mot · GN02So331 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So331av Wahlén, ()Hälsoläget ur könsperspektivKvinnor i har sämre hälsa än män. Många studiervisar att kvinnor och män bemöts mycket olika inomsjukvården, när de drabbas av ohälsa. Kvinnors sjukdomarkan vara andra än mäns, t.ex. sjukdomar från rörelseorganenoch smärtsyndrom, ätstörningar, psykisk ohälsa ochläkemedelsberoende. Kvinnor beskriver också sina symptompå ett annat sätt än män, vilket gör att den behandlandeläkaren inte känner igen dem eftersom läkarutbildningensläroböcker utgår från mäns sätt att beskriva sina smärtor.Kvinnors upplevda ohälsa har så gott som genomgåendelägre status i samhället - i familjen, på arbetsplatsen, inomsjukvården och forskningen.Vid yrkesmedicinska enheten vid har undernågra års tid ett antal forskare arbetat och lagt fram femton delrapporter omolika aspekter på kvinnors hälsa. De handlar om samhällsutvecklingensbetydelse för kvinnors hälsa, om arbetsvillkorens inverkan, om äldrekvinnor, om kvinnor med drogproblem och ätstörningar och om övergrepppå kvinnor. De handlar om övervikt, smärta, psykisk ohälsa, hjärt- ochkärlsjukdomar, benskörhet, om att förebygga cancer men också om sexualitetoch reproduktion.Ett feministiskt perspektivpå hälsaInflytande - Utveckling - Gemenskap är faktorer sompåverkar människors hälsa positivt. Resurscentrum Kvinnumi har utgått från dessa tre faktorer i ett projekt somgivit ett mycket gott resultat vad gäller att stärka kvinnorsställning. De tre faktorerna samverkar och måste därför ses iett helhetsperspektiv.InflytandeKvinnors inflytande på olika områden i samhället är mindre iförhållande till mäns. Att ha respektive att sakna inflytandeoch makt är en faktor av övergripande betydelse för kvinnorsvälbefinnande och hälsa. Det gäller inflytande i samhället istort men också över den privata situationen.Inom vård och forskningVår kunskap om hälsa och sjukdom bygger i stor utsträckning påundersökningar om mäns hälsa. Forskning och statistik är till synes neutralmen avser huvudsakligen män, den är "könsblind". På så sätt definierashälsoproblem utifrån män och mäns hälsa och kvinnliga hälsoproblem blirosynliggjorda. Utredningar och handlingsplaner är utformade med mannensom norm. Kvinnors hälsoproblem utreds exempelvis inte i sammautsträckning som mäns vid hjärt- och magbesvär. Detta visar t.ex. statistikensom säger att kvinnors dödlighet i hjärtinfarkt inte sjunker i samma takt sommännens.Benskörhet (osteoporos) är en annan sjukdom som ökat kraftigt i densvenska befolkningen . Kvinnor är mest drabbade. Kunskapenbakom osteoporos är dock bristfällig, men vi vet att lagom hög fysiskaktivitet under barn- och ungdomsåren skyddar mot osteoporos genom attskelettet blir starkare. Det talar för att flickor och unga kvinnor måstestimuleras att vara mer fysiskt aktiva. Idrott och sportaktiviteter ska anpassastill deras behov. Samhällets bidrag till detta område måste riktas mer tillflickor.Tecken på våld eller misshandel uppmärksamma sällan och kunskaper omkvinnlig sexualitet är bristfälliga. Sexuella problem definieras som brist ellerdysfunktion. Man utgår inte från kvinnans behov utan anser att hon skallanpassa sig till den gällande , sexualitet på mannens villkor.Fysiologiska förändringar under menstruationscykeln, graviditet ochklimakterium förklaras som sjukliga avvikelser. Hormonella svängningar bliren brist, en defekt som måste korrigeras, inte en tillgång, en kreativpotential. (i rapporten främja kvinnors hälsa, 1998).Detta får allvarliga konsekvenser när det gäller behandlingav endogena och hormonella sjukdomar. Vid t.ex.behandling av diabetes spelar menstruationscykeln enmycket stor roll. Om man inte tar hänsyn till den ökarbiverkningsfrekvensen och följdsjukdomar. Unga flickorupplever sin situation som mycket pressande. I skolan kallasde horor som reklam och TV ger en bild av hur deska vara och se ut enligt ett manligt skönhetsideal. När desöker läkare för sina problem får de ett recept påsömntabletter. Inom den medicinska forskningen måsteinsatserna i ökad utsträckning ta hänsyn till kön. Detta börriksdagen ge regeringen till känna.Inflytandet över vården och den medicinska forskningen är av hävdmännens avdelning. Visst gör kvinnorna inbrytningar, men grundmönstret ärfortfarande skrämmande intakt.Om kvinnors makt i samhället och över den egna situationen ska växa, ochhälsotillståndet sålunda förbättras, måste det givetvis till en genomgripandeförändring. Den medicinska forskningen måste inse att mänskligheten bestårav kvinnor och män. Kvinnors sjukdomar och behov måste fåuppmärksamhet inom vården, sjukvårdspersonal måste få adekvat utbildningom kvinnors sjukdomstillstånd och om hela den bild som ligger bakom desymtom kvinnor söker hjälp för.I hemmet och på arbetsplatsenDen ojämlika fördelningen av hemarbetet har under de senaste årenförstärkts i samband med omstruktureringar och nedskärningar. Kvinnor hari större utsträckning än män fått kännas vid otrygga arbetsvillkor ochförsämringar av den psykosociala arbetsmiljön. Nedskärningarna i denoffentliga sektorn har drabbat kvinnor hårt, dels genom att många mist sittarbete eller gått ner i arbetstid, dels genom att det oavlönade omsorgsarbetet ihemmet har ökat. Kvinnor tar hand om barn som mist sin daghemsplats ochvårdar gamla föräldrar som skrivits ut från sjukhus. (, Kvinnorsarbetsvillkor och hälsa, 1997)Detta i sin tur leder till ekonomisk stress för kvinnan. Bådehälsa och psykiskt välbefinnande försämras ju större denekonomiska stressen är. Att ha god ekonomi ger en känsla avkontroll och inflytande över den egna situationen. ForskarnaGunilla och uttrycker det i sittarbete Mellan ansvar & makt att det främjar kvinnors hälsaatt sträva efter makt över sitt eget liv i relation till män ochmanlig dominans, medan en kamp utan framgång däremottar mycket kraft och ger upphov till ohälsa. För mångakvinnor har graden av hälsa och ohälsa ett starkt sambandmed graden av självständighet och handlingsfrihet vad gällersåväl betalt som obetalt arbete, tillgången till egen tid ochegna utvecklingsmöjligheter. Kvinnor tvingas förhålla sig tillden begränsning av makt och möjligheter som deras könutgör.Det synliga lönearbetet överordnas det osynliga, oavlönade arbetet.Arbetsuppgifterna i sig, hur de definieras och fördelas, blir alltså en fråga ommakt. Den nuvarande könsarbetsdelningen måste brytas upp med enlagstadgad arbetstidsreform, genom att den ger möjlighet till enomfördelning mellan kvinnor och män av makt och ansvar, tid, arbete ochinkomster. Arbetstidsfrågan behandlas av i en särskild motion.En stor andel kvinnor arbetar inom vården. Vårdarbetare inom hälso- ochsjukvård samt äldre- och handikappomsorg har en särskilt utsatt situation. Depsykosociala arbetsvillkoren är ogynnsamma i form av osäker position,fysiska påfrestningar med tunga lyft och oregelbundna arbetstider med natt-och helgtjänstgöring. De utsätts också för psykiska påfrestningar p.g.a.kontakten med andra människor som ofta har stora sociala behov ochomvårdnadsbehov. Särskilt undersköterskor och mentalsköterskor harbristande inflytande över arbetet. Dessutom är riskerna för våld, mobbningoch sexuella trakasserier störst inom vårdarbetargruppen. Vänsterpartietberör i en särskild motion om kvinnor och arbete kvinnornas situation påarbetsmarknaden samt föreslår i en annan motion att de sexuella trakasseriersom exempelvis vårdbiträden och hotellanställda ofta utsätts för i sitt arbeteskall uppmärksammas i jämställdhetslagen, vilken endast reglerarförhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare samt arbetstagaresinsemellan.Utveckling/utbildningUtbildning av personalI flera av yrkesenhetens delrapporter talas det om behovet avutbildningsinsatser. Utbildningarna ska vara riktade till bådeprofessionella inom vården och kvinnorna själva.Som det ser ut erbjuds vårdpersonal endast tid förnågon enstaka halv- eller heldag. Detta är givetvis inte tillräckligt.Utbildningarna bör innehålla tre komponenter: kunskap, självkännedom ochinlevelseförmåga. Kunskaperna behöver sättas in i ett socialt ochpsykologiskt sammanhang som vårdpersonalen kan känna igen från sin egenvardag. anser att det är viktigt att alla yrkeskategorier inomvård och omsorg erbjuds denna kompetensutveckling och tillämpar denna isin yrkesutövning. Detta bör ge regeringen till känna.Utbildning som vänder sig direkt till kvinnorI utbildning som vänder sig direkt till kvinnor pekaryrkesenhetens rapporter på vikten av "empowerment" - enprocess som leder fram till målet: makten över sitt eget liv. "Förmågan att ensam eller tillsammans med andra bryta enmaktlöshet, göra sig mindre mottaglig för andras makt ochåstadkomma en förändring av situationen är central ihälsofrämjande strategier." När det gäller utbildning av s.k.utsatta kvinnor blir det särskilt tydligt att det krävs enmetodik och ett innehåll som frigör kraft och energi. Detfinns en rad intressanta exempel på projekt där man arbetarpå ett positivt sätt med dessa frågor. Livstycket iStockholmsförorten är ett sådant exempel. Menalltför sällan tillägnar utbildningar på olika nivåer en sådanfrigörande pedagogik. Kvinnor med utländsk bakgrund harofta genomgått den ena svenskkursen efter den andra utan attnågot hänt. I utbildningen blandas ofta kvinnor och män utanatt ta hänsyn till att kvinnor i vissa kulturer inte tillåts talamed män i närheten. Detta kan medföra att dessa kvinnorp.g.a. bristande språkkunskaper har svårt att delta iinformation och utbildningar som förebygger ohälsaeftersom de ej har tillräckliga kunskaper i svenska. Vi vill idet här sammanhanget påminna om att det finns en lag somger rätt till tolkhjälp. Denna lag måste gälla kvinnor somockså har rätt att få information på sitt modersmål. Det ärdärför viktigt att landstingen uppmärksammas på det faktumatt kvinnor inte ska behöva få sin information via makenutan direkt från den vårdande personalen. Detta börriksdagen ge regeringen till känna.GemenskapGemenskap i grupper och nätverk, på arbetsplatser, ibostadsområde, familj och parrelation är av stor betydelseför kvinnors hälsa. I gemenskap får kvinnor kraft att förändrasin situation. Detta gynnar både dem själva och derasomgivning. Det informella sociala nätverk som individensjälv skapar och som bygger på mellanmänskliga relationerhar stor betydelse för hälsan. De kan inte ersättas av formellaskyddsnät. Förmågan att skapa nätverk och goda relationerär en personlig kompetens som skyddar och stärker hälsan.Det är således ett växelspel mellan social kompetens hosindividen och socialt nätverk i omgivningen. Så längegemenskapen är positiv är den ett stöd för kvinnan. Mengemenskapen i en parrelation, i en arbetssituation eller ifamiljen är inte alltid positiv. Den kan också upplevasförtryckande och vara ett hinder för en kvinnas utveckling,något som i sin tur kan leda till ohälsa hos kvinnor.Samverkan och samarbeteEn viktig strategi i hälsofrämjande arbete är samverkan. Detframgår av samlad forskning att kvinnor ser sig och sinasymtom i ett livssammanhang. Olika perspektiv måste mötasför att synliggöra kvinnors hälsa och ohälsa. Det handlar omsamverkan inom sjukvården mellan ett medicinskt och ettomvårdnadsperspektiv, mellan enheter som psykiatri ochprimärvård och mellan kvinnlig och manlig personal. Mendet handlar också om samverkan mellan sjukvård,socialtjänst, skola, försäkringskassa, arbetsförmedling ochfrivilligverksamheter.Samverkan handlar inte enbart om kanaler för kontakt vid behov. Dethandlar också om- att skapa forum för debatt och samla gemensam kunskap,- att skapa konsensus kring det gemensamma,- att bygga en ideologisk bas för mål och strategier,- att fördela ansvaret när det gäller ekonomi, kompetens ochmetodutveckling och, inte minst,- att stödja initiativ till verksamheter och bidra till deras förankring.Vänsterpartiet ser med stor oro på den växande ohälsan hoskvinnor, allra helst som den oftast beror på okunnighet ochokunskap. Vi anser därför att det är viktigt att det utvecklasstrategier för samverkan mellan de olika aktörer som möterkvinnor i frågor om hälsa. Detta bör ge regeringentill känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av könsperspektiv inom den medicinskaforskningen,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av kompetensutveckling för allayrkeskategorier inom vård och omsorg,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tolkservicen vid landets sjukhus,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om strategier för samverkan i frågor som rörkvinnors hälsa.Stockholm den 4 oktober 1999Gunilla Wahlén (v)()()()()() 1 Yrkande 1 hänvisat till UbU.