mot · GN02Ub212 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub212av , ()Kunskap och lärandeInledningIdag debatteras skolan livligt i alla möjliga sammanhang.Det handlar mycket om problem med nedskärningar, storaklasser och utslagning av svaga elever. I en rad rapporterfrån redovisar man att förtroendet för skolan harminskat. Många anser att skolan inte lyckas med att ge godakunskaper och färdigheter och att ge särskilt stöd till deelever som behöver det. Man uppfattar att klimatet i skolanhårdnat och nästan samtliga lärare anser att deras arbetsbördaökat. Många elever känner sig stressade. Föräldrar anser sigfortfarande ha mycket lite att säga till om i skolan.Skolverkets studier visar också att centrala reformidéer imånga fall inte når ut till skolorna. Det gäller bl aläroplanens mål, det nya betygssystemet ochbehörighetskravet till gymnasieskolan.Efter de skandalreportage som visats om skolan, har vissa organisationerkrävt hårdare tag från myndigheter och nya regleringar, alltså en centrali-sering. avvisar alla försök att åter centralisera beslutsfattandetöver skolan. Vi tror att kraften till förändring finns i skolan själv. Därförbehövs stor frihet för den initiativförmåga och skaparkraft som finns hoselever, lärare och föräldrar att själva få utveckla sin skola. Men vi sompolitiska beslutsfattare ska självklart också vara tydliga i våra krav påresultatoch ansvarstagande.Regeringen beskriver också i årets budgetproposition det allvarliga lägetför med bl a brist på lärare och resurser. Regeringen återupp-repar sitt gamla mantra i budgeten - att de sedan de tillträtt konsekventprioriterat vård, skola och omsorg. Det enda vi kan se att regeringenkonsekvent gjort är att den konstaterat det kritiska läget inom vård,omsorg och skola utan att framställa några förslag för att taställning till för att komma till rätta med skolans problem.Även om debatten om skolan ofta fokuseras runt alla problem, kan mantrots allt på många håll se hur lärare, trots knappa resurser, uträttar storverk isina klasser och hur rektorer kan lyfta hela skolor. Det finns skolor, somenligt samhällets bedömning ligger i s.k. problemområden, där man arbetatpå ett sådant sätt att man nått stora pedagogiska framgångar och därproblemen med eleverna är små. Genom att stödja en sådan utveckling för atthitta lösningar tillsammans kan vi skapa en skola där varje elev sätts icentrum och är utgångspunkten för verksamheten, en skola som är flexibelbåde i sitt arbetssätt och för att möta alla elevers olika behov, en skolasom inte accepterar synsättet att vissa inte kan tillgodogöra sig nödvändigakunskaper. Ett humanistiskt förhållningssätt utgår från att alla människor kanoch vill lära, men att alla lär på olika sätt.Utgångspunkter för en nyskolpolitikCenterpartiet utgår från barnens rätt att få kunskaper och attskolan måste organiseras utifrån barns olikheter och mötavarje barn utifrån dess förutsättningar. Gruppindelning, valav pedagogik m.m. måste ske utifrån detta synsätt. Vårskolpolitik bygger därför på följande fem punkter:Kunskap är en rättighet för alla, inte ett privilegium för några få.Alla barn kan lära, och alla barn vill lära - undervisningen måsteanpassas efter varje elev. Hela kroppen måste engageras i lärandet.Misslyckanden kommer inte att accepteras. Det är skolans ansvar att setill att eleven uppnår kunskapsmålen.Politiken ska i första hand inriktas på kunskapsresultat och inte på hurskolan ska organiseras.Skolans utveckling är inte bara en fråga för politiker - det behövs ett nyttsamhällskontrakt för skolan, som engagerar lärare, föräldrar och omgivandesamhälle.Resurser till skolanCenterpartiet har aktivt medverkat i arbetet att öka resursertill kommunerna. Det är en fråga hur det ökadestatsbidraget ska användas men har budskapet frånstatsmakterna varit entydigt att skolan, vården och omsorgenskulle vara prioriterade områden. Det är angeläget attkommunerna också tar fasta på denna prioritering.Resursanvändningen inomkommunernaMånga kommuner har använt de extra resurserna till attprioritera skolan. Dessvärre sker i många kommuner fortsattaminskningar av anslagen till skolan trots det ökade statligatillskottet. Som exempel kan nämnas att i ett antal kommunerhar stora besparingar genomförts på undervisningen, medanolika kringkostnader, främst lokalkostnader, ökat dramatiskt.Enligt är den genomsnittliga kostnaden per elev ca 50 900 krper år. Bakom detta genomsnitt döljer sig stora variationer. Den lägstauppgivna kostnaden per elev är ca och den högsta nästan dubbeltså hög, . ökade den genomsnittliga kostnadenper elev med . Från 1991-1997 har den genomsnittliga kostnaden perelev i stället minskat med drygt 9 %.Utveckling av antalet elever och lärare följs inte åt. Lärartätheten -antalet lärare relaterat till antalet elever - ökade hos de kommunalaskolhuvudmännen men har minskat . minskade antalet lärare - omräknat till heltidstjänster -per 100 elever från 9,1 till 7,6 lärare, dvs en minskning på sex år.Samtidigt som de ekonomiska resurserna är enormt viktiga, måste vi varamedvetna om att de ensamma inte avgör skolans kvalitet. Även efter allabesparingar i skolan är det OECD-land som satsar störst andel av sinbruttonationalprodukt på grundskoleutbildning. Jämfört med har densvenska under det första till sjätte året i genomsnitt merresurser per elev och år samt högre lärartäthet. Men resultatenmotsvarar inte kostnaderna i den svenska skolan. Därför måste enutvärdering göras av hur kommunernas anslag till skolan fördelas och hurmycket av de ekonomiska resurserna som faktiskt går till skolanshuvuduppgift - att ge eleverna kunskaper. Det är mot denna bakgrund värde-fullt att regeringen tillsatt en arbetsgrupp för att studera resursanvändningoch måluppfyllelse i kommunerna.Regeringen bör i detta arbete också sträva efter att skapa en samlad bildav hur resurserna används inom skolan. Detta bör ges regeringen till känna.LokalhyrorI vissa kommuner har politikerna med ena handen gettskolan mer resurser och med andra handen tagit bort mer änvad de gett. Det som såg ut som en höjning har på sina hållblivit en kraftig besparing. Det har visat sig attlokalkostnaderna har ökat . Lokalkostnaderna motsvarar ca en fjärdedel av den totalaelevkostnaden. De ökade lokalkostnaderna motsvaras inte avbättre utrymmesstandard. minskade i ställetden genomsnittliga lokalytan per elev.Utvecklingen mot höjda hyror har varit särskilt kraftig sedan köp-säljsystemet och marknadshyror infördes i många kommuner. Som exempelkan nämnas att försvann frånundervisningen till hyror för Malmös skolor, trots att budgeten var oför-ändrad. Situationen är liknande i många av kommuner. Marknads-hyror har alltför ofta blivit en metod att genomföra dolda besparingar påskolans område.Lokal utvecklingskraftDe bästa möjligheterna att förverkliga den godakunskapsskolan finns lokalt där man känner till elevernasbehov och kan ta till vara lärarnas professionalism. För att nåmålet att ingen elev ska bli underkänd måste skolsystemetutvecklas till att vara mer flexibelt, mer lokalt utformat ochmer målstyrt. Genom att främja lokal frihet, lokal makt överresurserna, möjlighet att lokalt välja undervisningsmetoder,lokal flexibilitet, lokal uppföljning och utvärdering, tror viatt lokal utvecklingskraft kan frigöras så att målet blirmöjligt att uppnå.Självstyrande och självförvaltandeskolorVi vill skapa lokal makt över resurserna. Det uppnås genomatt göra skolorna självstyrande och självförvaltande.Kommunen och skolan måste fokusera på den lokala nivånsmöjligheter. Viktiga beslut om t ex budgeten måste decentra-liseras till den lokala skolan. Aktiva skolledningar somverkligen förfogar över olika beslut kan också finna mångaolika lösningar. På så sätt kan förbättringar åstadkommasvad gäller t ex arbetsorganisation, schemaläggning ochvikariehantering, läromedel och driftsekonomi.Genom att kombinera det klara målet att ingen ska lämna grundskolanutan att vara godkänd, med mycket större möjligheter att lokalt bestämmaöver resursernas fördelning, blir det naturligt att rikta mer resurser till deelever som allra bäst behöver dem. Det blir ett ansvar för varje skola att riktamer resurser till elever med behov av särskilt stöd, annars kan man inte klarasitt åtagande. Det kan också innebära omfördelning av resurser mellan olikaskolor i kommunen.Uppföljning och utvärderingUtvärdering och kvalitetsfrågor är mycket viktiga i ettdecentraliserat system bl a för att garantera likvärdighetenoavsett var i landet undervisningen ges. anseratt arbetet med utvärdering och kvalitetsutveckling görs bästlokalt. Därför vill vi vidareutveckla kommunernas ochskolornas eget ansvar för att kvaliteten är bra.Hur mäter vi kvalitetSynen på bildning och kunskap får konsekvenser för hur vimäter kvalitet och gör våra utvärderingar. Om vi haruppfattningen att bildning är en uppsättning fasta kunskaper,mäter vi kvalitet på ett sätt. Har vi däremot förhållningssättetatt bildning är att vi lär för att använda och utveckla kunskapför att lösa nya problem, får det också konsekvenser för hurvi utvärderar och mäter kvalitet. Det behövs ytterligarediskussion och forskning kring vad kvalitet ochkvalitetsutveckling i kunskapsorganisationer som skolanbetyder. Kvalitet låter sig knappast fångas i några få enklaord eller enskilda siffror, som t.ex. betygsmedelvärden.Höga krav på kommunernaKommunerna har helhetsansvaret för skolansverksamhet. Enligt finns det allvarligabrister i kommunernas ansvarstagande. Konsekvenserna avdetta är allvarliga inte minst för enskilda elever. Skolverketkonstaterade att många kommuner inte visste hurdet stod till i skolan och inte följt upp hur nedskärningarnadrabbat skolan och hur eleverna uppnår kunskapsmålen.Dessutom var skolplanen på många håll inaktuell, alternativtföljde den inte skollagen.Det är ingen bra lösning att åter öka den statliga styrningen. Tvärtom böristället den lokala styrningen ökas än mer genom decentralisering till denenskilda skolan. slår vakt om kommunaliseringens fördelar.Däremot måste staten ställa mer tydliga krav på kommunerna när det gälleratt skapa en nationellt likvärdig skola. som det lokala ansvaretökas måste staten se till att de ansvariga - skolhuvudmän och skolledningar -verkligen når målen.Nationellt kvalitetsinstitutRegeringens svar på kraven på mer utvärdering ochuppföljning var att inrätta nationella kvalitetsinspektörer somska besöka och granska landets skolor. avvisartanken på skolinspektörer. Den innebär dels en återgång statlig detaljreglering av skolans arbete där mer fokusläggs vid hur skolan arbetar än vilka resultat den uppnår,dels att utvärderingsarbetet blir ineffektivt eftersomskolinspektörerna endast klarar av att besöka ett fåtal skolorvarje år. Beslutet att inrätta skolinspektörstjänsterna var ettsteg i fel riktning och bör återkallas. Detta bör gesregeringen till känna.Skolverket fyller en viktig funktion genom sitt myndighetsansvar.Skolverkets möjlighet att ålägga kommuner att rätta till brister i skolan ellerutvärderingen bör stärkas. Det ska leda till mycket klara konsekvenser omskolor inte når upp till uppsatta mål, t.ex. att skolan ges en ny ledning ellerläggs ut på entreprenad. bör kompletteras med enfristående utvärdering som också ger tydliga besked om hur skolan utvecklaskommun för kommun och skola för skola.Också kommunerna behöver uppenbarligen ett stöd till sitt egetkvalitetsarbete då det kan vara svårt att bygga upp den kompetensen lokalt ivarje kommun. Mot bakgrund av detta borde ett nationellt kvalitetsinstitutinrättas. Som huvudmän för detta skulle t.ex. kommunerna och lärarnasorganisationer kunna fungera. Institutet bör ha till uppgift att jämföra datakommun för kommun och skola för skola. Det bör också ha till uppgift attutveckla och förfina metoder för utvärdering och att stödja kommunerna ideras eget arbete bl.a. genom att erbjuda expertis inom området. Detta börges regeringen till känna.Kunskap för alla - men påolika sättI den gamla skolan accepterades att många slogs ut - det varen del av ideologin att endast en elit skulle klara sig vidare iskolsystemet. När man gjorde upp med den gamla skolanssyn blev synsättet närmast det omvända - genom sänkta kravskulle alla klara sig. Det ansågs närmast socialt ochdemokratiskt riktigt att acceptera en sänkt ambitionsnivå,lika för alla i skolan. Det skapade ett 60- och 70-tal som blevnegativt för skolans huvuduppgift, nämligen att uppmuntraelevernas lärande.Centerpartiet avvisar dessa synsätt. Det är ett mänskiligt krav att eleverinte ska slås ut av en skola präglad av ett elitistiskt synsätt. Men det ärocksåfel att sänka ambitionsnivån. Det behövs en höjd ambitionsnivå för att allaska få en likvärdig utbildning under sin skoltid. Skillnaderna ska inteutjämnas genom att sänka ribban för alla, utan genom att ge dem som har detlite svårare sådant stöd att de tar sig över en högt satt ribba. Dagens skolasätter upp en kunskapsribba och ser hur många som kan hoppaöver. Vi menar att skolans åtagande inte ska upphöra förrän alla kan hoppaöver kunskapsribban. Vi kan klara detta, men det förutsätter att vi anpassarskolan efter eleverna och inte försöker anpassa eleverna efter skolan.Olika inlärningsmetoderPedagogik handlar om människan och hennes förhållande tillkunskapsinhämtning.I förmedlingspedagogiken är det läraren som dominerar eleven i val avstoff, arbetssätt etc. Synen på bildning och kunskap får konsekvenser försynen på läraren och lärarrollen. Om vi i stället ser den aktiva eleven som"den forskande eleven", som själv söker kunskap genom att ställa frågor ochsträvar efter att besvara dem, ändras också lärarrollen. Då behövs både enhandledare/vägledare och en föreläsare. roll blir att stimuleraeleverna och ge utrymme för det oförutsägbara, elevernas fantasi, frågor ochnyfikenhet. Det handlar också om att barn lär på olika sätt. Vissa elever lärsig lättare och mer genom att arbeta praktiskt medan andra lär sig genom attteoretiskt studera något.Läraren ska tända eldar hos eleverna som väcker deras nyfikenhet - istället för att se eleverna som tomma hinkar som ska fyllas med kunskap.Kunskap är att vara nyfiken och vilja lära sig. Det är inget statiskt, utan enprocess. Lärarens uppgift är att lära barnen att ta ansvar för sitt egetlärande.De lär inte för frökens eller mammas eller pappas skull, utan för sin egenskull. Detta förhållningssätt måste finnas med i insikten om lärarens ansvaratt förmedla grundläggande kunskaper till eleverna.Individuella studieplanerGenom en ökad målstyrning och ett förtydligande av kravetatt alla elever i ska få godkända kunskaper ökarockså kraven på skolan att förmedla kunskaper anpassadeefter varje elevs förutsättningar. Skolan ska ha enlångtgående frihet att välja arbets- och organisationsformerför att uppnå detta.I dag finns i grundskoleförordningen (4 kap. 1 §) krav på att elever somhar svårigheter i skolarbetet ska få stöd. Vi menar att detta inte ärtillräckligt.Skolan bör i sitt arbete ta hänsyn till varje elevs unika förutsättningar ochanpassa undervisning, studiegång och gruppindelning efter detta.I likhet med vad som gäller för gymnasieskolan bör alla elever också igrundskolan ges en individuell studieplan genom en ändring av grundskole-förordningen. Denna bör införas som den centralt fastställda tim-planen avskaffas. Den individuella studieplanen bör upprättas tillsammansmed elev och föräldrar och gås igenom vid varje utvecklingssamtal. Dettabör ges regeringen till känna.Ett beslut om individuella studieplaner bör förenas med insatser förlärarfortbildning och åtgärder för att tillse att praktiska ämnen inte miss-gynnas. Det är viktigt att individuella studieplaner också medför ett störremått av integration mellan praktiska och teoretiska ämnen.TimplanenDet finns en inbyggd motsättning mellan den målstyrningsom vi vill vidareutveckla för skolan och den tidsstyrningsom timplanen innebär. Det är inte antalet timmar som skautgöra grunden för den likvärdiga utbildningen utan måletför undervisningen. anser att det är bra att enförsöksverksamhet utan timplan i nugenomförs. Målet är att timplanen avskaffas. Vad som ovananförts bör ges regeringen till känna.Bättre information om elevernaskunskaperEn av den socialdemokratiska regeringens första åtgärder1994 var att riva upp det betygssystem som tidigarebeslutats. Socialdemokraternas återställare innebar att betygskulle ges senare och att antalet betygssteg i det närmastehalverades. lämnade enårgång elever med nya, målrelaterade betyg. Avde elever som avslutade år 9 hade20,inte nått målen och erhållit betyget Godkänd i etteller flera ämnen. I samma grupp elever hade totalt 8,6 %inte nått målen i ett eller flera ämnen, svenska, engelska,matematik. Dessa elever saknar därmed behörighet tillgymnasieskolans nationella program. Om vi ska lyckas medmålet att ingen ska behöva lämna medunderkänt måste stödinsatser, eventuell specialundervinsingoch andra särskilda resurser kunna sättas in i tid.BetygDet behövs nu en bred överenskommelse om betygen så attett nytt betygssystem kan överleva majoritetsbyten iriksdagen. Regeringen bör ta initiativ till samtal medriksdagens partier för att nå en bred överenskommelse ombetygen i . Utgångspunkten för dessa samtal börvara att betyg ska ges tidigare och i fler steg än och attbetygen även framgent ska vara målrelaterade, men att detska finnas tydliga kriterier för alla betygssteg. Detta bör gesregeringen till känna.Nationella provRegeringen rev också upp kravet på nationella prov under årfem. De är en naturlig avstämning efter halvagrundskoletiden av hur väl eleverna når upp till det somförväntas av dem. bör utan föregående beredningkunna besluta att återinföra de nationella proven under årfem.En fråga värd att belysas ytterligare är i vilken mån olika grupper avelever missgynnas av provens utformning. De nationella proven är avseddaatt mäta ämneskunskaper och bör inte påverkas i otillbörligt hög grad avandra faktorer. Det är viktigt att systemen kring de nationella proven intemissgynnar elever med t.ex. invandrarbakgrund eller läs- och skriv-svårigheter.UtvecklingssamtalFrån år fem bör också utvecklingssamtalen resultera i enskriftlig sammanfattning till föräldrarna som dokumenterarutvecklingssamtalet. bör utan föregåendeberedning kunna besluta om detta.Elevers sociala och psykiskahälsaLust till lärandeAlla känner vi till barns nyfikenhet, spänning och lust till attfå börja skolan och vi kan säkert själva komma ihåg hur detvar - en väntan och förväntan med "pirr imagen" på vad skolan hade att erbjuda. Skolan har ett stortansvar som ska ta vara på all begåvning. Undervisning somsätter fokus på vad som är bäst för barnen utgår från enhelhetssyn på människan där lärandet kan och måste ske ialla möjliga olika situationer.MobbningSkolan ska inte vara en värdeneutral plats, och den får aldrigacceptera mobbning, våld och rasism inom sina väggar.Skolan ska vara bärare av moraliska värden, som tolerans,respekt för alla människors lika värde och rättigheter ochinsikt om vars och ens personliga ansvar. Då kan skolan geden unga människan en beredskap att som vuxen ta ansvarför samhällets utveckling.Det är en självklar rättighet för barn att slippa mobbas och det ärvuxensamhällets ansvar att barn ges den rättigheten. Detta är nödvändigtsärskilt med tanke på att har skolplikt, vilket innebär att barnenmåste infinna sig i skolan oavsett hur de uppfattar miljön. Det måste taskrafttag mot mobbningen eftersom vi vet att det finns ca 100 000 barn,som är utsatta för mobbning, vilket är ungefär lika många som för 10 årsedan. Det handlar inte bara om mobbning mellan elever utan även mellanelever och lärare.Barnombudsmannen gjorde 1995 en undersökning bland trettonåringarom vad de tyckte att man skulle göra mot mobbning. Svaret från de allraflesta var att de unga saknar vuxna i skolan som bryr sig om hur de mår ochsom vågar agera mot utfrysning och övergrepp. Med vuxna menar de skolanspersonal. Eleverna vet mycket om mobbning och är också beredda attengagera sig och ta ansvar men endast om de känner att de har de vuxnasfulla stöd, vilket de inte känner i dag.Centerpartiet anser att en "nollvision" för våld och mobbning i skolan skasättas upp. Vi kan inte acceptera ett lägre mål för våra barn. Detta bör gesregeringen till känna.Genom ett beslut i 1997 ändrades skollagens portalparagraf såatt det tydligt framgår att den som verkar inom skolan är skyldig att aktivtmotverka alla former av kränkande behandling. Vidare förtydligas läroplanenså att rektor åläggs ett särskilt ansvar för att rutiner utarbetas på skolan förhur skolpersonalen ska hantera problem med kränkande behandling, t.ex.mobbning. gavs i uppdrag att utarbeta kommentarmaterial om hurman lokalt kan arbeta med mobbningsfrågor.För att klara en nollvision anser att det även ska framgå avskollagen att lärare och övrig personal som upptäcker mobbning gesskyldighet att rapportera till rektor. Detta bör ges regeringen till känna.AnorexiÄtstörningar som anorexi (självsvält) och bulimi (hetsätning)är problem som uppmärksammats alltmer . ISverige drabbas unga kvinnor av någon form avätstörningar. Bland yngre tonåringar är anorexi denvanligaste åkomman och drabbar av dessa. Den värstaformen av hetsätning bulimia nervosa drabbar cirka 1-2 %av alla kvinnor i åldern 18-30 år.Unga flickor får tidigt lära sig en mall att passa in i. Den otrygghet somen del kan känna kan lätt ta sig uttryck i utseendefixering. Vi vet att anorexinästan alltid börjar med bantning.Målet är att forma samhället på ett sådant sätt att problemen inte uppstår.Därför behövs satsningar på forskning om förebyggande insatser motätstörningar, vilka faktorer som utlöser problemen och uppgifter på hurmånga kvinnor och män som är drabbade. Det finns väldigt liteforskning kring ätstörningar, och det finns ännu ingen forskning som kanvisa hur de resuser som samhället lägger ner på sjukdomen faller ut.Utbildning och information av dem som jobbar med unga flickor ivården, skolan, fritidsgårdar och inom idrottsrörelsen kan vara en väg för attförebygga och förhindra sjukdomsförlopp.Skolan har en viktigt uppgift i arbetet att förebygga ätstörningar.Förhållandet till mat och regelbundna mål är mycket viktigt för att förebyggasjukdomen. Såväl skolmåltider, miljön i skolmatsalarna, som hemkunskap iskolan har viktiga uppgifter att fylla. En väl fungerande skolhälsovård ochsamarbete med sociala myndigheter är också viktiga delar i detta arbete.Regeringen bör få i uppdrag att göra en översyn vad gäller informationoch utbildning angående anorexi för dem som jobbar i skolan, vården, påfritidsgårdar och inom idrottsrörelsen. Detta bör ges regeringen till känna.Miljön i skolanSkolan är en av landets största arbetsplatser med tanke påhur många elever och lärare som finns där. Somarbetsplats lyder skolan under arbetsmiljölagen. Medtanke på senare års forskning om hur barn, unga och läraremår i skolan är det anmärkningsvärt att så många skolor ärdåliga arbetsmiljöer.Miljön i skolan ska vara så bra att barnen inte ska behöva acceptera slitnalokaler och tråkiga miljöer. Barn vill, precis som vuxna, ha vackra ochspännande saker omkring sig och de vill naturligtvis ha möjlighet att självapåverka sin omgivning. är eleverna verksamma i miljöer som vuxnavalt, men de borde ges möjlighet att vara med och bestämma och självaskapa sin egen värld - också i skolan. Barn och unga har mycket bestämdaoch kvalificerade åsikter om miljöer de känner till. Och självklart bör debetraktas som experter på samma sätt som vuxna.Arkitektur och inredning påverkar oss på olika sätt. Därför är det viktigtatt tänka på hur miljöerna ser ut som vi skapar för barn. Arkitektur, inredningoch utrustning i skolan hänger samman med helheten, synen på barn och hurman lär sig. Det har visat sig att kommunernas dåliga ekonomi under senareår har varit ett kraftigt hinder för att förbättra skolmiljöerna. I dagens svårasysselsättningläge borde man utnyttja olika arbetsmarknadsinsatser för att tex rusta upp skolornas inomhusmiljöer.Arbetsmiljölagen tillämpas i stor utsträckning i skolan.