mot · GN02Ju725 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju725av , ()BrottsofferBrottsofferAtt drabbas av brott är för många människor en oerhört traumatiskupplevelse. Det kan innebära att tilliten till omgivningen förloras,som kontrollen över livet försvinner.Ganska ofta har det visat sig att brottsoffret skuldbelägger sig själv initialtför det inträffade och gör uttalanden som till exempel: "Om jag inte hade haftså utmanande klädsel" eller "Vad var det hos mig som gjorde att just jag blevslagen?". Trots att samspelet mellan kropp och själ är väldokumenterat är detofta enbart den ena halvan av den nödvändiga hjälpen som brottsoffret får.Den fysiska överlevnaden kanske medan den psykologiskabearbetningen lämnas därhän med djupa och kanske livslånga sår.Vad är ett brottsofferDet finns ingen allmänt accepterad definition av vem eller vilkasom är att betrakta som brottsoffer. Begreppet brottsoffer förekommerinte heller i lagstiftningen. Den juridiska termen för en person somutsatts för brott är målsägande. definierar målsägandesom den mot vilken brott har blivit begånget, som blivit förnärmad avbrottet eller som har lidit skada.Det finns andra mycket vidare definitioner av brottsoffer och i vissa fallkan alla människor betraktas som brottsoffer i något avseende. Helasamhället drabbas till exempel av företags olagliga miljöhanteringBrottsoffer var länge en undanskymd grupp i samhället som fick litenuppmärksamhet inom forskning och kriminalpolitik. Men under de senaste30 åren har brottsofferfrågorna förts upp på den politiska dagordningen.Forskningen om brottsoffer och dennes situation kallas den viktimologiskaforskningen (viktimologi = läran om offer).Mycket återstår att göra och då är det viktigt med fördjupade kunskaper.Vad har vi till exempel för kunskap när det gäller bemötande,omhändertagande och behandling av brottsoffer?Enligt en pionjär inom forskningen är det först när man har fått status somtillhörande en "offergrupp" som man kan erhålla ekonomisk, medicinsk,psykologisk eller social behandling och rehabilitering. Kvinnor som utsattsför våldtäkt är ett exempel på en grupp som inte blev erkänd som offer förrände fick hjälp med opinionsbildning av kvinnorörelsen. Våld och övergreppmot kvinnor betraktades länge som en privat angelägenhet.Barn som brottsofferMånga barn och ungdomar som ringer till Barnens hjälptelefon är ellerhar varit utsatta för brott. görs cirka 140 000 försök att ringaBarnens hjälptelefon och av dessa, drygt 50 000, kommerfram. En del av de tysta påringningarna, de avbrutna samtalen ochtestsamtalen är troligtvis ett led i vissa barns sätt att prova ochförsök att samla mod inför det som skall sägas.Enligt är det vanligt att fallarbetet handlar om barn som utsatts förbrott. En del har varit utsatta för direkta brott som fysisk misshandel ellersexuella övergrepp. Ofta är det någon närstående som begår dessa brott.Ofta saknas det barnperspektiv i vårt samhälle, t.ex. utredningar, lagar ochdefinitioner. I den statliga (SOU 1998:40,Brottsoffer - Vad har gjorts? Vad bör göras?) saknas genomgående ettbarnperspektiv. Det är märkligt att man i en utredning som denna inte harvalt att behandla barn specifikt. Av utredningen framgår att man varitmedveten om att det finns vissa grupper av brottsoffer, t.ex. barn ochpersoner med vissa handikapp, som kan kräva särskilda överväganden ochåtgärder. Men utredningen valde att behandla brottsoffer generellt och gjordeinga särskilda överväganden beträffande dessa grupper.Det hela blir ännu mer besynnerligt då regeringen fastslår, i proposition1997/98:182 angående strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnsrättigheter, att barnperspektivet skall finnas med i alla utredningsdirektiv.Vänsterpartiet anser att redan nu ställer krav på attbarnperspektivet skall finnas med i alla utredningsdirektiv och hoppas att detblir så i fortsättningen. Detta vill vi ge regeringen till känna.Vissa barns hemförhållandenDet är svårt att avgöra om barn utsätts för regelrätta brott eller ej närförälder brister i omvårdnaden. Vanvård och psykisk misshandel somberor på förälders missbruk, psykiska sjukdom eller annanfunktionssvaghet ligger ofta i en gråzon. Det kan vara pappan ellermamman som dricker och inte förmår att ta hand om barnen på ett rimligtsätt.Att barn är indirekta offer för brott mot någon närstående, som när pappanmisshandlat eller mördat mamman, förekommer också. Mobbning i form avhot, trakasserier och fysisk misshandel är exempel på direkta brott som barnutsätts för. Här är förövarna ofta andra barn.En dansk undersökning har visat att av 35 familjer där modernmisshandlades blev nästan hälften av alla barnen också misshandlade avfadern. I studien visar ettännu starkare samband mellan att vara vittne till och offer för samma våld.Barn som misshandlas i hem där även modern blir utsatt för misshandel kanytterst sällan räkna med att få något skydd av mamman. Detta till följd av atthon för det mesta är innesluten i sin egen fruktan för den misshandlandemaken. Barnen lämnas helt ensamma i sina hopplösa försök att hantera dekänslor av ångest och skuld som följer av handgripligt våld. Våldet görs familjehemlighet som barnet måste acceptera, och det innebär att barnettill följd av sin lojalitet inte kan prata med någon om allt det hemska somförsiggår i hemmet. Barnets känsla av otillräcklighet och av att vara värdelösväxer sig starkare.Barn som utsätts för sexuella övergreppEtt barn som blir utsatt för sexuella övergrepp tvingas göra smärtsammaväxlingar mellan att vara det barn det är, till att bli en "vuxen"sexualpartner till förövaren. Genom övergreppen berövas barnet sinintegritet och sitt egenvärde och görs till en del av den vuxnes sexualitet,vilket barnet varken är fysiskt eller psykiskt moget för. Barnet förstårinte det som sker och kan därför inte värja sig mot det. Om det är barnetsförälder som förgriper sig på barnet så innebär det att samma person sombarnet är hänvisad till för att få tröst, skydd och stöd också är den som iandra sammanhang skadar, skrämmer och plågar.Forskning och kunskaper om dessa övergrepp visar att många barn på etteller annat sätt hotas till tystnad. Förövaren uppträder ofta, efter självaövergreppen, som om de aldrig har existerat. Barnen drabbas då av en känslaav overklighet som de är utlämnade åt sig själva att hantera. Barnen haroerhört svårt för att berätta om övergreppen. Rädslan att inte bli trodd ärstark och tyvärr är det många barn som möts av misstro när de berättar om desexuella övergreppen, särskilt om förövaren finns inom familjen. Barnet vetatt ett avslöjande kan innebära att familjen riskerar att splittras, ochfamiljenär livsnödvändig för alla barn. Rädslan för repressalier i samband med ettavslöjande är också stor. Vanliga hot är att förövaren skall ta livet av sigellerdöda hela familjen utom barnet, som då för alltid kommer att vara ensamtoch övergiven. Andra sätt är att förövaren köper barnet genom gåvor ochpresenter och barnet dras snabbt in i tysta överenskommelser.Modern amerikansk forskning visar att barn som varit utsatta för sexuellaövergrepp löper så stor risk att som vuxen utvecklaalkoholmissbruk. Det är också väl dokumenterat att de flesta prostitueradehar blivit utsatta för sexuella övergrepp som barn.I handläggningen av ärenden som rör misstanke om sexuella övergreppmot barn vill vi särskilt framhålla de utsatta barnens omedelbara behov avskydd, stöd och psykoterapeutisk hjälp. går det alldeles förlång tid mellan anmälan och utredning och barnets rättigheter får stå tillbaka.I spänningsfältet mellan barnets behov och kravet på rättssäkerhet behöverutredningsregler och handläggningsrutiner anpassas så att barnets behov avskydd, stöd och bearbetning inte äventyras.Samarbetet mellan polisen, , barnpsykiatrin, skolan samtfrivilligorganisationer, som brottsofferjourerna och , behöver utvecklas.Det behövs mer utbildning för personer inom rättsväsendet i frågor rörandebarns behov och rättigheter. I likhet med anser Vänsterpartietatt det behövs ett tydligare barnperspektiv i det rättsliga förfarandet. Enförutsättning för detta är att utbildning, fortbildning och informationavseende FN:s konvention om barnets rättigheter ges till personal inomrättsväsendet. Utbildningsinsatser om barnets behov och rättigheter bör riktasbåde till dem som utbildar sig till t.ex. poliser eller jurister och till deredanyrkesverksamma.Vid det rättsliga förfarandet är det viktigt att det görs en individuellbedömning av vad som är bäst för just detta barn. Ett exempel på detta är attbedömningen huruvida barnet har behov av särskild företrädare,målsägandebiträde, stödperson, vittnesbiträde och/eller socialtjänst måstegöras i varje enskilt fall och inte endast med utgångspunkt från vem som ärmisstänkt förövare. Detta vill vi ge regeringen till känna.Ökning av brottsoffer bland ungaVarje år anmäls över en miljon brott i . Många av dessa leder intetill några allvarliga konsekvenser i form av fysisk skada eller betydandeekonomisk förlust för den drabbade. Men många som drabbas uppleverett starkt obehag och uppvisar i vissa fall kraftiga psykiska reaktionerefter att de blivit utsatta för brott. Ett brott som för omvärlden synsbagatellartat är en högst påtaglig verklighet för den drabbade.Många unga råkar ut för rån. Stölder av mobiltelefoner, kontanterm.m. Hot med kniv är också vanligt förekommande inomgängbildningen. Det är bara några få som vågar anmäla till polisen p.g.a.rädsla för repressalier . Dessa söker sig knappast till brottsofferjourerna. Detfinns mycket lite stöd och hjälp för de drabbade. Köerna till barn- ochungdomspsykiatrin är mycket långa, vilket gör att det är svårt att få hjälpdärifrån. Nedskärningarna i skolorna har ofta betytt att skolpsykologer,elevassistenter och liknande försvunnit. Att det skett en ökning av brottsofferbland unga bör därför uppmärksammas av regeringen.MobbningUnder har mobbningen uppmärksammats allt mer, såväl isamhällsdebatten som inom skolans värld. Det har också lett till ökadeinsatser både i kommuner och i skolan. Detta till trots ligger mobbningenkvar på samma höga nivå som . Cirka 100 000 barnoch ungdomar utsätts för mobbning . Mobbning är inte bara ettproblem för skolan utan en angelägenhet för hela samhället, ochomfattningen gör att det måste ses som ett samhällsproblem. Ett problemsom endast börjat uppmärksammas är vuxenmobbning och dåfrämst på arbetet. Det kan gälla en chef som mobbar en viss anställd ellerett arbetslag i sin helhet som fryser ute en viss person. Maktmissbruk ochsexuella trakasserier är andra former av mobbning som måste bemötas.Insatserna måste utgå från ett helhetsperspektiv med hög medvetenhetom de bakomliggande orsakerna. Ofta är mobbning en konsekvens avutdragna konflikter p.g.a. dåliga relationer och bristande kommunikation.Öppna kränkningar avslöjar att något har gått snett, men problemenbottnar ofta i brister i den sociala miljön.Under senare år har kopplingen mellan mobbning och grövre våld ochbrottslighet uppmärksammats allt mer. Mobbning har gradvis utvecklats tillatt innefatta grövre våldshandlingar. En kartläggning av våld blandungdomar i en mellanstor svensk stad visar att över hälften () avåttondeklassarna som upprepade gånger mobbat andra i skolan också harattackerat, sparkat och/eller hotat andra i gatumiljön. Det finns därför en klaranledning att varna för ett samband mellan mobbning och annat våld.Mobbning i såväl skolan som i arbetslivet leder dessutom allt oftare till sådrastiska konsekvenser för den enskilde som självmord.Ungdomars uppfattning är att skolpersonal som inte agerar mot mobbningär indirekt delaktiga och medansvariga. De efterlyser handling ochengagemang, inte bara mot mobbningen som sådan utan i elevernaslivssituation över huvud taget. Det personliga engagemanget hosskolpersonalen har en avgörande betydelse för skolans totala insatser motmobbning. I takt med att ekonomin blir bättre är det också viktigt att riksdagoch regering ger kommunerna mer ekonomiskt stöd för att stimulera tillökade fortbildningsinsatser om mobbning och hur man kan arbetaförebyggande mot mobbning. Erfarenheter från olika kommunala projektvisar att särskilda stimulansmedel ofta fungerar som igångsättare för lokalainitiativ. Vi anser därför att regeringen bör uppmärksamma detta problemytterligare.Brottsoffer bör slippa betala rättegångEn ung kvinna knivhuggs. Hon tilldöms skadestånd. Gärningsmannenöverklagar med följd att skadeståndet sänks och kvinnan blir skyldig attbetala gärningsmannens rättegångskostnader. Detta hände sommaren1999 i . Många ur allmänheten upprördes och det med rätta.Gärningsmannen överklagade inte skuldfrågan men däremotskadeståndets storlek. Tingsrättens dom stod sig i hovrätten, men Högstadomstolen sänkte ersättningen. Resultatet innebär att kvinnan (offret) blirskyldig knivmannen (brottslingen) pengar.Detta fall är inget undantag, det är ett regelfall som följer avrättegångsbalkens regler om rättegångskostnader. För det allmännarättsmedvetandet ter det sig stötande att offer för misshandel, eller annatbrott mot person, i situationer som den ovan beskrivna blir skyldiga att betalarättegångskostnader. Reglerna som innebär att offer för misshandel ochliknande brott mot person kan bli återbetalningsskyldiga då skadeståndetsstorlek sänks i överrätten bör ses över. Detta vill vi ge regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vikten av att ett barnperspektiv verkligen beaktasi statens samtliga utredningar,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att barns hem utgör riskmiljö vad beträffar attbarnet utsätts för brott, 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om det fortsatta utbildningsbehovet inom områdetsexuella övergrepp mot barn samt vikten av en individuell bedömningav på vilket sätt barnet har behov av stöd i rättsprocessen i varjeenskilt fall,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ökningen av unga brottsoffer,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att ytterligare uppmärksammamobbning som ett viktigt problemområde, 26. att begär att regeringen utreder vad i motionen anförtsom brottsoffer och rättegångskostnader.Stockholm den 2 oktober 1999Sven-Erik ()()()()()()()Carlinge Wisberg (v)()1 Yrkandena 1 och 2 hänvisade till SoU.2 Yrkande 5 hänvisat till UbU.