mot · GN02So203 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So203av , ()Transsexuellas situationLiberala utgångspunkter föratt förbättra transsexuellassituationLiberalismen är mångfaldens ideologi. Liberalismen värnarrespekten för varje människas egenart och varje människasrätt att forma den egna tillvaron utifrån sina egna känslor,drömmar och värderingar. Vi bejakar och hyllar denmänskliga mångfald som andra, mörkare läror ser som etthot.Till de mest grundläggande egenskaperna i den mänskliga identiteten höruppfattningen om könstillhörighet. Att varje människa själv borde ha rätt attavgöra vilket kön hon tillhör låter som en självklarhet. En viss gruppmänniskor utsätts dock för osynliggörande, diskriminering och i många fallförakt, enbart på grund av deras uppfattning om den egna könstillhörigheten.TranssexualismTranssexualism eller transsexualitet är upplevelsen av enmotsättning mellan individens biologiska kön ochuppfattning om den egna könstillhörigheten. Transsexuellabeskriver det ofta som att "ett naturens misstag blivit be-gånget". Ofta - men inte alltid - känner transsexuella enstark önskan att genom kirurgiska eller hormonella åtgärderfå till stånd en anatomisk förändring i syfte att få den egnakroppens utseende att stämma överens med "det psykiskakönet". Transsexuella finns av båda könen och könsbytenkan alltså ske i båda riktningarna. Ingen kan med säkerhetsäga hur många transsexuella det finns i Sverige.Uppskattningarna varierar mellan några hundra till någratusen personer.Transsexualism skall inte förväxlas med transvestism, där individen villklä sig i det motsatta könets kläder men är tillfreds med sitt fysiska kön.Transsexualism har inte med den sexuella identiteten att göra, transsexuellakan vara både homo-, bi- och heterosexuella. Vissa anser att personer somvill byta kön bara kan anses transsexuella före operationen. Det är dock intealls ovanligt att personer efter fullbordat könsbyte fortsätter att t.ex. varaaktiva i föreningar och nätverk för transsexuella. I detta sammanhang avsesmed termen transsexuella alla som upplever, eller före en könsbytesoperationhar upplevt, att ens biologiska kön inte stämmer överens med ens köns-identitet.Lagen om fastställelse avkönstillhörighet i vissa fallDe viktigaste bestämmelserna om könsbyte finns i lagen(1972:119) om fastställelse av könstillhörighet i vissa fall.Denna lag har flera allvarliga brister som gör att den i vissafall försvårar transsexuellas situation i stället för attunderlätta den.Lagen kräver exempelvis att den som skall genomgå könsbyte skall varaogift, något som i praktiken tvingar många transsexuella till familjesplittringför att kunna genomgå det efterlängtade könsbytet. En gift transsexuellperson som vill ändra sitt biologiska kön måste således skilja sig från sinmake eller maka, med allt vad detta innebär i form av bodelning och övrigakonsekvenser.Det gifta par som vill fortsätta att leva tillsammans efter att ena parten byttkön måste alltså först genomgå äktenskapsskillnad och sedan ingå registreratpartnerskap. Att lagen på detta sätt tvingar transsexuella tillfamiljesplittringär både onödigt och direkt inhumant.Den som, å andra sidan, väljer att leva vardagen i enlighet med sinupplevda könstillhörighet utan att genomgå kirurgisk behandling stöter påandra problem. Ett sådant problem är namnfrågor. Enligt praxis tillåts intepersoner som juridiskt sett är män att byta till kvinnliga förnamn och viceversa. Detta sker med hänvisning till 34 § i namnlagen (1982:670), somlyder: "Som förnamn får inte godkännas namn som kan väcka anstöt ellerkan antas leda till obehag för den som skall bära det eller namn som avnågon annan anledning uppenbarligen inte är lämpligt som förnamn. "Ur ett liberalt perspektiv finns det inga rimliga skäl att förbjuda personeratt bära ett visst förnamn enbart för att det förknippas med det andra könet.Den principiella frågan påverkas inte av att det finns ett begränsat antal"könsneutrala" förnamn som är tillgängliga för alla oavsett könstillhörighet.Att byta från manligt till kvinnligt förnamn, eller vise versa, är inget somgörs av okynne. De nämnda begränsningarna i reglerna för förnamnsbyteminskar inte den stora allmänhetens valfrihet men upplevs som en storbegränsning för många transsexuella.Könsbyte och identitet iäldre handlingarI lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet ivissa fall och i förarbetena till lagstiftningen finns ingensärskild reglering som ger rättighet för en person somgenomgått könsbyte att få sin identitet i betyg,anställningspapper etc. ändrad retroaktivt. Det är upp tillrespektive skola eller arbetsgivare att tillmötesgå ett sådantönskemål. Det har visat sig att personer som genomgåttkönsbyte haft svårigheter att få sådana önskemåltillgodosedda varför jag anser att det i lagen bör införas enrättighet till retroaktivt namnbyte.Attityder ochdiskrimineringFör transsexuella kan det vara mycket varierande hur de blirbemötta av andra människor. En del förstår deras svårasituation och ger dem sitt fulla stöd. Andra, kanske de flesta,reagerar med rädsla, obehag och fientlighet. Följden av dettablir att den transsexuelle ofta hamnar i ett psykologisktunderläge och blir mycket känslig för omgivningensreaktioner. Det är inte ovanligt att transsexuella tvingas slutasina jobb eller utbildningar. Att få en anställning under tidensom en transsexuell genomgår sin medicinska behandling ärpraktiskt taget omöjligt; dels eftersom personen kan ge etttvetydigt eller säreget intryck utseendemässigt (även omarbetet inte har något med utseendet att göra), dels för attpersonens sociala och psykologiska könsroll är underförändring vilket ytterligare försvårar en eventuellanställning, oberoende av vilken könsroll som personenväljer att presentera sig i.Lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund avsexuell läggning ger inget skydd mot diskriminering på grund av trans-sexualitet. Inte heller förbud mot olaga diskriminering (16 kap.9 §) skyddar transsexuella. Utredningen som föregick införandet av lagenmot förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning(SOU 1997:175) hävdade att diskriminering på grund av transsexualitetkunde anses omfattas av jämställdhetslagens förbud mot diskriminering pågrund av könstillhörighet. Det är dock oklart om så verkligen är fallet.Regeringen bör därför få i uppdrag att utreda om jämställdhetslagens dis-krimineringsförbud uttryckligen skall gälla även förbud mot diskrimineringpå grund av upplevd könstillhörighet.Bidrag till transsexuellasorganisationerTranssexuella organiserar sig i Riksförbundetför transsexuella (RFTS), en fristående sammanslutning utankoppling till t.ex. RFSL eller . Många transsexuellasöker sig också till föreningarna FPE-S och FPE-NE, vilkaäven organiserar transvestiter. har RFTS inte erhållitnågon form av offentligt stöd för sin verksamhet, trots attdenna är av mycket stor betydelse för de transsexuella somgenom föreningen kan få stöd, information och kontakt medandra i samma situation. Det bör undersökas på vilket sättstaten kan ge ekonomiskt stöd åt transsexuellasorganisationer.Behovet av en utredning omtranssexuellas situationDet behövs en utredning som ur ett helhetsperspektiv belysertranssexuellas situation i det svenska samhället. Utredningenbör omfatta både lagstiftningsfrågor, behandlingsfrågor (t.ex.hälso och sjukvårdens bemötande och proceduren kringkönsbytesoperation) och sociala frågor (t.ex. diskriminering,attityder och organisationsstöd). Utredningen skall ha tätkontakt med såväl transsexuellas organisationer som medövrig expertis på området och bör ha ett allmänt hålletmandat att lämna de förslag som anses behövliga för attförbättra transsexuellas situation i samhället.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av ändring av lagen om fastställelse avkönstillhörighet i vissa fall,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av ändring av namnlagen,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rättighet till retroaktivt namnbyte efter köns-byte,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om jämställdhetslagens diskrimineringsförbud ochdiskriminering på grund av upplevd könstillhörighet,25. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bidrag till transsexuellas organisationer6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en utredning av transsexuellas situation i sam-hället.Stockholm den 20 september 1999Barbro ()1 Yrkandena 2 och 3 hänvisade till LU.2 Yrkande 4 hänvisat till AU.