mot · GN02Fö1 · 1999-09-17 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Fö1av Carnerö, ()med anledning av förs. 1998/99:RR7 revisorers förslag angående anpassningen av totalförsvaretInledningKristdemokraternas främsta strategi för fredsplanering är depolitiska idéer som utgör grunden för demokratin och demänskliga rättigheterna. Den etik som ska vara vägledande iSveriges val av såväl medel som mål för att bidra till enfredlig värld måste bygga på människans okränkbara värde.Från den principen kan vi härleda mänskliga rättigheter,frihet och solidaritet i form av gränsöverskridande ansvar.Föreliggande skrivelse är en granskning av hur anpassningsfrågorna inomtotalförsvaret har redovisats för regeringen och . En central fråga ärpå vilket sätt regeringen använder sig av försvarsmyndigheternas redovis-ningar i sin egen redovisning av anpassningsfrågorna till riksdagen.Lärdomar och tidigareerfarenheterDå försvaret skall anpassas till det nuvarandesäkerhetspolitiska läget i vår omvärld, i enlighet med tidigareförsvarsbeslut, är det viktigt att man har i åtanke dehistoriska erfarenheterna och därav drar eventuella lärdomar.Analyser i efterhand från krigsåren under ger oss viktiginformation. Trots att armén, flottan och flygvapnet mellan åren 1942-1945fördubblades numerärt och att kvaliteten på materielen och personalen ökademarkant, är det mångas uppfattning att den svenska beredskapen inte nåddefull effekt förrän efter det slut. Analyser har visat attupprustningen till stor del begränsades av svårigheten att få modern materielutifrån och att den egna försvarsindustrin inte räckte till.Under beredskapshöjningen bestod problemet inte av att det saknadesmedel, försvarskostnaderna uppgick då till nästan hälften av de samladestatsutgifterna, utan en starkt bidragande orsak till misslyckandet var att depolitiska beslutsfattarna inte beslutade om en upprustning av det svenskaförsvaret. Försvarsplaneringen hade även i förstahand förts i operativa termer, dvs behovet av framtida stridskrafter, och intepå vilket sätt en upprustning skulle ske.Vi i anser att det är viktigt att haovanstående erfarenheter i minne.Anpassningen avtotalförsvaret - en centralfrågaFörsvarets förmåga till anpassning är en avgörande ochcentral fråga för svensk försvarspolitik. beslut omanpassningsfrågan har utformats olika och intefått den stabilitet som enligt mening ärnödvändig för att ge kontinuitet i planeringen. Specielltunder ett "uppbyggnadsskede" är det viktigt att kunnakonkretisera och förankra vad anpassningen innebär ochvilka åtgärder som blir följden av olika beslut. En tillräckligtlångsiktig försvarsförmåga kan endast säkerställas genom attvi ständigt upprätthåller en betydande kvalitativ förmåga hostotalförsvaret.Riksdagen beslöt (98/99:FöU5) att Försvarsmakten skallominriktas och organiseras så att den kan säkerställa möjligheten till anpass-ning och en eventuell tillväxt om den militärstrate-giska utvecklingen i närområdet skulle försämras.Enligt Försvarsmaktens bedömning kan en uppbyggnad av det militäraförsvarets kapacitet eller kortare inte tillföranågra väsentliga förändringar vad avser organisation, nya förmågor, nyamaterialsystem m.m. För detta krävs . Kristdemokraternamenar att detta bör hållas i åtanke då man ämnar ominrikta försvars-organisationen.Analys av långsiktigautvecklingstendenserFör att säkerställa vår förmåga att fatta beslut om anpassningär det angeläget att underrättelsetjänsten har resurser attständigt förse statsmakterna med aktuellt beslutsunderlag.Det är därför viktigt att den säkerhetspolitiskt och militärtinriktade underrättelsetjänsten bl.a. lägger särskild vikt vidlångsiktiga utvecklingstendenser för att tidigt kunna förutseförändringar av politisk, ekonomisk och militär karaktärvilka kan få säkerhetspolitiska konsekvenser för Sverige.Vi vet från tidigare decennier allt för väl att vårt geografiska läge gjordevårt territorium synnerligen intressant. Vi vet att spionverksamhet ochinfiltration i olika sammanhang varit omfattande. Det finns klara belägg föratt andra länder har känt behov av att bedriva en inte obetydlig underrättelse-verksamhet i vårt land . Vi måste därför noga beakta deosäkerheter som finns i vår omvärld. När framtiden är okänd bör nyckelordetvara handlingsberedskap.En levande inhemskförsvarsindustriEtt beslut om återtagning tas troligen då detsäkerhetspolitiska läget i vår omvärld är spänt och ettkrisläge råder. Att då återgå till en högre försvarsnivå låtersig inte göras i en handvändning. Strategiska insatsvaror ochmilitärt materiel som behöver importeras blir ofta föremålför exportförbud när behoven är som störst. Våranpassningsstrategi är därför trovärdig endast så länge somvi har en levande inhemsk försvarsindustri. Erfarenheternafrån det är upplysande.Beslutsformer föranpassningenDiskussionerna om vårt försvar är ofta dagslägefixerade, dvsde rör sig om nuvarande förhållanden. Liten tid upptas avsvagheterna med anpassningsproblematiken. En hög,inbyggd anpassningsförmåga är givetvis av avgörandebetydelse. En kedja bestående av uttydning och tolkning avförvarningssignaler, nödvändiga politiska beslut, planering,igångsättning och resursuppbyggnad får inte brista för att enåtertagning skall kunna säkerställas.Den grundläggande frågan är om vår demokrati är kapabel att fattanödvändiga beslut om återtagning och tillväxt och i tillräcklig omfatt-ning. Det är därför viktigt att, utifrån vårt demokratiska styrelseskick,noggrant analysera vilka beslutsformer som krävs med hänsyn till lagar ochförordningar. För sent, för lite och i otakt med den säkerhetspolitiska utveck-lingen har nog snarare varit regel än undantag.Finansieringen avanpassningenEn avgörande fråga för anpassning är finansieringen, ochsvårigheterna med att anslå medel för att starta enanpassning uppåt. I budgetpropositioner beslutas detom en beredskapskredit för totalförsvaret. Den skall kunnaanvändas om krig eller krigsfara föreligger. Krediten ärdäremot inte avsedd att finansiera beredskapshöjandeåtgärder , utan då måsteregeringen anslå extra medel för att anpassningen skall sättasi gång. ser med oro på den nuvarandeordningen och begär en översyn av finansieringsfrågan.Handlingsfrihet i enföränderlig världEftersom totalförsvaret vid en krissituation i omvärldensuccessivt skall kunna höja beredskapen och även kunnavidta åtgärder mot förändrade hot blir anpassningsfilosofinav fortsatt central betydelse. Förändringar av hot och riskerbedöms kunna ske snabbare nu än under det kalla kriget.En inbyggd handlingsfrihet mot nya typer av angreppshot som på lång siktskulle kunna uppstå gör det nödvändigt att det svenska försvaret vilar på enstabil och trovärdig grund som ger långsiktig styrka i en föränderlig framtid.Förnyelse och utveckling kommer att erfordras för internationella insatseroch för att vi skall kunna följa med i den militärtekniska utvecklingen ochskapa handlingsfrihet för framtiden.Årlig redovisningEftersom systemet med att skapa en långsiktiganpassningsförmåga inte är uppbyggt ännu måste allareduktioner av denna förmåga noggrant analyseras.Regeringen måste därför i sin årliga redovisning tillriksdagen om anpassningsåtgärder tydligt redogöra för dekonsekvenser som olika beredskapssänkningar får föråtertagningsförmågan.Kristdemokraterna anser att i samband med budget-propositionen bör få en särskild skrivelse om omvärldsutvecklingen och an-passning, som ger en tydlig redovisning och uppföljning av hur bl.a. insats-organisationen, beredskapsorganisationen och den långsiktiga anpassningenutvecklas.KompetensVarje år görs stora investeringar i utbildning avpliktpersonal. Eftersom vår anpassningsförmåga i hög gradbygger på välutbildade förband bör inte genomfördutbildning förslösas genom inställda repetitionsutbildningar.Regeringen bör därför ange vilka åtgärder som kommer attvidtas för att ta till vara och vidmakthålla nödvändigkompetens hos pliktpersonalen, dels inför en ettårig höjningav krigsdugligheten, dels när det gäller den långsiktigaanpassningen.Kontinuerlig verksamhetErfarenhetsmässigt är det ett omfattande ochkostnadskrävande arbete att återta eller tillskapa nykompetens. Eftersom ett förband är fullt operativt först närdet är samövat till alla sina funktioner och uppfyllt medpersonal, förnödenheter och materiel för strid måste befälenskompetens övas och utvecklas. Detta blir än viktigare nu närsvenska förband ska kunna delta i fredsframtvingandeinsatser. Den reella kompetensen måste tydligt utformasutifrån de operativa förmågorna så att anpassning och tillväxttill framtida hot kan säkerställas. Vår anpassningsförmågafinns i övningsverksamheten som är helt nödvändig för attbehålla och inspirera kvalificerad personal.Den nu rådande situationen med en försvarsmakt med låg verksamhetsnivåsom får allt modernare materiel men där officerare och värnpliktiga får alltsämre möjligheter att lära sig använda ny materiel är ohållbar. Kristdemo-kraterna vill därför betona betydelsen av en grundläggande och kontinuerligverksamhet som vidmakthåller och utvecklar personalen som ett modernt ochfungerande försvar kräver.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om analys av långsiktiga utvecklingstendenser, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en levande inhemsk försvarsindustri, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om beslutsformer för anpassningen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av finansieringsfrågan om anpass-ning, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en årlig redovisning av omvärldsutvecklingenoch anpassningsförmågan, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vilka åtgärder som bör vidtas för att vidmakt-hålla kompetens hos pliktpersonalen.Stockholm den 17 september 1999Åke Carnerö (kd)()()()()()()()()()