mot · GN02A231 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A231av , ()Arbetsmarknadspolitiken1 Inledning - en liberal arbetsmarknadspolitikEn liberal arbetsmarknadspolitik tar sin utgångspunkt i den enskildeindividen och hennes behov och möjligheter. Detta måste understrykasmed kraft. Av tradition har mycket i arbetsmarknadspolitiken varitanpassat till stora likformiga lösningar där individen har kommit i kläm.En liberal arbetsmarknadspolitik vill lyfta fram individen framförfackföreningar eller arbetsgivarföreningar.Den svenska konjunkturen är nu på väg upp. Allt fler får riktiga jobb ocharbetslösheten sjunker, även om det blir svårt för regeringen att nå sitt målom 4 procents öppen arbetslöshet . Detta innebär att arbetsmarknads-politiken måste inriktas på att få folk i jobb och att undvika flaskhalsar. I enuppåtgående konjunktur måste volymen i åtgärder och utbildning minskas.Endast utbildning av hög kvalitet som leder till jobb och insatser för dearbetshandikappade måste prioriteras.Folkpartiet har satt kampen för fler riktiga ochvaraktiga jobb överst på dagordningen jämsides med kraven på en bra skolaoch god vård. Vi vill satsa på en politik för fler jobb eftersom det är den endachansen att få rätsida på problem.Den socialdemokratiska vägen leder fel. Åtgärder för fler riktiga jobb lyseri stort sett med sin frånvaro i budgeten och detta kommer att leda till attstrukturfelen i den svenska ekonomin kvarstår till nästa lågkonjunktur.I denna motion presenterar sin syn på arbetsmarknadspolitiken.Frågor kring arbetslöshetsförsäkringen presenteras i vår motion om socialför-säkringarna.2 Arbetsmarknadspolitikens tre benI har vi betonat att arbetsmarknadspolitikenmåste vila på tre ben: en aktiv arbetsmarknadspolitik, ett gynnsamtnäringslivsklimat samt sunda statsfinanser.Dessa olika "ben" är beroende av varandra och de måste alla genomförasför att man skall kunna bekämpa arbetslösheten på ett bra sätt. Tyvärr harSocialdemokraterna bortsett från detta samband och begränsat sig till enpolitik som sanerar statsfinanserna och till någon form av vad som kan kallasför en aktiv arbetsmarknadspolitik. Att man behöver ett gott klimat förnäringslivet är något som socialdemokrater både i och utanför regeringengärna pratar om men aldrig gör något åt!3 Arbetslöshet är alltid en tragediArbetslöshet är alltid ett slöseri med resurser och en tragdei för den somdrabbas. Ju längre arbetslösheten varar desto svårare blir det att ta sig inigen på den öppna arbetsmarknaden. Risken är då stor att en individ kanfastna i arbetslöshet även i högkonjunkturer.Det värsta som kan hända i vårt samhälle är att vi börjar acceptera denhöga arbetslösheten. Detta är något som verkar ha skett på många håll idagens . Lyssnar man på den allmänna debatten tycks det låta somom arbetslöshet är ett naturtillstånd som man måste dras med alltid. Uttrycksom att "jobben är slut" hörs ofta. Och eftersom jobben är slut måste vi delapå dem som finns eller pensionera allt yngre människor för att klarasysselsättningen. Har man en sådan inställning så angriper man bara denakuta sjukdom som arbetslöshet är medan man ställer sig passiv till att botade grundläggande symptomen.Vi i har en annan inställning. Vårt land får inte ge upp ochacceptera dagens arbetslöshet. I så fall är vi fast i den för fram-över. Vi menar att arbetslösheten går att bringa ned med hjälp av en klok ochsamlad politik för tillväxt, kombinerad med en offensiv arbetsmarknads-politik. Antalet sysselsatta måste ökas, inte vara eller sjunka.För att detta skall kunna ske förutsätts emellertid att man inser arbetslös-hetens bakomliggande orsaker, som bland annat hänger samman med struk-turomvandlingen inom det svenska näringslivet. Arbetslösheten har alltsåinte enbart konjunkturella utan också strukturella orsaker. Den traditionellautformningen av arbetsmarknadspolitiken utgår emellertid tyvärr fortfarandeallt för mycket ifrån att arbetslösheten är konjunkturell och att politikernaskall skapa nya jobb genom riksdagsbeslut. För att lösa arbetslöshetsproble-met krävs därför insikt om att arbetsmarknaden genomgår förändringar tillföljd av att utvecklas t.ex. mot ett kunskapssamhälle med skärptinternationell konkurrens. Det krävs då reformer också inom arbetsrätten ochlönebildningen för att komma till rätta med problemen.Det är utifrån dessa nya utgångspunkter en offensiv arbetsmarknadspolitikbör utformas. En sådan handlar till stor del om åtgärder utanför dettraditionellt arbetsmarknadspolitiska området. Det gäller- att föra en ekonomisk politik som ger sunda statsfinanser och därmedlåga räntor- att föra en skatte- och näringspolitik som främjar företagande- att föra en utbildningspolitik med höga kvalitetsmål som ger ettkompetenslyft.3.1 Arbetets goda värdeAtt ha ett arbete är inte bara av betydelse för individens personligaekonomi. För de flesta människor innebär värdet i att ha ett jobb ocksåatt man har en uppgift som andra efterfrågar och att man har tillgång tilldet sociala umgänge som arbetsplatsen utgör. Att gå arbetslös en längreperiod och inte kunna umgås med arbetskamrater är negativt förindividen ur ett socialt perspektiv. Extra viktigt är det sociala värdet avett jobb för de arbetshandikappade. Det är bl.a. därför harförordat extra satsningar på lönebidrag och anställningar inom SamhallAB.4 Arbetsmarknadspolitikens omfattningFolkpartiet har förordat att den traditionellaarbetsmarknadspolitiken bör få mindre pengar. Offensiva satsningar böristället användas för att generellt förbättra villkoren för företagandet. Viär övertygade om att vår övriga politik, om den fick genomföras, skullege sådana tillskott av jobb att efterfrågan på traditionellarbetsmarknadspolitik blir avsevärt mindre. Regeringen har efter handslagit in på denna linje och successivt minskat anslaget tillutgiftsområdet. Viktigt har det t.ex. varit att volymmålet har tagits bort.Detta var ett viktigt beslut då möjligheterna att få enarbetsmarknadspolitik som präglas av kvalitet framför kvantitet ökar.Vi har också påpekat att verksamheten inom AMS måste rationaliseras. Vitror att en kraftfull decentralisering och avbyråkratisering, nära samverkanmed andra aktörer som kommuner och näringslivsorganisationer, upphand-ling på en konkurrensmarknad av fler delar av verksamheten samt ensträvan att där det är möjligt och lämpligt välja billigare åtgärder framfördyrare kan ge ytterligare besparingar. Detta får dock inte innebära att AMU-utbildningar som nästan säkert leder till jobb plockas bort bara för att de ärnågot kostsammare.Vi vill i detta sammanhang uttrycka ett beklagande av att regeringen trotsallmänt tal om decentralisering fortsätter med detaljstyrning av AMS, vilketförsvårar en rationell resursanvändning. hade gärna sett att detförsök med en friare användning av medlen till arbetsmarknadspolitiken somnu pågår i fem län hade fått bli generellt.För föreslår vi därför att anslaget till utgiftsområdet ned-räknas med . Vi vill understryka att denna anslagsför-ändring måste genomföras tillsammans med den övriga politik vi förordar.Om så sker, är det vår bedömning att den öppna arbetslösheten reduceras ochatt efterfrågan på arbetsmarknadspolitiska insatser minskar.5 Säg nej till arbetsmarknadspolitikFolkpartiets uppfattning är att arbetsmarknadspolitiken är och förblir enstatlig verksamhet. Vi är motståndare till att kommunerna bygger uppomfattande arbetsmarknadsförvaltning som konkurrerar med den statligaarbetsförmedlingen. Förlorarna på detta är den enskilde arbetslöse somslits mellan olika åtgärder och myndigheter. Kommunerna bör därförendast engagera sig i projekt som syftar till att sysselsättaarbetshandikappade.Däremot är vi positiva till att den lokala arbetsförmedlingen får mer maktså att beslutsgången inom AMS kan decentraliseras och förenklas.6 Satsa på tjänstejobbVi kan med stor besvikelse konstatera att regeringen ochdiverse uttalanden i rätt riktning inte är villig att satsa på en politik somstimulerar fram fler jobb i tjänstesektorn. Industrisektorn, som länge harvarit ryggraden i svenskt näringsliv, kommer inte att ensam kunna skapatillräckligt med nya jobb framöver. Ekonomiskt har denna sektorvisserligen en avgörande betydelse för landets ekonomi, men denrationaliseringstakt som krävs för bevarad konkurrenskraft gör att inteens en mycket god tillväxt räcker för att inom industrisektorn skapa detstora antal nya arbeten som behövs.Skall arbetslösheten förmås sjunka och stanna kvar på en låg nivå behöversysselsättningen alltså öka markant. Framför allt är det tjänste- och service-sektorn som måste stå för ökningen av antalet jobb. har därförunder lagt fram förslag till hur man kan stimulera jobb inomtjänstesektorn, både den del som riktar sig till industri, byggsektorn etc. ochden del som riktar sig till hushållen.En sådan utveckling ställer höga och delvis nya krav på arbetsmarknads-politiken. Den skall underlätta för såväl små som större och nya företag attsnabbt rekrytera arbetskraft. Den skall hjälpa arbetssökande att hitta nyavägar till jobb, eller till kompetenshöjning, och underlätta rörlighet påarbets-marknaden. De många nya former av "kontrakt" eller "anställningar" somväxer fram ställer krav på förnyelse av både arbetsförmedlingarna ochåtgärdsarsenalen men också på en flexiblare arbetsrätt.7 Öka rörligheten på arbetsmarknadenProjektanställningar, uppdragsjobb och olika former av tidsbegränsadeförordnanden står för en allt större andel av de nya jobben. Mycket talarför att de fasta jobben, i en inte alltför avlägsen framtid, kanske blir en änmindre vanlig anställningsform än nu.En fortsatt utveckling i denna riktning innebär att det blir vanligt att bytaarbete under yrkeslivet, med mellanperioder av arbetssökandeeller utbildning. Arbetsmarknadspolitikens uppgift att underlätta yrkesmässigoch geografisk rörlighet accentueras då ytterligare. För utvecklingen av nyaföretag och nya branscher är rörligheten ofta avgörande.Att öka den dubbla rörligheten på arbetsmarknaden är och förblir en avarbetsmarknadspolitikens långsiktigt viktigaste uppgifter. Det underlättarframväxten av nya företag och nya branscher. Utbildningsinsatser är detlämpligaste instrumentet för att underlätta främst yrkesmässig rörlighet. Detär viktigt att påpeka att strävan beträffande den geografiska rörligheten måsteske i mer än en riktning.8 Kvinnor och män på arbetsmarknadenEn av de största förändringarna på arbetsmarknaden under de senasteårtiondena har varit att kvinnorna undan för undan stärkt sin ställning påarbetsmarknaden. Den förstärkningen har även fortsatt på 1990-talet.Under den djupa konjunkturnedgången var detmännen som drabbades hårdast av arbetslöshet.Denna utveckling vände sedan i takt med att neddragningar i den offentligasektorn har skett. Enligt regeringens siffror i budgetpropositionen är det ånyoså att män har högre arbetslöshet än kvinnor. Detta behöver inte betyda attkvinnor har jobb i större utsträckning än män. Istället kan det faktiskt vara såatt kvinnorna har valt att lämna arbetsmarknaden helt och hållet.Av tradition har det varit så att de flesta arbetsmarknadspolitiska åtgärderhar gällt män mer än kvinnor. är det viktigt att komma med konkretaförslag som ökar arbetslösa kvinnors möjligheter att finna nya riktiga jobb.Det traditionella könsmönstret på arbetsmarknaden måste luckras upp såatt kvinnor söker sig till traditionella mansdominerade yrken och tvärtom.Regeringen bör till konkretisera en plan för att bryta dettraditionella könsmönstret. Positivt vore det också om andelen kvinnligaföretagare kunde öka markant.Mer om jämställdheten på arbetsmarknaden står att läsa i vår partimotionom jämställdheten.9 Arbetsmarknadspolitiska åtgärderFrån har vi önskat att regeringen skulle ta och rensaupp i det vi har valt att kalla "åtgärdsfrossan". Med detta menas attantalet arbetsmarknadspolitiska åtgärder har blivit alldeles för många tillantalet och risken stor att den enskilde arbetslöse kunde slussas runtmellan dem utan att komma ut i ett riktigt jobb.Det är bra att regeringen nu äntligen har tagit tag i detta problem ochförenklat och minskat antalet åtgärder men också säger sig behöva gå vidarei förenklingsarbetet. Det är meningen att det slutligen skall finnas sjuhuvudprogram för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Några av dessa åtgärderkommenteras här nedan.9.1 Arbetsmarknadsutbildningen (AMU)Arbetsmarknadsutbildningen (AMU) präglades länge av en inriktningmot utbildningar som allt för mycket har varit anpassade för gårdagensarbetsmarknad. En viss förändring har dock skett då mannu försöker sträva efter att arbetsmarknadsutbildningen skall varaanpassad till den enskildes behov och till förutsättningarna och kraven pådagens arbetsmarknad. Det är nödvändigt att denna förändring avarbetsmarknadsutbildningen får fortsätta och utvecklas.Det är bättre att arbetsmarknadsutbildningen istället inriktas på en mindrevolym med högre kvalitet. Arbetsmarknadsutbildningen skall vara enprioriterad verksamhet då den har visat sig vara den åtgärd som har bland destörsta möjligheterna att leda till ett riktigt jobb.9.1.1 genomgick en ekonomisk kris.Anledningen var att man satt på kontrakt på lokaler som inte behövdeslängre. AmuGruppen fick genom ett riksdagsbeslut ettkapitaltillskott på för att klara ut krisen. Folkpartietstödde detta tillskott, men betonade att det var en engångs-företeelse. Vi ansåg dessutom att en privatisering av hela eller delar avverksamheten borde prövas. Det har gått och vi anser attregeringen bör undersöka förutsättningarna för att privatisera hela ellerdelar av som vi konstaterar att det ytterligarenågot år framöver finns dåliga kontrakt som löper för AmuGruppen ABoch som belastar dess ekonomi.9.2 ArbetspraktikÅtgärden kom till genom ett förslag i förra årets budgetproposition att slåihop de dåvarande åtgärderna arbetslivsutveckling (ALU) och arbetslivs-introduktion (API) till en åtgärd. ansåg att detta var ett riktigtbeslut. Åtgärden har funnits ett tag och bör därmed bli föremål för enutvärdering. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. I dagens konjunkturläge är det också av värde om denna åtgärdkunde begränsas i volym.9.3 Förstärkt anställningsstödFolkpartiet var redan i partimotion i samband med vårpropositionenmotståndare till denna åtgärd. Vi anser att det är generella åtgärder sommåste till för att få fler varaktiga jobb. Denna form av stöd är selektiv dåden bara riktar sig till vissa grupper. Att regeringen nu vill gå vidare ochutvidga åtgärden är inte bra och det motsäger vi oss också.10 Prioriterade grupper av arbetslösaDet finns alltid några grupper som har det extra besvärligt på arbetsmark-naden oavsett det rådande konjunkturläget. Regeringen har valt ut någragrupper som de anser vara prioriterade på arbetsmarknaden. Folkpartietdelar i stort synen på vilka grupper som skall vara prioriterade.10.1 Den äldre arbetskraftenDet är tyvärr så att många arbetstagare som har fyllt 50 har det betydligtsvårare att komma in på arbetsmarknaden efter en period av arbetslöshetän vad yngre har. Många arbetsgivare är tveksamma till att anställa äldrearbetslösa som inte har kvar till pensioneringen. Vad somdessvärre oftast glöms bort är att dessa personer har stor erfarenhet ochkompetens som kan vara bra för många företag att få del av. Inte sällankan en äldre arbetstagare utgöra en sorts eller förebild för deyngre. Äldre arbetskraft är dessutom ofta mer "trogen" mot sinarbetsgivare och stannar kvar på sin arbetsplats i högre grad än yngresom har en större tendens till rörlighet. Att anställa en 55-åring som harca kvar på arbetsmarknaden kan därför vara mycket lönsamt förarbetsgivaren.Folkpartiet är motståndare till alla förslag som innebär att äldre arbetskraftskall pensioneras ut eller generationsväxlas från arbetsmarknaden i förtid.Sådana åtgärder är alldeles för defensiva. Det var därför vi sade nej tillförslagen tidigare om OTA och generationsväxling. Förslagsom inte visade hålla vad de lovade när det gällde hur många som varintresserade av dem. Dessa typer av åtgärder har markerat att man frånregeringens sida anser att de äldre inte behövs på arbetsmarknaden.10.2 UngdomsarbetslöshetenArbetslösheten brukar oftast vara högre bland ungdomar än bland denäldre arbetskraften. Kommer inte våra ungdomar in snabbt påarbetsmarknaden riskerar de att slås ut , där endastsocialbidrag är försörjningsmöjligheten. Visserligen har ungdomarnassituation på arbetsmarknaden ljusnat i takt med att konjunkturen harförbättrats. Men det är ändå angeläget att de arbetsmarknadspolitiskaåtgärder som finns för ungdomar sätts in snabbt för att de unga snabbtskall kunna få kontakt eller behålla kontakten med arbetslivet.Den s.k. utvecklingsgarantin där kommunerna tar ansvar för ungdomarmellan 20 och har funnits och de flesta kommuner haravtal med staten på området. Åtgärden reste när den kom en del frågetecken,även från , vad gällde finansiering och rundgång. Det borde nuvara rätt tid att utvärdera åtgärden för att se hur den har fungerat. Viktigt ärdet också att kommunerna i dagens konjunkturläge inte "håller kvar"ungdomar i utvecklingsgarantin om de kan få riktiga jobb.Vad ungdomar främst behöver är kanske inte arbetsmarknadspolitiskaåtgärder eller utbildning. Utan de behöver främst få in en fot på arbetsmark-naden. Genom vår politik kan ungdomar få den chans de behöver på arbets-marknaden genom att fler företag skapas. Kombinerat med andra reformersåsom reformerad arbetsrätt och lönebildning så ökar de ungas möjlighetertill ett jobb.10.3 InvandrareInvandrare är en mycket utsatt grupp på arbetsmarknaden.Arbetslösheten bland dem är mycket hög. Det borde inte vara så dåinvandrare ofta har en hög utbildning och lätt borde få jobb. Vad somkrävs för att förbättra invandrares situation på arbetsmarknaden är att detsvenska samhället slutar att betrakta invandrarna som ett problem utanistället ser dem som en tillgång. Det gäller att man också här ser helheteni ett perspektiv utifrån den enskilda individen. Statliga projektpengar kanaldrig lösa problemen i ett invandrartätt område så länge som denenskilde lämnas utanför beslutsprocessen och där besluten i stället fattas iRosenbad eller i något kommunalhus.Tyvärr får invandrare oftast inte jobb inom det yrke de har en utbildningför. Istället hänvisas de till yrken inom andra områden där utbildningskravenär mycket lägre. Arbetsförmedlingar och arbetsgivare bör gemensamt ta itumed dessa problem och genom t.ex. informationskampanjer m.m. förmå fleratt anställa invandrare.Det är viktigt att betona att många invandrare är en stor tillgång somföretagare. I många grupper är företagandet högre än generellt i . Vitror inte att invandrares företagsamhet kan ökas genom selektiva åtgärdersåsom skattefria zoner, specialriktade pengar m.m i invandrartäta områden.Det måste istället till generella åtgärder som är lika över hela för attfå fler jobb och företag. Det är också viktigt att invandrarföretag kan få engod tillgång till riskkapital.En växande problem är att nyanlända flyktingar och långtidsarbetslösainvandrare inte är välkomna hos arbetsförmedlingen. Många förmedlingarskriver helt enkelt inte in dessa kategorier av sökande utan de är hänvisadetill socialbidrag. skickar individen på SFI (svenskundervisningför invandrare) och efter det kommer man till arbetsförmedlingen igen sominte gör något och när något görs har svenskkunskaperna gått förlorade. omgång SFI väntar osv. Denna rundgång måste stoppas.10.4 Det behövs fler kvinnliga företagareFler kvinnor måste ges möjligheter att få starta företag. är detså att bara en tredjedel av alla nya företag startas av kvinnor. Stödet tilldetta bör utgå till alla kvinnor som är långtidsarbetslösa och inte barafrämst till dem som har jobbat i offentlig sektor. Även kvinnormed bakgrund i näringslivet har en utmärkt kompetens som måste tastillvara.Det gäller att åtgärder och stöd som lämnas till kvinnor som vill bliföretagare utformas på sådant sätt att man tar vara på och lyssnar på kvinnorsförutsättningar och krav. Regelsystemet och insatserna för nya företagare ärofta utformade utifrån ett manligt tänkande och en mansinriktad arbetsmark-nad.10.5 Öka insatserna för de arbetshandikappadeOavsett om konjunkturen är bra eller dålig så har de handikappade alltiden svår situation på arbetsmarknaden. De statliga insatserna för att stärkahandikappades ställning är därför oerhört viktiga och bör alltid varaprioriterade. Att få möjlighet att utföra ett efterfrågat arbete ökarlivskvaliteten enormt. Men ofta överdrivs svårigheterna som ärförknippade med att anställa en person med funktionshinder. Informationoch enklare anpassningar av arbetsmiljön kan ofta räcka för attöverbrygga de hinder som finns för att kunna passa in på en arbetsplats.Arbetslinjen måste gälla även för handikappade. Förtidspensioneringarskall undvikas i största möjliga utsträckning. Både lönebidrag och anställ-ningar inom har visat sig vara värdefulla lösningar för mångahandikappade. har alltid prioriterat de arbetshandikappade. Dettaär en grupp som vi anser tillhöra det vi kallar "det glömda ", alltsågrupper som inte har någon stark intressegrupp som kan föra fram deraskrav.Folkpartiet kommer att fortsätter att stödja de arbetshandikappade och vikommer att gå emot alla eventuella förslag om försämringar för de arbets-handikappade.Det är viktigt att de arbetshandikappade även i fortsättningen får ettvälbehövligt stöd. har därför i sitt budgetalternativ anslagit 130miljoner kronor extra till stöd till jobb för arbetshandikappade ochanställningar inom för jämfört med regeringen.Undersökningar har visat på att både lönebidragsanställningar ochanställningar vid är mycket billiga om man jämför med alternativena-kassa eller förtidspension som annars står till buds för de arbetshandi-kappade. Det är viktigt att påpeka att lönebidragsanställningar i störstamöjliga utsträckning måste vara en åtgärd för arbetshandikappade och inteför andra grupper. I ett bättre konjunkturläge måste denna anställningsformrenodlas så att det i stort sett bara är arbetshandikappade som kan komma ifråga för en lönebidragsanställning.Detta bör som sin mening geregeringen till känna.11 KompetensutvecklingStrukturomvandlingen i näringslivet ställer långtgående krav på arbets-kraftens kompetens. Det handlar om såväl breda som specialiserade kun-skaper och färdigheter, men kanske framför allt om att kunna inhämtanya kunskaper när villkoren ändras och tekniken utvecklas. Det finnsredan idag behov av återkommande fort- och vidareutbildning och detbehovet kommer att öka.Utbildningssystemet har som främsta uppgift att ge en bra grund förfortsatt, livslångt lärande som en investering för framtiden.Arbetsmarknadspolitiken var tidigare inriktad på att försede stora industrierna med mer eller mindre utbytbar arbetskraft. En följd avdet framväxande kunskapssamhället är att kraven ställs högre påkunskaper och personliga färdigheter, t ex på kommunikativ förmåga. Detspelar helt enkelt stor roll vem man anställer. Arbetsmarknadspolitiken måsteläggas om och inriktas på den faktiska arbetsmarknad som växer fram.Den snabba teknologiska utvecklingen, nya förutsättningar på de inter-nationella marknaderna etc, gör att planeringshorisonten krymper. Arbets-givare kan i mindre utsträckning än tidigare bedöma det framtida behovet avarbetskraft. En följd av detta är att de lediga jobb som anmäls till arbetsför-medlingen i mycket stor utsträckning är tidsbegränsade.Folkpartiet har ansett att kompetensutveckling är en viktig fråga och vi hartidigare föreslagit att man skall kunna ta ut ett "friår" mitt i livet för attfortbilda sig. Vi är däremot tveksamma till den lösning som regeringenför fram, nämligen att kompetensutveckling skall ses som ett led i en skatte-växling.12 ArbetsrättenEtt av de allra viktigaste områdena när det gäller förnyelse av arbets-marknaden är arbetsrätten. På detta område har det varit stora politiskakonflikter under de senaste mandatperioderna. Den borgerliga regeringengenomförde några smärre förändringar i arbetsrätten .