mot · GN02So488 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So488av , ()Handikappolitiken1 InledningAlla handikappade har rätt till delaktighet och gemenskap i samhället, påsina villkor.De senaste åren har en tidigare positiv utveckling för de funktionshindradebrutits. De omfattande förbättringar som följde efter handikappreformen harinte följts upp eller vidareutvecklats. Stimulansbidragen till kommuner ochlandsting har upphört och kvarstående behov är svårare att lösa äntidigare. anser att det fortsatt är angeläget att följa upphurbeslut verkställts och vilka förändringar det i realiteten blivit för denenskilde.1.1 Verklighet och vision sammanfaller inteEfter en enträgen kamp från oss kristdemokrater har också regeringeninsett att även om det finns en bred politisk samstämmighet om att allamänniskor ska ha samma rättigheter och möjligheter till delaktighet, såvet vi att verkligheten inte ser ut sådan. Till exempel så har handikappadebarn precis lika stora behov att få komma in i en leksaksaffär, pizzeriaeller biograf som alla andra barn. Men så ser inte möjligheterna ut idag.Handikappombudsmannen gjorde en undersökning som visaratt mer än hälften av kommunerna saknade anpassning för rullstolsburna ibussar som går i ordinarie linjetrafik. av landetskommuner rådfrågar sällan eller aldrig ett handikappråd eller en handikapp-organisation i ett tidigt skede innan ett beslut tas som rör funktionshindrade.Mer än hälften av kommunerna saknar också handikappolitiskt program.Drygt en tredjedel av dessa avser inte heller att utarbeta något program medstöd av FN:s standardregler.Undersökningen visar också att nästan var fjärde lokal där kommun-fullmäktige håller sina sammanträden inte uppfyller minimala krav påtillgänglighet för rörelsehindrade. Detta innebär i praktiken att mångafunktionshindrade stängs ute från en central del av den svenska demokratin. Imindre än var tionde kommun är det möjligt för en person medhörselnedsättning att kommunicera direkt med hjälp av texttelefon medkommunens växel. av kommunerna har genomförten minimal anpassning för rörelsehindrade av sina allmänna av grundskolorna i landet saknar en minimal anpassningför rörelsehindrade. Nästan var tionde särskoleelev får sin undervisningutanför ordinarie skollokaler. Möjligheten för synskadade att ta del av SVT:sutbud är fortfarande eftersatt (detta utvecklar vi närmare i vår kulturmotion).Bemötandeutredningen visar att de enskilda handikappade upplever sinsituation som otillfredsställande på många punkter. Många upplever att deinte har det inflytande över sitt liv på det sätt som lagen ger dem rätt till.Ibland handlar det om attityder från myndigheter, ibland om bristandekunskap och ibland om en kombination av dessa. En utredning från RBUvisar att hälften av föräldrarna med handikappat barn har överklagat ett ellerflera myndighetsbeslut. Överklagandena gäller i första hand vårdbidrag,assistans i förskola/skola och personlig assistans. avföräldrarna fick helt eller delvis rätt vid sina överklaganden. Dessa siffrorantyder att situationen är mycket bekymmersam för många handikappade,trots många bra lagar och målsättningar.2 Skolans rollDet är viktigt att skolan arbetar för att öka medvetandet om funktions-nedsättningar. Den judisk-kristna etiken och människosynen där allamänniskors lika och unika värde är centrala begrepp ska vara ledstjärnan.Skolverket bör i sitt utvärderingsarbete följa upp skolans förhållningssättoch verksamhet för att motverka diskriminering av elever och personalmed funktionsnedsättning. I utvärderingen bör det också ingå en analysav hur kommunernas schablonersättning till skolorna har påverkatmöjligheterna för handikappade att på samma villkor som andra eleverkunna välja skola.3 UtbildningI all utbildning är det viktigt att lyfta fram handikappfrågor. Det gällersåväl i undervisningen som i utformandet av lokaler. Det gäller alltifrånarkitekt- och byggnadsingenjörsutbildning, för att få tillgänglighet ibyggnader, till medicinsk vård och behandling. Forskningen måsteintensifieras för att utröna skillnader i rehabiliteringen mellan män ochkvinnor. All läkar- och vårdpersonal måste ha tillräcklig utbildning ochtillgång till aktuella behandlingsmetoder för att kunna ge adekvatmedicinsk vård. Utbildningen av tolkar måste prioriteras.4 Osynliga funktionsnedsättningarFunktionsnedsättningar kan vara både fysiska och psykiska. Det ärviktigt att personer inte kommer i kläm mellan olika huvudmän på grundav oklarheter i ansvarsfördelningen. De psykiskt sjuka är den gruppsom hamnat allra sämst till i samhället både vad gäller bostad, utbildningoch lön.Bättre samarbete måste ske mellan ansvariga huvudmän för att t ex ge barnoch föräldrar bättre tillgång till stöd, utredning och expertkunskap genomsamarbetsformer som stöder tvärfacklig samverkan mellan hälso- ochsjukvården samt skola/förskola. Det finns behov av en nationellhandlingsplan för att öka stödet till barn med dolda funktionsnedsättningarsåsom DAMP, dyslexi och näraliggande diagnoser. Socialstyrelsensslutrapport om stimulansbidragens användning och effekter visar bland annatstora kvarstående behov för dessa grupper.5 De dövas situationMöjligheten att kommunicera genom språket är inte medfödd utanutvecklas genom att vi använder det i kontakten med våramedmänniskor. De som under sin uppväxt lever i en språkligt torftigmiljö får sin förmåga att använda språket eftersatt. För döva ärteckenspråket mycket betydelsefullt för möjligheten till delaktighet isamhället.Det räcker inte att lärarna i dövskolorna kan teckenspråket. Elevernabehöver för sin utveckling även ha språklig kontakt med annan personal. Detgäller exempelvis vaktmästare, skolsköterska, bespisningspersonal samtelevvårdspersonal.På många dövskolor behärskar inte personalen teckenspråket. Det ärnegativt för alla inblandade. Målet bör vara att all personal som arbetar pådövskolor ska kunna teckenspråket.Döva barn har precis lika stort behov av att ha en rik fritid som alla andrabarn. Ett bättre helhetsgrepp måste tas om döva barns möjligheter att fåutvecklas på sin fritid, t ex i samband med kolonivistelser.Många funktionshindrade tvingas till förtidspension och långa sjukskriv-ningsperioder för att situationen i arbetslivet blivit ohållbar. Undersökningarom hörselskadade visar att många har en besvärlig situation i arbetslivet ochatt hörselskadade trots lång anställningstid inte fått möjligheter tillkompetensutveckling. Hörselskadade är också överrepresenterade bland demsom har förtidspension. Var femte förtidspensionerad man är, enligt SCB:svälfärdsrapport, hörselskadad.Även om arbetslinjen ligger som grund för de olika arbetsmarknads-politiska insatserna och att tidiga insatser i allmänhet ses som viktiga för attförhindra utslagning från arbetslivet har hörselskadade begränsademöjligheter att få vägledningsstöd. I realiteten har hörselskadades möjlig-heter till egna initiativ till förändring och utveckling i arbetslivetförsämratssedan arbetsgivaren ålades ansvar för anpassning och rehabilitering. kananställda hörselskadade inte få vägledningsstöd, råd eller stöd vid något avarbetsmarknadsinstituten som har särskilda resurser för hörselskadade ominte arbetsgivaren eller står för vägledningskostnaden.Vägledningsstödet bör ses som en tidig insats som hörselskadade behöverför att kunna stärka sin ställning på arbetsmarknaden och därmed ökamöjligheterna till att stanna kvar i arbetslivet. Genom vägledning, råd ochstöd kan hörselskadades möjligheter att ta initiativ till att förändra en dåligtfungerande arbetssituation, byta arbete, finna lämpliga utbildnings- ochfortbildningsvägar öka.5.1 Auktoriserade teckenspråkstolkarI finns en auktorisation av tolkar i talade språk, därkammarkollegiet är utfärdande myndighet. Teckenspråket har sedan1981 status som officiellt erkänt modersmål i och det är därförjämställt med andra modersmål i vilka tolkauktorisation ärmöjlig. Forskning om teckenspråket har funnits och1990 inrättades en professur i teckenspråk vid ,där såväl hörande som döva forskare finns. Det råder ingen tvekan om attteckenspråket är ett eget, självständigt språk. I Handikapputredningensdelbetänkande föreslogs att man skulle möjliggöra en auktorisation avtolkar med motiveringen att brukarna av teckenspråkstolkar och olikamyndigheter efterfrågat någon form av bevis på tolkens kompetens. Ipropositionen 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindradeinstämmer man i utredningens förslag om behovet av auktorisation menmenade att formerna för detta behövde beredas. Trots detta saknas det enauktorisation för teckenspråkstolkar . Eftersom alltfler dövaanvänder teckenspråkstolk i olika sammanhang är det viktigt att kunnatillhandahålla en kvalitetsgaranti i form av en auktorisation.6 Tillgänglighet till utbildningSkola och utbildning skall ge samma möjligheter till personer medfunktionsnedsättning som till andra. Ett område som särskilt måstepoängteras är målet om handikappvänliga högskolor och universitet. Detkan gälla såväl lokaler och kringservice som tillgång till tolktjänst för attkunna fullgöra en utbildning. Det är ett krav att ungdomar medfunktionshinder inte diskrimineras vid val av olika studier. Ävenutvecklingsstörda måste få tillgång till utbildning. Den enskildes intresseoch kompetens ska styra valet av utbildning, inte lokalernas standard.7 Rätt till arbete - lönebidragDet är mycket viktigt att det finns olika stöd för att personer medfunktionsnedsättning skall kunna få meningsfulla arbeten. Ett sådantviktigt instrument är lönebidragen.Kunskapen om olika funktionshinder är särskilt viktig hos försäkrings-kassans personal. Ett bättre samarbete måste byggas upp med handikapp-organisationerna för att också ta tillvara deras kunskaper och erfarenheter.Det gäller för såväl yrkesutbildning som omskolning, anpassning ochrehabilitering. Bemötandet av de anhöriga är en annan viktig del.8 Rehabilitering för barn med hjärnskadaEn genomförd epidemiologisk studie över förekomsten avtraumatisk hjärnskada hos barn i visar att andelen nyskadadebarn efter allvarlig traumatisk hjärnskada (hjärnskakning undantagen) ärca 100. Uppskattningsvis rör det sig för hela landet om ca 350 barn.Utöver dessa finns även den gruppen barn som har icke traumatiskaförvärvade hjärnskador, som uppgår till ca 400 för hela landet.Då det gäller rehabilitering av traumatiska hjärnskador visar den epidemio-logiska studien, att av de allvarligt hjärnskadade barnen ficknågon form av rehabilitering. Dessa utgjorde inte fullt av de allra värstaskadade. Restsymptom återfanns hos hälften av denskadade gruppen. Vanliga restsympton återfinns enligt internationellapublikationer hos av de skadade. Restsymptomen är främst avkognitiv karaktär (minnessvårigheter, problem med koncentration ochuthållighet, inlärningssvårigheter, brister i omdöme) samt personlighets-mässiga avvikelser. Dessa restsymptom är lika vanliga som motoriskaavvikelser.Således föreligger stora brister när det gäller dessa barns rehabiliterings-möjligheter. En skillnad mellan vuxna och barn är att vuxna är sjukskrivnaoch får hjälp av att finna rehabilitering. De har också oftaen arbetsgivare som är angelägen om en snabb rehabilitering. Av dennaorsak är det viktigt att barn med hjärnskador som grupp uppmärksammas ochfår den hjälp som de behöver.9 DiskrimineringslagSverige har ingen lag som förbjuder diskriminering av personer medfunktionsnedsättning. I grundlagen förbjuds diskriminering av människorpå grund av till exempel kön och religion. I allt kärvare tider med risk föratt olika grupper hamnar i ett utsatt läge är det nödvändigt att införa lagarmot diskriminering av personer med funktionshinder. Ett framsteg somgjorts är den lagstiftning som finns mot förbud av diskriminering iarbetslivet. Även om det naturligtvis är ett steg framåt så saknar vifortfarande helhetsgreppet. Vi upprepar vårt krav på en generelllagstiftning mot diskriminering.9.1 SchabloniseringenSvårt funktionshindrade har drabbats hårt av regeringens schabloniseringav assistansersättningen. Med en schablon får vissa grupper för mycketersättning, medan svårt funktionshindrade inte längre klarar att anställaen personlig assistent. Den försämring som schablonisering innebär ledertill en fyrkantig hantering av unika människors behov och leder inte tillett effektivt utnyttjande av begränsade resurser.Kristdemokraterna anser i likhet med Intressegruppen för assistans-berättigade att en förenklad återredovisningsmodell kan användas, där denassistansberättigade redovisar kostnaderna för sin assistans. I samband medårsredovisning sker återbetalning av eventuellt överskott. Med en sådanmodell tillförsäkras varje assistansberättigad kostnadstäckning för sinpersonliga assistans utan integritetskränkande ansökningar.9.2 Barn och LSSDet finns ett stort orosmoln när det gäller rätten för barn att få personligassistans och assistansersättning. I de allmänna råd om personligassistans som utfärdat (1998:6) lämnar verket denrekommendationen till försäkringskassorna att personlig assistans tillbarn endast skall medges om barnets omvårdnadsbehov är minst 12timmar . Dessutom framförs att det föreligger ett krav att barnetskall ha flera funktionshinder . Denna rekommendation innebäratt verket vill ställa strängare krav på omvårdnadsbehovet då det gällerpersonlig assistans till barn än till vuxna.När försäkringskassorna börjar tillämpa denna rekommendation kommerdet att innebära att endast ett fåtal barn kommer att beviljas assistans-ersättning. Verket hänvisar till vad regeringen anförde i proposition1992/93:159 med förslag till lagarna (1993:387) om stöd och service tillvissa funktionshindrade (LSS) och (1983:389) om assistansersättning().Vidare svarade dåvarande socialministern i ett svar den 28 september 1998på fråga 1997/98:1089 från att formuleringen "omfattandeomvårdnadsbehov" är oklar, att det inte finns någon väg-ledande regeringsrättsdom i denna fråga och att rekommendationen är ett ledi verkets uppgift att driva fram rättspraxis.År 1996, då ändringar i dessa lagar beslutades, diskuterades ingående iförarbetena - proposition 1995/96:146 och betänkande 1995/96:SoU15 -personlig assistans och assistansersättning till barn. Det konstaterades atträttspraxis behandlade barn och vuxna lika i detta avseende. Möjligheten tillatt inskränka personkretsen då det gäller barn nämndes.Någon sådan begränsning ingår dock inte i tilläggen till lagarna. När detgäller att tolka reglerna om assistans till barn är det dessa nya förarbeten somgäller i de fall man kan utläsa någon olikhet i förhållande till de ursprungligaförarbetena.I rättsfallet som beskrivs i 1997 ref 23 II angåendeassistansersättning till anförde som stöd försitt yrkande att assistansersättning skulle vägras: "Regelsystemet är merbegränsande för barn med funktionshinder än för vuxna". Regeringsrättenanförde i sin dom uppenbarligen som svar på detta: "I målet är ostridigt attMaria har sådana funktionshinder att hon omfattas av 1 § LSS. Av 3 § LASSföljer därmed att hon har rätt att för sin dagliga livsföring fåassistansersättning förutsatt att hon har behov av personlig assistans för sinagrundläggande behov under i genomsnitt . "Regeringsrätten ställde således inte något högre krav på omvårdnadsbehovdärför att målet rörde ett barn.Detta prejudikat bekräftar vad om sades om rättspraxis i förarbetena till1996 års lagändringar. fanns endast avgöranden frånlänsrätterna och kammarrätterna. Att inte ansågs berättigad tillassistansersättning av Regeringsrätten i motsats till kammarrätten berodde påolika tolkning av § 7 LSS ("om deras behov inte tillgodoses på annat sätt") ikombination med 4 § (särskilda skäl för assistansersättning för tid dåden funktionshindrade deltar i verksamhet).Dessutom kan framhållas att det är opraktiskt att på detta sätt genom enrekommendation förorsaka ett mycket stort antal överklagningar. Iställetborde (alldeles särskilt då det finns avgöranden frånkammarrätterna som går emot verkets uppfattning) då verket anser praxistveksam, välja ut ett pilotfall som med förtur kan drivas genom domstols-instanserna.Riksdagens beslut har således inte trängt igenom på fältet. Det tar viden prövning i domstol innan det föreligger en lagakraftvunnen dom.Det är därför nödvändigt att genom ett tillägg i LSS förtydliga lagstiftarensavsikt. Utifrån denna bakgrund är det därför nödvändigt att det i 7 § LSSinförs ett tillägg av följande lydelse: "Samma bedömning av omvårdnads-behovet skall göras då det gäller en ansökan från ett barn som från en vuxenperson. "9.3 Psykiskt funktionshindrade och LSSEtt annat problem som måste hanteras är att hamnar de psykisktfunktionshindrade till stora delar utanför LSS. I proposition 1995/96:146lades förslag till ändringar i LSS och . Bl.a. föreslogs det tilläggettill LSS att personlig assistans endast skulle omfatta praktisk hjälp.Denna inskränkning skulle drabba i första hand psykisktfunktionshindrade. godtog emellertid inte förslaget i dennadel, se betänkandet 1995/96:SoU15.Propositionens uttalanden om praktisk hjälp har dock på flera håll påverkathandläggningen. uttalanden har således inte slagit igenom så somman kunnat förvänta sig. Rättspraxis är också oklar. Det kan understrykas attpersonlig assistans under alla omständigheter avser endast ett kvalificeratpersonligt stöd av någon som har ingående kunskaper om denfunktionshindrade. För att intentioner vid behandlingen avlagändringen 1996 skall uppmärksammas i tillämpningen bör "hjälp medaktivering och motivation" införas i 9 a §, första stycket LSS bland nämndaexempel på grundläggande behov. I en slutrapport om psykiatriereformen,som presenterat, kritiserades LSS och dess tillämpning närdet gäller psykiskt funktionshindrade. saknar till exempel denna grupprätt till daglig verksamhet. Därför har påpekat att regeringenbör överväga att ändra LSS.10 IT är en möjlighet för funktionshindradeIT-utvecklingen är särskilt angelägen för personer med funktionshinder.Den tekniska utvecklingen har lett till att det finns hjälpmedel som gerhögre livskvalitet för personer med handikapp. Såväl avstånd mellanolika handikappgrupper som nedsatt rörelseförmåga kan överbryggasmed hjälp av den moderna tekniken. Den nya IT-sektorn kan dessutommed fördel ge nya arbetstillfällen för personer med funktionshinder. Tillexempel kan det nämnas att autistiska personer ofta har hög kompetensatt hantera IT. En möjlig väg vid sidan av lönebidrag är inskolning medhjälp av särskilda mentorer.11 DomstolstrotsDet finns många signaler från handikapprörelsen som talar ett tydligtspråk: Alltför ofta råkar man ut för svårigheter att få fattade beslutverkställda. har domstolar konstaterat att en ickeverkställd dom utgör tjänstefel. Detta är att betrakta som domstolstrotsom ingen bättring sker. När det gäller icke verkställd insats saknas detemellertid sanktionsmöjligheter. I flera utredningar har Socialstyrelsenkonstaterat att lagar inte följs av kommunerna. Det finns intetillräckliga förutsättningar för att kontrollera efterföljden av lagar ochdomslut inom det sociala området. Regeringen bör återkomma tillriksdagen med förslag om hur ett sanktionssystem kan utformas.12 Försämringar i samband med den nya social-tjänstlagenDe funktionshindrade berövades vissa rättigheter enligt de ändringar isocialtjänstlagen (SoL) som trädde i kraft . De nyareglerna innebär mycket stora förändringar i reglerna för stöd tillfunktionshindrade och deras familjer. Särskilt oroande är att rätten tillavlösning och annat personligt stöd tagits bort. Genom att successivttillskapa olika former av väl fungerande personligt stöd har man gjort detmöjligt för funktionshindrade barn och ungdomar att bo kvar i sinaföräldrahem även om deras föräldrar förvärvsarbetar.Mycket av vad som byggts upp håller nu påatt raseras. Flera kommuner planerar att lägga ner eller avgiftsbelägga sinverksamhet för personligt stöd till dem som inte omfattas av LSS. Just nupågår budgetarbetet i kommunerna. Det kan då förväntas att man på vissahåll ibland inte ger anslag till insatser som är frivilliga.Rätten till ekonomiskt bistånd har ersatts av rätt till försörjningsstöd. Denenskilde har inte rätt till försörjningsstöd för höga merkostnader somfunktionshindret kan medföra, till exempel för bostad, bil och ledarhund.Socialtjänstkommittén (SOU 1994:139) föreslog att personligt stöd, därbland annat avlösning ingick, skulle vara kvar som en rättighet. Vi Krist-demokrater instämmer i detta förslag och föreslår att till 6 f § socialtjänst-lagen lägga "personligt stöd".Inte heller skulle det lagtekniskt medföra några svårigheter att föreskrivaatt det i funktionshindrades skäliga levnadsnivå ingår även höga merkost-nader på grund av funktionshindret.Vi anser att det är dags att göra en översyn av bostadsanpassningen. Idagså står det i 8 § lag om bostadsanpassningsbidrag (1992:1574):Vid nybyggnad samt vid köp eller byte av bostad lämnas bostads-anpassningsbidrag endast om det finns särskilda skäl för att välja en bostadsom kräver anpassningsåtgärd. Denna paragraf bör kompletteras enligtföljande: Särskilt skäl kan vara att den funktionshindrade lagt ned rimligtarbete på att finna en för honom och hans familj lämplig bostad ochkommunen inte inom en för den funktionshindrade rimlig tid kan anvisa enbostad som den funktionshindrade skäligen bör godta.Regeringen har tillsatt en särskild utredare med uppgift att göra enöversyn av vissa frågor rörande SoL. Bland annat analyseras för- ochnackdelar med blandningen av rättigheter för den enskilde ochskyldigheter för kommunen. Denna utredning fortskrider mycketlångsamt, och vi vill understryka vikten av att den får ett tempo sombättre motsvarar dess betydelse för många enskilda människor.13 BilstödIdag kan bilstöd ges till en person med funktionshinder eller till enförälder till ett barn med funktionshinder. Vi vet att efterfrågan på dettabilstöd är större än de resurser som för tillfället kan ställas tillförfogande, men utan att förändra ramen på anslaget vill vi komma medett förslag till ändring av hur bilstödet kan ges.Idag står det i 10 § förordningen (1988:890) om bilstöd:Om en person har fått grundbidrag eller anskaffningsbidrag får nytt sådantbidrag lämnas endast om förflutit sedan beslut fattades om attmedge rätt till bidrag. Om det finns skäl från trafiksäkerhetssynpunkt ellermedicinsk synpunkt, får dock bidrag lämnas tidigare.Denna regel är rimlig när bilstöd har beviljats en person medfunktionshinder och denne önskar byta bil. Men man tänker inte påsituationen när en förälder beviljats bilstöd.1. Bilstöd har beviljats en förälder för ett barn med funktionshinder.Föräldern får ytterligare ett barn med funktionshinder. Den först anskaffadebilen behöver bytas mot en större eller ytterligare en bil behöver anskaffas pågrund av detta barns behov.2. Om en förälder själv är funktionshindrad och därför fått bilstöd för enegen bil kan nytt bilstöd inte beviljas - vare sig för byte eller köp av ny bil-för ett funktionshindrat barn.Paragrafen bör kompletteras med följande (det fetstilade är vårt tilläggs-förslag): "...medicinsk synpunkt eller väsentligt ändrade förhållanden, fårdock..." Denna komplettering kan för dem som kommer ifråga betyda väldigtmycket.En annan fråga som ofta kommer upp är följande: För den som fyllt 18 årkrävs enligt 5 § för att få bilstöd att han kan köra bilen själv (undantag görsför arbetsresor som ger försörjning, för resor för att genomgå yrkesinriktadutbildning eller rehabilitering). Det är svårt att motivera varför den som kanköra själv skall få förmånen att få bilstöd även om det bara gällerfritidsresor,under det att den som har hjälp av t. ex. personlig assistent eller annanhjälpare inte skall få stödet. Detta kan i viss mån förmodas fördyra församhället, eftersom färdtjänst måste anlitas eller hjälparen får längre betaldarbetstid. Vid resa med allmänna kommunikationer måste kanske tvåhjälpare vara med.I maj 1999 överlämnade sin rapport om bilstöd. IRRV:s granskning framkom det brister i bl a handläggningen av bilstöds-ärenden och i stödets utformning.