mot · GN02So315 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So315av Elinderson, ()Hälsoeffekter av tandlagningsmaterialFrågan om hälsoeffekter av amalgam är ett problem som diskuteratslivligt i samhället sedan ett par årtionden tillbaka. Både blandallmänheten och från läkare och tandläkarhåll poängteras ofta att detråder stor brist på kunskap inom vården om de hälsoproblem som kanrelateras till amalgam och andra tandlagningsmaterial.I budgetpropositionen föreslår regeringen att anslåstill ett för dentala material som skall placeras vid Social-styrelsen.Bakgrunden till detta förslag är bl.a. motion 1997/98:So26 av () med anledning av prop. 1997/98:112 Reformerat tandvårdstöd, därhon föreslår inrättandet av ett för biverkningar av dentalamaterial. "Med tanke på alla patienter som upplever sig ha besvär med biverkningarfrån amalgam och andra tandlagningsmaterial är en allsidig forskningnödvändig, vilket undertecknad framhållit i flera motioner ", sägsdet i motionen.Ett skall bygga på tvärvetenskaplighet och lägga storvikt vid kliniskt patientarbete. I finns sådana erfaren-heter, påpekade hon och hemställde att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om nödvändigheten av ettkompetenscentrum - där Metallbiologiskt centrum i ingår - för attge ökade kunskaper om biverkningar av dentala material.Efter ett tillkännagivande från har frågan beretts i Social-departementet och där helt bytt skepnad. Det förslag till kunskapscentrumsom nu ligger på bord är resultat av en utredning inom Social-styrelsen. Den handlar inte om hälsa utan helt om materialegenskaper hos dedentala materialen.Av de som anvisas ska enligt förslagetanvända 0,5 miljoner till uppbyggnaden av den centrala enheten medan deåterstående 4,5 miljonerna ska betalas till de materialtekniska institutionernavid de odontologiska fakulteterna och för odontologiskmaterialforskning (NIOM) för att förse enheten med information om dentalamaterial.I ett remissvar med anledning av denna utredning skriver att ska få en centralt placerad enhet för att samlakunskap om dentala material är berättigat. Däremot är det orimligt att, somrapporten föreslår, de materialtekniska institutionerna vid de odontologiskafakulteterna skall få extra anslag för att förse enheten med information. Denresterande delen av de fem miljoner som anslagits till kompetenscentrummåste i stället gå till att öka kunskapen om biverkningar enligt riksdagensbeslut. Enligt min mening uppfyller inte förslaget detta krav. Det är viktigtatt regeringen genomför de beslut som fattas i riksdagen.För att få en avvägning mellan de odontologiska och de medicinskaaspekterna på tandlagningsmaterial är det rimligt att de anslagna medlendelas så att får en del till sin centrala enhet medanMetallbiologiskt centrum får en del för att utöka driften och bygga uppett . En viktig uppgift för ett sådant kunskapscentrumblir att samla in befintlig kunskap om medicinska biverkningar avdentala material och satsa på information och utbildning framför allt tillsjukvårds- och tandvårdspersonal.Rapporter från olika delar av landet visar att den reform som innebär attpatienter med hälsoproblem relaterade till tandlagningsmaterial ska få s.k.sanering bekostad inom sjukvårdens ram inte fungerar. Läkarna anser sig inteha tillräckliga kunskaper för att ta fram de behandlingsplaner som krävs. Dettycks som om patienternas situation därmed har försämrats i hög grad.Därför är det viktigt att skyndsamt utvärdera hur reformen har utfallit.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om medel för utveckling av verksamheten ochuppbyggnaden av ett för dentala material vidMetallbiologiskt centrum i Uppsala.Stockholm den 2 oktober 1999Lars Elinderson (m)