mot · GN02Ju910 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju910av , ()Rättsväsendet m.m.Ett tryggare SverigeTrots mycket höga skatter lyckas vi i inte skapatrygghet mot brott och övergrepp. Enligt undersökningaranser medborgarna att kriminalitet och brottslighet är ettstort samhällsproblem. Många anser att kriminaliteten är detstörsta problemet i Sverige.Det är inte så konstigt. Brottsoffren är många. Nästan två miljonersvenskar utsätts själva eller inom familjen för brott eller skadegörelse. Desom drabbas av brott är ofta skyddslösa och utlämnade individer. Känslan attpolisen och andra myndigheter gör mycket lite för att klara upp småstölderoch inbrott har lett till både vrede och vanmakt. Den integritetskränkningsom människor som utsätts för ett vanligt lägenhetsinbrott känner kan sättaspår för livet.Människor som känner otrygghet blir svagare. Det civila samhälletfungerar sämre om människor känner oro när de går ut , om demöter klotter, nedskräpning och en hård omgivning. Därför finns det ingenmotsättning mellan frihet och ordning. Tvärtom innebär en bättre ordning pågator och torg, minskad skadegörelse och större trygghet att också vanligamedborgare står starkare och lättare kan engagera sig i samhällsarbetet.Medborgarna måste återta kontrollen över det offentliga rummet. Klotter,nedskräpning, nedsättande tillmälen och aggressivitet mot främlingar kaninte accepteras. Flyktingar skall inte behöva känna oro eller behöva söka sigtill speciella miljöer för att inte bli trakasserade. Skolor skall vara lugnaplatser där ingen - vare sig elever, lärare eller annan personal - skall behövakänna sig hotad.De som drabbas värst av brottslighet och ett hårdare klimat är de som harminst pengar och på annat sätt har minst resurser. De som har råd behöverinte åka buss och tunnelbana, utan kan ta bilen till jobbet och parkera iparkeringsgarage. De som har råd kan se till att barnen alltid tar taxi hem påkvällen. De kan välja en bättre skola för barnen. De som har råd kan flytta tilllugna områden och installera larm. Men tryggheten borde vara till för alla ien demokrati.Mot den bakgrunden är det en demokratisk förpliktelse att ta upp kampenmot och i grunden bekämpa brotten och brottens orsaker.Kamp mot brottslighetenmen också mot brotts-lighetens orsakerFolkpartiets hållning är tydlig: Vi måste först och främstförhindra att brott begås.Brottslighet har många orsaker. Det går inte att säga att orsaken till attnågon blir kriminell ligger enbart hos "samhället". Det är lätt att fallatillbakain i en förklaringsgrund som handlar om arbetslösheten. Med arbetslöshetökar alkoholism och drogberoende och då stiger också kriminaliteten. Mendet förklarar inte varför en så försvinnande liten del av de arbetslösa ärkriminella. Endast få av dem som växer upp under svåra förhållanden blirkriminella.Samtidigt har de flesta som t ex sitter i fängelse haft en svår uppväxt. Detär därför en central uppgift för skola och sociala myndigheter att tidigtidentifiera och stötta ungdomar i problematiska situationer.Brottslighetens orsaker kan sökas i otrygga uppväxtförhållanden, oklarnormbildning från vuxensamhället, dåliga skolor och för dåliga resurser tillbarn med problem. har osynliga handikapp dyslexi, damp,olika former av neurologiska skador i alltför liten grad uppmärksammatseller till och med nonchalerats. Varje barn med denna typ av problem har rätttill diagnos och individuellt åtgärdsprogram. Att närmare 3 000 speciallärareförsvunnit från skolan som antalet elever igrundskolan ökat, är både en nedvärdering av kompetens och ett sätt attbädda för framtida samhällsproblem.Många barn som riskerar att senare i livet få problem kan upptäckas redanpå mödra- och barnavårdscentralen. Det är därför viktigt att vidta tidigaförebyggande insatser för att minska risken att barn kommer snett i livet. Mermåste göras för att hjälpa barn och ungdomar som far illa. Unga människorpå väg in i missbruk måste uppmärksammas . Och det behövs en bättresamordning av skolans, fritidsförvaltningarnas och polisensinsatser.Mobbning och annat våld hör inte hemma i skolan. Därför måste allaskolor rapportera och polisanmäla våld i skolan. Det ärviktigt att det finns rutiner och metodik för hur mobbning och våld skallhanteras. Varje skola måste ha en aktionsplan mot mobbing. Ytterst handlardet om rättssäkerheten för elever, lärare, övrig skolpersonal och föräldrar.Minskningen av speciallärare i skolan innebär att barn i riskzonen inte fårstöd. Speciallärarnas kompetens utnyttjas inte till vad de är bäst på. Detinnebär stora faror för framtiden. Vi vet numera att barn med dyslexi, dampoch andra funktionsstörningar i högre grad än andra senare i livet råkar illaut. De är t ex överrepresenterade i fängelser. Det skulle inte vara nödvändigtom dessa barn fått tidig diagnos och adekvat stöd.Det finns ingen anledning att minska kampen mot brottslighetens orsaker.Vi skall visa nolltolerans mot dåliga skolor och social utslagning. Men detfinns heller ingen anledning att visa tolerans mot skadegörelse, förstörelse,ordningsstörningar och kriminalitet. Vi skall vara lika hårda motbrottsligheten som mot brottslighetens orsaker.Brottsligheten ökar ochskapar otrygghetDet är vanskligt att alltför lättvindigt använda sig av statistiköver anmälda brott som mått på reella förändringar ibrottsligheten. Vi vet att anmälningsbenägenheten för olikabrott förändras över tiden, exempelvis anmäls sedan något årallt klotter inom kollektivtrafiken i . Polisensförändrade insatser påverkar också antalet anmälda brott.Gör mant ex fler nykterhetskontroller vid vägarna ökar antaletanmälda brott, utan att det faktiska antalet brott har ökat.Trots dessa påpekanden finns det knappast någon säkraremetod för att mäta brottsutvecklingen över tiden i Sverigeoch slutsatsen av statistiken är att brottsligheten ökar. Meninte nog med det. Också antalet uppklarade brott minskar.Enligt en trygghetsundersökning som gjorts av iStockholm leder hög brottslighet, framför allt i det egna bostadsområdet, tillotrygghet och isolering för många. Undersökningen är gjord i Stockholmslän, som har den största andelen brott i Sverige.I undersökningen konstateras bland annat att män utsätts för brott oftare änkvinnor, men kvinnor väljer oftare att avstå från olika slags verksamheter.Av dem som är aktiva i föreningar, nöjesliv och i olika fritidssysselsättningarhar nästan en fjärdedel undvikit deltagande i aktivitet p g a otrygghet (19procent av männen och av kvinnorna. )Hälften av kvinnorna i bostadsområden med hög problemnivå och somutsatts för brott har avstått från olika aktiviteter, som nämnts ovan, p g arädsla för att bli utsatta för nya brott. Motsvarande siffra för brottsutsattakvinnor boende i områden med låg problemnivå ligger på 29 procent.För kvinnor som bor i utsatta områden, men ej själva utsatts för brott,avstår ändå från olika aktiviteter utanför det egna hemmet. Iområden med låg brottsfrekvens etc avstår en fjärdedel av de ej utsattakvinnorna från aktiviteter på grund av otrygghet. Vittnesmålen om attkvinnor inte vågar t ex jogga i spår efter mörkrets inbrott är vanliga. Detta ärinte acceptabelt. En åtgärd är att skapa fler ordentligt upplysta elljusspår. Enannan är att elljusspår utrustas med överfallslarm. En tredje är attyrkesgrupper där fysisk träning ingår i arbetet t ex poliser, brandmän ochmilitärer beordras att utföra denna genom att jogga då kvinnorkänner sig utsatta. Problemnivån i ett område hänger samman med flerafaktorer, inte enbart antalet polisanmälda brott. Bland annat ingår ocksånedskräpning, vandalisering, störande grannar, stökiga ungdomsgäng ochpåverkade personer i området.Satsa på brottsförebyggandearbete!Frivillig samverkan och personligtansvarDen förändring som har genomgått beror inte enbart på den modell för brottsbekämpningsom staden har fått ge namn åt. Att polisen där har satsat påkamp mot quality-of-life-crimes (ung. livskvalitetsbrott) harnaturligtvis gjort det tryggare att flanera såväl på gator ochtorg som i parker. Men att utomhusmiljön nedskräpning,klotter osv har förändrats så radikalt kan inte enbart, ellerens huvudsakligen, tillskrivas polisens arbetssätt. I stället hardet varit resultatet av privata initiativ.Svensk Handel har i en rapport beskrivit hur handelns samarbetsorgan ståttbakom många av de initiativ som i har lett till att parkernablomstrar och att gatubelysningen fungerar ("Brottsplats Statlignolltolerans och hundraprocentigt handelsengagemang").En vanlig konstruktion är att affärsinnehavarna i ett område har gåttsamman och startat ett s.k. Business Improvement District (BID). Det störstatäcker en yta ! Bakgrunden till att handelnengagerade sig på detta sätt är att staden ekonomiskt inte klaradeav situationen. När omgivningen blev för nedgången var det bästaalternativet inte ständiga polisingripanden. Det ligger i näringslivets intresseatt kunderna upplever omgivningen som trygg och angenäm.Situationen i kan inte på långa vägar jämförasmed ens det mest utsatta eller nedgångna området i . Men av det kanman inte dra slutsatsen att insatser är meningslösa eller onödiga. Storamängder energi och skaparkraft frigörs när individer i frivillig samverkan tarpersonligt ansvar för sin omgivning.På samma sätt som handelns aktörer i uppmuntrades att tamedborgaransvar menar att stat och kommun i böruppmuntra grannsamverkan, Farsor och morsor på stan och liknandemedborgarengagemang. Regeringen bör ta sådana inititativ.Unga brottslingarFöräldrar är de bästa brottsförebyggarna. Föräldrarnaspersonliga ansvar för att ge barnen en bra uppväxt kan aldrigersättas med offentlig service. På ett tidigt stadium bör barnoch ungdomar lära sig de grundläggande värderingar ochnormer som gäller i vårt samhälle. Föräldrarna har ett stortansvar att förmedla dessa kunskaper till sina barn, men ävenskolan måste lära ut konsekvenserna av våld och annankriminalitet.Utredningstiderna för ungdomsbrott måste vara mycket korta, ochföräldrarna måste alltid kontaktas. Fängelse bör undvikas för ungdomarunder . I stället bör de dömas till samhällstjänst eller vård. Flickor sombegår brott måste uppmärksammas mera. Ett sätt är att satsa på speciellatjejgrupper på ungdomsinstitutionerna, eller hem för bara flickor.Barn och unga som begår brott och deras familjer måste få ett kraftfulltstöd från samhällets sida. misslyckas alltför ofta med att hjälpaunga brottslingar till ett annat liv. Massiva stödåtgärder, som även inkluderaranvändande av den unges nätverk, måste sättas in redan vid det förstatillfället en ung människa begått ett brott. Nästan tre av fyra ungdomar somav domstol dömts till vård inom döms för nya brott inom treår. Denna siffra ligger långt över det totala genomsnittet för alla ungdomarsom lagförts för brott (). misslyckande äruppenbart och dess arbete måste noggrant utvärderas och omformas.Regeringen bör se till att detta arbete påbörjas.Bygg bort brott!När brott försvåras begås färre brott. visade ien rapport napp till kofot skriven åt ,regeringens expertgrupp för studier i offentlig ekonomi,(utgiven av , ): "Den bästabrottsförebyggande strategin förefaller vara s k situationelltförebyggande arbete. Ett sådant inriktas på att minskatillfällena till brott snarare än att påverka personersbenägenhet till brott. "Ett enkelt exempel refereras av i doktorsavhandlingen. Hon harundersökt en rad åtgärder i Stockholmsförorten . I undersökningenpåvisas att enkla åtgärder som sektionsindelning i hyreshusensförrådsutrymmen, säkerhetsburar i hyreshusens garage och bättre lås lett tillbetydligt färre brott.Många av miljonprogrammets bostadsområden är byggda på ett sätt somskapar otrygghet och ger möjlighet till brott. Mörka passager och gångar,oupplysta lekplatser ger ibland ett slumintryck. Stadsplaneringen bör inriktaspå att ta bort den typen av inslag. Ofta räcker det med bättre ljus. Det ärbättre att bygga gångbroar än gångtunnlar.Större krav bör ställas på bostadsföretagen. Klotter som inte tvättas bortsänker hela områdets karaktär och inbjuder till mer skadegörelse. Upplystaportuppgångar och parkeringsplatser både minskar antalet brott och ökarmänniskors känsla av trygghet. Ett områdes nivå vad gäller förekomsten avordningsstörningar såsom störande grannar, nedskräpning, klotter och annanskadegörelse, berusade personer, bråk och slagsmål samt bråkiga ungdoms-gäng är av central betydelse för de boendes risk att utsättas för brott. Åt-gärder som kan reducera förekomsten av ordningsstörningar bör därför ha encentral roll i det lokala brottsförebyggande arbetet. Åtgärder mot ordnings-störningar kan påverka inte bara antalet brott utan också, och i kanske ännuhögre grad, de boendes trygghetsupplevelse.Grannsamverkan mot brott och andra brottsförebyggande verksamheter iskolor t ex är vanligast i områden med låg problemnivå, där det bor flermedelålders, ofta i småhusområden och i områden med fler välutbildade.Sådan brottsförebyggande verksamhet bör riktas in även på områden medhög problemnivå.Butikssamverkan mot brott har visat sig vara framgångsrik och böruppmuntras.Bostadsföretag som testat "gårdsvärdar" och liknande former av lokaltansvarstagande har goda erfarenheter bl a i kampen mot klottret.Olika former av ideella insatser t ex "Morsor och farsor på stan"betyder mycket som komplettering till polisarbetet.Låskraven bör ställas högre både på bostadsföretag och bilfabrikanter. Detförsvårar och förhindrar brott.Tio punkter för att stöttabrottsoffrenBrottsoffer var länge en bortglömd grupp i samhället. I taktmed att antalet anmälda brott har ökat, som antaletuppklarade brott minskat, har den ensidiga fokuseringen pågärningsmännens situation ersatts av ett nödvändigtuppmärksammande också av brottsoffren. harvarit drivande bakom den utvecklingen.Under 1980-talet ökade antalet kvinnojourer och brottsofferjourer genomtillkomsten av för Kvinnojourer i (ROKS) ochBrottsofferjourernas (). Denna positiva utveckling harfortsatt under 1990-talet.Brottsofferutredningen, som bl.a. hade till uppgift att utvärdera de åtgärdersom den senaste tioårsperioden har vidtagits på brottsofferområdet, föreslog(betänkandet Brottsoffer SOU 1998:40) en rad åtgärder för att stärkabrottsoffrens ställning allt från rättsväsendets information och bemötandeav brottsoffer till ersättningsfrågor.Vi stöder förslagen men anser att utredningens förslag på några punktermåste förbättras och kompletteras:Besöksförbudet måste utvidgas. Utredningen anser att den nuvarande lagenfungerar väl. har tidigare i föreslagit en förändring ilagstiftningen så att de kvinnor som utsätts för förföljelse, trakasserier, våldoch hot om våld och lever i ständig otrygghet och osäkerhet inte skall lämnasutan personligt och tekniskt skydd. För att trakasserade kvinnors rörelsefrihetskall öka är det enligt vår uppfattning högst rimligt att vidga det område somåklagaren har möjlighet att låta besöksförbudet omfatta. Vi menar att dettaområde i ett första steg bör bli så stort att det omfattar del av kommun(er). Iett andra steg är vi inte främmande för att resa frågan om ett utvidgatbesöksförbud för den som återkommande gör överträdelser av ett meddelatförbud.Reagera mot överträdelser av besöksförbudet. har tidigare iriksdagen föreslagit att män som inte respekterar besöksförbud när de är påfri fot skall förses med en elektronisk fotboja. I extrema fall menar vi tillochmed att polis eller vakter skall "punktmarkera" män som återkommandebryter mot besöksförbud i de fall då kvinnan inte vill ha livvaktsskydd ellerskyddshundar. Vi menar också att det bör övervägas om inte körkortet skallåterkallas för gärningsmän som begår våld mot nära anhöriga. I dagåterkallas bara körkort vid grova våldsbrott. Detta skulle dels ha en preventiveffekt, dels försvåra för gärningsmannen att förflytta sig och därmed skapaytterligare en barriär. Vi är heller inte främmande för att ge rätt till licensförtårgassprej för förföljda kvinnor. En sådan kan vara nödvändig för kvinnorsom bor så till att det tar tid för polisen att nå fram vid larm om överträdelseav besöksförbud.Statsstöd till brottsofferjourerna. Brottsofferjourerna gör ett mycketvärdefullt arbete för brottsoffer. ()bildades . Förbundet har haft målsättningen att det skall finnas enbrottsofferjour i varje polisdistrikt och detta mål uppfylldes i princip underår1995. En brottsofferjour består av ett antal ideellt arbetande stödpersonersamt en brottsofferassistent/samordnare. Stödpersonerna är noggrant utvaldaoch får speciell utbildning. Under vägledning och samordning av en utbildadbrottsofferassistent ger de brottsoffren hjälp. Assistenten har till uppgift atttillse att brottsoffret får kontakt med en stödperson men skall också svara förkontakten med allmänheten, polismyndigheten och andra resursorgan samtvid behov slussa hårt drabbade brottsoffer vidare till rätt professionellinstans. De flesta brottsofferjourer (ca 90) har dock inte möjlighet attanställanågon brottsofferassistent och vid dessa utförs uppgifterna av en ideelltarbetande samordnare. Vid de brottsofferjourer där det finnsen assistent (ca 15) sker finansieringen genom kommunala bidrag. För attmöjliggöra anställning av en deltidsanställd brottsofferassistent vid flerbrottsofferjourer anser liberalerna att ett direkt statsstöd börinrättas. Vi avsätter i vårt budgetalternativ motsvarande ca50 halvtidstjänster (anslag F 4 ). I en annan motiontill detta föreslår att stödet till kvinno- och mansjourerökar med 6 miljoner kronor.Ökade möjligheter till stödperson. Stödpersonen kan informera omrättegångsförfarandet, stilla oro samt hjälpa till att övervinna tvekan attvittnaeller konfronteras med den åtalade. Stödpersonerna utgör en viktig resurs ikurativt hänseende för målsäganden, och möjligheten att få en stödperson börinte begränsas av brottets grovhet som utredningen föreslår. I stället skallmålsägandens behov vara avgörande.Inför vittnesbiträden. Vittnesstöd syftar till att stödja målsägande ochvittnen, att ge dem ökad trygghet i samband med rättegångar. Vittnenbefinner sig i en utsatt situation och det finns därför behov avatt stödja såväl vittnen som målsäganden. Rättsstaten är till stor del beroendeav att det finns människor som vill, kan och vågar vittna vid en rättegång.Många brottsoffer och vittnen är dock rädda för att fullgöra skyldigheten attvittna vid en rättegång. På flera håll i landet har därför särskildavittnesstödsprojekt pågått . Denna verksamhet innebär bland annat attspeciella rum inrättas på landets tingsrätter för att brottsoffer och vittneninteskall behöva sitta i samma rum som den åtalade före förhandlingen. I rummetkan de tillsammans med en ideellt arbetande person en vittnesvärd gåigenom vad som kommer att hända inne i rättssalen. Alltför många somvittnat säger att de aldrig mer sätter sin fot i en domstol eftersom de känt sigkränkta eller blivit skrämda av förhöret och brottmålsprocessens upplägg.Behovet att förbättra bemötandet av både målsägande och vittnen är stort.Det är viktigt att denna verksamhet kan inledas vid fler domstolar samt attden fortsätter inom ramen för brottsofferjourernas verksamhet. För attmöjliggöra visst stöd från staten anslår medel tillBrottsoffermyndigheten för detta ändamål. Vi avsätter i vårt budgetalternativ10 miljon kronor till detta vittnesstödsprojekt.Medling mellan brottsoffer och gärningsman bör införas i hela landet.Medling är en frivillig verksamhet där offret bland annat får möjlighet attställa direkta frågor till gärningsmannen och där brottsoffret ges möjlighet attberätta vilka konsekvenser och känslor som brottet har medfört. Vanligtvis ärsyftet att en uppgörelse i någon form skall nås i form av skadestånd eller enursäkt. I allt väsentligt är det unga lagöverträdare som på detta sättkonfronteras med följderna av sina gärningar.Inrättande av samrådsgrupper i samtliga kommuner. I många kommunerfinns fungerande samrådsgrupper för att förbättra myndigheterssamverkan och arbete vid fall av misshandel eller sexuella övergrepp motkvinnor och barn. Sådana samrådsgrupper bör inrättas i samtliga kommuner.Videoteknik i rättegångar. Målsägande och vittnen upplever det mycketpåfrestande att vid en rättegång möta den åtalade. En möjlighet att kunnadelta i rättegången genom bild- och ljudöverföring skulle kunna hindra enytterligare traumatisering. menar att målsägande och vittnen skallkunna höras i rättegångar genom videoteknik under samma förutsättningarsom gäller för rättigheten att höras i frånvaro av den tilltalade.Ersättning för sorg och saknad. En rätt till ersättning för sorg och saknadbör införas i skadeståndslagen vid sidan av den redan i rättspraxis godtagnaersättningen för personskada i samma situation. Härigenom skulle enharmonisering ske med stora delar av övriga . Ersättningen kan utgåmed ett schablonmässigt belopp utan någon mer omfattande och tidsödandeutredning.Rätt till ersättning vid identitetsbyte. menar att inte bara depersoner som har fått fingerade personuppgifter utan också de som ifolkbokföringen får sekretssmarkering eller kvarskrivning skall ha rätt tillekonomisk ersättning för kostnader som uppkommit.Ny inriktning för polisenEn missuppfattning som ofta förekommer är att Sverigeskulle vara ett land med relativt låg brottslighet och att vidärför inte skulle behöva så många poliser som andra länder.Men har ett betydligt högre antal anmälda brott pertusen invånare än t.ex. , , ,, , och . Det går också flerinvånare per polisman i än i något av de övrigaländerna. Ställer man antalet poliser i relation till antaletpolisanmälda brott (per 1 000 invånare) följer så gott somalla länderna samma inbördes "rangordning". De länder medflest poliser har också en lägre brottslighet.Närvaron, synligheten, av uniformerad polis spelar en stor roll för känslanav trygghet. Polisen bör också snabbt kunna komma till platsen när dentillkallas. Det behövs fler synliga poliser. Poliser i uniform skall vara ettnaturligt och positivt inslag i gatubilden. Poliser skall snabbt kunna kommatill platsen när något inträffar. föreslår resurser för att utökapolisorganisationen men också en rad åtgärder för att effektivisera polisensarbete, koncentrera det på väsentligheter och öka andelen synliga poliser ipolisorganisationen.EskilstunamodellenDe har visat upp ett exempel sombevisat vad många kanske intuitivt anat: Ordning i småttleder till trygghet i stort. I har den nya formen avpolisarbete lett till en drastisk minskning av brottsligheten.Den har också lett till att brottslighetens källflöden skurits av allt färre unga rekryteras in i en kriminell karriär.Enklast uttryckt innebär New York-modellen att polisen ingriper mot allabrott och alla ordningsstörningar. Därmed har man skapat en ny tillit hos ochhögre livskvalitet för medborgarna. Det är lättare att själv ingripa, lättareattsjälv säga till skränande ungdomar eller köra ut störande människor ur enbutik om man vet att samhällets stöd finns i bakgrunden. Vi låter ossinspireras av erfarenheterna från den framgångsrika brottsbekämpningen iNew . Det som brukar kallas New York-modellen kan inte direktimporteras till . Men idéerna och filosofin bakom New York-modellen innehåller mycket som kan leda till en förändring av svensktpolisarbete.År 1996 genomfördes i ett försök som påminner om New York-modellen. Det innebär dels att polisarbetet koncentreras till platser där brottär vanliga, dels att toleransen mot brott och ordningsstörningar minskar.Eskilstunapolisens arbete innebar bl a att öl och sprit förverkades när detförtärdes på offentlig plats, att kraftigt berusade togs om hand, att ungdomarunder kördes hem till föräldrarna om miljön där de vistades bedömdessom olämplig, att fler visiterades, att knivbeslagen ökade, att slagsmål ochenkla gruff avbröts. Polisen fanns alltid på plats när krogarnastängde. Allmänheten rapporterade att de sett färre bråk och brott. Oron förbrott bland allmänheten minskade.