mot · GN02MJ233 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ233av , ()Svensk hästavels- och ridsportspolitikInledningHästen är en stor upplevelseskapare och har sedan urminnestider haft en framträdande roll i samhället. Den svenskahästnäringen har genomgåttstora förändringar. Från att ha varit ett utpräglat"arbetsredskap" inom försvarsmakten, transportväsendet ochskogs- och lantbruket har hästen numera framförallt fått enuppgift inom den mänskliga fritids- och sportsektorn. Hästenanvänds i mycket stor utsträckning för motionsridning,körning, turism och inom olika tävlingsdiscipliner inom rid-,galopp- och travsporten. En del hästar, framför allt ardenneroch nordsvensk brukshäst, används fortfarande inom skogs-bruket. En tredjedel av befolkningen har kontakt medhästar och olika verksamheter växer fram kring hästen.Hästen har också kommit att bli ett viktigt hjälpmedel vid rehabiliteringenav handikappade.Hästen har i det moderna samhället fått en mycket viktig social funktionoch blivit en betydelsefull fritidssysselsättning för mängder av ungdomar -speciellt flickor.HästbeståndetDet svenska hästbeståndet består dels av en del inhemskaraser som nordsvenska brukshästen, kallblodiga travaren ochgotlandsrusset samt den svenska halvblodshästen som är enavelsutveckling baserad på äldre svenska lättarelantstammar, dels av importerade. Det finns ca 225 000hästar i idag.För den amatör- och motionsinriktade rid- och körsporten utgör densvenska halvblodshästen och de olika ponnyerna de vanligaste hästraserna.För den professionellt inriktade hästsporten är det varmblodiga travhästen,engelska fullblod och svenskt halvblod som är de dominerande hästraserna.HästnäringenDen svenska hästnäringen svarar för arbetstillfällenmotsvarande ca 10 000 heltidssysselsatta och ca 7 000deltidssysselsatta. Till dessa ska också läggas uppfödare, ca15 000, som har en del av sin sysselsättning och sinainkomster från näringen samt alla privathästägare, ca 8 000,framförallt inom ridsporten som själva sköter, rider ochtränar sin häst. Hästnäringen, inklusive vadhållningen (9,5mdkr), omsätter enligt beräkningar ca 15 mdkr.Landets trav- och galopptävlingar har ca 600 000 aktiva besökare ochdessa besöker galopp- och travtävlingar minst en gång . Totalt så görsdet ca 2,4 miljoner besök i anslutning till landets trav- och galopptävlingar.2,4 miljoner personer spelar på hästar minst en gång . Landets trav- ochgalopphästar ägs av något över 100 000 personer.Ridsporten - en storidrottsrörelseRidning är en stor folksport med 500 000 aktiva. Varje åråker ca 30 000 svenskar på ridläger, en företeelse som ärovanlig i övriga . ärlandets största hästsportorganisation. Det organiserar såvälmotionsryttare, ridskoleelever som tävlingsryttare, såvälamatörer som professionella tävlingsryttare och har drygt220 000 medlemmar. Av dessa utgörs av kvinnor.Ridsporten är en av landets största idrottsgrenar och enutpräglad ungdomsidrott med 145 000 av medlemmarna () i en ålder under . Ridsporten är också en mycketuppskattad och nyttig handikappidrott.Tävlingsverksamheten inom ridsporten utgörs av grenarnahoppning, dressyr, fälttävlan, körning, distans och voltige.Inom de flesta av dessa grenar tävlar man på såväl ponny (flera raser ochkorsningar) som stor häst - företrädesvis då på hästar av svensk halvblodsraseller liknande. Internationellt tävlar svenska ryttare i hoppning, dressyr,fält-tävlan, körning och voltige. har varit representerat vid alla störreinternationella mästerskap som , , , m.fl. Ridsportenhar också utvecklats till en stor publik- och medialt intressant sport.Utvecklingen av de återkommande stora internationella tävlingarnai (, Horse Show och Globen-tävlingarna) och TV-sändningarna därifrån har bidragit till denna utveckling.Grunden i ridsporten utgörs av verksamheten vid landets ridskolor som ärspridda över hela landet. Ridskolorna drivs oftast av lokala ridsportföre-ningar antingen i egen regi eller genom att ridskolan drivs av en arrendator.Det finns också ridskolor som drivs helt i privat regi. Lokaler för ridskole-verksamhen (ridhall, stall, andra utrymmen) samt mark för hagar och ridba-nor ägs ofta av den lokala ridklubben eller av kommunen. har delokala ridklubbarna i de fall anläggningen ägs av kommunen betydandeunderhållsskyldighet vilket ofta är en svår belastning för de ideella före-ningarna. Många lokala klubbar dras också med betydande ekonomiskasvårigheter att få verksamheten att gå runt. Hästhållningen (foder, bete, hov-och veterinärvård, skötsel) och fastighets- och materialunderhåll drar storakostnader liksom hästskötare, instruktörer och tränare.För något år sedan hade landets ridskolor ofta köer till lektionsridningen.Genom lågkonjunkturen har köerna försvunnit och många ridskolor har idagproblem med att fylla sina lektionsgrupper, speciellt grupper för barn ochungdomar. Enligt undersökningar vet man att många barn och ungdomaridag inte har råd med ridlektioner p.g.a. föräldrarnas arbetslöshet m.m. Dettaär dock allvarligt då det finns en uppenbar risk att det blir en social sned-rekrytering till ridskolorna och att den tidigare så socialt jämlika ridskole-verksamheten och fritidsridsporten endast kan utövas av barn och ungdomartill ekonomiskt välsituerade föräldrar.På vuxensidan kan ridskolorna dock notera ett ökat intresse för lektions-ridningen, speciellt från kvinnor som tidigare utövat sporten som barn ochungdom.Landets ridskolor fungerar ofta som fritidsgårdar där eleverna förutomsjälva ridundervisningen får lära sig att umgås med såväl hästar som med-människor. I ridskoleverksamheten fostras de unga till ansvarstagande ochsamarbete. Ridskolorna fyller därför en stor social uppgift i samhället. Dennaroll förbises ofta vid en värdering av de insatser som ridskolorna och rid-klubbarna gör i samhället.Med de neddragningar som skett inom bidragsområdet för fritids- ochidrottsverksamheter är risken uppenbar att ridskolorna tvingas till ytterligareprishöjningar av ridavgifterna vilket kommer att få konsekvenser för rekryte-ringen till ridskolorna. Risken är uppenbar att det då blir en felaktig och ickeönskvärd social snedrekrytering till ridskoleverksamheten. Barn och ung-domar från mindre ekonomiskt lottade familjer kommer i ett sådant läge attde tvingas avstå från en meningsfull och utvecklande fritidsaktivitet meddjupa sociala dimensioner. Detta kommer att speciellt drabba flickorna somredan nu i sportsligt och fritidsmässigt hänseende är en klart missgynnadgrupp. Redan i förra årets motion "Svensk hästavel och ridsport" yrkade vipå att kommunerna tillsammans med de statliga bidragsgivande organenborde beakta de sociala konsekvenserna för den flickdominerade ridsportenvid bidragsfördelning och bidragsminskningar. Kommunerna borde också ide fall de är ägare till ridsportanläggningarna bidra till en utgiftsavlastningför ridskolorna för att bidra till att minska riskerna för att barn och ungdomarutan ekonomiska möjligheter ställs utan möjlighet till en jämlik och socialtmeningsfull fritidssysselsättning och därmed ökad risk för utanförskap.Eftersom detta yrkande inte ännu behandlats av , hänvisas tillyrkande 1 i motion 1998/99:MJ240, med förhoppning att ovanståendebeaktas och bifalles.Det är också uppenbart att ridskolorna/ridklubbarna alltid har svårare atthävda sina intressen gentemot de "manliga" idrotterna som fotboll, ishockeym.fl. Liknande problem finns givetvis för andra kvinnodominerade idrottersom t.ex. simning. Trots klara direktiv från till special-idrottsförbunden finns det en uppenbar risk att de kvinnodomineradeidrotterna missgynnas vid förbundens fördelning. I den kommunala priori-teringen är misstankarna om denna "diskriminerande" prioritering ännu merbefogad. Det skulle därför vara angeläget att en oberoende utredning gjordesom hur verkligheten för de kvinnodominerade idrotterna ser ut i förhållandetill "grabbsporterna". Hur sker fördelningen inom specialförbunden? Är den ienlighet med direktiven? Sker det en felaktig och "kvinnoidrottsdiskrimine-rande" prioritering i kommunerna vad gäller bidrag, anläggningar etc. Ävendetta yrkade vi på i förra årets motion som heller ännu inte har behandlats.Utrotningshotade hästraserRiksdagen beslutade om insatser för bevarandeav de utrotningshotade raserna gotlandsruss, ardenner ochnordsvensk brukshäst och avsätter särskilda medel inommiljöersättningsprogrammets delprogram för utbildning,information och demonstrationsobjekt (bet 1997/98:JoU9,skr 1997/98: 116) för att främja bevarandet av dessa raser.Dessvärre innefattades inte den utrotningshotade kallblodiga travaren idenna bevarande insats. Den kallblodiga travaren bör självfallet också ingå ide hästraser som omfattas av regeringens insats, eftersom populationen ochantal betäckta ston i stort sett är detsamma för denna ras. bördärför uppdra åt regeringen att också ta med den kallblodiga travaren i de förgotlandsrusset, ardenner och nordsvenska brukshästen tidigare beslutadebevarandeinsatserna.Varmblodiga travhästenInom det svenska hästavelsområdet är det framförallt inomaveln med den varmblodiga travhästen som man bedrivit detmest kvalificerade och prestationsinriktade avelsarbetet. Detär ett arbete som gett internationell ryktbarhet och somplacerat på den internationella travavelskartan. Densvenska travhästaveln har utvecklats till en topposition ivärlden och det har framförallt skett genom en mycket hårdgallring av avelsstona baserad på tävlingsresultat och påimporten av internationella topphingstar.Importen av de värdefulla hingstarna har dels skett av privatpersoner,företag, konsortier, dels av Trav-hästen. har ATG genom lån till Avelsföreningenaktivt bidragit till importen av hingstar med högt avelsvärde. De flestahingstimporterna har skett från USA.Aveln är selekterad och prestationsinriktad med tydliga mål och ambitio-ner.Den högtstående svenska travhästaveln har också inneburit en betydandeexport av svenska travhästar. är den hästsportgren som har denstörsta publiken och den högsta spelomsättningen. Travbanor finns spriddaöver hela landet. Sporten domineras av professionella tränare och kuskaräven om det förekommer amatörträning och amatörkuskar. Den svenskatravhästaveln har dragits med bristande lönsamhet.Engelskt fullblodDet engelska fullblodet som framförallt används inomgaloppsporten har också visat sig betydelsefull som"förädlare" inom den svenska och internationellaridsportaveln med inriktning mot fälttävlans-, hopp- ochdressyrhästar. Generellt har inte den svenska aveln avengelska fullblodshästar varit i paritet (kvalitativt ochkvantitativt) med de stora avels- och galoppsportländerna ivärlden. Galoppsporten är relativt liten i med enbartett fåtal tävlingsbanor - de klassiska storloppsbanornaJägersro och samt den mindre arablöpsdominerade ochprivatägda Blommeröd utanför . I finnsframskridna planer på ytterligare en mindre föreningsägdgaloppbana. I är galoppen i förhållande tilltravet. Galoppen har också betydligt färre spelare och mindrepublik än travet. Internationellt är galoppen generelltbetydligt större än den i dominerande travsporten.Galoppsporten domineras liksom travet av professionellatränare och jockeyer. Tränarkåren domineras av svenskarmedan de senare ofta är från andra länder inflyttadeyrkesmän. I finns f.n. ett ökat intresse förgaloppsporten - ett intresse som växt dels beroende på ettökat samarbete mellan ridsporten men också genom ökadmarknadsföring och en kvalitetshöjning av tävlingshästarna,dels genom import av tävlingshästar men också genom ettintensifierat avelsarbete.Den inhemska fullblodsaveln och dess organisationer liksom ATG harvidtagit åtgärder för att stödja och utveckla den inhemska fullblodsaveln. Förnågra år sedan infördes speciella i löpningarna för svenskföddahästar. Enligt uppgifter har dessa och andra åtgärder haft en positivinverkan på den svenska fullblodsaveln. Svenskfödda avelshingstar har alltidhaft svårt för att hävda sig i den inhemska aveln. Importen av högklassigahingstar har främst skett från , och . Den svenskafullblodsaveln har fortfarande besvärande lönsamhetsproblem.Svensk halvblodsavelDen svenska halvblodsaveln har sin grund i en lättare svensklanthäst som användes i lantbruket och i försvarsmakten.Aveln kom att inriktas mot att förse den svenskaförsvarsmakten med hästar som var lämpade för dettaändamål. I folkmun kom man att kalla densvenska halvblodshästen för remonter. Uppfödningen varkoncentrerad till godsen och lite större gårdar i Mellan- ochSydsverige samt till de statsägda stuterierna ,och . har genom tiderna varit ettviktigt centrum för den svenska halvblodsaveln.Uppfödningen av halvblodshästar var knutet till lantbruketdär bonden ofta hade ett genuint hästintresse ofta förvärvatgenom tidigare avelsarbete eller arbete med arbetshästar,framförallt ardenner. Hästaveln var en del av lantbruket därantalet avelsston styrdes av gårdens storlek och bondensintresse.Den svenska halvblodsaveln har kontinuerligt utvecklats genom import avframstående hingstar framförallt från men också genom att då ochdå "förädla" med engelska fullblodshingstar och ibland med arabiskafullblodshingstar. som det svenska försvaret svarade föravsättningen av den svenska uppfödningen styrde försvarsmaktens krav påhästarna avelsarbetet. Dagens "moderna" halvblodshäst har mycket lite"exteriört" gemensamt med de tyngre och kraftigare halvblodshästar somföddes upp för försvarets räkning. När försvaret upphörde som den storeavnärmaren av hästarna stod den svenska halvblodsaveln inför sinallvarligaste kris. Genom ett tålmodigt och framsynt avelsarbete avuppfödarna och genom skicklig marknadsföring lyckades den svenskahalvblodshästen finna vägar ut i världen t.ex. till . Parallellt ochsuccessivt har sedan den svenska halvblodsaveln inriktats på att förseridsporten - motionssporten, amatörtävlandet och det professionellatävlandet - med hästar.Den svenska halvblodsaveln har blivit alltmer prestations-inriktad. Målet är att avla fram framstående tävlingshästar som kan hävda siginternationellt i såväl hoppning, dressyr som fälttävlan. Parallellt med dennamålsättning ska den svenska halvblodsaveln förse ridskolor med lämpligthästmaterial, motionsryttarna med dito och tävlingsryttare på lägre nivå medlämpligt hästmaterial, en diversehandel som givetvis innebär problem föraveln.Den svenska halvblodsaveln står inför ett generationsskifte på uppfödar-sidan. Alltfler av den äldre och till bondenäringen knutna uppfödaren slutarmed sin uppfödning. Orsakerna är givetvis åldersskäl men också den mycketdåliga lönsamheten - för att inte säga direkta förlustverksamheten - somsvensk halvblodsuppfödning står inför. En annan anledning till attmånga traditionella och äldre uppfödare slutar är den snabba utvecklingenoch internationaliseringen av aveln som innebär stora ekonomiska satsningari samband med betäckningar och att man ser att man inte kan få igen desatsningar som man gör. Dagens uppfödarkår består till stor del av personerutan egentlig häst- eller uppfödarerfarenhet men med ett stort intresse förhästar och som ofta följer modetrender vid val av hingst till sitt eller sinaston. Ur långsiktig avelssynpunkt kan detta vara ett stort problem.En bedömning av den framtida aveln är att den blir alltmer selekterad på såsätt att vissa uppfödare inriktar sitt avelsarbete på att ta fram högklassigadressyrhästar, andra inriktar sig på hopphästavel etc. Inom dessa avelsgrenarkommer prestationskraven att öka och det kommer att ske en ökad import avhingstar och sperma från internationella topphingstar. Hästarna kommerockså tidigt att genomgå olika tester för att utröna deras förutsättningar förtävlingsverksamhet på toppnivå. Håller de inte måttet kommer de att säljastill ryttare med lägre tävlingsambitioner. De lovande individerna kommer attmatchas för internationell försäljning och tävlingskarriär. De uppfödare somkommer att satsa på denna typ av uppfödning kommer att satsa stora pengarpå sin avel och kommer också att ha chans att få bra betalt för sin produkt.Dessa kommer att vara vad man skulle kunna kalla framtidens A-uppfödaremed bra avelsmaterial, gott om kapital och internationella kontakter och meden utpräglat prestationsinriktad avel.Den andra kategorin, B-uppfödarna, kommer att få koncentrera sin upp-födning på att ta fram produkter som lämpar sig för ridskolor, motionsryttareoch tävlingsryttare på lägre nivå.Lönsamheten för den svenska halvblodsaveln är ytterst pressad och upp-födarna har mycket svårt att få igen sina kostnader. Ett stort antal uppfödarehar avvecklat sin uppfödning, värdefulla avelsston slaktats ut och betäck-ningssiffrorna har sjunkit mycket kraftigt . Även här yrkadevi i förra årets motion på en utredning om hur man kan ge någon form avstöd till svenska uppfödarna. Vi pekade på att ett stöd i form av uppfödar-premier vore ett sätt att slå vakt om den svenske uppfödaren och att värnaden svenska halvblodsaveln. Medel för ett sådant stöd borde gå att få frånsvenska EG-medel eller via de medel som svenskt hästspel genererar. Avskrivningen i betänkandet där detta yrkande behandlats framgår det att det äroklart i vilken utsträckning EG-medel för hästnäringen finns att tillgå, och attmöjligheterna torde vara begränsade, varför nationell finansiering av före-slagna satsningar skulle bli aktuell. Vi anser att behovet att utreda frågankvarstår. Om det visar sig att en sådan satsning skulle kräva nationell finan-siering ber vi att få återkomma med förslag till sådan.Svensk halvblodsavel är en del av det svenska kulturarvet och bidrar till attmånga barn, ungdomar och äldre får en meningsfull och socialt utvecklandefritidssysselsättning. Därtill bidrar aveln till betydande intäkter förlantbruksnäringen och bidrar till det svenska öppna landskapet.EU och hästnäringenInom EU ses hästhållningen som en del av jordbrukssektorn.I beaktas inte hästnäringen vare sig inom dengemensamma eller den nationella jordbrukspolitiken.Hästens och hästnäringens vikt för jordbrukets, landskapetsoch regionernas utveckling medför att jordbrukspolitiskabeslut även bör omfatta hästar. Dessa beslut bör inte enbartsom omfatta endast djurskydds- och avelsmässigarestriktioner utan även utsträckas till att omfatta en aktivnäringspolitik, då hästen är en viktig resurs för jordbruketsutveckling och inriktning mot en breddad verksamhet sominte enbart är inriktad på livsmedelsproduktion. Om statendeltar aktivt i utvecklingen av hästnäringen kan det därmedbidra till jordbrukspolitikens måluppfyllelse.Sett ur ett jordbrukspolitiskt perspektiv är hästen en betydelsefullfoderkonsument. Denna betydelse har fått en allt större betydelse genom denjordbrukspolitiska strävan att hålla nere en pressande överskottsproduktion,tillförsäkra lantbrukarna en skälig inkomst och bibehålla kultur-landskapets karaktär. Om man ser det ur ett regleringsekonomiskt perspektiv,där finansieringen sker via EU:s budget, kan alternativet till hästarnasfoderkonsumtion bli dyr, då betydande direktstöd utgår vid spannmålsodlingoch köttdjursproduktion. Hästnäringen kan alltså bidra till att hålla nerekostnaderna för den förda jordbrukspolitiken.Flera EU-länder ger hästnäringen inom resp. land betydande stöd både iform av direktstöd och till offensiva, konkurrenshöjande åtgärder. Stöd-åtgärderna är i många fall inriktade på att utveckla och förbättra deninhemska aveln och uppfödningen.Med anledning av vad som anförts ovan och med tanke på den svenskahästavelns och näringens dåliga lönsamhet finns det fortfarande all anledningatt se över i vilken utsträckning de olika EU-stöden kan utnyttjas för attstödja den svenska hästaveln och hästnäringen. Såväl direktstöden som denationella stöden liksom andra fonder borde kunna ge vissa möjligheter tillett sådant stöd. Även här ber vi att få återkomma om det visar sig attnationell finansiering eller medfinansiering skulle bli aktuell.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att den kallblodiga travaren skall omfattas avstödet till utrotningshotade inhemska hästraser,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den svenska halvblodsaveln och uppfödar-premier,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om EU-anpassning av hästen och hästnäringen tilldet jordbrukspolitiska ansvarsområdet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om EU-stöden till den svenska hästaveln och häst-näringen.Stockholm den 3 oktober 1999Caroline ()()()Skånberg (kd)()()()()()()()