mot · GM02U15 · 1999-05-21 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:U15av ()med anledning av skr. 1998/99:128 Redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten år 1998InledningMiljöpartiet de gröna konstaterar att man trots existensen avett regelverk för olika kategorier av krigsmateriel harkunnat konstatera att svensk krigsmateriel hamnar i länderdit den rimligen inte borde ha kommit.Miljöpartiet vill stoppa den svenska krigsmaterielexporten tilldiktaturer, konfliktområden och till länder där det, enligt Amnesty, förekom-mer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. Miljöpartietvill att förbudet mot vapenexport i den svenska lagen skall följas. Vapen-exporten måste upphöra. Så länge som det finns en politisk majoritet som villfortsätta exportera vapen anser vi att intentionerna i de riktlinjer somriksdagens majoritet har lagt fast måste följas. Vi anser inte att så är falletidag.ExportvillkorRiksdagens riktlinjer säger att det börbara medges export av krigsmateriel om denna- bedöms erforderlig för att tillgodose det svenska försvarets behov avmateriel eller kunnande eller i övrigt är säkerhetspolitiskt önskvärd,samt-- inte står i strid med principerna och målen för svensk utrikespolitik.-Och enligt riktlinjerna bör det inte godkännaskrigsmaterielexport till- stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat,-- stat som är invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till-- väpnad konflikt,-- stat som har inre väpnade oroligheter, eller till-- stat där det förekommer omfattande och grova kränkningar av mänsk-liga rättigheter.-Ett antal av köparna av svensk krigsmateriel har väpnadekonflikter. I ett ännu större antal köparstater förekommer det,enligt , omfattande och grovakränkningar av mänskliga rättigheter.Om regeringen tillämpade riktlinjerna korrekt - och restriktivt - skullealltså en mycket stor del av exporten upphöra. Men för att tvinga fram enökad restriktivitet måste riktlinjerna för krigsmaterielexport skärpas på flerapunkter. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.Övrig krigsmaterielExport av så kallad övrig krigsmateriel bör, enligtriktlinjerna, godkännas så länge köparen uppfyllermäniskorättskriteriet och inte befinner sig i väpnad konflikt.Enligt riktlinjerna får det alltså godkännas export av "övrigkrigsmateriel" även om mottagaren är indragen i konfliktsom kan befaras leda till krig.Frågan är om verkligen bör exportera övrig krigsmateriel,exempelvis spaningsradar, bandvagnar, lysbomber och vapensimulatorer, tillstater som kan befaras hamna i krig. Vårt svar är ett otvetydigt nej. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Lagfäst exportvillkorenOm exportvillkoren hade reglerats i lag skulle det blibetydligt svårare för regeringen att godkänna export avkrigsmateriel till diktaturer och stater i oroshärdar.Eftersom regeringen inte följer tämligen restriktiva riktlinjer förkrigsmaterielexport, har det blivit nödvändigt att dessa lagfästs. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Ändrakrigsmaterielbegreppet1993 vidgade krigsmaterielbegreppet, så att flerprodukter kom att klassas som krigsmateriel. Menfortfarande exporteras stora mängder militär materiel somcivilt gods.1995 var den officiella svenska krigsmaterielexporten värd 3 313 miljonerkr, men enligt uppgick de fjorton medlemsföre-tagens export av "försvarsmateriel" till . Detbetyder att det exporterades svensk "försvarsmateriel", som civiltgods och utan exporttillstånd, till ett värde av . Det ärbland annat militära broar och militär kamouflageutrustning som inte klassassom krigsmateriel av svenska myndigheter.Krigsmaterielbegreppet bör breddas så att åtminstone sådan materiel somde största exportföretagen själva anser vara "försvarsmateriel" täcks in. Dettabör som sin mening ge regeringen till känna.SamarbetsavtalDet blir allt vanligare att svenska och utländska företagsamarbetar om utveckling och tillverkning av nyavapensystem. När regeringen väl godkänt ettsamarbetsprojekt ska exporten få fullföljas även omsamarbetslandet kommer i krig (så länge inte FN inför ettvapenembargo).Ett vapensystem som vid samarbetsprojekt fått "övervägande utländskidentitet" får enligt riktlinjerna säljas vidare till tredje land, i enlighetmed deregler som gäller i samarbetslandet. Och även om systemet har "svenskidentitet" kan det, under vissa omständigheter, få säljas vidare till stater somär förbjudna för export från Sverige.Efter initiativ från de gröna har konstitutions-utskott granskat samarbetsavtal mellan svenska och utländska vapentill-verkare.Samtillverkning av vapensystem kan innebära att svenskdesignade system,med svenska komponenter, i större och större utsträckning säljs vidare till iSverige "förbjudna" stater.Det borde vara en självklarhet att alla länder som deltar i ett samarbets-projekt om att utveckla nya vapensystem har vetorätt över eventuellt export.Sverige bör gå i spetsen för en sådan politik. Och det kan ske genom att des.k. OPD-intygen avskaffas.I kölvattnet av "Bofors-affären" infördes obligatoriska intyg från köparenför att garantera att svensk krigsmateriel inte såldes vidare till "förbjudna"stater.Det finns två olika varianter. EUC, End Users Certificate/slutanvändar-intyg, som alltid används vid export av hela system. Och OPD, OwnProduction Declaration, som kan användas vid komponentleveranser. Därsägs bara att köparen inte får sälja vidare produkten i obearbetat skick. Menom den svenska komponenten ingår i ett vapensystem som inte har "svenskidentitet" kan detta system exporteras till stater dit inte medgerexport.Sannolikt kommer en växande del av krigsmaterielexporten att ske medstöd av OPD-intyg och alltså få säljas vidare till "förbjudna" stater.Miljöpartiet de gröna vill införa slutanvändarintyg för all svensk krigs-materielexport, också komponenter. Detta bör som sin mening geregeringen till känna.FöljdleveranserEnligt riktlinjer är det inte bara export av reservdelar sombör fullföljas trots krig, utan också "andra leveranser, t.ex. avammunition, som har samband med tidigare utförsel eller därdet annars vore oskäligt att inte ge tillstånd".Inspektionen för strategiska produkter, , anser att det till och med ärmöjligt att fortsätta att exportera hela vapensystem, av samma typ somtidigare levererats. Regeringen gick på samma linje och god-kände export av fartygskanoner till , med hänvisning till att dessautgjordes av "följdleveranser".Vapenföretagen har alltså fått en liberal skrivning i riktlinjerna som gör attSverige framstår som en "trovärdig vapenleverantör".Men efter hård kritik mot förslaget beslöt också att "de före-slagna riktlinjerna för följdleveranser inte innebär någon given rätt för enköpare att erhålla följdleveranser, utan varje ärende behandlas för sig vidregeringens avgörande. Om omständigheterna så motiverar, finns det såledesmöjligheter för regeringen att i det enskilda fallet frångå de generella rikt-linjerna" (1992/93:UU1, s. 20).Vi anser det vara mycket viktigt att hela krigsmaterielsystem aldrig fårbetraktas och exporteras som "följdleveranser". Vi vill också stoppa allexport, också av ammunition och reservdelar, till stater som kommer i krigeller som av andra orsaker inte uppfyller riktlinjernas exportvillkor. Detta börriksdagen som sin mening ge rergeringen till känna.Export av JAS 39 GripenI och med det upphörande har förutsättningarnaför internationell nedrustning och en minskning avmilitärutgifterna i världen kraftigt förbättrats. haralltfler länder, när terrorbalansen inte längre lägger hinder ivägen, fått möjlighet att köpa även omfattande ochsofistikerade vapensystem. Detta innebär en avsevärd riskför militär kapprustning i vissa regioner och världsdelar, mednegativa konsekvenser såväl för fred och säkerhet som försocial utveckling och demokrati. Svensk utrikes- ochsäkerhetspolitik har traditionellt lagt stor tonvikt vid behovetav nedrustning och vapenbegränsning, liksom allmäntfredsfrämjande och konfliktförebyggande åtgärder. Stöd tilldemokratiseringssträvanden och bekämpandet av fattigdomutgör centrala inslag i svensk utrikes- ochbiståndspolitik. Denna inriktning har ytterligare förstärktsunder senare år, bl.a. genom regeringens särskilda skrivelserom fattigdomsbekämpning och om demokrati och mänskligarättigheter på biståndsområdet och inom utrikespolitiken.Med aktivt stöd från de svenska och brittiska regeringarna har det undersenare år bedrivits en mycket intensiv kampanj för att sälja stridsflygplanetJAS 39 till en lång rad länder också i tredje världen, länder som allaär unga demokratier med arméer som ännu är starka och präglade av de för-flutna.Export av JAS 39 till länder där militären inte är under full civilkontroll och till länder som ger bistånd för demokratiseringoch fattigdomsbekämpning står i strid med de målsättning försvensk krigsmaterielexport som ställt sig bakom. Detta bör riks-dagen som sin mening ge regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att riktlinjerna för krigsmaterielexport måste skärpas,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om övrig krigsmateriel,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att exportvillkoren måste införas i lag,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att krigsmaterielbegreppet bör breddas så att åtminstone sådanmateriel som de största exportföretagen själva anser vara "försvarsmateriel"täcks in,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om införandet av slutanvändarintyg för all svensk krigsmaterielexportm.m.,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att hela krigsmaterielsystem aldrig får betraktas och exporterassom "följdleveranser",7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om stopp av all export, också ammunition och reservdelar, till statersom kommer i krig eller som av andra orsaker inte uppfyller riktlinjernasexportvillkor,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att export av JAS 39 till länder där militären inte är underfull civil kontroll och till länder som ger bistånd fördemokratisering och fattigdomsbekämpning står i strid med Sverigesmålsättning för svensk krigsmaterielexport som ställt sig bakom.Stockholm den 21 maj 1999Lars ()