mot · GN02N322 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N322av , Bo (m)De offentligt ägda företagen1 SammanfattningDet finns sällan någon egentlig anledning för staten att genom ägandeoch styrande av företag konkurrera med privata näringsidkare. Ändå ärdetta ett vanligt förekommande fenomen, något som Moderatasamlingspartiet ställer sig mycket kritiskt till.För att bland annat förbättra konkurrenssituationen, öka allmänhetensaktieägande och ge de statligt ägda företagen förbättrade möjligheter påden internationella marknaden föreslår vi att ett 25-tal av de statligt ägdaföretagen omgående privatiseras.Erfarenheterna från de försäljningar den borgerliga regeringen genomförde1991-1994 visar på en mängd positiva effekter av privatiseringarna, vilket ärglädjande. Mindre glädjande är den socialdemokratiska regeringens ovilja attge svenska folket möjligheter till större inflytande över sina tillgångar i destatligt kontrollerade bolagen. Nedslående är även det sätt på vilket densocialdemokratiska regeringen genomfört vissa affärer, såsom samman-slagningen av med . Vi kräver en privatisering av bolaget ochavvisar därför det aktieägaravtal som presenterats. Regeringens handhavandeav affären manar till eftertanke om ändrat beteende inför de privatiseringaroch börsintroduktioner vi förhoppningsvis har att vänta.2 Att styra företag är ingen statlig kärnverksamhetStat och kommun skall ha som kärnverksamhet att hantera det genuintgemensamma som ingen annan kan lösa lika bra eller bättre. Endastundantagsvis är staten bättre än någon annan på att driva företag. Trotsdetta omfattar den statliga företagssektorn, i vilken affärsverken och destatligt ägda bolagen ingår, 60 företag som förvaltas av de olikadepartementen inom . Det sammanlagda värdet av destatliga företagen har av uppskattats till omkring500 miljarder kronor. Aktieutdelningen till staten är dock jämförelsevisblygsam, per år.Nio företag med statligt ägande finns bland 50 största företagräknat efter omsättning. Genom detta är staten inte bara den största ägaren avrent kommersiella företag som producerar varor och tjänster utan också storsom arbetsgivare. Det totala antalet anställda i de statligt ägda företagenuppgick till 206.000 personer.Trots statens dominans över företag i har det aldrig funnits någrabestående och hållbara förklaringar till varför staten skall äga företag.Motiven har varierat över tiden. I industrialismens barndom ansågs detviktigt att staten kunde utöva inflytande över användningen av våranaturresurser, och senare har motiveringarna varit av regionalpolitisk ellerberedskapsmässig karaktär. I vissa fall har staten även sett sig tvingad att taöver nedläggningshotade företag, som sedan behållits.Det är nu viktigt att påbörja privatiseringen av en rad statligaföretag, och regeringen bör presentera en plan för detta.Privatiseringarna måste ske på ett ansvarsfullt sätt och så att företagensframtidsförutsättningar stärks. Politikerinflytandet över kommersiella beslutmåste bort. Dessutom är det viktigt att privatiseringarna genomförs på ettsådant sätt att staten får bra betalt och att försäljningarna bidrar till attspridaaktieägandet.3 Förändringar av och Vattenfall3.1 - bundet och misshandlatDe statligt ägda företagen omfattar företag av mycket varierande storlekoch inriktning. De minsta verksamheterna har en omsättning på några fåmiljoner kronor. Den största har en försäljning på 51 miljarder kronor.Detta företag heter Telia.En privatisering av har varit ett krav från Moderatasamlingspartiet. De socialdemokratiska regeringarna har trots detta fortsattatt misshandla ett av största och mest kunskapsintensiva företaggenom att kräva att det skall kvarstå i statlig ägo. Överlägset bäst hade detvarit om man hade lyssnat på våra råd och sålt , dåföretagets försprång på den avreglerade telekommunikations-marknaden varstort. Genom sin passivitet bär därmed socialdemokraterna ett stort ansvarför de försäljningsintäkter och affärsmöjligheter som gått förlorade.I stället låter regeringen gå ett något annorlunda öde till mötes.Genom den första fusionen i världen mellan två tidigare statliga telemonopolförenas med norska . Detta är inte bara den hittills störstaförsäljningen av ett svenskt statligt företag. Det är dessutom - alla kategorier- århundradets största nordiska affär.Moderata samlingspartiet välkomnar regeringens initiativ att i sambandmed fusionen med påbörja en privatisering av . En fusionmellan och har förutsättningar att skapa ett av störreoch mera betydelsefulla telekommunikationsföretag. Likt flygbranschen följsavregleringarna i av en strukturomvandling bland aktörerna. Det ärviktigt att de nordiska bolagen kan delta i denna strukturomvandling ochförhoppningsvis bör då det nya företaget kunna bli ett av de ledandetelekommunikationsföretagen i . Fusionen ökar dessutom Nordensbas som kanske världens främsta kunskapscenter inom telekommunikation.Nokia i och i kompletterat med offensiva, teknisktkompetenta telekommunikationsföretag på en avreglerad och hårtkonkurrensutsatt marknad stärker detta betydligt.Detta förhindrar inte att regeringens handhavande av affären förtjänar hårdkritik. De begränsningar av ägandet som de svenska och norska regeringarnasatt upp innebär att de båda staterna skall behålla sitt majoritetsägande () i det nya bolaget under . Med tanke på den enormt snabbautvecklingen inom telekomsektorn framstår detta som direkt absurt och visarpå en oförståelse för branschens villkor. Ett statligt majoritetsägande minskardärmed det nya bolagets möjligheter till effektivitet och flexibilitet i ensnabbt föränderlig omvärld.De vitala delarna av det underlag som ligger till grund för beslutet omsamgåendet är hemligstämplade. Detta innebär att de riksdagsledamöter somfattar beslut om samgåendet inte har tillgång till det kompletta besluts-underlaget.Regeringen har ännu inte visat på rimligheten i prissättningen på de bådabolagen och den inbördes relationen. En sådan redovisning, som skall visa pårespektive bolags uppskattade marknadsvärde och respektive bolags inbördesstyrkor och svagheter, har skattebetalarna rätt att begära.Även en bedömning av den tänkta politiska rabatten - på grund avspecialvillkoren i avtalet - bör redovisas. Vid en enkel P/E-värdering avbolagen kan relationerna i ägarandelar förefalla rimliga medan en värderingefter omsättning eller substans ger ett inte oväsentligt annorlunda resultatmed en större svensk ägarandel. Det är därför ytterst olyckligt att bolageninte var börsnoterade före fusionen, och därmed mer objektivt prissatta påmarknadens villkor. Ansvaret för detta faller tungt på respektive regering.Senfärdigheten har även i denna del fått ett högt pris.Det är dessutom angeläget att skynda på arbetet med att i enlighet medEU:s direktiv avreglera den svenska marknaden för telekommunikationersamt försäkra sig om att så också sker i . Moderata samlingspartiet hardärför i en tidigare motion krävt att regeringen inför presenterar ensärskild plan för hur man mot bakgrund av fusionen mellan ochTelenor skall säkerställa konkurrensen på marknaden för tele-kommunikationer. För konsumenternas skull måste konkurrensen påtelefonins, och framför allt den mobila telefonins, område skärpas;accessnätet måste öppnas för alla, full nummerportabilitet måste gälla vidbyte av telebolag och en starkare reglermyndighet med större befogenheterför konkurrensfrämjande åtgärder måste skapas.Vidare avvisar vi helt det förslag till aktieägaravtal som godtagits avriksdagen. För det första andas ambitioner till politisk styrningav bolagets verksamhet, vilket är oacceptabelt i en stenhård internationelltelekonkurrens. Det skadar bolaget, dess anställda och utvecklingen irespektive lands ekonomi. Det finns inget bolag som under hårdinternationell konkurrens har råd med irrationella politiska beslut. Endaststrikt kommersiellt beslutsfattande är acceptabelt.För det andra låser aktieägaravtalet fast ett statligt majoritetsägande underminst framöver såvida inte bägge länderna blir eniga om något annat.Det sänker priset på aktierna med enligt vissa bedömare ochenligt andra ända av priset. Dessa förluster på tiotalsmiljarder kronor drabbar främst de svenska skattebetalarna, genom landetsstörre ägarandel. Detta är helt oacceptabelt och skadar bolaget genomminskade möjligheter till fortsatta strukturaffärer.För det tredje skall teleservice, s.k. services, som alla har rätt attbegära upphandlas om den inte kan uppfyllas på kommersiella villkor. Denskall inte tillgodoses genom politisk ägarmakt.Vi anser att aktieägaravtalet i stället skall föreskriva att statsägande inombolaget inom överskådlig tid blir för att senare heltupphöra från svensk sida. Vidare bör avtalet innehålla krav på striktkommersiellt beslutsfattande utan politisk inblandning. Politiska ambitionerskall uppnås genom lagar och förordningar - inte genom ägarmakt.Fusionen mellan är i full gång. Vi anser det därförolämpligt att riva upp samgåendebeslutet, då ett sådant förfarande skullekunna skada bolaget ytterligare. Däremot bör aktieägaravtalet omedelbartomförhandlas i syfte att den statliga ägardominansen skall upphöra och detpolitiska spektaklet övergå till normalt kommersiellt beslutsfattande.3.2 Rädda - genom börsintroduktionVattenfall AB, som är ledande elproducent och elleverantör,verkar på en alltmer avreglerad elmarknad. Bolag i dennakapitalintensiva bransch, med förhållandevis små kapitalströmmar,behöver en hög andel ägarkapital för att kunna agera långsiktigt ocheffektivt. besitter ett unikt svenskt kunnande och storamöjligheter finns att erhålla betydande exportintäkter. För det erfordrasemellertid tillgång till riskkapitalmarknaden.Energidebatten och stängningen av kärnkraftsreaktorn i harförsatt i en olycklig situation som minskar bolagets affärsmässigatrovärdighet och försvårar värderingen av bolaget. Det exakta värdet berorgivetvis på hur de politiska vindarna blåser, och om rimliga möjligheter finnsatt den politiska styrningen av bolaget upphör.För att inte gå miste om bolagets kompetens och möjligheter att konkurrerapå den internationella marknaden är det av yttersta vikt att ABbörsintroduceras. bör därmed bli ett strikt affärsdrivandeenergiföretag som på likvärdiga villkor med andra företag offensivt deltar iden alltmer internationellt integrerade energimarknaden. För att återupprättaVattenfalls effektivitet och trovärdighet som kommersiellt företag börpolitiseringen av styrelsen upphöra.De misstag som den socialdemokratiska regeringen gjort i samband medhandhavandet av har kostat . Genom attinte upprepa dessa misstag med kan många arbetstillfällen ochmiljarder kronor komma de svenska skattebetalarna till godo.4 Goda exempelProcessen med / är inte ett exempel på en framgångsrikprivatisering. Men sådana finns. Privatiseringsarbetet 1991-1994 hade omfattning trots svårigheterna i spåren av 1980-talets kasinoekonomioch den internationella valutakrisen . Under mandatperioden1991-1994 överfördes 20 statliga företag helt eller delvis i privat ägo.Utvecklingen i de privatiserade bolagen har varit god efterförsäljningarna. Över en kvarts miljon människor blev aktieägare förförsta gången. Kvinnor och boende på landsbygden varöverrepresenterade i denna grupp. Antalet aktieägare i steg från3,2 till 3,8 miljoner personer under periodenUnder ställde staten ut köprätter för alla sin aktier i köprätter byttes mot aktier . såldes ävenstatens hälftenägande i samt nästan hela ägandet iavfallskonverteringsföretaget . såldes avaktierna i försvarsindustrikoncernen till allmänheten, de anställdasamt till institutionella ägare. sålde staten av aktiernai skogsföretaget genom en bred spridning till allmänheten.Vidare såldes statens ägarandel i och i Cementa. Senaresamma år gjordes ytterligare en bred ägarspridning av större delen av statensaktier i läkemedelsföretaget . omvandlades tillaktiebolag, från att ha varit hypoteksförening. Därmed blev låntagarnaaktieägare i bolaget.590.000 personer köpte aktier i vilket motsvarade 6,9 procentav hela svenska folket. Pharmaciaaktier köptes av 520.000 personer. Dettagjorde aktierna i dessa bolag till de i relation till befolkningen mest spriddaköpta aktierna i i de väsentligt mindre företagen spreds till56.000 respektive 68.000 nya ägare, vilket gjorde dem till några av de mestspridda aktierna på Fondbörs.Sammanlagt inbringade försäljningarna till stats-kassan. Kostnaderna för försäljningarna var vid en internationell jämförelsemycket låga. Totalkostnaden blev eller 2,1 procentav köpeskillingen. Privatiseringarna under mandatperioden 1991-1994medverkade också till att bredda och förbättra riskkapitalmarknaden iSverige.5 får förutsättningar för fortlevnad5.1 Företagen kan utvecklas friarePrivatiseringar skall inte enbart ge intäkter till staten. Det är också viktigtatt de privatiserade företagen stärks genom försäljningarna. Så skeddeockså vid försäljningarna . De privatiseradeföretagen gavs konkurrenskraftiga ägarstrukturer med ett renodlatkommersiellt tänkande utan statliga skygglappar och politiskaägarambitioner. Privatiseringarna har gjort allmänhet, media, investerare,kunder och leverantörer uppmärksammade på företagen.SSAB:s problem med de amerikanska tullmyndigheternas synpunkter påpåstådda dolda statssubventioner till bolaget har i princip försvunnit. CelsiusIndustrier har genom börsnoteringen fått helt andra möjligheter att skapaallianser, samarbetsavtal och konsortier. Förvärvet av hadealdrig kunnat genomföras utan börsintroduktionen och tillgången tillbörskapital.AssiDomän hade aldrig kunnat bildas av helstatliga och samtbörsnoterade utan en börsnotering av den nya företagsgruppen. harbolaget finansiell styrka att kunna agera aktivt och offensivt inom den förSverige så viktiga skogsnäringen.5.2 AssiDomänFör att sprida ägandet och ge bolaget tillgång till externtriskkapital beslutade regeringen att sälja av aktierna iAssiDomän, motsvarande 53,5 miljoner aktier. Av dessa aktierreserverades för privatpersoner och anställda i AssiDomänoch NCB. Resterande (16 miljoner aktier) såldes till svenskaoch utländska institutioner i ett anbudsförfarande, för att få ettmarknadsmässigt pris.Efter privatiseringen har AssiDomän utvecklats bra. Vinsten har ökat,liksom skatteintäkterna till staten. Börskursen har utvecklats något sämre ängeneralindex.Nu finns en önskan hos bolaget och dess intressenter att staten minskar sittägande ytterligare, vilket skulle öka bolagets möjligheter att fritt väljamellanolika utvecklingsalternativ.5.3 CelsiusUnder såldes av statens aktier iförsvarsmaterielkoncernen till 56.000 nya ägare bland densvenska allmänheten samt till institutionella ägare. Priset till institutionerfastställdes genom ett anbudsförfarande.Trots den allmänna nedgången för försvarsindustrin till följd av minskadeförsvarsanslag i och i omvärlden, har lyckats visa vinstnästan alla räkenskapsår. Börskursen har dock utvecklats något sämre ängeneralindex.5.4 PharmaciaUnder 1994 gjordes en stor ägarspridning av nästan samtliga statensaktier i läkemedelsföretaget till 520.000 svenska aktiesparare.Bolaget fortsatte att utvecklas positivt efter privatiseringen med ökad vinst,ökad skatteinbetalning och en börsutveckling något över generalindex. Eftersammanslagningen med det amerikanska läkemedelsbolaget i slutetav blev dock utvecklingen svagare, men bolaget visar nu tecken på enbättre utveckling.5.5 SSABSSAB bildades genom en fusion mellan landets tre största kris-drabbade handelsstålverk, varav ett redan ägdes av staten. Privatiseringeninleddes när staten överlät en tredjedel av samtliga aktier till ettantal institutionella ägare. Nästa steg togs när statentillsammans med de nya delägarna placerade avaktierna på marknaden.Privatiseringen av statens av aktierna inbringade cirka 2.153miljoner kronor och aktierna spreds till 68.000 svenska aktiesparare.SSAB har efter den slutliga privatiseringen haft en god utveckling ochanses tillhöra ett av de mest välskötta och vinstgenererande stål-företagen i världen. Vinsten har ökat, liksom bolagets skatteinbetalningar.Aktiekursen har utvecklats i takt med generalindex.5.6 NordbankenNordbanken introducerades på ,med staten som ensam ägare. Privatiseringen föregicksav ett omfattande rekonstruktionsarbete av den borgerliga regeringen,vilket var nödvändigt för att rädda banken efter bank- och finanskrisen ispåren av 1980-talets kasinoekonomi.Hösten 1996 gjorde Nordbanken en inlösen av drygt 32 miljoner aktier,motsvarande av totalt utestående aktier. Praktiskt taget helainlösen (99,) om avsåg aktier ägda av staten.Statens ägarandel i Nordbanken reducerades därmed från 65,5 till 59,4procent.I november 1997 sålde staten 24,5 miljoner aktier till ett värde av cirka sexmiljarder kronor (till svenska och internationella institutionella investeraresamt allmänheten i ) och ytterligare 28,5 miljoner aktier(till institutionella investerare), motsvarande tillettvärde av 37,50 per aktie. fick man sju aktier för varje gammalaktie. Till följd av försäljningen minskade statens ägande i NordbankenHolding från till 42,5 procent.5.7 Skattebetalarna förlorare vid s-privatiseringarNär socialdemokraterna befann sig i opposition mellan 1991 och 1994kritiserade de ivrigt privatiseringarna av statliga företag. Efter valet 1994har den socialdemokratiska regeringen emellertid själv genomfört tvåförsäljningar av börsnoterade aktier avseende kritik som socialdemokraterna riktade mot de borgerligaprivatiseringarna, dvs. att försäljningarna var en dålig affär för staten,saknade då grund. Staten fick bra betalt för de aktier som såldes - efterförsäljningarna har aktiekurserna inte stigit mer än index.Däremot stämmer kritiken om den riktas mot den socialdemokratiskaregeringens egna privatiseringar. Skattebetalarna fick dåligt betalt föraktierna i . Efter statens försäljning har aktien ökat väsentligtmer än index.5.8 Socialdemokraterna gynnar utländskt ägandeDet är också beklagligt att den socialdemokratiska regeringen vidförsäljningen av aktier i endast erbjöd den svenskaallmänheten av aktierna, medan utländska placerare . Socialdemokraterna föredrog uppenbarligen utländskainstitutioner framför svenska folket som ägare. Vid privatiseringarna somgenomfördes av den borgerliga regeringen erbjöds avaktierna till den breda allmänheten.Genomförandet av Nordbankens delprivatisering skall ses mot bakgrundav den återinförda dubbelbeskattningen på aktieutdelningar, skärpningen avreavinstbeskattningen och diskrimineringen av svenska försäkringsbolagsplaceringar i svenska företag. Med dåliga villkor för svenskt ägande minskarnaturligtvis möjligheterna att locka svenskt ägarkapital.6 Fel att staten styr och ställer6.1 Inga motiv för statligt ägandeTrots att staten är den största ägaren av företag i har det aldrigfunnits några bestående och hållbara förklaringar till varför staten skalläga företag. Motiven har i stället varierat över tiden. I industrialismensbarndom ansågs det viktigt att staten kunde utöva inflytande övernationella basresurser för att säkra och kontrollera utnyttjandet av skog,vattenkraft och gruvor. har staten ofta drivit företag avregionalpolitiska skäl eller av beredskapsskäl. I vissa fall har man sett sigtvingad att ta över nedläggningshotade företag som man sedan behållit.Staten har också bedrivit en styrande näringspolitik genom att gå in somföretagsägare.Staten redovisar heller inga skäl till ägandet i enskilda företag, trots attsamma skäl knappast kan motivera ägandet av alla statliga företag. Inomkommunikationssektorn äger exempelvis staten både företag som arbetarunder monopolliknande former och företag som är utsatta för allt hårdarekonkurrens på en internationell marknad.Med början har en ny syn på statligt företagsägande vuxitfram. Enligt denna syn är privatiseringar en praktisk och inte en ideologiskfråga. Skälen till detta är flera. En orsak är de allt starkare kraven påtydligaoch aktiva ägare i företagen. När staten själv äger företag som denhar ansvaret för att fastslå reglerna för näringslivet uppstår en olämpligotydlighet i ägarrollen.En annan orsak till den nya synen på privatiseringar är de allt meransträngda statsfinanserna i flera länder. Detta tvingar staten att koncentrerasina resurser på det allra viktigaste och överlåta risktagande och ägande tillandra. Genom att sälja statliga företag kan staten förbättra sina finanser ochgenomföra skattesänkningar eller angelägna satsningar på andra områden.En tredje orsak är att privatiseringar leder till en högre effektivitet.Överlastade statsapparater blir av med uppgifter, och skötseln av företagenblir effektivare med nya, tydligare ägare. Privatiseringarna innebär vinster,både för staten och för de nya ägarna.6.2 Inget nytänkande i SverigeDen nya, pragmatiska synen på privatiseringar har i flera olika länder letttill att partier som själva anser sig stå till vänster i politiken argumenterarför och genomdriver privatiseringar av statliga företag.Det brittiska har förstått fördelarna med ett minskat statligtföretagsägande och accepterar privat ägande även inomområden som vård och utbildning. I har den socialdemokratiskaregeringen medverkat till att privatisera det danska televerket.I är situationen en annan. De svenska socialdemokraterna har varitstarkt bidragande till att sprida vanföreställningar om privatiseringar, t.ex.attdessa kostar skattebetalarna pengar samt att privatiseringar försämrartillgången på riskkapital.Regeringens rabatterade utförsäljningar har kostat skattebetalarna fleramiljarder. Dessutom har de ofta inneburit att staten trängt sig före i kön efterkapital på börsen. Den planerade utförsäljningen av döms t.ex. utav alla bedömare. Vi motsätter oss sådana ideologiska privatiseringar. (Socialdemokratisk partimotion 1994)Den socialdemokratiska regeringens ideologiskt grundade motstånd motprivatiseringar kvarstår uppenbarligen, detta trots tidigare nämnda godaexempel samt den massiva kritiken mot styrningen av den statligaföretagssektorn. kritiserades den socialdemokratiskaregeringen av revisorer angående styrningen av de statligabolagen. Kritiken rörde allt från dålig information tillriksdagsledamöterna och till otydliga målformuleringskrav.Samordningen av ansvaret hos de olika departementen bedömdes sombristfällig och kompetensen otillräcklig. Revisorerna såg därmed enmängd faktorer som försvårade arbetet som aktiv ägare.Mer kritik går att finna i Ds 1998:64, en rapport av expertgruppen förstudier i offentlig ekonomi () med namnet "Staten och bolagskapitalet -om aktiv styrning av statliga bolag". Bland annat hänvisar rapporten tillinternationella studier - svenska saknas - angående konsekvenserna avstatligt ägande:"Om de internationella studier som refereras i rapporten äger relevans försvenska förhållanden finns det således samhällsekonomiska och stats-finansiella motiv att diskutera statens roll som ägare liksom åtgärder för attminska de kostnader som är förknippade med statligt ägande. "Vidare konstateras: "Om staten alltjämt kommer att vara en storbolagsägare i finns det anledning att behandla styrningen ochuppföljningen av dessa bolag betydligt mera seriöst än . "Rapportens slutsats är att det är angeläget att diskuteratrovärdighetsproblemet i samband med statligt ägande.Regeringens svar på kritiken är att till det nya "superdepartementet"rekrytera fem personer, med finansiell bakgrund, till en ny enhet för detstatliga ägandet. Eventuella förhoppningar inför denna organisatoriskaförändring neutraliseras emellertid av uttalanden i frågan.På frågan om det statliga ägandet är alltför stort svarar han "Nej, varfördet?" (DI 990825). "Statens målsättning är att bygga värden, det kan krävasbåde köp och försäljningar" (DN 990627) och tillägger att han exempelvisgärna vill växla över mer skog till statliga eftersom han tycker attsvenska staten skall vara en stor skogsägare.6.3 Ökad riskkapitaltillförsel genom privatiseringarAtt staten genom privatiseringar skulle "tränga sig före" i sökandet efterriskkapital på börsen är helt fel.