mot · GN02L713 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L713av , ()Konsumenten i centrumInledning"Konsumtion är meningen och målet med all produktion. Producenternasintressen ska tillgodoses endast i den mån det är nödvändigt för att kunnatillgodose konsumenternas intressen. ", Wealth of Nations, 1776.En väl fungerande marknad är den bästa förutsättningen för att tillgodosekonsumenternas önskemål om bra produkter till låga priser med god service.Att vårda marknaden är därför den bästa konsumentpolitiska insatsen. Frittin- och utträde, fri prisbildning och fri konkurrens, god information ochmarknadsvårdande instanser är de viktigaste förutsättningarna för en välfungerande marknad.Den starka internationaliseringen och medlemskapet i den europeiskaunionen har skapat en ny situationen för de svenska konsumenterna. Ävenden tekniska utvecklingen och diverse avregleringar har bidragit tillförändrade förutsättningar. Utvecklingen leder till ett större, bättre ochbilligare utbud av varor och tjänster men kan också minska konsumentensegen förmåga att skaffa sig överblick. Det finns stora mänskliga ochekonomiska vinster att erhålla genom ett aktivt arbete med förebyggandekonsumentpolitiska insatser. Konsumentpolitiken syftar till att stärkakonsumentens ställning på marknaden.Grunden för en väl fungerande marknad är tillgången till god information.Konsumentinformationen utgör en mycket viktig roll. En väl fungerandemarknadsekonomi förutsätter att konsumenten kan bilda sig en uppfattningom varor och tjänsters pris, servicegrad och kvalitet etc, för att således kunnagöra väl överlagda val. Genom att människor ges förutsättningar för attkänna sig trygga som konsumenter erhåller de ett starkt inflytandeöver sin vardag. Konsumentmakt är vardagsmakt.Konsumenten och konkurrensenReformer för att stärka marknadsekonomin har bedrivits genom avregleringar och ändringar i regler inom olikasamhällssektorer. På den statliga sidan kan som exempel nämnas deaktuella avregleringarna inom telekommunikation och elförsörjning.Inom den kommunala sektorn pågår reformarbeten och verksamhetenkonkurrensutsätts och drivs på många håll runt om i landet av andraaktörer än kommunen. Effektiv konkurrens i privat och offentligverksamhet är till nytta för konsumenterna. Avregleringar ikonkurrensstimulerande syfte har således framför allt ettkonsumentintresse och bör fortsätta på fler produktmarknadsområden.De krav och regler som ställs för att gynna konsumenten måste formas såatt det bästa inte blir det godas fiende. Regleringar och detaljstyrning som äromfattande kan istället bidra till onödigt stora kostnader som övervältras påkonsumenten eller försvårar för de aktörer som vill ta sig in på marknaden,vilket även detta i förlängningen drabbar konsumenten. Prisinformations-lagen är ett exempel, där reglerna för prisinformationens utformning snararedriver upp kostnader än är till allmängiltig nytta. Prisinformationslagen börses över.De många nya livsmedelshallarna och stormarknaderna har på många orterbidragit till att pressa ned livsmedelspriserna. finns naturligt ettkommunalt intresse av att stadsplaneringen är god, infrastrukturen fungeraroch olika typ av servicebehov kan tillgodoses. Kommunernas planmonopolska användas för att tillgodose dessa övergripande intressen, inte till attförsvåra den lokala konkurrensen. Planbestämmelser som begränsar handelnbör inte förekomma.Under 1970-talet och tillkom många av de lagar sominnehåller skydd för konsumenterna. Avregleringar av vissa marknader ochökad konkurrensutsättning av vissa tjänster har för den enskildekonsumenten bidragit till ökade valmöjligheter som otydlighetenför vilka regler som gäller blivit alltmer uppenbar. Lagarna har under detsenaste decenniet reviderats och byggts ut. Arbetet med att genomföra EG:srättsakter rörande konsumentområdet pågår kontinuerligt. Det är mycketviktigt att lagstiftningen inom det konsumenträttsliga området utformas medstor tydlighet och för ökad konkurrens.EU-medlemskapet ger nya förutsättningarI regeringens skrivelse Konsumentpolitik i EU- mål och inriktning fördet svenska arbetet (skr. 1995/96:181, bet. 1995/96:LU26, rskr.1995/96:292) redovisas inriktning och mål för arbetet medkonsumentfrågor i EU. Det övergripande målet är att ge konsumenternaen starkare ställning på marknaden samt att främja konsumenternasintressen och inflytande i ett integrerat Europa.Internationaliseringen av marknadsföring och fullbordandet av EU:s inremarknad gör det mycket angeläget för konsumenterna att kunna fåinformation om inhemska och utländska varor och tjänster och praktiskttillträde till marknaderna för att stärka sin position.Amsterdamfördraget har bidragit till att konsumentpolitiken blivit ett egetsjälvständigt politikområde. Det innebär att all verksamhet och politik somskall utformas och genomföras inom EU måste ta hänsyn till konsumenternasönskemål och behov. bör verka för att konsumentintresset får störrevikt i förhållande till producentintresset i EU-samarbetet. Det gäller särskiltinom jordbrukspolitiken.Internationaliseringen har starkt bidragit till nya förutsättningar förkonsumentpolitiken. Genom anslutning först till ochsenare medlemskap i har svensk konsumentpolitik blivit djupt integreradmed den gemensamma konsumentpolitiken i EU, och därför måste densvenska och europeiska konsumentpolitiken i stort ses i ett sammanhang.Sverige bör verka kraftfullt för att befintliga och nya konsumenträttsregler iEU blir enkla och tydligt utformade. I en öppen handel över gränserna blirdet arbete som utförs inom ramen för samarbetet i EU och förgemensamma riktlinjer, enkla rättsregler och tydlighet för konsumenternamycket viktigt och bör prioriteras av svenska myndigheter.Den gemensamma valutan - EMUDen gemensamma valutan skapar transparens. Olika priser för sammaeller likvärdiga produkter avslöjas direkt. Genom Internet blir dengemensamma marknaden tillgänglig för människor oavsett var de bor. Enän större prispress uppstår, framför allt för alla varor och tjänster som lättkan beställas kors och tvärs över nationsgränserna. Bristande lokal ellerinhemsk konkurrens upphävs på den gemensamma marknaden. Ettsvenskt deltagande i den gemensamma valutan är därför av stor vikt förde svenska konsumenterna. För att konsumenterna fullt ut ska kunnanyttja dessa fördelar är tydliga rättsregler av stor vikt.Resurssvaga hushållKonsumentverkets rapport (1998:16) påvisar att möjligheten till sparandehar en mycket stark koppling till inkomsten. Hushåll med låg inkomsthar ett mycket sämre försäkringsskydd, vilket är oroande ur rättsligaspekt då avsaknad av hemförsäkring även innebär avsaknad av rätt tills.k. Det är också ofta dessa hushåll som saknar effektiva ochbilliga betalningsmetoder, såsom bank på Internet eller postgirokonton.Detta illustrerar vikten av att konsumentvägledningen dels är lätttillgänglig, dels att inriktningen än mer behöver vara att stödja dessahushåll med budgetrådgivning och information kring den finansiellasektorn.Redan skuldsatta personer använder sig ofta av dyra snabblån för att klaraav kortsiktiga ekonomiska situationer. Uppemot hälften av de personer somsöker hjälp med skuldsanering har skulder som hänför sig till snabb-beviljade lån med mycket höga räntor. Lättheten att skaffa sig vissa krediteroch att låna pengar kan leda till oöverlagda och dyra krediter somundergräver hushållets ekonomi.Svårigheten att tolka t ex uppgifter rörande effektiva räntor kan vara enorsak till att krediter med höga räntor väljs trots att en annan kredit tillbetydligt lägre ränta skulle kunna vara möjlig att erhålla. Det vore rimligtattvarje kreditprövning skulle genomgå en samlad kreditprövning för att gelångivaren en bättre bild av kundens återbetalningsförmåga etc. Innanskuldsanering beviljas bör långivarens agerande för att göra sig en bild avkredittagarens möjlighet att klara ingången kredit väga tyngre.Den offentliga servicenMånga av de tjänster som betyder mest för oss medborgare i vardagen äroffentligt producerade eller offentligt styrda. Den konsumentmakt ochden konsumenträtt som gäller för livsmedel, kläder eller semesterresorgäller inte för utbildning, barnomsorg eller äldreboende. ärsåväl valfrihet som möjlighet att hävda sin rätt mot producenten minstlika viktigt. Konsumentintresset i de offentligt styrda tjänstesektorernamåste stärkas. En sådan översyn av lagstiftningen bör startas.FondsparandeFondsparandet ökar och konsumenten har ett stort utbud att välja på. Föratt uppmuntra och underlätta ett aktivare fondsparande bör fondbytenkunna ske utan att konsumenten drabbas av drastiska skattekonsekvenser.På detta sätt skärps konkurrensvillkoren genom att konsumentmakten fåren mer reell innebörd.MyndighetsorganisationenI den konsumentpolitiska kommitténs rapport (SOU 1994:14)redovisades uppfattningar om renodling och strukturering avmyndighetsorganisationen genom att separera myndighetsutövningenfrån de opinionsbildande uppgifterna.Kommitténs förslag genomfördes aldrig; i stället har Konsumentverketinom ramen för sitt arbete genomfört en tydligare funktionsuppdelning. Vianser dock att en bättre rollfördelning mellan den myndighetsutövning ochde marknadsvårdande uppgifterna å ena sidan och de opinionsbildande ochensidigt konsumentstödjande å den andra skulle främja marknadensfunktionssätt. är den centrala myndigheten för konsument-frågor.Konsumentverkets engagemang omfattar dels myndighetsutövning, delsannan konsumentstödjande verksamhet. , , och är demyndigheter som närmast arbetar med konsumentfrågor. En översyn avmyndighetsutövning, marknadskontroll, opinionsbildning och konsument-stöd bör göras i syfte att än bättre nå målen med verksamheten. Marknads-kontrollen som utövas via bör förstärkas.HemställanHemställanMed hänvisning till det ovan anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om fri konkurrens och god information som grund-pelare för konsumentpolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om fortsatta avregleringar av produktmarknader,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avreglering inom jordbrukssektorn,34. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om svensk prioritering av det internationella arbetetför gemensamma riktlinjer och rättsregler,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om svenskt deltagande i , 16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om resurssvaga hushåll och budgetrådgivning,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om långivares ansvar vid kreditgivning,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om konsumentmakt i offentlig service,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om fondsparande, 210. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om effektiv myndighetsorganisation för främjandeav konsumentintresset.Stockholm den 5 oktober 1999Karin ()()()()()()()()()1 Yrkande 5 hänvisat till FiU.2 Yrkande 9 hänvisat till SkU.3 Yrkande 3 hänvisat till MJU.