mot · GN02MJ244 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ244av , ()Hästnäringen m.m.Den hästnäring som, vid sidan av den etablerade transportensedan 1970-talet växt fram i vårt samhälle, är omfattande ochav stor ekonomisk, men framför allt social betydelse i ettsamhälle som präglas av stora förändringar och växande kravpå individen. En stor folkrörelse har växt fram runt hästenmed stort inslag av unga människor. Detta är en utvecklingsom vi kan hälsa med stor tillfredsställelse, då den har storbetydelse inte bara för våra ungdomar, utan även för att hållalandskapet öppet.Till stor del är drivkraften bakom denna utveckling ett växande intresse förhästsport i olika former och användningen av hästen för turist- ochfritidsändamål. Endast i mindre utsträckning används hästen i traditionelltarbete och då främst i det tätortsnära skogsbruket.Hästens betydelse inom jordbruk och skogsbruk har alltså minskat, iställethar hästens roll inom sport- och fritidsområdet ökat kraftigt . har antalet hästar ökat från 30 000 till ca 185 000 i helalandet, främst när det gäller varmblodsraser.Det är nu hög tid att börja betrakta den moderna hästnäringen som enbetydande resurs när det gäller att utveckla jordbruket, landsbygden ochmiljön. För att det skall ske bör en sammanhållen översyn göras av vilkaåtgärder som samhället kan vidta för att främja hästnäringen. Det kan gällaåtgärder som ryms inom den gemensamma jordbrukspolitiken eller fråganom vilka svenska hästraser som bör föras upp på listan över utrotningshotaderaser, till exempel nordsvenska brukshästen, kallblodstravaren, den svenskaardennern samt gotlandsrusset. Det kan också gälla frågor rörande utbildningoch kompetensutveckling inom näringen. Följaktligen bör en statligutredning tillsättas med uppgift att utforma en sammanhållen svensk politikför utvecklingen av hästnäringen. Detta bör ges regeringen till känna.Redan nu kan och behöver emellertid ett antal konkreta åtgärder vidtagastill gagn för hästnäringen.Inom ramen för EU:s jordbrukspolitik kan en del åtgärder vidtas. FleraEU-länder har infört ett stödsystem inom ramen för den gemensammajordbrukspolitiken för att t ex hävda den biologiska mångfalden och ut-vecklingen på landsbygden. Inte minst i vårt grannland och på Irlandär detta en fråga som fått stor uppmärksamhet både före och efter EU-inträdet för respektive länder. Åtgärderna synes motiverade då hästarna ärdet svenska lantbrukets femte största inkomstkälla. Det foder som hästarnabehöver växer på en åkerareal vars yta är dubbelt så stor som Gotlandsåkerareal. Omkring 17 000 människor är helt eller delvis beroende av hästarför sin försörjning. Cirka 400 000 människor ägnar sig regelbundet åtridning, varav är kvinnor. Hästen bör alltså integreras i dennya s k landsbygdsförordning som skall träda 2000 och som skallinkludera program för bl a miljöåtgärder i lantbruket, landsbygdsutvecklingoch stöd till mindre gynnade områden. Detta bör ges regeringen till känna.Det finns delar inom hästnäringen som är i farozonen och som det av fleraspeciella skäl finns anledning att stödja från samhällets sidan inom ramen förde riktlinjer som gäller för EU:s jordbrukspolitik. Det är fråga om fyraraser av inhemskt ursprung, nämligen den nordsvenska hästen, kallblods-travaren som har sitt ursprung i den nordsvenska hästen, den svenskaardennern och gotlandsrusset.Gemensamt för angivna raser är att respektive ras är liten och minskande,är en del av vårt kulturarv och bör därför behandlas på ett likartat sätt medandra motsvarande raser inom EU.Antalet ston i avel är för den nordsvenska hästen ca 600, för kallblods-travaren ca 800, för den svenska ardennern ca 500 och för gotlandsrusset ca600. Minskningen för särskilt den nordsvenska hästen och den svenskaardennern är dramatisk med en nedgång på under några år.Motsvarande minskning för gotlandsrusset är medan antalet ston i avelför den kallblodiga travaren är i stort oförändrat under 1990-talet.Avelsarbetet för angivna raser har präglats av stormålmedvetenhet att få fram hållbara och sunda hästar ur en minskande stam.Situationen är nu alarmerande och det finns därför starka motiv att frånstatens sida medverka till att ändra på utvecklingen. Till bilden hör också attdessa raser är en del av vår biologiska mångfald och vår kultur. Frånnationell synvinkel finns det därför anledning att medverka till att värden avstor betydelse för vårt kulturarv inte går förlorade.Ett system som främjar utvecklingen för nämnda hästraser bör därförutvecklas. Argumentet att kostnaderna för att administrera ett system förfrämjande av här nämnda hästraser är betydande i förhållande till utbetalatstöd skall naturligtvis tas på allvar. På hästområdet finns dock tillgång tillenmycket god statistik över antalet hästar och deras ägare för här angivna raser,varför det bör finnas goda möjligheter i samverkan med berördaorganisationer att finna ett enkelt system för att stödja och utveckla de fyraraser som är aktuella för ett nationellt stöd inom ramen för EU:sjordbrukspolitik. Vi föreslår att medel anvisas ur anslaget för miljöpro-grammet inom jordbruket. Detta bör ges regeringen till känna.Den inhemska fullblodsaveln och dess organisationer, samt ATG harvidtagit åtgärder för att stödja och utveckla fullblodsaveln och denvarmblodiga travaren. infördes speciella ilöpningarna för svenskfödda hästar. Dessa och andra åtgärder harhaft en positiv inverkan på den svenska fullblodsaveln. Liknande premierfinns också för den svenskuppfödda travhästen, bl a för att det anses ingå idet nationella kulturarvet.Även övrig svensk hästavel, däribland bl a svensk halvblodsavel och de s karbetshästarna, är en del av det svenska kulturarvet. För att stötta hästavelnför framtiden, bör uppfödarpremier införas för all seriös hästavel. Inkomst-möjligheterna är små när det gäller hästavel som samhällsnyttan ärstor. Det skulle gynna och främja den svenska aveln, sysselsättningen, detöppna landskapet o s v om det införs speciella uppfödarpremier till densvenska hästaveln. Vi föreslår att ett program utarbetas som innebär attuppfödarpremier införs till gagn för svensk hästavel. Programmet börförslagsvis inarbetas inom den s k landsbygdsförordningen och medelanvisas ur denna förordnings miljöprogramdel. Detta bör ges regeringen tillkänna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en statlig utredning med uppgift att föreslå ensammanhållen svensk politik för utvecklingen av hästnäringen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om integrering av hästen i den nya s.k landsbygds-förordning som skall träda 2000,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett system som främjar utvecklingen för dennordsvenska hästen, den kallblodiga travaren, den svenska ardennernoch gotlandsrusset,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om införande av uppfödarpremier.Stockholm den 2 oktober 1999Eskil ()()()()()