mot · GN02U502 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U502av , ()EU:s nya LoméavtalLomé är det samarbetsavtal EU har med sina forna kolonier, de såkallade ACP- eller AVS-länderna. (AVS= , och ). skapades 1975 och omfattade huvudsakligen 70 föredetta kolonier.Avtalet har tre kännetecken:- helhet (avtalet täcker bistånd, handel, åtgärder i fråga om fallanderåvarupriser och politiskt samarbete),- långsiktighet,- partnerskap (innehåll beslutas i gemensamma forum under staternaskontroll).Majoriteten av de här 70 länderna tillhör de fattigaste i världen, och derasgenomsnittsinkomst är lägre än den var . En avgörandeorsak är att värdet på exporten minskar om man mäter det ivad det ger i import. Eller att ett land t.ex. tvingas betala dubbelt såmycket bomull för att ha råd att importera en traktor 1999 jämfört . Detta kallas för Terms of Trade. Dessa förluster överstigervida intäkterna från biståndet.Effekterna är dessutom att länderna inte uppmuntras att bedriva handel påvärldsmarknaden när deras produkter i faktiska termer minskar i värde.Loméavtalets tullfrihet för export till EU från AVS-länderna har inte lett tillatt handeln ökat. Mycket talar för att en snabb WTO-anpassning inte hellerskulle leda till en positiv utveckling. håller på att omförhandlasoch förhandlingarna kommer att hålla på åtminstone tills i februari år 2000.Det är dock tydligt att EU nu kräver att handelsrelationerna mellan EUoch AVS-länderna ska WTO-anpassas. Det innebär att varken AVS-ländernaeller EU-länderna ska ha separat politisk kontroll över handelsrelationernamellan EU och de 70 utvecklingsländerna. AVS-länderna har i stort motsattsig denna WTO-anpassning eftersom en sådan anpassning enligt nuvaranderegler skulle innebära stora förluster för dem. En anpassning av WTO:sregler till situation bör rimligen ske först, så att inte dessaländers situation ytterligare förvärras.Maastrichtavtalet anger målen för EU:s bistånds- och utvecklingspolitik. IMaastrichtfördragets artikel 130u står det: "Gemenskapens politik förutvecklingssamarbete, som är ett komplement till medlemsstaternas politik,ska främja en hållbar ekonomisk och social utveckling i utvecklingsländerna,särskilt de mest missgynnade bland dessa." I artikel 130v står det:"Gemenskapen ska inom ramen för den politik som den genomför beakta demål som anges i artikel 130u och som kan beröra utvecklingsländerna." Detbetyder att EU har satt upp fattigdomsbekämpning i som ett målför all politik som genomförs, alltså också för handelspolitiken.Den prioriteringar i fråga om har bland annatfokuserats på:- fattigdomsbekämpning,- politiskt partnerskap inkluderat ökat deltagande av det civila samhället,- WTO-anpassning,- ökad samordning av biståndsinsatser inom och mellan kommissionenoch medlemsstaternas bistånd,- samstämmigheten mellan olika politikområden.EU-kommissionen har beslutat att rapportera hur rådsbeslutenstämmer överens med de biståndspolitiska målen. Konsekvensanalyserska göras för alla större beslut där det finns risk för att biståndet blirlidande.Dessa nya tankar om större vikt vid utvärdering av samstämmighet,"coherence", i EU:s beslut är glädjande och viktiga. Instrument för hur dennasamstämmighet ska utvärderas saknas dock.De tidigare separata handelsrelationerna mellan EU och AVS medgav enviss flexibilitet för att justera regelverket efter olika behov. När WTO-anpassning nu eftersträvas innebär det dels att AVS-länderna inte"favoriseras" av EU. Det innebär också att handelsrelationerna ären del av det politiska samarbetet då regelverket avgörs av WTO.Då är blint i fråga om effekter avseende fattigdom ellermiljö finns det även negativa konsekvenser av en WTO- anpassning. Han-delspolitiken underordnas i praktiken inte längre kravet på samstämmighetdå WTO-anpassning anses överordnad och regelverket saknar flexibilitet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att verka för att EU:s mål på olikaområden inte motverkar varandra.Stockholm den 1 oktober 1999Kent ()()