mot · GN02Ub245 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub245av , ()Barnomsorg m.m.I förra höstens valrörelses sista skälvande stund kastade statsministerGöran in en brandfackla som orsakat en intensiv debatt - den såkallade maxtaxan på dagis.Förslaget om maxtaxa är förkastligt från åtminstone tre perspektiv -ideologiskt, ekonomiskt och fördelningspolitiskt. För det första visar för-slaget om maxtaxa att socialdemokratin har svårt att frigöra sig från dengamla myrdalska sociala ingenjörskonsten. Maxtaxan är tänkt att genomförasparallellt med utbyggnaden av en så kallad allmän förskola. Tanken är attföräldrarna ska förvärvsarbeta och barnen ska placeras i händerna på statligtutbildade pedagoger. Regeringen verkar helt oförstående för tanken attföräldrar vill vara hemma med sina barn under de första viktiga åren. Iställetför att ge föräldrarna förtroendet att själva ta hand om sina småbarn villregeringen att alla barn ska fostras på offentliga förskolorav utbildade pedagoger. Detta motiveras svävande med "barns behov avpedagogisk verksamhet".Men frågan är vad som ska ses som viktigast. Är det viktigare att barnenlämnas över till statens utbildade pedagoger för att redan från start bliföremål för ett abstrakt "livslångt lärande" än att de får vara tillsammans medsina föräldrar? Är det viktigare att de små barnen genom statlig regleringfostras till "goda medborgare" än att de får möjlighet att utvecklas tillsam-mans med sin mamma och sin pappa? Är det statligt formulerade läroplanersom ger ett barn i den här åldern goda förutsättningar i livet, eller är det enkärleksfull och nära relation med mamma och pappa?Det som ligger bakom förslaget om maxtaxa och allmän förskola ärsåledes inte först och främst ett värnande om barnens välfärd utan en iverfrån statsmaktens sida att överta ansvaret för barnens fostran från föräldrarnaoch se till att barnen utvecklas på det sätt som staten finner för gott. Det äromöjligt att ställa upp på en sådan syn på ansvarsförhållandena mellan statoch familj.För det andra är maxtaxeförslaget högst tvivelaktigt utifrån ekonomisksynvinkel. har låtit några forskare från univer-sitet ta reda på vad maxtaxan kommer att innebära för landets kommuner ifråga om bland annat ökad efterfrågan av barnomsorg och förändring avskatteintäkter. Deras resultat är ingen uppmuntrande läsning för kommu-nerna.Forskarna kommer fram till att en kraftigt ökad efterfrågan på barnomsorgoch en väsentlig ökning av barnfamiljernas inkomster blir resultatet omregeringen inför maxtaxa inom barnomsorgen. Däremot kommer föräldrarnaendast i mycket liten utsträckning att öka sin arbetstid. Som andel avinkomsterna innebär maxtaxan en större förbättring för familjer med lågainkomster. Studien visar att maxtaxans effekter på föräldrarnas arbetstiderantagligen blir små. Den enda effekten som materialet låter förvänta är enökning i kvinnornas arbetstid med i genomsnitt . De ekonomiskakonsekvenserna för kommunerna och deras verksamheter blir kännbara.Kommunernas avgiftsintäkter minskar med . Antalet barnsom utnyttjar barnomsorg väntas enligt studien öka med ochantalet omsorgstimmar i barnomsorg med ungefär 32 procent.Eftersom effekten på föräldrarnas arbetstider är nästan obefintlig blirökningen av skatteintäkterna för kommun och stat mycket små. beräkningar visade på att förslaget om enmaxtaxa totalt kostar kommunerna . Av dessa utgör1,4 miljarder kostnader för barnomsorg till arbetslösa och föräldralediga.Effekten på kommunernas skatteintäkter är inte beaktad här. Regeringen har ivårbudgeten avsatt för en allmän förskola och maxtaxa ibarnomsorgen. Med den tidigare refererade studien som grund har man gjortnya beräkningar som visar att avgiftsbortfallet för kommunerna kommer attuppgå till . Kommunernas skatteintäkterna kommerendast att öka med . Till detta kommer kostnaden för denkraftiga ökningen av efterfrågan på barnomsorg.För det tredje ger förslaget om maxtaxa en fördelningspolitiskt högsttvivelaktig profil. När avgifterna sänks enligt maxtaxeförslaget ökar dedisponibla inkomsterna ganska mycket för de barnfamiljer som utnyttjarkommunal barnomsorg. För familjerna i den lägsta inkomstgruppen germaxtaxan ökade inkomster i plånboken med jämfört med18 för dem med högst inkomst. De med högre inkomster tjänarsåledes mer på förslaget. De fattigaste tjänar mindre.Det finns således goda skäl för att avvisa förslaget om maxtaxainom barnomsorgen.Vad som däremot behövs är mer tid för barnen. Det finns undersökningarsom visar att av småbarnsmammorna och avpapporna helst skulle vilja vara hemma med sitt barn helt och hållet de förstatre åren. Det är mer tid med barnen som de svenska familjerna efterfrågar,inte maxtaxa. Det bästa beviset för detta är det enorma gensvarvårdnadsbidraget fick under sin korta livstid. Det antal föräldrar som ansökteom vårdnadsbidraget var större än någon väntat sig. avföräldrarna med barn i åldrarna valde att ansöka omvårdnadsbidrag, helt eller delvis. Reformen visade med all önskvärdtydlighet att många föräldrar efterfrågar alternativ till den kommunalabarnomsorgen. Vårdnadsbidraget bör återinföras.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att avvisa förslaget om maxtaxa inom barn-omsorgen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att återinföra vårdnadsbidraget.1Stockholm den 4 oktober 1999Mikael ()1 Yrkande 2 hänvisat till SfU.