mot · GN02N271 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N271av , ()som motor1 InledningSveriges huvudstad kallas ofta för . Nästan var tiondesvensk bor i och var femte svensk bor i dessstorstadsregion. Här möts människor med olika bakgrunder och olikakulturer. Det skapar - tillsammans med regionens skönhet - helt unikaförutsättningar. Det finns troligen ingen region med så mycket egenindividuell kraft som just . Det mångkulturellasamhället har unika möjligheter vi vill släppa fram. Men det finnstroligen ingen annan region i som så lite tar till vara på dessamöjligheter. Bakom stadens vackra fasad ryms problem och svårigheter,utanförskap och stora skillnader mellan olika sociala grupper.Stockholms län präglas av stora och svåra obalanser. Det handlar framförallt om skillnader på några av livets allra viktigaste områden: socialvälfärd, ekonomisk standard, arbetsmarknad och utbildning, hälsa och -ytterst - livslängd.Den politik som skall föras för en gynnsam utveckling av regionen krävereftertänksamhet och långsiktigt hållbara lösningar. Stockholmsregionenrymmer många möjligheter och här finns stordriftsfördelar och strukturförut-sättningar som är gynnsamma för en bärkraftig utveckling. Hela harett stort intresse av att storstadsområdena ges rimliga förutsättningar.2 Integration och demokratiMedborgare som har makt över sin egen vardag såsom boende, skola,fritid, växer som individer och mår bättre. Detta är också nyckeln till attmedborgare tar större ansvar. En framåtsträvande politik skall tillåtamänniskor att ta makten över sin egen tillvaro och makten över sitt egetliv. Inga vägar skall stängas p.g.a. människors bakgrund, etniskatillhörighet eller bostadsort. I ett samhälle där människor kan och vill taansvar växer engagemanget och solidariteten. Avståndet mellan valdaoch väljare är för stor. Avståndet kan minska genom t exkommundelningar, utvecklade stadsdelsnämnder, institutionsstyrelser,genomsyn av kommunala bolag, utformning av konkurrensneutralasystem som främjar valfrihet till skolor och omsorg.För många invandrare är möjligheten att erövra makten över vardagen näraförbunden med hur klarar att utvecklas som ett mångkulturelltsamhälle. Segregation och utanförskap leder till vanmakt. Integration ochinnanförskap leder till ett samhälle där olika etniska, kulturella, idéburnaeller andra grupperingar lever sida vid sida i relation till varandra och iömse-sidigt beroende. I ett mångkulturellt samhälle tillåts olikheten bli styrkan.Gemensamma grundläggande värderingar såsom demokrati, jämställdhet ochtolerans och ett gemensamt språk är då nödvändigt för att bygga broar mellanmänniskor.3 Politik för ökad sysselsättningAtt ha ett arbete är av absolut avgörande betydelse för vuxna att uppnåmakt över sin egen vardag. Att kunna försörja sig själv och sina nära medeget arbete ger självrespekt och kontroll över tillvaron. En kraftfullpolitik för att skapa förutsättningar för fler arbetstillfällen och nyaföretag måste föras. har strukturfördelar ochstordriftsfördelar som är gynnsamma för en bärkraftig utveckling ochområdet har goda möjligheter till tillväxt och ökad sysselsättning ochfler arbetstillfällen. är, i nära samverkan med övrigadelar av , en konkurrenskraftig region också i ett europeisktperspektiv.Regionen skänker även stora möjligheter till internationellt samarbete, inteminst med länderna på andra sidan . En ordentlig satsning på före-tagandet skulle bidra till att förstärka som ett centrum i Östersjö-området.4 En levande skärgårdI finns stora kontraster. Utanför stenstaden finns denvärldsunika skärgården med 24 000 öar och skär. Av dessa är 130bebodda med sammanlagt nästan 7 000 invånare, varav ca 5 000 bor påöar utan fast landförbindelse. Skärgården är en av Stockholmsregionensoch vårt lands största tillgångar. näst mest tätbefolkade län harflest boende i glesbygd. I skärgården, från regeringsbyggnaderoch varuhus, lever man med förutsättningar och kostnader motsvarandede man finner för företagande och samhällsservice i inlandeller annan glesbygd.Tack vare ett intensivt och målmedvetet arbete har den tidigare så negativatrenden mot avfolkning kunnat vändas. Mycket återstår dock. Satsningen påskärgårdssamhällen har medfört fler arbetstillfällen och bättre service. För enfortsatt positiv utveckling krävs insatser på många områden; samhällsservice,trafik, farleder, småföretagande, fastighetstaxering. Skärgårdens unikamiljöer och djurliv, på land och till sjöss, är hela landets ansvar att bevara.T.ex. behövs det snabba åtgärder för att kunna rädda det unika fågel-beståndet i . och Naturvårdsverketbör t.ex. få i uppdrag att arbeta med ett program för att rädda och bejakafågellivet. Behovet av samordnade statliga insatser i skärgården är stort,liksom nära samarbete mellan stat, kommun och landsting. Ensamhällsgaranti för grundläggande service i skärgårdssamhällena behövs.Många kustområden är mycket beroende av sommargäster och turister. Föratt ta till vara den expansionsmöjlighet som finns inom turistbranschen voredet förstås en fördel om turistmomsen sänktes. Nybebyggelse i skärgårdenoch permanentning av boende leder till ökad förbrukning av sött grundvatten.Vattenförsörjningen måste tryggas. Detta är en nationell angelägenhet. Statenbör ge särskilda bidrag till utbyggnad av vattenförsörjning t.ex. förinrättande av avsaltningsanläggningar och för vidareutveckling av sådanteknik. Den statliga regionalpolitiken får dock i vissa lägen rent absurdakonsekvenser för skärgården. Avstånd till service, arbeten, skolor m.m. kaninte mätas i kilometer när man betraktar skärgården, det vill säga när vattenskiljer land från land.Regeringen bör ändra bedömningsgrunderna för vad som är glesbygd, såatt skärgården ges samma möjligheter till utveckling som övrig glesbygd.5 UtbildningBarnen är framtidens vuxna. En skola som ger människor jämlikalivschanser och goda möjligheter att utvecklas, är därför av största vikt.Problemen i skolan är mycket stora. Var femte elev lämnar grundskolanutan tillräckliga kunskaper och färdigheter i läsning, skrivning och räkning.Svenska lärare tjänar avsevärt sämre än sina europeiska kollegor. SedanGöran gymnasiereform har gymnasieskolan hamnat i en akut kris.Avhoppen är omfattande.Folkpartiet vill betona kunskap och bildning genom att stärka bas-kunskaperna, höja läraryrkets status genom högre löner, inrättande avlektorat och andra karriärtjänster samt införandet av en lärarlegitimation.Sverige behöver en nationell skolinspektion för att kraftigt stärka statensutvärdering och uppföljning av skolans resultat.Elever med särskilda behov måste få den hjälp och det stöd som debehöver för att nå skolans mål. Införandet av en tioårig grundskola skulle gefler elever bättre möjligheter att nå längre i sin kunskapsutveckling.Ett särskilt program för arbetsro, mot skolk och mobbning bör tas fram föratt tillförsäkra att skolans arbetsmiljö förbättras.Något fritt gymnasieval finns inte, eftersom kommunen bara behöverbetala interkommunal ersättning i det fall man själv inte bedömer attmotsvarande utbildning kan erbjudas. Allt detta begränsar elevernasvalmöjligheter såväl som skolornas möjlighet till profilering. Den skola sominte är attraktiv har inget att frukta av konkurrens från andra, så längeelevernas valmöjligheter är så kraftigt begränsade. Detta är särskilt tydligt iStockholms län. Länet är en arbetsmarknads-, företags- och bostadsregion,det borde också vara en utbildningsregion. Kommunerna agerar som omde ägde eleverna. Dessa måste ges en möjlighet att, precis som påarbetsmarknaden, röra sig fritt över kommungränserna.Kommunernas möjlighet att begränsa tillkomsten av fria gymnasieskolorbör avskaffas, skolpengen bevaras och rätten att välja en annan skola än denav kommunen anvisade vara grundregeln.6 Högre utbildningI ett samhälle som förändras snabbt är människors vilja och förmåga attta del av ny kunskap och nya idéer avgörande. Ständigt återkommandechanser till utbildning är en viktig förutsättning för människors möjlighetatt forma sin vardag och framtid. saknas det i storstadsområdetkomvux, folkhögskolor och högskoleutbildningar. Tillgänglighet tillutbildning lockar människor och där högre utbildning och forskningfinns sker avknoppningar, företagsetableringar och lokal utveckling.Storstockholmsområdet är underförsörjt på utbildningsplatser i den högreutbildningen. Ingen annan del av vårt land har ett så kvalificerat och kun-skapsberoende näringsliv. har ingen annan del av vårt land ensådan brist på utbildningsplatser vid universitet och högskolor i relation tillsåväl ungdomarnas efterfrågan som arbetsmarknadens behov. ärdet stor brist på högskoleutbildade människor och denna brist kommer attväxa.En kraftig utbyggnad av högskoleutbildningen i ärnödvändig och viktig för utvecklingen såväl i vår region som i övrigaSverige. När det inte finns tillräckligt många personer med högskole-utbildning i för att möta arbetsmarknadens behov såinnebär det att andra delar av landet förlorar många unga välutbildade somlockas att flytta. En satsning på fler högskoleplatser i är någothela landet vinner på. Utveckling i står inte i motsats tillutveckling i Bergslagen, eller utan tvärtom såkonkurrerar främst med andra storstäder i . Enutveckling i drar andra delar av landet med sig. En kraftfullsatsning i huvudstadsregionen blir extra bränsle till den motor somhuvudstadsregionen utgör för nationen.Stockholmsregionen har den lägsta andelen av befolkningen som går direktfrån gymnasiet till högskolan. En stor del i detta har som skapat utslagning från gymnasieskolan. Endast hälftenav regionens tjugoåringar når högskolebehörighet.Länets lokala rekrytering till högskolor är mycket hög, endast högskolan iUddevalla har högre lokal antagning. Det beror på det stora befolknings-underlaget och det breda utbudet. En utökning av den högre utbildningenskulle därför leda till att andelen med akademisk examen skulle öka i vårtlän.Stockholm har högst betygspoäng och flest sökande per plats. Det finnsingen högskoleort som har tillnärmelsevis så många sökande per plats. Detdriver i sin tur upp antagningspoängen.Stockholm är alltså underförsörjt med utbildningsplatser i förhållande tillbefolkning och arbetsmarknadens behov. Det är dessutom så att andelenhögskoleplatser per unga personer är ännu lägre, eftersom länet har enförhållandevis ung befolkning. Trots expansionen vid nya Södertörnshögskola halkar alltmer efter övriga landet.Trots att behovet av välutbildad arbetskraft är störst här och antaletutbildningsplatser är underdimensionerat, får Stockholmfärre platser än resten av landet.Det råder brist på studentbostäder i . Bristen påbostäder leder till att ungdomar väljer att studera på annan ort och attStockholm därmed förlorar viktig försörjning av högkompetent arbetskraft.Det är därför viktigt att tillse att regionen är försörjd med studentbostäder.Om inga förbättringar sker kommer det att leda till en utarmning avStockholms konkurrenskraft, färre utbildningsplatser per capita än rikssnittet,lägre utbildningsnivå hos befolkningen och ökad segregation. Vi vill att flerutbildningsplatser ska fördelas till och högskolorna iStockholms län.7 KulturKulturens betydelse för samhället är ovärderlig, ett aktivt kulturliv ökarattraktiviteten i en region. I , som har en storbesöksnäring, har kulturen också en stor ekonomisk betydelse. Ettintressant kulturutbud är dessutom en viktig faktor vid beslut omlokalisering av företag och av bostadsort.Kulturen lagrar samhällets och människornas minnen i sina museer ocharkiv, den bär samhällets kunskap i sina bibliotek, den ger samhället röst isina böcker och den blickar mot framtiden genom sina nyskapandekonstnärer.Det sociala arvet är i hög grad ett kulturellt arv. Möten mellan barn frånolika kulturer är vanligare än det var för bara sedan.Barnkultur och kulturmöten är därför ett viktigt och effektivt medel förintegration.Ett nytt designmuseum eller designforum har under en längre tiddiskuterats. är en naturlig lokaliseringsort för verksamheten.Många konstnärliga utbildningar finns i . Formgivare, designersetc har sin verksamhet och en stor del av sin publik och köpare i regionen.Det finns också redan mycket aktiva grupper och nätverk som arbetar kringhur svensk design ska kunna hävda sig ytterligare även internationellt.Många av landets besökande turister och näringslivsföreträdare kommer tillStockholm. Dessa bör självklart komma i kontakt med svensk form.Staten måste ta sin del av ansvaret för att fullfölja de goda verksamhetersom startade under . Den tystnad som råder frånregeringen på området vittnar tyvärr om en stor likgiltighet inför Stockholmsom ett viktigt kulturcentrum för landet. får inte sessom en kortsiktig händelse. Istället måste det ses som ett led i en process förett starkt kulturliv i huvudstadsregionen och övriga landet.Det är glädjande att regeringen nu tar avstånd från planerna på att flyttaledningen för från . Huvuddelen avmyndighetens verksamhet ligger i och de allra flesta avmyndighetens personal kommer att arbeta där. Det är både kulturpolitiskt ochekonomiskt vansinne att flytta ledningen bort från verksamheten. Tyvärr ärdetta ett undantag i regeringens allmänt Stockholmsfientliga politik.Marionetteatern i har funnits . Teatern ärföregångare inom barnkulturen. Den är första representant förscenkonstformen dockteater. Marionetteatern har vunnit stor uppskattningvid gästspel över hela världen. Teatern svarar för yrkesutbildning inom singenre och den har skapat ett unikt museum för stiliserad scenkonst -. Det statliga stödet till Marionetteatern bör öka med1 000 000 kronor.Ett flertal av huvudstäder har en heltids blåsorkester, så dock inteStockholm. Det borde vara av nationellt intresse att även huvudstadhar tillgång till en arvoderad blåsorkester. Med tanke på dess nationella ochofficiella karaktär borde den erhålla statliga medel.8 VardagstrygghetenStockholms läns invånare utsätts för dubbelt så många brott sominvånarna iNorrbotten. Jämfört med och så är skillnaden 20 fler brott per invånare här än där. Trots detta så har länetspolismyndighet en budget i obalans, vilket leder till än färre polistjänsteråren framöver.Det framkommer dessutom att man i tvingas avskriva nästanvart femte misshandelsbrott som specialkommissionen har haft att utreda pågrund av att preskriptionstiden har gått ut. Detta trots att det uppenbarligenfunnits många fall där gärningsmannen är känd och fallet borde varit relativtlättutrett. Detta är självklart inte acceptabelt ur etträttssäkerhetsperspektiv.När samhället så tydligt visar att det inte klarar vardagstryggheten för vanligastockholmare riskerar vi att fler försöker skydda sig själva. Då närmar vi osssnabbt en amerikansk situation. Vi riskerar en självutnämnd sheriff i varjekvarter.För många - inte minst kvinnor - som tvingas vänta på dåligtupplysta busshållplatser - som alltför ofta är nedklottrade eller sönderslagna- för att sedan åka i en tunnelbana - som vissa tider är stängd på grund av atttryggheten inte kan garanteras - är situationen djupt otillfredsställande.Känner man inte en vardagstrygghet i att man själv och anhöriga kan ta sigtryggt till eller från sin bostad, då växer man inte som individ. När mansamtidigt vet att så få brott verkligen upp börjar man fundera övervilket samhälle vi politiker erbjuder. För att brotten skall minska måste desom begår brotten i större utsträckning riskera att åka fast. Det fodrar att vifår fler poliser med bättre utrustning men också att våra åklagarmyndigheteroch domstolar sedan kan ta vid med sina utredningar och sedan komma tillsnabba domar. Även våra invånare har rätt till denna grundläggandetrygghet. Klarar vi inte att skydda våra invånare bättre och stoppar nyrekry-teringen av nya brottslingar, ja då är vi farligt ute. Då är rättssäkerheten ifara.Det går inte att fortsätta nedrustningen av våra rättsvårdande myndigheter.De som drabbas mest och får betala det högsta priset för en sådan politik äralltid de redan mest utsatta grupperna i samhället.9 TrafikfrågorI bor av befolkning, arbetarungefär av de sysselsatta i riket samt produceras drygt 20procent av bruttonationalprodukten. Den höga boende- ocharbetsplatstätheten ställer höga krav på länets infrastruktur. Man kankonstatera att är förfördelat jämfört med övriga landet närdet gäller väganslag.Stockholms läns andel av de totala statliga väginvesteringarna ligger påknappt , alltså hälften så stor andel som vad gäller befolkning.Motsvarande andel gäller för statens drift och underhållskostnader.Innan flygplatsproblem fått en slutgiltig lösningmåste vi behålla . Regeringen, , staden ochövriga kommuner i bör tillsammans försöka finna ettalternativ till . Ett ensidigt nedläggningsbeslut skulle enbart hotaarbetstillfällen och försvåra förutsättningarna för näringsliv.För att minska miljöbelastningen bör tillkommande färjetrafik förläggastill eller . Genom att t.ex. göra en satsning påNynäshamn som hamn så förkortar man färjor och lastfartygs färdväg genomskärgården för att komma ut på . Standarden på mellanStockholm och måste förbättras. Detta är inte minst motiveratmed tanke på betydelse för Gotlandstrafiken.Även järnvägen mellan och behöver rustas upp.Då järnvägslinjen invigdes togfärden 65 minuter.96 år senare tar den . Alla övriga pendeltågslinjer har fåttkraftigt förbättrad standard och kapacitet. Länets yttre samhällen, t.ex.Södertälje, har trafik med 10-15 minuters intervall och inpåkvällen. Till är det entimmestrafik utom vid enstaka tätareavgångar i absolut rusningstid. En upprustning av järnvägen är därför eninvestering som bör prioriteras.Lidingö, och är exempel på stora kommuner som är heltberoende av ett fåtal förbindelser. Saltsjö/Mälarsnittet och Kistaområdetsbristande väg- och kollektivtrafikkapacitet blir hinder för att skapa nya ar-betstillfällen för stora företag och detta är exempel på att möjlighet till god utveckling även är ett statligt intresse. Det härärexempel på att behovet av nya finansieringslösningar i Stockholmsområdetkvarstår.10 Regionalt självstyreRegeringens Stockholmsfientliga politik riskerar att försämraStockholmsregionens tillväxt och därmed verka hämmande för helalandets tillväxtmöjligheter. Regeringen har visat stor arrogans motStockholm. , förbud mot enskilt drivna sjukhus ochstraffbeskattning vid försäljning av kommunala bolag är några exempelpå regeringen klåfingrighet i Stockholmsregionen.Den nuvarande arbetsfördelningen mellan länsstyrelse och landsting är påflera områden otydlig och svårbegriplig för medborgarna. Ett vidgatregionalt självstyre innebär att folkvalda organ får ett ökat direkt inflytande.Möjligheterna till granskning och öppen debatt stärks genom det regionalaparlamentariska arbetet. Medborgarna får genom detta ökad insyn, bättremöjligheter att utkräva politiskt ansvar och därmed ökad makt.En överföring av uppgifter kopplade till det s.k. regionala utvecklings-ansvaret från länsstyrelse till landsting innebär i endast etttydliggörande av den ansvarsfördelning som har funnits sedan storlands-tingets införande. Självfallet förutsätts inte ansvarsfördelningen mellankommunerna och påverkas av detta. Ett överförande av uppgifterfrån till är angeläget för att främja regionensutveckling, ett rationellt användande av begränsade resurser och en nöd-vändigt demokratisk förankring av ofta kontroversiella avgöranden. Detta ärsärskilt tydligt inom trafikens investeringsplanering. Problemen kring dens.k. visar på behovet av en bättre fungerandedemokratisk beslutsprocess i dessa frågor. Ansvaret för arbetet medlänsplanen avseende infrastrukturinvesteringar kan också överföras tilllandstinget. Om regionen själv bestämmer en annan form för självstyre bördetta accepteras. Regeringen borde besluta föreslå försöksverksamhet medvidgat regionalt självstyrelseansvar i vårt län.11HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om integration och demokrati,3,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en politik för ökad sysselsättning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en levande skärgård,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utbildning,55. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om högre utbildning,56. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kulturpolitiken,47. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om större andel av polisresurserna till Stockholmslän,28. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om trafikpolitiken,69. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om regionalt självstyre.1Stockholm den 4 oktober 1999Karin ()()()1 Yrkande 9 hänvisat till KU.2 Yrkande 7 hänvisat till JuU.3 Yrkande 1 hänvisat till SfU.4 Yrkande 6 hänvisat till KrU.5 Yrkandena 4 och 5 hänvisade till UbU.6 Yrkande 8 hänvisat till TU.