mot · GN02MJ731 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ731av , ()Avfall, sopförbränning och producentansvar1 InledningKretsloppstänkandet har inte gett någon effekt på avfallsmängderna.Under slutet av 1990-talet har mängden sopor ökat stadigt i hela landet.Människor och företag konsumerar mer och slänger mer.Mängden konventionellt avfall uppgick till totalt 8 330 000 ton.Samma år återvanns 1 avfall. 1 förbrändes samt 4 avfall deponerades.Enligt prognoser i propositionen 1998/99:84 kommer förbränning av avfallatt öka fram . Mängden hushållsavfall som hamnar påsoptippar skall ha minskat och ,jämfört med år 1994.Avfall ger upphov till flera miljöproblem. Därför måste avfalletminimeras. Deponering på soptippar för med sig förorenat lakvatten ochdeponigaser samt genererar tunga och långväga transporter. Vid förbränningbildas miljöfarliga ämnen som dioxiner och tungmetaller frigörs.Hanteringen kan upplevas som ett uppenbart slöseri eftersom större delen avavfallet skulle kunna användas på nytt.2 Bättre återanvända än förbrännaKällsortering är ett viktigt medel för omhändertagande av avfall på ettriktigt sätt så att förbränning och deponering av osorterat avfall upphör.Deponering och förbränning av avfall och material som kan nyttiggörasär ett slöseri med naturresurser som i längden inte är hållbart ochacceptabelt. I stället för att deponeras och förbrännas skall avfall ochmaterial så långt som möjligt behandlas med hänsyn till sina egenskaperoch på ett sätt som inte stör eller skadar miljön. Framtidensavfallshantering skall inte bindas till en enda lösning. En långsiktig planför en successiv skärpning av minskningsmålet för avfall bör upprättas.Enligt vår mening skall en effektiv avfallsstrategi bygga på fyra steg ochha följande prioriteringsordning: I första hand återanvändning, i andra handmaterialåtervinning, i tredje hand energiutvinning samt i fjärde handdeponering. Detta skall ges regeringen till känna. Några exempel pååteranvändning finns under rubriken 3. Återanvändningsbörser.Materialåtervinning är t ex då man gör sopsäckar av återvunnen plast,glasflaskor av återvunnet glas och kraftpapper av återvunnet papper.Energiutvinning kan ske biologiskt och termiskt vilket behandlas i avsnitt 7respektive 7.1. Deponering skall vara sista steget i avfallskedjan då de andrauttömts. Genom att arbeta för en ökad förbränning av sopor för att genereravärme och elektricitet, skapar tyvärr myndigheterna behov av mer sopor attbränna. Vi anser att förbränning av sopor samt deponering utan biologiskbehandling inte är en del av ett ekologiskt hållbart samhälle.Den övergripande riktlinjen för den fortsatta avfallshanteringen skall varaatt mängden avfall och avfallets farlighet minskas. Åtgärder som leder tillökad återanvändning skall vara en huvudinriktning. Detta bör ges regeringentill känna.3 ÅteranvändningsbörserPå några orter i landet har inrättats regionala eller kommunala centra förreparation och försäljning av kasserade hushållsmaskiner, köksfläktar,tvättmaskiner, kylar och frysar, samt begagnat byggnadsmaterial. Dennademontering, lagning och återförsäljning av hela produkter eller delardärav har skapat arbetstillfällen för personer som har haft svårt attkomma ut på arbetsmarknaden. Dessa så kallade återanvändningsbörserär en organiserad plats för försäljning av varor och material tillproducenter och konsumenter som ser ekonomiska fördelar i att gynnaåteranvändning. Bra exempel på detta är de byggåtervinningsfirmor somväxer upp runt om i landet samt alla de secondhandbutiker som etableratsi landet. Det behövs initiativ för att underlätta inrättande av regionala ochkommunala avfallsbörser och återanvändningsbörser. Detta bör gesregeringen till känna.4 Avfallsmängder till förbränning samtåtervinningsbegreppetI tabellen nedan redovisas tillförd avfallsmängd vid de svenska avfalls-förbränningsanläggningarna åren 1980-1996.Avfallsmängder, tusental ton- Tabell 1: (Årtal 1980 1983 1986 1990 1993 1994 1995 1996 )- = uppgift saknas1 t ex privat grovavfall och däckKällor: "Siffror om avfall" (1998) och Naturvårdsverketswebbplats.Det som inte bryts ned vid förbränning går ut till luften, fastnar i filtereller blir kvar i slaggresterna i ugnen. Slagg, filterrester och aska förs tillsoptippen. Vid förbränning bildades ca aska och slaggsom innehåller såväl naturfrämmande ämnen som tungmetaller. En delav avfallet blandas in i cement och används till material till vägar ochkajer etc. Men även därifrån läcker gifterna från askan ut.En bra avfallsstrategi skall, som vi tidigare behandlat, bygga på fyramoment i följande prioriteringsordning: a) återanvändning, b) återvinning(materialåtervinning), c) energiutvinning och d) deponering.I ett försök att minska mängderna på soptipparna har EU-direktiven tyvärrstyrt över allt mer av soporna till energiutvinning genom förbränning. Dettahar medfört ökade luftföroreningar, samt att giftig aska och slagg läggs påtipparna istället. Mängderna och vikten har minskat men stora mängder gifterfinns kvar i högre koncentrationer och i lättlösliga föreningar. Att styra omsoporna från soptippar till förbränning är att byta ut ett känt problem mot ettannat.5 FörbränningsanläggningarEn del länder är föregångare när det gäller synen på de globala källornatill dioxinbildning. Enligt har regeringarna i ochCosta beslutat att förbjuda avfallsförbränning. Besluten är de förstaförbuden mot förbränning i världen, och kommer som svar på attvästvärlden nu försöker sälja giftig avfallsteknik -förbränningsanläggningar till utvecklingsländer. Avfallsförbränningutgör en av de största globala källorna till dioxinbildning. De nationellaförbuden innebär att dessa länder nu söker andra, mer hållbara, vägar isin materialpolitik och avfallshantering.Även bör söka andra mer hållbara och miljövänligare vägar föravfallshanteringen än förbränning. Detta bör ges regeringen till känna.I diskuteras planer på nyanläggning av förbränningsanläggningar ibl a och . Utbyggnad av förbränningsanläggningarförekommer i bl a , och , där kapaciteten nära nogfördubblas. Import av sopor till förbränning har skett bl a till . I landetfinns 21 avfallsförbränningsanläggningar. har detinte byggts någon ny.Ökad förbränning av sopor i har lett till en ökning avsvaveloxidutsläppen. 1991 var svaveloxidutsläppen från förbränning avsopor 1, 1996 var dessa utsläpp , en ökning med ca60 %. Detta trots den förbättrade rökgasreningen. Detta är olyckligt medtanke på den redan kritiska försurningssituationen i landet.Vänsterpartiet anser att ingen nybyggnation eller kapacitetsutökning avavfallsförbränningsanläggningar skall ske. Detta bör ges regeringen tillkänna.6 Avfallsskatt på sopförbränningAvfallsskatten har en strategisk betydelse för hur avfallshanteringensinriktning kommer att utvecklas samt på vilket sätt restprodukterna frånsamhället skall kunna utnyttjas på ett miljöriktigt sätt. beslutvåren om skatt på deponerat avfall men skattebefrielse föravfallsförbränning kommer troligen att medföra kraftig ökning av dentotala avfallsförbränningen. Skattebefrielsen på avfall som går tillförbränning leder till att det är mer ekonomiskt lönsamt för kommuneroch avfallsbolag att bara omlasta avfallet för transport till ensopförbränningsanläggning än att satsa på utökad materialåtervinningoch biologisk behandling. Risken är att incitamentet för att inomkommunen satsa på utökad återanvändning samt materialåtervinningförsvinner då man inte längre har ansvar för den slutligaavfallsbehandlingen.En skatt på förbränning av avfall skulle motverka även förbränning avosorterat hushållsavfall och utgöra ett styrmedel för ökad återanvändning,återvinning och kompostering. Vi menar att det finns starka skäl för att låtaavfall som går till förbränningsanläggningar omfattas av en avfallsskatt, inteminst för att göra återanvändning lönsam. Enligt vår mening bör skattenomfatta den förbränning som sker såväl inom som utanföravfallsanläggningarna samt vara lika stor för förbränning som förkonventionell deponering. Förbränning av avfall måste beskattas så attåteranvändning, materialåtervinning och kompostering blir lönsamt.Regeringen bör skyndsamt återkomma med förslag om skatt påavfallsförbränning. Detta skall ges regeringen till känna.7 Biologiska behandlingsmetoder för energi-utvinningTrollhättan är ett gott exempel på där man bygger en biogasanläggning ibästa Agenda 21-anda och tar avfall från och m flställen.Ur kretsloppssynvinkel är det viktigt att återföra en så stor andel sommöjligt av svårseparerade näringsämnen ur avfall till det naturligakretsloppet. Rötningsanläggningar som bygger på biocells- ellerrötcellsteknik kan betraktas som en biologisk behandlingsmetod förförbehandling av avfall, där såväl energi som näringsämnen kan utvinnas. Idessa metoder binds tungmetaller i syrefri miljö till sulfider som är olösligaeller svårlösliga. Vid en biologisk behandling av avfallet för energiutvinningkan näringsämnena i biomassan återföras till ett biologiskt kretslopp. Därförligger den metoden helt i linje med en kretsloppsfilosofi. Biologiskbehandling i form av biocellsrötning, i likhet med kompostering ochreaktorrötning, bör undantas från avfallsskatt, eftersom dessakretsloppsanpassade metoder även innebär att näringsämnen från detblandade avfallet kan utvinnas och återföras till ett kretslopp. Regeringen böråterkomma med en plan för utveckling och spridning av biocells- ochrötcellstekniken. Detta skall ges regeringen till känna.7.1 Termisk energiutvinningDen beslutade avfallsskatten kommer att innebära att det blirekonomiskt mer fördelaktigt att förbränna tungt blött och näringsriktavfall, medan deponiavgiften skulle slå mindre för torra och lättaavfallstyper (plast, papper etc.) Detta stimulerar inte i första hand enökad materialåtervinning ur det lätta industriavfallet, utan medför att detblöta och näringsrika avfallet i större grad kommer att föras tillförbränningsanläggningar, vilket är synnerligen olämpligt ur såvälenergimässig som ekologisk synvinkel. En inblandning av förorenat ochblandat avfall kommer att förstöra möjligheterna till utnyttjande avnäringsämnena i slagg och aska, och förbränningsresterna måstedeponeras. Även här borde det vara ett krav att askan skall vara så ren attden kan återföras som gödningsmedel till skogsbruket.8 Läckande deponierDe 2 300 soptippar som finns i , varav 300 är aktiva, ärfyllda av hundratals miljoner ton potentiellt giftiga sopor. Dessa kommeratt utgöra en mycket stor belastning för framtida generationer. Mångadeponier runt om i har visat sig läcka gifter och olika kemiskamedel hittas i närområden runt deponierna. har under åretgjort stora undersökningar av svenska soptippar och kartlagt mångautsläpp. Som exempel kan nämnas att man vid analys av lakvatten i t exHaparanda och har hittat 18 respektive 24 naturfrämmande ämnensom man inte visste om. har upptäckt störningar i ettantal sjöar i landet som ligger intill avfallsberg/deponier. Fiskar somblöder har hittats nära soptippar runt om i landet, bland annat i iFalköping. Skadorna tros bero på gifter som läcker ut i vattnet fråntipparna. En avslutad provfiskning i fem sjöar som gjorts avFiskeriverket visade allvarliga skador på fisken. Vid sjön man störningar som saknar motsvarighet på andra håll i världen,störningarna innebär att miljögifter slår ut fiskens fortplantningsförmåga.80 % av honornas könsorgan är förtvinade. Minst en tredjedel avlakvattnet från den sopanläggningen läckte. Ur de 300 aktiva tipparnarinner förorenat avloppsvatten tilldiken, åar, älvar, sjöar och hav.Den teknologiska nivån på landets soptippar är under all kritik. Att släppaut förorenat vatten rakt ut i naturen borde vara ett passerat kapitel. Landetssoptippar är i behov av en grundläggande teknisk uppdatering. Ett stortbehov finns av mer forskning om alla de tusentals nya gifter som kommermed soporna. Grundsynen måste vara att minska på avfallsmängden samtdärutöver förändra kemikaliesamhället. Det är av stor vikt att man harkontroll på vad avfallet som hamnar på deponin innehåller. Krav skall finnaspå en lakvattenbehandling samt kontroll och analys av lakvatten fråndeponier. Uppdatering av landets soptippar bör ske så snart tekniskalandvinningar av betydelse sker. Detta skall ges regeringen till känna.9 Dioxinfaran"Det du inte ser, finns ändå." En miljöanpassad avfallshanteringförutsätter en bättre kontroll av egenskaperna hos de ämnen som förs in ikretsloppen. Antalet nya kemikalier och produkter som varje årintroduceras på marknaden är så stort att övervakning och kontrollomöjliggörs. Vi saknar kunskap om vilka effekterkemikaliesamhället orsakar på människa och natur.Förra våren upptäckte myndigheter i att det fanns dioxin imjölken. Källan kunde spåras till ett foder som korna åt. Dioxinet kom fråndioxinhaltig kalk från en industritipp. stoppade myndigheterna iBelgien ett antal livsmedel sedan man funnit dioxin i dem som kommit in ifoder via fett. I har uppmätts förhöjda dioxinhalter i modersmjölk.Dioxinproblemet måste åtgärdas vid källan. De två exemplen meddioxinförorening i djurfoder visar med all tydlighet att ämnesgruppen intekan kontrolleras. Så länge dioxin produceras kommer det att spridas till miljöoch människor. Eftersom det redan finns en stor mängd dioxiner i miljön,och dessa kommer att finnas kvar , måste myndigheter vidtakraftiga åtgärder om nivåerna skall stabiliseras och slutligen minska. Hittillshar myndigheternas strategi varit att reducera eller minimera utsläppen avdioxin. Eftersom dioxiner är svårnedbrytbara är varje tillskott i praktiken enökning, även om tillskotten är mindre . En trovärdig strategi för attminska utsläppen av dioxin måste baseras på några principer:- Noll betyder noll - utsläpp av dioxiner från industrier, förbränning,bränder etc måste elimineras, en minskning räcker inte.- Förhindra uppkomst - användning av tekniska filterlösningar ochdeponering är ingen lösning, det bara flyttar problemet (vilket exemplenmed djurfodren visar).- Kartlägg alla dioxinkällor - myndigheter måste kartlägga alla källor tilldioxin och utarbeta strategier för eliminering av dioxin. Detta skall gesregeringen till känna.10 KemikaliesamhälletStabila naturfrämmande kemikalier sprids nu till jordens mest avlägsnahörn såsom och djuphaven och de upptäcks allt oftare i djur,växter och människor. Vi kan se hur en ny generation av miljögifter, sombromerade flamskyddsmedel, luktämnen (myskföreningar) från tvätt- ochsköljmedel, dyker upp i fisk, isbjörnar, sälar och musslor. Fynden visaratt ämnena sprids i större omfattning än både myndigheter och allmänhetförstår. De har sitt ursprung i vårt dagliga liv och sprids från våra avlopp,soptippar och avfallsförbränningsanläggningar hundratals mil. finnsöver 100 000 kemikalier registrerade inom EU. av dem harundersökts ordentligt för hälso- och miljöeffekter. Många av dem ärdirekt hälso- och miljöskadliga, men myndigheterna ingriper inte därföratt regelsystemet är föråldrat. Merparten av den globala föroreningensker via kemikalier som finns i vardagsprodukter. Kemikaliernahamnar sedan i våra avlopp, på soptippar m m varifrån de sprids globalt.Enligt (1998:11) är cirka 5 300 olika produkterpå den svenska marknaden klassade som kroniskt hälsoskadliga, varav75 % är allergiframkallande produkter. Mängden cancerklassadeprodukter motsvarar per person och år. Gifterna finns inbakade ide produkter vi använder : golv, mattor, bilar, plastflaskor,datorer, mat osv. Spridningen av dessa kemikalier anses av mångaforskare kunna vara orsaken till att vissa cancerformer och allergier ökardramatiskt. De anses också kunna orsaka reproduktions- ochutvecklingsdefekter, förändring av immunförsvar och neurologiskaeffekter. Vi utsätts från alla håll för kemiska ämnen som gör skada på ossoch på vår omgivning. Vissa av dem finns redan i naturen. De skulle inteutgjort något hot, om inte människan tagit upp dem ur jordskorpan ellersett till att det blivit för mycket av dem i omlopp. Hit hör kolväten,tungmetaller, radioaktiva ämnen, koldioxid, oxider och näringssalter.Men de flesta miljögifter är naturfrämmande. Människan har själv skapatdem och vi har ingen aning om hur de påverkar miljön, enskilt eller ikombinationer. finns omkring 70 000 konstgjorda ämnen i omlopp isamhället. Praktiskt taget inga av dem är ordentligt kontrollerade förhälso- eller miljöeffekter ändå får de användas i produkter ellertillverkningsprocesser. Många av dem anses vara mer eller mindrefarliga. testas inom EU och cirka 50 av dessa 70 000ämnen - men tillkommer också ett par tusen nya, otestadeämnen. Användningen av sådana ämnen ökar lavinartat, inte minst iSverige. De kommer ofta ut i miljön via våra vardagsprodukter och deåterfinns nu överallt - i vatten, luft, jord, växter, mat, ja, till och med ivåra kroppar. Ett exempel är nivåerna av flamskyddsmedel frånplastprodukter. Myndigheter anser att nivåerna av flamskyddsmedel ibröstmjölken hos svenska kvinnor nu är på gränsen till vad som gerhjärnskador hos diande barn och ändå fortsätter nivåerna att stiga. Desenaste fem åren har nivåerna fördubblats. Även effekterna av de mindrefarliga ämnenas nedbrytningsprodukter är dåligt kända varför framföralltrestriktivitet och försiktighetsprincipen måste gälla för att detta inte skallglida oss helt ur händerna, om det inte redan gjort det!Målet bör vara att vi- skall sluta använda alla stabila naturfrämmande ämnen så att nivåerna imiljön och människorna åter blir noll,- skall sluta använda även lätt nedbrytbara naturfrämmande ämnen ominte tillverkaren kan bevisa att de är ofarliga för människa och miljö,- skall begränsa användningen av farliga naturliga ämnen så att nivåernaav dessa kan återgå till det naturliga.11 ProducentansvarProducentansvaret innebär att producenten av en viss vara har ansvar föratt det avfall som varans livscykel genererar omhändertas på ettmiljömässigt godtagbart sätt. Producentansvaret bör medföra attinformationsplikt finns, så att konsumenten vet hur det avfall som varanskapar skall hanteras. Producenten skall vara tvungen att lämnainformation om sina varor vad gäller varornas innehåll av material ochämnen. I nästa steg bör producenterna även informera om andraavvecklingsämnen, d v s ämnen som är cancerframkallande,arvsmassepåverkande eller hormonstörande.I dag är producentansvaret begränsat till endast vissa produkter. Detinnebär att en lång rad materialflöden är lämnade utan kontroll. Inom enfemårsperiod bör producentansvaret utvecklas för att bli heltäckande. Dettabör ges regeringen till känna.För att producentansvaret skall fungera effektivt krävs kvantitativa ochmätbara mål. För att gynna ett lokalt omhändertagande av avfall och därmedminskade transporter bör målen gälla inom varje kommun.Producentansvaret bör utvecklas ytterligare, det bör ges utrymme för att tafram förslag till producentansvar för fler varuslag och avfallsslag. Det finnsingen anledning till att ha den i vårt tycke långsamma takt som råder. Ettexempel på bristande producentansvar är t ex mjukplast och leksaker samtelektroniska och elektriska produkter. Elektriska och elektroniska produktergenererar en växande volym avfall, varav en stor del är miljöfarligt.Finansiering av insamling m m bör lösas genom försäljningsavgifter påprodukterna. Det är inte tillåtet att sprida miljöfarliga ämnen i vår miljö.Vissa produkter tillåts inte att säljas då de är miljöfarliga. Utbytesregelngäller liksom försiktighetsprincipen. Detta är accepterat, nu är det att gåett steg vidare. Ett utökat ansvar för försäljning av miljöfarliga produkter börinföras för att snabba på omställningen. föreslår att försäljningav produkter som innehåller miljöfarliga ämnen skall likställas med att spridamiljöfarliga ämnen direkt i miljön. Detta bör ges regeringen till känna.Producentansvaret för förpackningar behöver stärkas. Tillsynsmyndighetermåste ges möjlighet att bestämma vad som är en miljömässigt godtagbarhantering av förpackningar, inte materialbolagen. De oklarheter som finnsom äganderätten till avfallet som finns bör redas ut och ett obligatorisktsamråd mellan kommuner och producenter utvecklas. Konsumenternas rollsom pådrivare bör stärkas genom särredovisning till konsumenten omförpackningsavgiften. Glasförpackningar bör standardiseras. Det skulleförenkla återtagning och återanvändning avsevärt och öka utbudet av refill-och pantsystem. borde ta initiativ till att skapa ett globaltstandardiseringssystem för glas förpackningar. Detta bör ges regeringen tillkänna. Metallförpackningars återvinningsmål bör höjas avsevärt. En ökningav den sekundära metallproduktionen är fullt möjlig eftersom kapaciteten föråtervinning av metaller i avfall inte är fullt utnyttjad. För förpackningar avstålplåt måste återvinningsmålet på höjas avsevärt. Berördamyndigheter måste ges befogenheter att både avgöra och styra mot vad somär miljömässigt godtagbar hantering. Standardisering av glasförpackningarkrävs för att öka återanvändningsgraden. bör ta ett initiativ för englobal standard för glasförpackningar. Återvinningsmålet för metaller börhöjas.12 Bristande avfallsstatistikAvfallshanteringsfrågor är en viktig beståndsdel i både EU:s ochSveriges miljöarbete. För uppföljning av hanteringsfrågorna är en korrektavfallsstatistik mycket viktig. Statistiken behövs för att ta framindikatorer och för att kunna följa materialflöden. Statistiken är ocksåviktig för vissa ekonomiska ställningstaganden, liksom för samarbete ochutveckling inom olika kommuner och län. I skrivelsen 1998/99:63 "Ennationell strategi för avfallshanteringen" var mycket av statistikenbristfällig och föråldrad. Dagens avfallshanteringsstatistik har storabrister och behöver utvecklas. I arbetet för en hållbar samhällsutvecklingblir också avfallshanteringsstatistiken ett viktigt uppföljningsinstrument.Allt avfall (den totala mängden) bör redovisas så att alla avfallsströmmarkan följas upp och jämföras med annan statistik. Eftersom allavfallshantering ger upphov till mer eller mindre negativa miljöeffekterbör statistiken fokusera på den totala mängden avfall som produceras.Den svenska avfallsstatistiken behöver utvecklas och preciseras på fleraområden. Detta bör ges regeringen till känna.13 InsamlingssystemSvenskarna är bra på återvinning, vilja finns. I de flesta hem är nusopsortering välkänt och accepterat. Men tyvärr är det sämre med hurman inom de offentliga verksamheterna och förvaltningarna hanterar sittavfall. Det brister även hos dem som har det slutliga ansvaret försopsorteringen. Den oklara ansvarsfördelningen mellan kommunerna ochföretagen som gör förpackningarna är anmärkningsvärd.Information till konsumenterna om befintliga återvinningssystem är fördålig. Det finns för få återvinningsstationer, vilket genererar ökat bilåkandemed sopor. Därtill är tillsynen av dem som finns bristfällig. Ansvaret för vemsom skall hålla rent kring återvinningsstationerna är oklart och ett käntproblem.På vissa avfallsområden är det svårt att uppnå insamlingsmålen. Teknikoch administration för källsortering, återlämning av material, pantsystem etcsom riktas till privata konsumenter måste likna varandra för de olikavaruslagen. Detta bör ges regeringen till känna. Risken är annars stor att detblir allt för krävande för konsumenterna att hålla ordning på systemen.Enhetliga system och retursystem bör leda till en minskning avförpackningsutbudet.14 Byggavfall och materialåtervinning1994 gick av bygg- och rivningsavfallet till återvinning. Ettsunt byggande innefattar användandet av sunda material och omfattaräven att rivning sker på ett varsamt sätt för att så stor andel som möjligtav byggmaterialet skall kunna återanvändas. Skall en varsam rivning ochomhändertagande av byggmaterial ske i fortsättningen bör detta vara ettvillkor för att ett rivningslov skall beviljas. föreligger en risk attbyggmaterial går till deponi och förbränning istället för tillåteranvändning. Jämfört med andra länder används i mycketråvaror inom byggsektorn. Ett producentansvar är därför mycketangeläget.