mot · GN02U412 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U412av Tolgfors, ()Ny neutralitetskommissionTillsätt ny neutralitetskommissionSvenska folket har rätt till sin historia.Den så kallade gjorde ett viktigt arbete i attbeskriva hur den under det värderade hotetmot landet och sökte samarbete för att säkra landets försvar, i händelse avkrig. Kommissionen hade uppdraget att beskriva situationen som den såg utunder tiden från slut , eller, somresonemanget i direktiven gick, intill dess att den internationella ned-rustningspolitiken fick gjorde en mycket betydelsefull insats.Framförallt bidrog den med tre större konstateranden:- Rikets ledning ansåg att var utsattför kontinuerligt och allvarligt hot. Statsminister deladepersonligen denna uppfattning.- Regeringen ansåg att inte kunde stå emot en stormaktsangripare.Därför vidtogs de åtgärder som var nödvändiga för att klara landetsförsvar, bl.a. i form av samarbete med . Detta ägde rum i hemlighet,under sekretess, även om åtgärderna inofficiellt förankrades ioppositionen.- Den demokratiska processen hanterades i detta avseende inte korrekt.Statsminister felinformerade om vad som faktisktförevar.I perspektiv av värdefulla arbete ter det sigsom uppenbart att centrala delar av den svenska efterkrigshistorienvarken är tillfredsställande utredd eller fick som nämndes inte gå längre fram i tidenän till . En rimlig tolkning av detta är att de resultat somskulle kunna frambringas betraktades som alltför känsliga. I klartexthandlade det om att kommissionen inte fick närma sig regeringen har det gått den första neutralitetskommissionenavslutade sitt arbete och läget har förändrats. Det föreligger inga hinder föratt låta en andra gå vidare och utreda tiden efternovember 1969 fram till 20 år senare.Förhållandena var delvis annorlunda än tidigare.Frågor som kan vara av intresse är t.ex. i vad mån den svenska regeringenmellan räknade med stöd, också om kärnvapen-balans mellan och rådde? Hur påverkade den sovjetiskanordflottans uppbyggnad möjligheter att räkna med stöd från ?Hur förändrade den amerikanska Naval Strategy bilden? Bidrogkryssningsmissilernas tillkomst till en ny situation? Fortsatte regeringen attdölja ett svenskt samarbete med och Nato?En ny arbete med en ny, utförlig och mer korrekthistoriebeskrivning skulle vara viktigt för dagens säkerhetspolitiska debatt.Den säkerhetspolitiska moderniseringen hämmas av en felaktig bild avSveriges agerande under det och den dåvarandeneutralitetspolitikens art. Det finns debattörer som känner stolthet över ochtrygghet i en historisk situation som aldrig existerade.En ny , med mandat att arbeta sig vidare fram itiden också efter bör därför tillsättas. bör ge dettaregeringen till känna.Det är inte bara så att svenska folket tål sanningen, man har rätt till den.Felaktig syn på USAEuropa har varit oförmöget att hantera sin egensäkerhet. och demokratins överlevnad har varit beroende av USAoch den amerikanska befolkningens välvilja.Bara i förlorade nära 300.000 och 38.000unga män i strid. Därtill kom bortåt 900.000 personer som skadades,försvann eller tillfångatogs. Det borde vara naturligt att känna tacksamhetöver de insatser som inte minst och enskilda amerikanska soldater gjortför den europeiska freden.Det är förvånande att det land som räddat och i de mestutsatta av situationer så ofta har beskrivits så negativt. ISverige har det varit kutym att kritisera och officiellt avsvärja sig alltmilitärt och tidigare också säkerhetspolitiskt samröre med . Inofficiellthar dock de flesta vetat och förstått att har varit och är beroende avUSA för sin säkerhet.Utan och Nato i ryggen hade det svenska försvaret behövt utformasoch dimensioneras på ett helt annat sätt också under det mestutpräglade neutralitetspolitik. - däribland också - harvarit beroende av det amerikanska kärnvapenparaplyet.Europa är inte heller förmöget att klara sin egen säkerhet utan dentransatlantiska solidariteten. donerar av säkerhetsskältill . är också det enda land som har de resurser somkrävs att klara t.ex. försvar av rygg, det norska havet.Det är av stor vikt att framtida säkerhetspolitiska lösningar inkluderar enbevarad transatlantisk solidaritet. Vikten av den transatlantiska länken stårinte i motsats till ett ökat europeiskt ansvarstagande för den egna säkerheten.Felaktig syn på SovjetunionenUnder stora delar av det och långt fram domineradeden så kallade Kolsuparteorin svensk säkerhetspolitik. stod enligtdenna neutralt mellan två parter, som delade lika på skulden förspänningen i . Vår syn var värderingsfri, åsiktslös om de bådakonkurrerande systemen.Ansvaret för det kan naturligtvis inte delas lika mellan öst ochväst. var en diktatur, baserad på kommunismen med miljonerliv på sitt samvete. Väst umgicks inte med planer på att invadera demo-kratiska grannländer, vilket och gjorde.Det förnekades under det att var Sverigesegentliga fiende, trots att alla visste motsatsen.I själva verket hamnade fel i ett moraliskt ställningstagande mellanrätt och fel, mellan demokrati och diktatur, mellan respekt och förakt förmänskliga rättigheter och mellan anpasslighet eller protest mot ockupation avvåra baltiska grannländer. Brott mot mänskliga rättigheter accepterades vara"interna angelägenheter", trots att människors rättigheter är universella ochknappast kan vara annat än lika för alla oavsett var man bor.Efter hand har bilden av det gamla verklighetsanpassats.Arkiven har öppnats. Men alltjämt finns behov för att göra upp medhur Sovjetpolitiken såg ut och hur folken i sveksgenom en neutralitetspolitik som gick långt utöver vad den militäraalliansfriheten, eller formella neutraliteten, skulle kräva.Gör upp med historienAtt det löpande förekommit underliggande och hemlighållet samarbeteoch kontakter mellan och har inte minst genom neutralitets-kommissionens arbete efterhand klargjorts allt tydligare. Det gäller bådeunderrättelsesidan och anpassning av olika system, t.ex. inom flyget.Hyckleriet ligger i årtiondens förnekande av detta samarbete frånofficiellt håll.Den som argumenterade för öppet samarbete med , liknande det somfaktiskt bedrevs, utsattes för massiv kritik. De personer som såg till att dettasamarbete faktiskt bedrevs i det fördolda stod för kritiken.När statsminister besökte tackadehan president särskilt för den hjälp som FBI hade givit ochde baltiska staterna. Det är intressant att en svensk socialdemokratiskstatsminister tackar en amerikansk president för FBI:s hjälp.Men när kommer en svensk statsminister officiellt att tacka förlandets insatser för den europeiska freden och och Nato för detsamarbete man haft med ? När kommer en svensk,socialdemokratisk statsminister att vara sanningsenlig om den svenskasäkerhetspolitiska efterkrigshistorien? När kommer hela sanningen attbeskrivas och berättas?Inte förrän detta erkänns kommer att kunna driva en säker-hetspolitik utan skygglappar.Förnya den säkerhetspolitiska definitionenDen icke-sanningsenliga beskrivningen av samarbetet med och denfelaktiga Kolsuparteorin är två av orsakerna till eftersläpningen och denbristande moderniseringen av säkerhetspolitiska linje detsenaste decenniet.Det gamla neutralitetsbegreppet avskaffades . Därmed försvannden automatiska neutraliteten vid krig i närområdet. Istället formulerades ibred enighet en militär alliansfrihet syftande till möjligheten för attstå neutralt i händelse av krig i närområdet.Så sent som ville dock återgå till den gamlaautomatiska neutralitetsformuleringen. Också Socialdemokraterna harbromsat förnyelsen. I försvarsberedningen fanns föreslaget att den nuvarandesäkerhetspolitiska definitionen - att är militärt alliansfritt, syftandetill möjligheten att stå neutral i händelse av krig i närområdet - skulleutmönstras. skulle kort och gott beskrivas som militärt alliansfritt.Majoriteten ändrade sig dock och den gamla formuleringen blev kvar. Dettaär ett symptom på att den säkerhetspolitiska moderniseringen har lång vägkvar.Det är knappast möjligt att se en enda situation där neutralitet skullekännas rimlig, naturlig eller ens möjlig i närområdet. Som EU-medlem kanSverige aldrig stå neutralt om ett annat EU-land attackeras. Det kan vi hellerinte göra om våra baltiska grannar hotas. kan Sverigessäkerhetspolitiska definition bara besrivas som att landet är militärtalliansfritt.Sverige måste bättre finna sin roll i den framväxande alleuropeiskasäkerhetsordningen. Det gäller vår egen situation, men också vårt agerandeför strukturens utveckling.Den militära alliansfriheten är ett medel i svensk säkerhetspolitik, den ärinte ett mål. Från början var detta tydligt, men under det senaredel sammanblandades neutralitetspolitiken med en moralisk dimension. Ivarje tid måste välja den väg som bäst gynnar vår säkerhetspolitiskasituation och bidrar till stabilitet i vår del av världen. För att detta skallblitydligt är det viktigt att historien är väl utredd och rätt beskriven.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en ny neutralitetsutredning som har mandatatt granska tiden tillsätts,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om säkerhetspolitiska definition.Stockholm den 5 oktober 1999Sten Tolgfors (m)()