mot · GN02U215 · 1999-10-05 00:00:00 — Den globala ekonomin tenderar attgöra små fattiga länders position på marknaden än svårare, om inte dessasegenintressen respekteras i internationella förhandlingar, framförallt inomWTO. är den globala frihandeln ofta det bästa sättet för dessaländer att få igång en positiv dynamisk utveckling genom export.Kristdemokraterna vill därför verka för fortsatta frihandelssträvanden, menmed stor lyhördhet gentemot utvecklingsländernas önskemål och behov.Sverige bör utforma omfattande länderstrategier, präglade av etthelhetstänkande, för sina relationer med utvecklingsländerna.Biståndsinsatser för hållbarutvecklingDet torde vara en självklarhet att den fattiga världen måste fåmöjligheter att höja sitt ekonomiska välstånd. Men om dennautveckling skall ske krävs det ett kraftfullt agerande förbiståndsinsatser för en hållbar utveckling. Globaliseringenintegrerar inte bara handel och finansiella marknader, utanäven konsumtion och konsumentmarknader. Att ökadinternationell handel och investeringar hjälper till att fåhjulen i rullning i fattiga länder är positivt. Problemet är attde livsstilar som sprids inte är långsiktigt hållbara. slog fast att västvärldenskonsumtionsvanor leder till katastrofala effekter för miljöoch klimat. Om utvecklingsländernas befolkning anammardessa vanor, hotar en ekologisk kollaps. Det avfall och deföroreningar som skulle bli konsekvenserna, skulle snabbtkväva oss alla. Ändå är det just dessa produktions- ochkonsumtionsmönster som överförs i snabb takt.Svaret på dilemmat tillväxt kontra hållbarhet är givetvis inte att förnekautvecklingsländerna deras självklara rätt till utveckling och en bra standard.Tvärtom. Men deras tillväxt måste ske genom ett mycket intelligentare sättatt använda energi och material. Om länder som och baserar sinfortsatta industri på kolkraft kommer miljökonsekvenserna lokalt, regionaltmen också globalt att bli katastrofala. Det finns långt effektivare teknikän den konventionella för att möta merparten av konsumenternas behov. Omman istället satsade på alternativ energiteknik - som till exempel solcelleroch vätgas - skulle mycket stora miljövinster göras. Det allt tätaresamarbetet mellan olika länder skulle kunna öppna helt nya möjligheter attöverföra både kunnande och teknik till utvecklingsländerna som ärekologiskt hållbart. Problemet är att vi saknar mekanismer förett sådant samarbete samt att vi i vår egen region inte ger tillräckligstimulansåt miljöanpassad teknik och design. menar attbiståndsverksamheten delvis bör ses över så att den i högre utsträckninginriktas på miljövänliga alternativ för en ökad tillväxt i utvecklingsländerna.Barn och biståndSverige har tillsammans med FN:s övriga medlemsstatergenom den så kallade förbundit sig attverka för barnens rätt till en dräglig tillvaro oavsett nationelltillhörighet. I artikel 4 står att "konventionsstaterna skasträva efter att till det yttersta av sina resurser sökaförverkliga barnens rättigheter. När resurserna inte räckertill krävs internationellt samarbete." WHO har beräknat attantalet föräldralösa barn enbart i kommer att vara 9miljoner . Många av dem har blivit föräldralösa pågrund av aids. Även i flera andra delar av världen finns ettstort antal föräldralösa barn. Dessa utsatta barns situationmåste få en ökad uppmärksamhet av det internationellasamhället.Etikcertifiering mot barnarbeteKristdemokraterna välkomnar den översyn som inletts avUtrikesdepartementet av barnfrågor i det internationellautvecklingssamarbetet liksom att barnfrågorna skall få enmer sammanhållen policy och att ett barnperspektiv skallutvecklas för det multilaterala och det bilateralautvecklingssamarbetet. Viktigt är också den uppföljning avbarntoppmötet , det särskilda möte med FN:sgeneralförsamling (UNGASS 2001), som sker . Enannan fråga där barnens situation måste förbättras gällerfrågan om barnarbete. När vi diskuterar barnarbete är detangeläget att komma ihåg att barnarbete utgör en avgörandeinkomstkälla för många familjer i utvecklingsländerna.Många barn deltar även på ett konstruktivt sätt ifamiljejordbruken. Däremot får barnarbetet inte hindra denviktiga skolgången eller möjligheterna för dem att utvecklasi takt med sin uppväxt. Det har tidigare diskuterats om en"etikcertifiering" av företag. menar att ensådan certifiering speciellt skulle omfatta företag därminderåriga barn ej arbetar under otillbörliga förhållandenoch får rimligt med betalning. En speciell märkning avgodkända företag, liksom miljöcertifiering, skulle indirektpeka ut de företag som bryter mot . Ensådan etikcertifiering skulle bidra till förbättradelevnadsförhållanden för barn och kan därför anses vara enform av bistånd. Arbetet för att stödja barn medfunktionshinder liksom frågan om barnsoldater är andraexempel på viktiga frågor där barnens behov särskilt behöverlyftas fram.Barn i Öst- och CentraleuropaInom detta område har skrivit en särskildmotion, En generation i fara. Här följer en sammanfattningav den motionen och hur mycket medel utöver regeringensförslag som anslås i vårt budgetalternativ till insatser förbarn i vårt närområde i Öst- och Centraleuropa.Cirka 150 miljoner barn i forna och länderna i Öst- ochCentraleuropa växer upp i samhällen präglade av en politisk osäkerhetoch framför allt av en social och ekonomisk kris. Så sent som i april 1999utkom med en bok om utvecklingen i dessa länder ur barnensperspektiv, Generation in Jeopardy (En generation i fara). Det beskrivs hurett mycket stort antal familjer, genom en ekonomi i fritt fall, hamnat idjupaste fattigdom. Det talas om häpnadsväckande ökningar av dödlighetenfrämst när det gäller vuxna män, sönderfall av sociala system, effekterna avradioaktiv strålning och annan miljöförstörelse och en alarmerande ökning avbrottsligheten. Rapporten lyfter fram barnmisshandel och olika former avutnyttjande av barn, hemlösa barn som tillbringar sin tid på gatan, barn påinstitution och barn som inte har någon ordnad skolgång eller inte går iskolan alls.Kristdemokraterna ser med allvarlig oro på att få insatser görs riktade motbarnen i vårt närområde. Det är i det närmaste en skandal. skärregeringen ner på stödet till Öst- och . villvarna för att en hel generation i våra grannländer riskerar att växa upp i enmisär som inte bara utgör ett hot mot barnen och deras framtida samhällenutan även mot stabiliteten i vårt eget land. vill, förutomatt verkar för upprättandet av långsiktiga strategier ochinformationskampanjer i samarbete med länder i EU, med och igrannlandssamarbetet, satsa 100 miljoner utöver regeringens budgetförslag ianslagsposten B1 Samarbete med Central- och Östeuropa.Bättre internationellkatastrofberedskapKatastrofen i , men också flyktingkrisen i Kosovo,visar med stor tydlighet behovet av en väsentligt stärktberedskap för stora humanitära kriser. Insatser behövs påflera plan. För det första att kraftfullt stärka kapaciteten föratt hantera katastrofer i länder som är särskilt drabbade. Närdet gäller jordbävningar har vi god kunskap om deviktigaste riskområdena. Beklagligt ur beredskapssynpunktär att flertalet av dessa områden ligger i fattiga länder. Fördet andra behöver vi intensifiera forskningen kringnaturkatastrofer och deras orsaker. Även om kunskapennumera är relativt bred kring både risker och geografi skulleberedskapen avsevärt kunna stärkas genom ökadeforskningsinsatser. Lika viktigt är fortsattkunskapsuppbyggnad kring klimatförändringen och desskonsekvenser. För det tredje är det nödvändigt att kraftfulltverka för en bättre samordning av den internationellaberedskapen för större katastrofer. Hur man än betraktarstora humanitära kriser finns det inget försvar för denbristfälliga beredskap och organisation som för närvarandekaraktäriserar det internationella samhället.Det är främst brister i koordinering och samordning, samt bristen påfinansiella resurser att användas , som är de stora problemen.Diskussionen om en bättre samordning har förts i omgångar . Alla talar om koordinering men ingen vill bli koordinerad. börinta en mer offensiv hållning i det internationella världssamfundet för attåstadkomma något av ett genombrott på detta område. Dessutom börregeringen anslå betydligt mer pengar till det humanitära biståndet. Läget förår 2000 är prekärt. Av de planerade anslagen på ärredan en stor del intecknat vilket gör att några större resurser för humanitärtbistånd inte finns. Dessutom finns det en mycket litenberedskap och reserv för nya katastrofer. anser dettaytterst oroväckande och anslår mer än regeringen för dethumanitära biståndet under anslagsposten A1.2 Bilateralt utvecklings-samarbete.MiljöfrågorFN:s miljökonferens i blev för många länder ettbegrepp förknippat med miljö och utveckling. Aldrig tidigarei historien hade en internationell konferens samlat ett så stortantal deltagande stats- och regeringschefer som . har så många löften och utfästelser omförbättringar av den globala miljön givits, så mångautfästelser skrivits under, så många förhoppningar tänts. Ochutan tvekan har haft stor betydelse ochbidragit till att miljömedvetandet i världen påtagligt ökat. Ijuni 1997, det vill säga efter , samlades återigenvärldens ledare, nu i , till den så kalladeUNGASS-konferensen. Konferensens huvudsakliga syfte varatt analysera i vilken utsträckning de deltagande staterna iRio levt upp till sina utfästelser och löften givna fem årtidigare.Länderna i den så kallade G 77-gruppen, som består av världens 133fattigaste länder, redovisade i tal efter tal sin besvikelse över att de rikaländerna svikit sina löften och åtaganden , till exempel när detgäller att följa FN:s rekommendation att ge av sin BNP till jordensfattigaste länder. G 77-länderna konstaterade att konsekvenserna av de rikaländernas uteblivna resurstillskott blivit en försämrad miljö. Ändå kvarstårde rika ländernas krav på de fattiga länderna att de själva snabbt ska sätta inresurser för att komma till rätta med sina miljöproblem.Överallt i världen kan vi konstatera att miljöproblemen växer. Skogs-avbränningar i , i syfte att nå snabba kortsiktiga vinster, växandeöknar som innebär en årlig kapitalförlust på och somdrabbar 900 miljoner människor, förtunnat ozonskikt som höjer jordenstemperatur och orsakar snabbare avsmältning vid polerna är några exempel.Miljöproblemen är globala och gränsöverskridande. Att bekämpa demkräver internationellt samarbete där varje land måste bidra utifrån sin egenekonomiska bärkraft. De globala miljökonventionernas ökande betydelse förden nationella och internationella normbildningen motiverar inte bara fortsattstöd, som regeringen skriver, utan enligt kristdemokratisk mening ett utökatstöd från svensk sida. Med andra ord, ansvaret för de växandemiljöproblemen kan inte lämpas över på de resurssvaga fattiga länderna, utanmåste i större utsträckning utkrävas av de rika länderna.Demokrati - enförutsättning för hållbarutvecklingBiståndets effektivitet är direkt avhängigt den demokratiskautvecklingen i mottagarländerna. Det är därför en absolutnödvändighet att en del av biståndet ges som ett riktatdemokratistöd i syfte att utveckla och stärka demokratin.Prioriterade biståndsområden bör vara bland annaträttsväsendet, utbildningssektorn och de offentligainstitutionerna. Korruption, maktmissbruk, valfusk och andraformer av antidemokrati begränsar biståndets möjligheter attnå sina mål och måste därför bekämpas.Ett effektivt sätt att bidra till att skapa ett demokratiskt synsätt och endemokratisk tradition med hjälp av biståndsmedel är att kanalisera merfinansiella resurser genom svenska enskilda organisationer men ocksåorganisationer i mottagarländerna. De enskilda organisationerna med sinaofta väl utbyggda nätverk har goda förutsättningar att se till att biståndsmedelnår målen utan svinn och höga administrativa kostnader.De svenska riksdagspartierna har under en treårig försöksverksamhet haftmöjlighet att kanalisera biståndsmedel till systerpartier i de fattiga ländernaiavsikt att främja och stärka demokratin. Detta bistånd har i liten skala medgott resultat bidragit till demokratiutvecklingen i mottagarländerna, och detär glädjande att vår hemställan om en fortsättning på dettademokratistärkande arbete vunnit positivt gehör. Regeringen skulle dockkunna använda sig betydligt mer av de svenska politiska partierna vad gällerdemokratiuppbyggnad. Att bygga upp en demokrati med ett flerpartisystemkräver politiska erfarenheter och kompetens från traditionella och stabilademokratier. Sida borde i sina demokratiprojekt i större utsträckning utnyttjaden kompetens många svenska politiker och politiska partier besitter.En viktig internationell institution med säte i är demokrati- ochvalassistansorganisationen , förverkligad genom beslut av fyrparti-regeringen . har 18 länder och fem internationellaenskilda organisationer som medlemmar. IDEA:s målsättning är att främjaoch utveckla demokrati över hela världen. Det sker genom attmedvetandegöra och öka förståelsen för implementeringen av regler ochriktlinjer för flerpartisystem och demokratiprocesser samt genom att främjaöppna och regelmässiga valprocedurer.Dessa mål passar mycket väl in i den definition på demokratiutvecklingsom vi kristdemokrater anser måste prägla det svenska biståndet. Viktigt äratt i sina globala kontakter fortsättningsvis informerar om och målsättning och på så sätt bidrar till att institutet får flermedlemsländer och en bredare internationell förankring.NäringslivsstödEn av konsekvenserna av det svenska biståndet är återflödet iform av kapital till svenskt näringsliv genom order ochuppdrag. Detta återflöde är till stor del beroende av deninternationella konkurrensförmågan som svenska företag kanvisa upp. Återflödet, , får självklart inte bliett självändamål för att ge bistånd. Å andra sidan måstesvenskt näringsliv få samma möjligheter och villkor somandra länder när det gäller att konkurrera om bilaterala såvälsom multilaterala projekt. Vi behöver konkurrensneutralitet.Sedan måste även svenska företag själva bli bättre på attkonkurrera och ta för sig på dessa internationellabiståndsmarknader.Projektexportsekretariatet1994 upprättade fyrpartiregeringen (). Huvudskälet var attregeringen fann ett behov av att experter med insikt ocherfarenhet från det multilaterala biståndsområdet kunde biståsvenska företag genom information, utbildning ochkunskapsöverföring. Avsikten var att möjliggöra för svenskaföretag att slå sig in på den stora marknad som demultilaterala FN-organen, inklusive ,representerar. En analys av de svenska företagens andel avdessa uppköp har visat att denna marknad ännu inte itillräcklig grad har uppmärksammats av svenska företag.Främsta orsaken till detta är dålig kunskap omorganisationernas struktur och synsätt. Potentialen är storoch borde med hänsyn tagen till det faktum att är givare till aktuella organisationer vara lättåtkomlig.Då den socialdemokratiska regeringen tog över 1994 utnyttjades inte PEStill dess fulla potential. Inte förrän kom verksamheten riktigtigång.Idag fungerar verksamheten bra och omfattar breda områden, kanske iblandalltför många organisationer. Vad som bland annat är viktigt är attta fram bra omfattande statistik för hur mycket upphandling som sker, inomvilka sektorer, och hur stora andelar svenska företag har på de internationellaupphandlingsmarknaderna.Bättre information om EU:supphandlingarInom EU upphandlar Europeiska kommissionen i betydandeomfattning varor och tjänster för sina biståndsinsatser. EnligtRiksdagens revisorer behövs det ett bättre system i Sverigeför information och statistik om EU:s upphandlingssystemför att underlätta för svenska företag att delta i olikaanbudsupphandlingar. menar att detbehövs en huvudansvarig aktör för information och statistikoch att PES bör ges ett vidgat mandat och större resurser attäven omfatta EU-biståndets upphandling av varor ochtjänster.Bristen på framgång i upphandlingen beror dessutom på restriktionerbetingade av svenska tjänsteexportsförordningens regler avseendekostnadstäckning och dess beräkning. uppmanar härmedregeringen att undanröja dessa hinder som försvårar för svenska företagareatt konkurrera om upphandlingen av biståndsprojekt.Bättre relation till näringslivetVi kristdemokrater är övertygade om att det svenskanäringslivet genom sin kompetens och erfarenhet också kanspela en större roll än när det gäller exempelvissmåföretagsverksamhet och breddat näringsliv i de fattigaländerna. Härvidlag borde de i programländerna integreradeambassaderna spela en viktig roll. De främsta anledningarnatill att fyrpartiregeringen drev igenom förslaget omintegrerade ambassader i de viktigaste mottagarländerna1993 var dels att öka effektiviteten, dels att stärkamöjligheterna till koordinering mellan ambassadensbistånds- och handelsenhet. Rätt skött kan ett fungerandesamarbete tveklöst leda till att svensk exportindustri genomsin konkurrenskraft får engagemang i biståndsprojekt. Dessaprojekt kan finansieras antingen med hjälp av biståndsmedeloch/eller med företagens eget investeringskapital.I samband med att modellen med landstrategier började tillämpas 1994som ett viktigt underlag i en långsiktig biståndsrelation utgjorde näringsliveten viktig del i utformandet av dessa strategier. Genom en rådgivandediskussion kunde representanter för näringslivet med erfarenhet från aktuelltmottagarland på ett tidigt stadium bidra till att Sida och UD fick enbreddning och fördjupning av kunskapen om landet i fråga.Enligt uppgift har denna del av landstrategiarbetet tonats ned vilket vifinner anmärkningsvärt och beklagligt då en viktig och tillgänglig kompetensenligt vårt synsätt inte tillvaratas optimalt.KrediterFör att stimulera privata investeringar i de fattigaste ländernabör ett system införas som bygger på extra förmånligakrediter. Den tidigare fyrpartiregeringen föreslog och infördeunder en försöksperiod så kallade biståndskrediter. Då varden huvudsakliga inriktningen att krediter skulle riktas tilllåginkomstländer med låg respektive medelstor skuldbörda. Iförsta hand skulle krediterna utgöra finansiering avinfrastrukturprojekt. Vi noterar nu med tillfredsställelse attden socialdemokratiska regeringen ändrat inställning tilldenna form av kreditgivning. Vi är övertygade om attbiståndskrediter tillsammans med införandet av engarantigivning inom biståndet blir till nytta förmottagarländerna och kan komma att spela en viktig roll föruppbyggnaden av bland annat ett fungerande näringsliv. Vårförhoppning är att Sida, som har ansvaret för delar avdenna hantering, på ett mera positivt sätt kan fullgöra dennauppgift. Sida har ju tidigare varit föga entusiastisk till dennatyp av biståndsinsatser.JämställdhetsinsatserDe grupper i utvecklingsländer som främst drabbas avfattigdom, sjukdom och tidig död är kvinnor och barn.Kvinnornas rättigheter kränks alltför ofta. De får sällantillgång till utbildning. Deras liv ses ofta som mindre värdaän männens och diskrimineringen är hög. FN:s kvinnofondUnifem fyller en viktig funktion i jämställdhetsarbetet.Fonden bygger upp kvinnoorganisationer och ökar deraskapacitet. Man arbetar bl a för kvinnornas ekonomiskarättigheter och för ett ökat deltagande av kvinnor i denpolitiska processen och beslutsfattandet. Vidare samarbetarman med länder som rapporterar till CEDAW, Conventionon Elimination of All Forms of Discrimination AgainstWomen, och man stöder arbetet mot kvinnovåld. På initiativav den internationella kvinnokonferensen i och avFN:s generalförsamling finns nu en särskild fond för stöd avaktioner mot kvinnovåld. arbetarinom det området med ett flertal viktiga och intressantaprojekt.Kristdemokraterna anser att det är alarmerande att stödet tilljämställdhetsarbetet minskas till för , under anslagetSärskilda multilaterala jämställdhetsinsatser, och vi anslår därför 20 miljonerkronor utöver regeringens förslag.Funktionshindrade personerPersoner med olika former av funktionshinder utgörytterligare en utsatt och marginaliserad grupp iutvecklingsländer. Ofta nås inte dessa personer avutbildningsinsatser och hälsovård. Särskilt utsatta ärfunktionshindrade kvinnor och barn som ofta förvägrasgrundläggande ekonomiska och sociala rättigheter.Sverige har genom en skyldighet att verka aktivt för attstärka funktionshindrade barns rättigheter. Även i FN-samarbetet har Sverigeåtagit sig att skapa förutsättningar för funktionshindrade personersdelaktighet och jämlikhet i samhället. Det är viktigt att medverkartill att handikappfrågorna lyfts fram i det internationella samarbetet. Dessafrågor bör också integreras bättre i det svenska biståndsarbetet. Även inomdetta område gör de enskilda organisationerna en viktig insats, och de bördärför konsulteras och engageras i nya satsningar.I Öst- och och i forna diskriminerasfunktionshindrade barn både psykiskt och fysiskt. Vissa barn lämnas påinstitutioner, som ofta vansköts, och får ingen skolgång. Här behövskraftfulla insatser från sida, såväl i EU-samarbetet som i olika FN-sammanhang.NGO-ambassadörUnder har haft ett så kallatNGO-sekretariat med ansvar för kontakten mellan UD ochnationella samt internationella enskildabiståndsorganisationer. Sekretariatet har varit mycketuppskattat och utnyttjats flitigt av de enskildaorganisationerna för diskussioner, remissvar, synpunkter ochfrågor. Det nätverk som byggts upp har nudelvis förstörts i och med att regeringen fattat beslut om attlägga ner verksamheten. I ett frågesvar i omorsaken till nedläggningen svarar att"regeringens ambition är att stärka kontakterna medenskilda organisationer och skapa en ändamålsenligorganisatorisk form därför". Den socialdemokratiskaformen för ett sådant utvecklat samarbete är tydligennedläggning. Vad regeringen har gjort istället är att integreradessa kontakter med den övriga verksamheten inomutrikesförvaltningen, vilket innebär att enskildaorganisationer får vända sig till olika avdelningar beroendepå sakfrågorna. Detta har av organisationerna uppfattats somnegativt då kontakterna har försämrats.Vi kristdemokrater finner det önskvärt att samarbetet mellan UD ochenskilda organisationer åter får en fast form så fort som möjligt. Vi anser attdet bäst och snabbast löses genom att återupprätta NGO-sekretariatetinklusive NGO-ambassadör.Det bilateralautvecklingssamarbetetMångfalden av det svenska biståndsarbetet framgår tydligtnär man noterar antalet samarbetsländer, vilka omfattar ettdrygt hundratal. Visserligen varierar biståndsinsatsernakraftigt mellan olika länder, men klart är att kravet påöverblick snarare har skärpts än avtagit . Föratt bibehålla biståndets kvalitet är det nödvändigt medkoncentration och fokusering på i första hand de allrafattigaste länderna.För att kunna hantera mångfalden i biståndet på ett effektivt sätt krävs attmålsättningen med och resultatstyrningen av biståndet är väl genomtänktainnan biståndsverksamheten sväller. Alltför har misslyckadeprojekt grundats på ett för klent beredningsarbete samt att man försökt"bygga" bort misslyckanden med tillförandet av mer resurser i form avpersonal och pengar i stället för att avsluta projektet.I regeringens proposition framhålls att den nya partnerskapsrelation someftersträvas innebär att nya krav ställs på formerna för utvecklings-samarbetet. Samarbetslandets ansvar betonas och de olika rollernatydliggörs. Detta låter självklart rimligt.