mot · GN02Bo515 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Bo515av , ()Hinder för tillgänglighetDen byggda miljön innehåller många hinder för tillgänglighet ochanvändbarhet trots lagstiftning på området . Tillgänglighetoch användbarhet krävs generellt, d v s i princip överallt. Svenskbyggnadslagstiftning är unik i i detta avseende. Att lagstiftningenär generell är mycket betydelsefullt för funktionshindrades möjligheteratt delta i samhällslivet. Stora delar av bebyggelsen är emellertid byggdföre 60-talet. Mycket har dessutom byggts otillgängligt trots reglerna.Ändringar och ombyggnader har gjorts utan hänsyn tilltillgänglighet och användbarhet.Byggnadslagstiftningen ger bara möjlighet att kräva tillgänglighet ochanvändbarhet vid nyproduktion samt att brister avhjälps i samband med till-och ombyggnad. Stora reparations- och underhållsåtgärder kan däremotvidtas utan att har rätt att ställa några krav på att till-gänglighet och användbarhet skall förbättras.Tillgänglighet och användbarhet är förutsättningar för demokrati, delaktig-het och jämlikhet. , som anslutit sigtill, konkretiserar vad staterna bör göra för att den byggda miljön skall medgedemokrati, delaktighet och jämlikhet. I regel fem står bl.a. att staterna skalltainitiativ till att undanröja hinder för tillgänglighet.Byggherren har det yttersta ansvaret för byggnadens utformning. Till-synen utövas av kommunen genom . Handikapprörelsenkan medverka i byggprocessen. Det är viktigt att vara medveten om att denlokala handikapprörelsen inte kan ta på sig något ansvar för bebyggelsensutformning. De kan däremot ge värdefulla, ibland nödvändiga, råd ochupplysningar om var svårigheterna finns och vad som är bra och dåligautformningar.Tillgänglighetslagstiftning för nyproduktion gjorde att länge varunikt vad gällde att bygga tillgängligt och användbart. En roll som vi idagtyvärr förlorat till andra länder med kraftfullare lagstiftning som ochAustralien. Den tillgänglighet och användbarhet vi faktiskt har hade visannolikt aldrig haft utan lagstiftning på området. Ett stort problem i Sverigeidag är att tillgänglighetslagstiftningen efterlevs dåligt och att kraftfullasanktionsmöjligheter saknas.Det finns mycket kunskap om hur en framkomlig och användbar miljö förfunktionshindrade kan utformas. Många kommuner har gjort inventeringarsom visar var hindren finns. Trots detta förekommer det sällan att brister ibefintlig miljö åtgärdas. Erfarenheten visar att utan lagstiftning kan vi intepåräkna några egentliga förbättringar i befintlig, byggd miljö.Handikapputredningen (SOU 1992:52)Grundläggande för arbete var ansvars- ochfinansieringsprincipen, d v s att var och en som driver en verksamhetsjälv måste ta ansvar för att funktionshindrade kan vara delaktiga.Huvudmannen måste också ta kostnadskonsekvenserna av detta. Förbyggsektorn innebär det att varje byggherre själv måste stå för eventuellamerkostnader och fördela kostnaderna på samtliga brukare. Generelltillgänglighet och användbarhet skall alltså inte betalas med statsmedel.Utredningen föreslår att byggnadslagstiftningen tillförs en bestämmelsemed innebörden att befintlig gatumiljö, terminalbyggnader och hållplatsergörs tillgängliga och användbara samt att byggnadersom allmänheten har tillträde till skall vara handikappanpassade inom 15 årfrån lagens ikraftträdande. I betänkandet resonerar man om att det är viktigtatt insatserna görs planmässigt. Förslagen uttrycks som funktionskrav,liksom i byggreglerna (BBR), utan koppling till åtgärdernas omfattning,komplexitet eller kostnader.Utredningens förslag är epokgörande eftersom de har retroaktiv verkan ochskulle möjliggöra att åtgärda befintlig bebyggelse. Sådan lagstiftning finnsför andra områden som t ex sophantering.PBL-utredningen föreslår liknade lagändringar. Enkelt åtgärdade hinderför tillgänglighet och användbarhet i publika lokaler och på allmänna platserskall vara åtgärdade . skulle ges i uppdrag attutfärda tillämpningsföreskrifter till bestämmelsen.Utredningens förslag om enkelt åtgärdade hinder återfanns i lagråds-remissen. Lagrådet hade inga invändningar mot förslaget. I propositionenändrades det emellertid så att istället skulle ges i uppdrag attanalysera utredningens förslag, bl a med avseende på kostnadskonsekvenser.Bostadsutskottet betonade vikten av kommunala tillgänglighetsprogramoch bättre detaljplaner och menade att de tillsammans skulle påskynda för-bättringarna. Utskotet menar också att regeringen, utan tidsutdräkt, skulleåterkomma till med förslag till förbättringar av tillgängligheten ibefintliga offentliga lokaler och på allmänna platser.Boverket har sedan genomfört sin utredning. Den överlämnades tillregeringen . I utredningen delas enkelt åtgärdade hinder in itre svårighetsgrader och kostnadsberäknas.Regeringen föreslog därefter i sitt förslag till strategi på handikappområdetatt program för att öka tillgängligheten i kommunerna skall utarbetas samt attkompetenshöjande åtgärder skall vidtas. Något förslag om lagstiftning påområdet fanns emellertid inte.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en lagstiftning som innebär attenkelt åtgärdade hinder för tillgänglighet och användbarhet skallundanröjas inom en given tidsram.Stockholm den 29 september 1999Sonja ()