. Intrycket blev att utvidgningenär en kostnadsfråga och att ansvarslösheten sitter i högsätet. Agenda 2000,som hade utmålats som det största reformpaketet i EU:s historia, blev bara enfinputsning av existerande politik. Det är svårt att se hur t ex med sittstora jordbruk skall kunna bli medlem om ingetdrastiskt görs. I beslutades att den garanterade prisnivån på spannmålskall sänkas något, men priserna för nötkött lämnas oförändrade ochförändringarna på mejerisidan träder inte i kraft . Detangelägna målet att helt avskaffa systemet med mjölkkvoter ,som drivits av den s k , , , ochStorbritannien, kommer inte att nås. Dessutom begravdes nedtrappningen avdirektstödet till bönderna i den slutliga kompromissen. Jordbruket kommeratt fortsätta att äta upp hälften av EU:s budget.En reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken måste komma tillstånd på allvar så att EU kan ge tydliga signaler till de kommandemedlemsländerna och undvika obalans och snedvridande effekter avkonkurrensen på deras marknader. Många länder i Öst- och ärviktiga jordbruksproducenter med ett jordbruk som är eller kan blikonkurrenskraftigt. Men som allt företagande kräver även jordbrukettydlighet när det gäller regelsystem och en viss långsiktighet. Kvoter,regleringar och omständlig administration underlättar inget företagande.Länderna måste ges tid och förutsättningar att planera för en kraftigtreformerad jordbrukspolitik så att de inte använder jordbrukspolitiken somen referens när de nu genomför stora förändringar i sina respektivejordbrukssektorer. Denna tydlighet är lika viktig för de nuvarande medlems-länderna som för de presumtiva medlemmarna. En del menar att man underen övergångstid, eller till och med permanent, skulle ha förmånligare reglerför relativt rika jordbrukare än för fattigarejordbrukare. Detta är en lösning som vi inte kan försvara. De nya medlems-länderna skall ha full anslutning till ett EU med en reformerad CAP.För en ökad tydlighet, och som ett led i strävan efter att återvinnamedborgarnas förtroende, måste dagens snåriga regelsystem, byråkrati ochomvittnade fusk inom EU:s jordbrukspolitik undanröjas. När det gällerjordbrukspolitiken visar EU:s egna siffror att byråkratin slukar en tiondel avjordbruksbudgeten. Det finns också en mängd detaljstyrande regler om alltfrån jordgubbens storlek till vilka trädgårdsfrön som får säljas. Det finns tillexempel en fröförordning som inte medger försäljning av fröer utanhämmande restriktioner. Vi i menar att besluten inom EU skallfattas så nära den de berör som möjligt. Det finns ingen anledning att hagemensamma regler om vilka frön som skall få säljas eller hur storajordgubbarna skall vara.Den stora byråkratin och de detaljstyrande reglerna skapar förståeligirritation och illegitimitet för hela systemet. Miljön och utvecklingen pålandsbygden blir lätt beroende av en dragkamp om resurser i ettnollsummespel länder och intressen emellan. Det är ovärdigt ochövriga bönder att tvingas hugga sig fram i en snårig blankettdjungelistället för att bruka öppna landskap. Däremot har en kraftigt avreglerad ochavbyråkratiserad jordbrukspolitik med satsning på miljö- och landsbygds-utveckling helt andra förutsättningar att lyckas.EU har i samband med utvidgningen en unik möjlighet att genomförareformer i jordbrukspolitiken som kommer att prägla hela unionens arbeteunder . Det viktigaste är att skapa förutsättningar för attjordbrukaren, som vilken annan företagare som helst, ges möjlighet ochfrihet att på likvärdiga villkor konkurrera med sina produkter på enkonkurrensutsatt marknad. Inriktningen mot konsumenten skall bli klarare.Konsumentens val skall vara avgörande för jordbruksproduktionen, ochkonsumenternas förtroende för europeiska livsmedel måste ytterligarestärkas.Detta förutsätter att både svensk och europeisk politik underlättar för små-och nyföretagandet så att även småskaliga alternativ kan växa fram pålandsbygden.3 LivsmedelspolitikenLivsmedelsproduktionen är beroende av EU:s gemensammajordbrukspolitik, CAP. Det är därför viktigt att de kommandereformerna av CAP även tar hänsyn till konsumenternasintressen. Livsmedel är en del av konsumentområdet somberör alla. handlade livsmedelsfrågan främst ommöjligheten att kunna äta sig mätt. Detta var iSverige en lyx förbehållen en avundsvärd minoritet. Nufokuseras frågan alltmer på vad man kan och bör äta.Valfriheten har ökat. En svensk kan numera uppleva all världensmatkulturer utan att åka utomlands. förändras livsmedels-marknaden och nya, tidigare okända, produkter tillkommer snabbt. Det ärsom regel positivt men skapar också osäkerhet hos konsumenterna.Kunskapen om råvarorna har minskat och vägen mellan bonden ochkonsumenten ökat. Få har insyn i hela produktions- och distributionskedjan.Samtidigt ställer konsumenten allt större krav på vad livsmedlen innehålleroch hur dessa framställs. Vi begär att maten skall hålla hög kvalité och villveta att den producerats under goda förhållanden för både djur och miljö.4 BSE-krisenDet första fallet av galna ko-sjukan, BSE, uppdagades iStorbritannien 1986 och skakade EU under ett antal årframåt. Krisen hade det goda med sig att det blev lättare atttala om etik i jordbrukspolitiken, något som kan ledatill ökad säkerhet för både människor och djur.I juli 1996 beslöt att tillsätta en tillfällig under-sökningskommitté för att utreda hur kommissionen, ministerrådet ochStorbritannien hanterat galna ko-sjukan. presenterade kommitténsin rapport och kritiken var hård mot samtliga instanser. Rådet kritiseradesför att ha satt hänsyn till köttmarknaden före folkhälsan.Europaparlamentets kritik mot kommissionen var ännu hårdare.Parlamentet ansåg bl a, liksom rådet, att kommissionen prioriterat mark-nadens intressen framför folkhälsan, att den försökt tona ned problemet medBSE, att arbetet inte samordnats och att man givit efter för industrins krav påatt häva embargot mot talg, sperma och gelatin. Ett resultat av parlamentetskritik blev att kommissionen beslutade skilja de marknadsorienteradeenheterna från de hälsoorienterade genom att lägga ansvar för kontrollen påen separat avdelning.BSE-krisen har visat hur det kan gå när kortsiktiga ekonomiska intressensätts framför säkerhet. EU:s jordbrukspolitik måste därför förändras ochlivsmedelslagstiftningen skärpas.5 SalmonellaSverige har lyckats nedbringa förekomsten av salmonella tillett minimum. Det har krävt stora insatser från böndernassida, bl a en kraftig utslaktning. På kontinenten ser detannorlunda ut. Salmonella förekommer i riklig mängd och avde svenskar som får salmonella har majoriteten smittatsutomlands.Salmonellan blev en het fråga under förhandlingar med EU.Sverige lyckades få igenom sina krav på att livsmedel, levande djur ochfoder som förs in i skall vara fria från smittan. Kött som importeratsmåste medföljas av intyg utfärdat av en av staten godkänd veterinär om attköttet är salmonellafritt. Färska ägg skall komma från höns i kontrolleratsalmonellafria besättningar.Inom EU sker normalt kontrollerna i ursprungslandet och kontrollintygetskall erkännas av de andra medlemsländerna. Medlemsländerna kan endast iundantagsfall genomföra ytterligare kontroller. Systemet bygger på attinköpslandet skall kunna lita på att det kött som införs är salmonellafritt omdet finns intyg på detta.Ansvaret för att salmonellasmittat kött inte hamnar på konsumenternasbord vilar i sista hand på kommunerna. De skall genom tillsyn ochprovtagning garantera säkerheten i köttet. Det är därför av största vikt attkommunen har tillräckliga resurser för att kunna genomföra den kontroll deär ålagda att utföra. Finns det en grundad misstanke om att det kött som försin till skulle vara salmonellasmittat har dessutom möjlighetatt göra stickprovskontroller vid våra gränser.Salmonellasmittan är ett problem som måste hanteras på EU-nivå. Det ärett oeftergivligt krav att EU engagerar sig i kampen mot salmonellan.6 KonsumentskyddFrågor om konsumentskydd och konsumenträttigheter vinneridag politisk terräng inom EU. EU-medlemskapet medför enskyldighet för svenska politiker att verka för att EU blir braför konsumenterna.Inom EU har det länge funnits en bestämmelse om konsumentskydd. IAmsterdamfördraget blir denna artikel tydligare och mer långtgående. Häranges att den europeiska unionen, "för att främja konsumenternas intressenoch säkerställa en hög konsumentskyddsnivå, (skall) bidra till att skyddakonsumenternas hälsa, säkerhet och ekonomiska intressen samt till att främjaderas rätt till information och utbildning och deras rätt att organisera sig föratt tillvarata sina intressen" (art. 2.27 i Amsterdamfördraget).Dessa formuleringar i unionens fördragstext medför att konsumentskydds-intresset måste beaktas även inom andra områden. Unionen skall, utöver attstödja och komplettera medlemsstaternas politik även inrikta sina åtgärder påatt övervaka medlemsländernas konsumentpolitik.Amsterdamfördraget går inte så långt som man från konsumenthåll önskat.Fördraget är dock ett steg i rätt riktning och visar att konsumentfrågor stårhögt upp på den politiska agendan i EU. ökade befogen-heter i konsumentfrågor är också ett steg framåt. Parlamentet är generellt settmer radikalt än rådet och brukar våga gå längre, och dess ökade medbe-slutanderätt inom veterinär- och växtskyddsområdet bäddar för ett starkareeuropeiskt konsumentskydd.7 Konsumentinformationoch märkningFör att konsumenten skall få god behållning av sina pengaroch en stark ställning på livsmedelsmarknaden krävstillförlitlig och lättillgänglig information. ärproduktmärkningen en av konsumentens huvudsakligainformationskällor. Det är därför viktigt att den svarar motkonsumentens behov. Ett tillförlitligt märkningssystem är enförutsättning för en fungerande livsmedelsmarknad. Omkonsumenten inte har möjlighet att köpa livsmedel utifrånsina önskemål sänds felaktiga signaler till industrin om vadköparen verkligen vill ha.Debatten kring märkning av livsmedel har i BSE-krisens spår rönt storuppmärksamhet. Grundregeln är att livsmedelsmärkningen inte får förvirraeller förleda konsumenten. En del av den information som produkt-märkningen ger är grundad på lagbestämmelser av olika slag. Därutöver stårdet producenten fritt att märka livsmedel också på annat sätt. Det handlar dåofta om kvalitetsmärkning. Utbudet av olika frivilliga märkningsformerväxer och därmed växer också risken för att konsumenten får svårt atttillgodogöra sig innehållet. Detta talar för en enhetlig EU-märkning.Konsumenten måste ha möjlighet att erhålla den information som är viktigoch märkning av förpackningar har sina begränsningar. Märkningssystemetbör därför koncentreras på information som är relaterad till konsumentenshälsa och säkerhet.Kunniga, kritiska och medvetna konsumenter är en förutsättning för en välfungerande marknad. måste nya vägar utvecklas för informa-tionsutbytet mellan konsument och industri. En vidgad och förbättrad dialogmellan konsument och producent bör leda till ökat förtroende förlivsmedelsproduktionen.Den internationella handeln med livsmedel blir allt viktigare och vårtberoende av omvärlden tydligare. Frågor om livsmedelssäkerhet måstebetraktas i ett globalt perspektiv eftersom EU importerar och exporterarmycket livsmedel. Då kraven på märkning av livsmedel varierar världen överär det givetvis önskvärt för den internationella handeln med gemensammamärkningsregler världen över.8 HormonerInom EU är det förbjudet att använda tillväxthormoner ikött- och mjölkproduktionen. EU har infört förbud motimport av kött från djur som getts hormoner. WTO hartillbakavisat EU:s importförbud därför att detta skulle saknavetenskaplig grund, och EU har uppmanats att bevisa att ensådan finns. WTO medger inte att konsumenters oro fårutgöra grund för standarder i internationell handel medlivsmedel.Inom WTO bör åtgärder som syftar till ett ökat konsumentskydd få enframskjuten plats. EU måste fortsätta kämpa för att konsumenthälsan ochinte livsmedelsindustrin sätts i centrum.Snart startar en ny WTO-förhandlingsrunda. , med fleraländer har krävt absolut frihandel på jordbruksprodukter över hela världen.Folkpartiet menar att frihandel är tveklöst positivt. Framför allt måste EUöppna för frihandel mot tredje världen. Men som konsumenter måste vi harätten att fritt välja våra varor. Därför måste vi vara stentuffa i kraven påkorrekt märkning. Hormonkött skall märkas hormonkött. EU måste därförkoncentrera sig på en kamp som vi har möjlighet att vinna - krav på korrektmärkning. Det ger konsumenterna möjligheten att själva bestämma vilkarisker de är beredda att ta.9 Nya livsmedelI dag satsas alltmer pengar på att utveckla livsmedel medhjälp av genteknik. Djuravel och växtförädling harförekommit . Det som skiljer den nya teknikenfrån de traditionella metoderna är att gener kan överförasmellan arter som inte kan befrukta varandra. Vid traditionelldjuravel överförs såväl önskade som oönskade gener. Dennya gentekniken tillåter att bara en önskad gen överflyttasfrån en organism till en annan. På detta sätt skapas en nyorganism som har önskade egenskaper. Tomat, majs ochpotatis är exempel på råvaror som förändrats genetiskt.Det var inte länge sedan de första genförändrade livsmedlen introdu-cerades på livsmedelsmarknaden. Vi har därför svårt att bedöma risker ochmöjligheter med den nya tekniken. Det finns inga vetenskapliga bevisför att genförändrade livsmedel skulle vara farliga varken på kort eller långsikt. Om konsumentens säkerhet skall kunna garanteras måste dock försiktig-hetsprincipen vara vägledande.Den så kallade Novel Food-förordningen, som trädde i kraft , kräveratt livsmedel som består av eller innehåller genetiskt modifierade organismerskall märkas. Förordningen är dock inte tillräckligt långtgående och gerutrymme för olika tolkningar. Arbetet med förordningen måste därförfortsätta.10 Bättre djurhållningEtt ökat engagemang och intresse för djurens väl gör ocksåatt människor som konsumenter blir medvetna omdjurhållningsfrågor. Det är ett viktigt styrmedel. Medvetnaoch upplysta konsumenter har stora möjligheter att utövapåtryckning genom att köpa varor som säljs av producentersom har en god djurhållning. Konsumentmakt är både enföljd av och en förutsättning för en väl fungerandemarknadsekonomi.Andra styrmedel för ett bättre djurskydd är lagar och förordningar. När detgäller djurskydd är djurskyddslagen och lagen om djurplågeri mest aktuella.Det är viktigt att dessa lagar är utformade så att de kan respekteras ochföljas.För att kontrollera att lagar och regler följs är det viktigt med en kontroll-instans. Därför bör länsstyrelserna och andra berörda tillsynsmyndigheter fåökade resurser för sitt viktiga arbete att se till att lagarna följs. Framföralltbehövs en god tillsyn av djurtransporter. Därför vill vi under utgiftsområde23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar anslag E 3Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder avsätta 4 miljoner kronorutöver regeringens förslag. Samt under anslag E 2 Bidrag till distrikts-veterinärorganisationen avsätta utöver regeringens förslag.Ytterligare ett styrmedel är och direktiv för djurhållning. Dessabör implementeras såväl i som i övriga nationer inom EU.11 DjurtransporterDjur bör i första hand inte betraktas som handelsvaror utansom de levande väsen de är. En dålig djurhållning är intebara etiskt oförsvarbart utan innebär även en hälsorisk förkonsumenten. Som EU-medlem bör den iförsta hand driva frågan att minimera tiden förslakttransporter och arbeta för att slakt sker nära djurensuppfödningsplatser. Detta bör ges regeringen till känna.Enligt uppgifter från utbetalades ca 302miljoner ecu i bidrag till export av levande djur. menar attSverige inom EU bör verka för ett borttagande av exportbidragen. Det ärdessa subventioner som gör djurtransporterna lönsamma.12 Jordbruket och miljönVi européer har ett gemensamt ansvar för kulturarv ochbevarad biologisk mångfald. En politik som vill främjalandsbygds- och glesbygdsutveckling måste därför för attlyckas vanligen ha en bredare inriktning än stöd till enbartlivsmedelsproduktion. Framtidens landsbygdsstöd bör därförinriktas än mer mot miljövänligt jordbruk. Om EU ska blivärldens bästa miljöorganisation är böndernas insatsercentrala.Det är självklart att miljön påverkas då själva syftet med jordbruk är attförsöka förmå jorden att ge en så stor avkastning som möjligt. Jordbruket kanha både positiv och negativ inverkan på miljön. Det är dock tydligt att självajordbruksproduktionen för med sig miljöproblem. Men jordbruket bidraräven med miljöeffekter som har en positiv inverkan, t ex ett varieratodlingslandskap och en varierad kulturmiljö.I 1997:46 görs en analys av stödens utveckling,miljöeffekter och miljökostnader. Det är angeläget att frågan om vilkamiljöeffekter och miljökostnader som kan kopplas till jordbruket utreds ochläggs till grund för en fortsatt reformering av jordbrukspolitiken. Detta börges regeringen till känna.Folkpartiet föreslår att en expertgrupp sammankallas för att utreda vilkanegativa miljöeffekter och miljökostnader jordbrukspolitiken genererar.Utgångspunkten skall vara EU:s miljömål samt att särskilt lyfta fram sektors-ansvaret, försiktighetsprincipen liksom principen att förorenaren betalar.Principen förorenaren betalar bör analyseras särskilt och ansvarsfrågan försektorn belysas.Jordbruk och livsmedelsproduktion är viktiga för folkhälsa och miljö. Våröverlevnad är beroende av vad naturen och jorden ger. En miljöanpassadlivsmedelsproduktion är nödvändig för att garantera uthållig produktion avsäkra och hälsosamma livsmedel.Den gemensamma jordbrukspolitiken har inte tagit tillräcklig hänsyn tillmiljön. En felaktig användning av växtnäring och bekämpningsmedel harskapat problem. Bidragssystemet måste ändras och nya regler utformas föratt skapa förutsättningar för en hållbar resursanvändning och ett mermiljövänligt europeiskt jordbruk. En successivt genomförd jordbruksreformskulle ge naturen en chans att läka.Jordbruket är en integrerad del av det moderna samhället. En miljö-anpassad jordbrukspolitik kommer att ha positiva effekter på folkhälsan. Enhög kvalité på våra livsmedel bidrar till en bättre miljö och friskarekonsumenter. En god hygien på gårdarna, i slakterierna och inom livsmedels-industrin har direkt samband med kvalitén på maten.För närvarande saknar CAP formella miljömål. Däremot finns EU:sallmänna miljömål som även omfattar jordbruket. Dessa är:- Varje sektor i samhället skall ta ansvar för sin miljöpåverkan.- Unionen skall främja en hållbar och icke-inflatorisk tillväxt som tarhänsyn till miljön.- EU:s miljöpolitik skall bidra till att bevara, skydda och förbättra miljön,skydda människors hälsa, utnyttja naturresurserna varsamt och rationelltsamt främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala ochglobala miljöproblem.Det är olyckligt att några separata miljömål inte arbetatsfram från kommissionen. CAP:s åtgärder för att minimerajordbrukets miljöbelastning är otillräckliga. Därför börSverige i EU verka för att separata miljömål för jordbruketskapas. När det gäller miljömålen är det, enligtmiljögarantin, möjligt för varje nation att ha strängaremiljökrav än EU:s lägsta nivå. Detta bör ges regeringen tillkänna.13 Jordbrukets skatterDe i budgetpropositionen föreslagna lättnaderna förjordbruket innebär att detta mer rättvist behandlas som ennäring bland andra och följaktligen beskattas därefter. Attjordbruket och livsmedelsnäringen inte skall utgöra någotundantag åt varken ena eller andra hållet har Folkpartietlänge efterlyst.I detta läge finns dock anledning att åter ta upp frågan om skatten påhandelsgödsel. Kväveläckage från bland annat jordbruk leder till över-gödning av våra sjöar och vattendrag och i längden även av kustvattnen.Handelsgödselskatten är nödvändig för att minska överdosering och för attindirekt göra den naturliga stallgödseln mer värdefull. Jordbruket måsteuppmuntras att ta sitt miljöansvar.Folkpartiet föreslår därför en höjning av skatten på handelsgödsel fråndagens kr per kilo kväve. Det är av hög prioritet att ettsystem för skatt på handelsgödsel baserat på kväveeffektivitet/kväveförlustersnarast tas fram. Det uppdrag som haft från regeringenmåste påskyndas.14 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att regeringen skall verka för att reformeringenav CAP påskyndas,2.