mot · GN02Ub421 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub421av Wälivaara, ()Universitet och högskolor1 InledningHögskolepolitiken är en del av en helhet, en strategi för ett demokratisktkunskapssamhälle, där kunskap, forskning och kultur utvecklar ochförnyar samhället och ger enskilda människor större frihet.För den studerande är en bra högskoleutbildning en god investering sominte bara erbjuder goda förutsättningar för yrkesarbete, utan även stimulerartill kritiskt tänkande och personlighetsutveckling.För samhället är en väl fungerande högskola grundläggande för dennationella konkurrenskraften och välfärden. Forskarutbildning och forskningär en förutsättning för en förnyelse av samhället.Vi kristdemokrater vill understryka betydelsen av utbildning på alla nivåeroch genom hela livet för en positiv utveckling både för den studerande ochför samhället.Studentens inflytande över verksamheten måste stärkas och större viktläggas vid kvaliteten inom den högre utbildningen.En ytterligare utbyggnad är därför angelägen, men kvantitet får inte ersättakvalitet.Vi kristdemokrater vill se en välplanerad utbyggnad i jämn och hög takt,där utbyggnaden av grundutbildning och forskning går hand i hand.2 En högskola för 2000-taletKristdemokraterna vill i denna motion peka på några områden som vianser är ytterst viktiga för högskolan inför 2000-talet. Vi anser attföreliggande budget är ytterligare en i raden av utbildningspolitiskt svagabudgetpropositioner. Regeringen pekar på gamla meriter och uppehållersig i allmänna ordalag om önskvärd utveckling inom den högreutbildningen. Bristen på konkreta förslag i budgetpropositionen är tydlig.Satsningen på en kvalitetssäkring av den högre utbildningen är intemycket annat än ord. Propositionen visar upp en fortsatt brist påsamordning i trygghetssystemen för studenterna. Satsningar påutbildningssystemet måste följas upp av satsningar som säkerställer denenskilde studentens trygghet. anser att en studiesocialutredning bör tillsättas för att se över den studiesociala problematiken.Regeringen har lagt en proposition till om ett nyttreformerat studiestödssystem. Propositionen är efterlängtad, frågan hardragits i långbänk alltför . De studerande i behöver ett nyttsammantaget studiestödssystem inför 2000-talet. Dagens studiestödssystemär alltför bristfälligt och behöver reformeras. Vi kommer att behandla fråganom studiestödet mer utförligt i en särskild motion.Den snabba utbyggnaden av högskolan har inte varit helt problemfri. Imånga högskolekommuner råder stor brist på studentbostäder ochstudielokaler. Kommunerna har inte mäktat med att bygga i den takt somhögskolan expanderat.Många universitet och högskolor brottas också med brist på skolansviktigaste resurs - lärarna.Arbetet med den pedagogiska förnyelsen behöver intensifieras. I dettasammanhang är det särskilt viktigt att ta till vara de möjligheter som modernteknik erbjuder.Den undervisande personalens kompetens är av avgörande betydelse ochdärför krävs att all undervisande personal i högskolan får pedagogiskutbildning. Vi anser inte att det är utbildning i form av generella teorier sombehövs utan det handlar mer om ämnesdidaktik, handledarskap och kunskapom olika examinationsformer. Vi menar också att stärkandet av och arbetemed den pedagogiska meriteringen måste lyftas och att införandet av enpedagogisk portfölj som följer vissa gemensamma riktlinjer bör ske snarast.Det är ofta den sociala bakgrunden i stället för ambitionen ochlämpligheten som avgör vem som väljer att fortsätta studera på högskolenivå.Därför är det viktigt att arbetet fortsätter med att bryta den sociala sned-rekryteringen. Särskilt viktigt är att de funktionshindrades studiesituationlyfts fram, ses över och förbättras. Tyvärr föreslår regeringen inga nyaåtgärder i budgetpropositionen för att underlätta situationen för studentermed funktionshinder trots att regeringen konstaterar att antalet studenter medfunktionshinder ökar . Tvärtom innebär budgetproposi-tionens förslag en faktisk försämring av resurser till anpassad som antalet handikappanpassade studentbostäder är starktbegränsat.Högskolans "tredje uppgift", samverkan med det omgivande samhället,måste utvecklas till att inte enbart gälla uppdragsutbildningar.Jämställdhetsarbetet i högskolan måste fortsätta. Målsättningen inför 2000-talet måste vara att få en mer jämställd högskola. Regeringen måste ta ansvarför att en högskollärarutbildning införs, där bland annat jämställdhetsfrågoroch genusperspektiv ingår. Detta för att påskynda den pedagogiskaförnyelsen och förbättra studenternas rättssäkerhet. Vi anser att en utredningbör tillsättas för att utröna vilka informella hinder som fortfarandeomöjliggör för kvinnor och män att verka på lika villkor i högskolan.Arbetet behöver intensifieras för att få bättre balans mellan antalet manligaoch kvinnliga professorer i högskolan.Enligt vår mening borde även studenterna omfattas av jämställdhetslag-stiftningen och denna lagstiftning borde införas i högskoleförordningen medjämställdhetslagen som förebild.Det internationella samarbetet på utbildningsområdet måste fortsätta,vidareutvecklas och utvidgas. Utbytesprogram har visat sig vara kraftfullainstrument för att öka internationaliseringen och den internationellakompetensen och medvetenheten.3 Statens och högskolans rollerHögskolan har genomgått stora förändringar, bland annathar universitet och högskolor vunnit större frihet. Det är olyckligt attregeringen inskränker och motarbetar den. Det märks till exempel ifrågor som rör antagningen. I stället för att låta lokala förhållandenpåverka och färga antagningsproceduren vill regeringen besluta ombehörighetskriterier, urvalsmetoder och förkunskapskrav centralt. Vikristdemokrater anser att det enda som ska fastställas på central nivå ärkravet på mångfald och jämställdhet. Statens viktigaste roll i det härsammanhanget är att vara garant för högskolesystemet som helhet - desskvalitet och effektivitet. Dessutom ska staten garantera att den högreutbildningen är avgiftsfri samt att det finns ett tillräckligtutbildningsutbud.Det gäller vidare regeringens syn på hur högskolans ledning och styrelseskall utses. Beslut har tagits som minskar högskolornas inflytande över vilkapersoner som skall ingå i styrelsen. Ordföranden, som är sammaperson som rektor, utses numera av regeringen och inte, som Kristdemo-kraterna föreslagit, av högskolorna själva. Detta innebär en uppenbar risk föratt den politiska styrningen av högskolornas verksamhet och inriktning ökaroch leder till att villkoren för självständig forskning och högre utbildning iSverige äventyras. Den kristdemokratiska synen på självförvaltandehögskolor innebär att företrädare för högskolan, forskare, lärare ochstudenter, ska ha ett avgörande inflytande och ansvar.Även i övrigt bör universitet och högskolor åtnjuta ett stort mått avsjälvförvaltning. Enligt vår mening borde det vara självklart att man tarhänsyn till studenternas efterfrågan i utvecklingen av utbildningsutbudet. Vihade önskat att regeringen vågat tillåta skillnader mellan likvärdigautbildningar. Enligt vårt synsätt är det en fördel att utbildningarnasutformning varierar mellan olika orter och i olika delar av landet.Studenter har olika bakgrund, ambitioner, krav och förväntningar. Enstörre mångfald ökar den presumtive studentens chanser att hitta enutbildning som passar just honom eller henne. Det är också genom attuppmuntra skillnader som utbildningarna utvecklas och förbättras. Varjehögskola bör få ökade möjligheter att finna sin nisch och sin profil.4 AntagningssystemetEftersom vi kristdemokrater ser positivt på högskolornas frihet att sättasin lokala prägel och profil på utbildningsutbudet anser vi inte heller attbehörighetskraven kan eller ska vara identiska. Vi anser inte att det ärstatens uppgift att centralt styra vilka förkunskapskrav ochbehörighetsregler som ska gälla, utan bara att garantera jämlikhet ochkvalitet. Antagningsperioden bör också vara nationellt samordnad så attpresumtiva studenter ges möjlighet att söka olika utbildningar och olikahögskolor parallellt.Högskolorna bör också åläggas en informationsplikt. På så sätt motverkasde eventuellt negativa effekter i form av försvårad överblickbarhet som detstörre utbudet och varierande behörighetskrav ger upphov till. I samman-hanget bör nämnas att IT underlättar informationssökandet och överblick-barheten.Ett väl fungerande antagningssystem ger fler grupper och individermöjlighet att söka sig till den högre utbildningen. Urvals- och antagnings-systemet får därför inte vara alltför låst. Det bör finnas fler möjligheter attkvalificera sig. Betyg och högskoleprov är två sätt. Andra kompletterandesätt kan vara arbetslivserfarenhet, intervjuer och särskilda intagningsprov.Även utländska studier ska kunna ge behörighet och ska framför allt intediskrimineras. Ett sådant system motverkar också den sociala snedrekry-teringen och tar till vara olika talanger och erfarenheter. I sammanhanget kanockså påpekas vikten av alternativa utbildningsvägar. Så har till exempelfolkhögskolorna lyckats väl i ambitionen att locka till sig nya och normaltstudieovana grupper.Som antyddes under statens roll ovan är det viktigt att staten följerresultatet av antagningen till högskolan för att säkerställa att de mål somsattsupp när det gäller olika gruppers tillträde till högskolan nås.5 Nya högskoleplatser och kvalitetKristdemokraterna ser med stor oro på regeringens konstaterande att ettökat antal högskolor inte når upp till de examensmål som regeringenuppställt. Detta visar på att expansionens höga takt inte enbart för medsig positiva effekter för den högre utbildningen. Anledningen till denlåga måluppfyllelsen står heller inte, enligt vår mening, enbart att finnahos de enskilda lärosätena utan bör även sökas på central nivå och itidigare delar av utbildningssystemet. Den låga rekryteringen till vissautbildningar är av en klart strukturell natur och bör därför analyseras urett mera strukturellt övergripande perspektiv. Regeringen skriver att manser med oro på rapporterna om bristande lärartillgång i vissa ämnen ochvissa regioner.Kristdemokraterna tycker att det är mycket anmärkningsvärt attstatsmakterna inte kunnat förutse brister i lärarförsörjningen inom en ihuvudsak offentlig verksamhet.Enligt vår mening får inte expansionen ske på bekostnad av utbildningenskvalitet. Vi anser att arbetet med att säkerställa utbildningens kvalitet iexpansionens kölvatten måste stärkas. Satsningar saknas på utbildningar sompå grund av sin art är dyrare t.ex. utbildning till läkare och civilingenjör -områden där det finns ett stort behov av utbildad personal. Om iframtiden skall fortsätta att vara konkurrenskraftigt måste större satsningarpå spetsutbildningar göras. Det vore rimligt att regeringen satsade medel,avsedda för de utbildningplatser som inte eftersöks, på den dyrarespetsutbildningen.I vårt budgetförslag tillför vi under dekommande tre åren för den dyrare spetsutbildningen.Under 90-talet har antalet studenter ökat med medan antaletlärare och forskare inte alls ökat i samma takt. Även detta förhållandeinnebär en stor utmaning för högskolan att upprätthålla kvaliteten påutbildningen.Trots den stora utbyggnaden som högskolesystemet genomgått de senasteåren stängs många sökande ute, framför allt studenter som inte väljer sådanautbildningar som regeringen vill. Konkurrensen om platserna inom tillexempel humaniora har ökat trots den kraftiga expansionen och minskadeungdomskullar. Detta är slöseri på begåvning som vårt land inte har råd med.Det är positivt att den andel av befolkningen som söker till högskolan ökar ialla åldersgrupper. Det är en av orsakerna till att så gott som alla är överensom att utbyggnaden av högskolan måste fortsätta. Tyvärr är den bristandekontinuiteten i regeringens handlande i denna fråga beklämmande. Denplanerade utbyggnadstakten har varierat och nya besked om antal platser hargivits i så gott som varje budget- och vårproposition. De många olikabeskeden medger inte möjlighet till långsiktig planering för högskolorna ellerde kommuner där högskolorna finns.Vid en så kraftig expansion som högskolan nu genomgår är det viktigt attnoga tänka igenom också var den skall ske. Även om det ur ett politisktperspektiv inte är lätt för ett universitet eller en högskola att uttryckatveksamhet inför en möjlig expansion har det kommit signaler från någralärosäten om att de skulle vilja ägna sig åt konsolidering, d.v.s. kvalitets-förstärkning. För oss kristdemokrater är det viktigt att utökningen av antalnya platser i högskolan får ske i hela landet.Problem med otillräcklig lärarrekrytering, studentbostäder ochkringresurser i form av bibliotek och andra lokaler kan inte åtgärdas iefterhand utan att utbildningskvaliteten påverkas. Studenter, som investerar istorleksordningen en kvarts miljon kronor i genomsnitt i högskole-utbildningen, har också rätt att kräva hög kvalitet. Vi kristdemokrater villdärför utöka antalet platser i något lugnare takt än den regeringen föreslår. Vianslår medel för en utbyggnad motsvarande 7500 platser de närmastetre åren. Utöver detta föreslår vi medel för ytterligare motsvarande 5000platser att fördelas mellan universiteten i storstäderna. Samtliga nyaplatser skall vara permanenta. Vi anser att en del av medlen på grund av enlägre utbyggnadstakt skall överföras till den dyrare spetsutbildningen.Konsekvensen av den långsammare utbyggnadstakten blir besparingar på525 år 2000.6 Social snedrekryteringUndersökningar visar att den sociala snedrekryteringen ökat på senare år.Antalet studerande från studieovana hem, det vill säga främst hem medlägre än gymnasial utbildning, ökar visserligen kontinuerligt, men derasandel av den totala studentmängden minskar ändå. Snedrekryteringeninnebär en minskad dynamik och mångfald i utbildningen. Det är ett stortresursslöseri när inte ambitioner, lämplighet och kunskaper är avgörandefaktorer för hur studentsammansättningen ser ut. I ett samhälle somutvecklas allt snabbare blir också klyftorna allt större mellan olikabefolkningsgrupper. Då utgör utbildning en allt skarpare skiljelinje.Det är i som man effektivast kan öka förutsättningarna för enökad rekrytering av studenter från hem med svag studietradition tillhögskolan. Det är där som grunden läggs till senare vägval. Mycket kan dockgöras även i högskolan. Ett sätt som anses motverka snedrekryteringen är attöka antalet högskoleplatser. Det förutsätter dock att kvaliteten påutbildningen bibehålls - annars gör man de studerande som erbjuds de nyaplatserna en björntjänst.De studiesociala förutsättningarna är viktiga inte bara för att skapaförutsättningar för att lyckas på högskolan utan också för att våga sig dit. Härär en viktig orsak till att vi måste få ett nytt studiestödssystem. Detnuvarande studiestödet bidrar i stor utsträckning till den socialasnedrekryteringen.7 Humaniora, samhällskunskap och vårdutbildningEftersom högskolan ska förbereda studenten att ta steget ut påarbetsmarknaden är det fullt motiverat och rimligt att teknik ochnaturvetenskap ges ett ökat utrymme och att insatser görs för att säkrarekryteringen till utbildningen inom dessa områden. Det är områden därhögutbildad arbetskraft är en bristvara och därför är mycket efterfrågad.Kristdemokraterna vill dock understryka det faktum att högskoleut-bildningen inte bara ska bidra till studenternas materiella välstånd. Många avhögskolans kunskapsområden saknar helt eller delvis kommersiellt intresse.För att skapa ett mänskligare samhälle krävs djupare kunskaper också omandliga, kulturella, sociala och etiska värden. Bara om dessa värden lyftsfram kan ungdomar och vuxna ersätta pessimism med framtidstro ochåtervinna en livsglädje och gnista som många i dagens samhälle har tappat.Utbildningen i allmänhet - på alla nivåer - och humaniora i synnerhet spelaren viktig roll i den utvecklingen.Ämnen inom humaniora är i stor utsträckning kulturbärande och gerstudenten tillfälle till självreflektion och kritiskt tänkande - det vi i vidmening kallar bildning. ser med viss oro på regeringensalltför ensidiga satsning på naturvetenskap och teknik. Vi menar att en bättrebalans mellan de olika områdena hade varit önskvärd ur ett långsiktigtdimensioneringsperspektiv. Regeringen föreslår visserligen nya platser inomhumaniora och samhällsvetenskap på högskolor där en satsning på enbartnaturvetenskap och teknik är svår att genomföra. Vi anser att den satsningenär för liten för att säkerställa att antalet nybörjare inom humaniora ochsamhällsvetenskap inte ska minska drastiskt.I vårdkommissionens rapport (Ds1999:44) föreslås att staten skall inleda samtal med landstingen i syfte atthuvudmannaskapet för samtliga så kallade landstings-kommunala utbild-ningar helt överförs till staten . Kommissionen föreslår ävenatt antalet nybörjarplatser på läkar- och sjuksköterskeutbildningen utökasunder . Vi delar vårdkommissionens syn både i huvudmanna-skapsfrågan och beträffande behovet av fler platser i läkar- och sjuk-sköterskeutbildningen. anser att det är viktigt förvårdutbildningarnas kvalitet att de förs in under ett statligt huvudmannaskap.Skall vi klara framtidens medicinska vård och omsorg är det nödvändigt attvården och omsorgen också tillförsäkras dess viktigaste resurs - kompetentpersonal.8 Icke-statliga högskolorI stort sett alla universitet och högskolor får del av de nyaårsstudieplatserna, detta gäller dock inte självklart de icke-statligahögskolorna. fortsätter att gå emot regeringensnegativa särbehandling av dessa högskolor.I år liksom tidigare ges de tre fria teologiska högskolorna i ,och ett mycket begränsat utrymme. Dessa skolor, som ärsmå men som har visat prov på bred studentbas och en högkvalitativutbildning, bör få del av den stora utbyggnad av högskoleplatser som nusker. Då de både uppfyller kvalitetskrav och dessutom har en stor efterfråganpå sina kurser måste de ges möjlighet till tillväxt genom rättvisa statsbidragoch en uppräkning av antalet årsstudieplatser.9 Det omgivande samhälletDet som vid sidan av utbildning och forskning har kommit att kallashögskolans "tredje uppgift", nämligen dess anknytning till samhället iövrigt, är mycket viktig. Båda parter besitter resurser och kunskaper somgör att ett utbyte mellan dem ger en mycket positiv dynamisk effekt. Ettsådant utbyte är fundamentalt för en positiv välståndsutveckling.Det är dock uppfattning att samverkan mellanhögskola och samhälle, som ju knappast är en ny tanke utan har funnits ochtillämpats , kan utvecklas ytterligare.Kristdemokraterna känner oro över regeringens syn på den tredjeuppgiften. Regeringen begränsar den tredje uppgiften till att främst gällauppdragsutbildningar. Detta anser vi är olyckligt. Uppdragsutbildningarmenar vi bara är ett komplement till andra typer av omvärldssamverkan. Vianser att regeringen behöver vidga och problematisera sin syn på begreppet"samverkan med det omgivande samhället". anser att dentredje uppgiften innebär att högskolorna uppmanas anamma en ny form avkunskapsbildning. Högskolan skall inte längre fungera som en plats därkunskap och forskningsresultat skapas i slutna rum. Tredje uppgiften innebäratt nya mötesplatser, där denna nya form av kunskapsförmedling ochkunskapsutveckling kan ske, skall utformas.10 InternationaliseringKristdemokraterna ser positivt på de förbättringar som skett påEuropanivå när det gäller systemen för ömsesidigt erkännande avexamina. I återstår en del att göra. Vi anser till exempel attinvandrare, med akademisk eller annan kvalificerad utbildning, efterankomsten till skall få sin utbildning validerad med motsvarandesvensk och erbjudas deltaga i kompletterande utbildning i speciellakurser i svensk yrkesterminologi.EU:s insatser på utbildningsområdet bör begränsas till att främja rörlighetoch utbyte, inte till att harmonisera utbildningssystemen. De olika europeiskautbytesprogrammen har haft mycket positiva effekter på studentutbyte ochutlandsstudier och det är positivt att de utbytesprogram som var planerade tilloch med får efterföljare. De nya kontaktnäten med de öst- ochcentraleuropeiska länderna måste underhållas och utvecklas. Utbytesprogrammed länder utanför bör också främjas och serpositivt på förslag om ett nytt stipendieprogram, Linnaeus.11 RättssäkerhetStudenternas rättssäkerhet behöver stärkas inom flera områden, tillexempel när det gäller antagningsfrågor, examinationsfrågor, rätten atttentera och förekomsten av olika avgifter inom högskolan. Ju större denlokala friheten är desto viktigare är det att studenterna har möjlighet attfå sin sak prövad.En översyn av detta bör genomföras. Detta gäller även detförsäkringsskydd som framför allt studenter på vårdutbildningarna och depedagogiska utbildningarna behöver.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en undersökning av den studiesociala problema-tiken,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kartläggning av vilka konsekvenser högskole-expansionen medfört för utbildningens kvalitet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lärarnas pedagogiska vidareutveckling ochkompetens i högskolan,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om funktionshindrades studiesituation i högskolan,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om jämställdhetsarbetet i högskolan,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om statens och högskolans respektive roller,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om högskolans ledning och självförvaltning,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om värdet av varierande utformning av likvärdigautbildningar,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om antagningen till högskolan,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utbyggnadstakt för högskolan,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att tillföra på spets-utbildningar i högskolan,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder mot social snedrekrytering,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om humanioras roll i utbildningen,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om huvudmannaskapet i vårdutbildningen,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om antalet platser i läkar- och sjuksköterske-utbildning,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om nya årsstudieplatser till de icke statliga hög-skolorna i allmänhet och de fria teologiska högskolorna i synnerhet,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om högskolans samverkan med det omgivandesamhället,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om internationalisering,19. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om validering av utländsk utbildning,20. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om studenternas rättssäkerhet.Stockholm den 1 oktober 1999Erling Wälivaara (kd)()()()()()()()()()()()()()()()