mot · GN02L905 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L905av , (-fp)Skärpt nykterhetskrav i sjötrafikenFöregående beslöt att införa promilleregler i lagstiftningen förtrafik till sjöss. Dessutom kriminaliserades knarket i trafiken.Det framfördes kritik om att dessa båda lagar var otillräckliga och hade försvag verkningsgrad. Men lagstiftningen fick nära nog enhälligauppslutning och det måste konstateras att båda fallen var viktiga principiellagenombrott.Den kritik som vi, ett antal motionärer från olika partier, då framförde harframför allt beträffande möjligheten att kontrollera nykterheten till sjössbesannats. Den nu gällande lagen stadgar om att den som framför en båt ochhar i blodet döms för grovt rattfylleri. Sjöpolisens kritikäratt lagen är för uddlös. Den ger bl.a. inte utrymme för rutinmässiga alkohol-kontroller till sjöss.I det aktuella riksdagsbeslutet fanns också med den av regeringen avisera-de utredningen om hur man skall komma till rätta med sjöfylleriet som intebetraktas som grovt och även ta ställning till om lägre promillegräns för s.k.enkelt sjöfylleri skall införas. Någonting som vi motionärer länge har hävdatär principen att kraven på nykterheten i sjötrafik skall vara samma krav sompå nykterhet i trafiken på land.Normbildningen viktigAtt nu kräva en komplettering synes ha starka skäl för sig. Den innebäratt det införs en enkel och tydlig reglering. Där är promillelagstiftninghelt överlägsen andra regelsystem. Intressant är också attBrottsförebyggande rådets (BRÅ) utvärderingar visar attrattfyllerilagstiftningen haft positiva effekter på norm- ochmoralbildning, alltså att den har allmänpreventiv effekt. Regeringenskrev också i propositionen att det finns goda möjligheter att utforma enlagstiftning som på ett enkelt sätt tillgodoser både kriminalpolitiskamotiv och är godtagbar ur rättssäkerhetssynpunkt.Många som verkat för trafiksäkerhet i all trafik kände den tillfredsställelsesom efter det principiella genombrottet skedde i förra riksdagsbeslutet. Dethar nu något grumlats av att varningarna för brist på "udd" i lagen omsjöfylleri har besannats.Riksdagen har varit pådrivande, och en-hälliga krav från att regeringen skulle lägga fram ett nytt lagförslagblev det också möjligt. Lagen trädde som sagt i kraft i år.I flera motioner i samband med beslutet framfördes då kravet att manskulle se det som två steg och regeringens proposition tillgodosåg endast"steg 1". Men det lägre gränsvärdet som då efterlystes och som myndigheteroch sjöpolis nu krävt visar sig vara ett högst berättigade krav.Dagens trafik på sjön präglas av en tät trafik av såväl stora som små båtar- inte sällan i höga hastigheter. En del är så snabba att de kan mäta sig medfarten för biltrafik på land. Det krävs goda köregenskaper, som inte fårförsämras genom onykterhet i sjötrafiken.Angelägna kompletteringarDen stora bristen som funnits i tidigare lagstiftning och blivit såuppenbar är att övervakande myndighet inte haft något enkelt instrumentsom kan kontrollera brott mot trafiknykterheten. Regeringens egensynpunkt i sitt lagförslag var att man skulle tillsätta en utredning somytterligare skulle analysera frågan om införandet av ett gränsvärde somgav grund för att också beivra onykterhet till sjöss som inte var attbeteckna som grovt.Det som är viktigt är att den översyn som regeringen tidigare föreslogoch ställde sig bakom genomförs för att kunna ge underlagför ett förslag som snabbt skulle kunna antas av . Det är angelägetatt en ny lagstiftning kan träda i kraft inför en ny båtsäsong. Utrednings-material finns det gott om och tidigare undersökningar och förslag kanunderlätta ett sådant arbete. Väg- och sjöfyllerikommittén (SOU 1992:131)har ett gott underlag som underlättar denna översyn.Påpekas kan att många rättsinstanser tidigare stött riksdagsframstötar omatt det principiella upplägget borde vara att promillelagstiftningen på sjönjämställs med regler i landtrafik. Sådana krav fick stöd av juridiskafakulteter, motororganisationer, regionåklagarna i våra största städer, kust-och tullmyndigheter, m.fl. trafiksäkerhetskunniga instanser. De hävdade attden lägre promillegränsen för sjöfylleri - som inte är grovt -också parallelltborde ha kunnat införas. Det är detta som återstår och som juridiskt/-tekniskt borde vara enkelt att komplettera med och som skulle betyda mycketför säkerheten både i sjön och för dem som drabbats av "onykter buskör-ning" utmed badstränder och i tät skärgårdstrafik.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att likställa kravet på nykterhet i sjötrafik mednykterhet i trafik på land,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ett nytt lägre gränsvärde införs i regelverketför nykterhet på sjön,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en kompletterande lagstiftning som innebärmöjlighet att göra rutinmässiga stickprov av nykterhet till sjöss,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att den kompletterande lagöversynen genomförsskyndsamt så att en beslutad och kompletterad lag kan träda i kraft tillnästa års båtsäsong.Stockholm den 5 oktober 1999Elver ()()()()()()()