mot · GM02U13 · 1999-05-21 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:U13av m.fl. (fp)med anledning av prop. 1998/99:112 Svenskt deltagande i fredsstyrka i Kosovo1 Inledning och sammanfattningPå tröskeln är i krig. Det är en politisk ochhumanitär katastrof. 1900-tal har förpestats av kommunism ochförvänd nationalism. I sitter nu en regim som är en tragiskkombination av båda. Priset har fått betalas av många - kroater, bosnieroch albaner men också av det serbiska folket, som förnekatsdemokratiska rättigheter och möjligheten att leva i ett land somrespekteras internationellt.Kriget i Kosovo är ett av de mest förutsedda i historien. larmklockor har ljudit . Ett mer konsekvent ochkraftfullt uppträdande av omvärlden, inte minst Europeiska unionen och dessmedlemsländer, hade kanske kunnat förhindra den militära konflikten. Det ären lärdom , som starkt talar för en mer samordnad utrikes-och säkerhetspolitik inom EU.Men i det läge som rådde var ingen annan lösning möjlig änett militärt ingripande till stöd för kosovoalbanernas grundläggandemänskliga rättigheter. Ansvaret för krigsutbrottet ligger helt och hållet iBelgrad. Den militära insatsen måste nu fullföljas med all den kraft och medalla de inslag som är nödvändiga för att tvinga attkapitulera och tillåta de fördrivna att återvända hem under internationelltskydd.Enligt många personer som just flytt lever nu praktiskt taget inte en endakosovoalban i Kosovo kvar i sitt hem. Skulle de uppgifterna vara riktigainnebär det, hur svårt det än är att ta till sig, att nästan två miljonermänniskor är på flykt. Av dem finns när detta skrivs närmare 750.000 iAlbanien, och . Läget kan mycket väl bli ännu värreän det redan är, särskilt om kriget blir utdraget och den för omvärldensynliga flyktingkatastrofen växer.Albanien och klarar inte fler flyktingar och särskilt inte förnågon . Utan att en sekund acceptera etniska rensningmåste vi vara redo att erbjuda långt fler än en tillfällig iländerutanför regionen, i första hand i . Att den dagliga tillströmningenav nya flyktingar minskat leder till minskad mediabevakning vilket i sin turkan skapa en föreställning att den värsta flyktingkatastrofen nu är över. Detfinns mycket starka skäl att varna för att den föreställningen får prägla vårthandlande.Såväl som har ökat sinbefolkning med i storleksordningen ! Det motsvarar en inflyttning tillSverige på närmare 1,5 miljoner människor - . I Makedonienhotas den känsliga etniska balansen om flyktingströmmen fortsätter ochingen avlastning kommer till stånd. Det ligger inte på något sätt i Europasintresse att de bräckliga staterna och bryter samman.Det är absolut nödvändigt att det pågående kriget i Kosovo bringas till ettså snabbt slut som möjligt som gör det möjligt att påbörja en fredsprocess såatt alla flyktingar ges möjlighet att återvända till ett liv i fred och frihet.Enhelt avgörande förutsättning för detta är att en internationell fredsstyrkaetableras i Kosovo. I en sådan bör deltaga i enlighet med regeringensförslag. Frågor om dimensionering, finansiering och övriga villkor kan inte idagsläget bestämmas i detalj.2 Konflikten i KosovoI Kosovo stod den serbiska nationens vagga under tidig medeltid. Därfinns flera av den serbisk-ortodoxa kyrkans äldsta och viktigaste kyrkoroch kloster. I ett slag 1389 vid Kosovo Polje besegrades serberna avturkarna och Kosovo kom att ingå i det ottomanska imperiet. De allraflesta serber lämnade Kosovo och bosatte sig i det nuvarande Serbien.Under de därpå följande århundradena bosatte sig albaner i Kosovo.1913 återerövrade Kosovo, som dock även alltsedan dess haft enalbansk befolkningsmajoritet.I Titos ingick 6 delrepubliker, alla med varsitt s k statsbärandefolk. Kosovo, vars majoritet var albaner, kom att ingå i , eftersom detfanns ett självständigt , där albanerna utgjorde statsbärande folk.1974 fick en ny konstitution, som gav Kosovo och Vojvodinaställning som autonom provins inom delrepubliken . De fickdärigenom bl a en likvärdig ställning med de 6 delrepublikerna i det jugo-slaviska presidentrådet. Kosovos nya ställning väckte starkt missnöje hosnationalistiskt inställda serber, som inte kunde acceptera att serber skullekunna vara minoritet i den republik de levde i.Under 80-talet ökade motsättningarna i Kosovo, vilket ledde till ökadpolisbrutalitet. I växte missnöjet med den förda politiken och tog sigmer nationalistiskt uttryck. Det skedde som efter Titosdöd kollapsade ekonomiskt med ökande arbetslöshet och galopperandeinflation. De gemensamma institutionerna med förloradesin legitimitet. I kölvattnet av denna utveckling skedde en centrifugalutveckling med allt starkare nationalistiska strömningar i särskilt ochKroatien. När människor förlorade sina jobb och sina besparingar blev delätta byten för skrupelfria nationalistiska populister som hittade syndabockarbland gamla påstådda historiska oförrätter.I sin kamp för att ta makten i det serbiska utnyttjade ochunderblåste , partichef i , den upprördaopinionen över påstådda övergrepp mot serber i Kosovo. Sedan Milosevicsäkrat makten i avskaffade han Kosovos särskilda ställning,varigenom den albanska majoriteten i Kosovo i stället blev minoritet iSerbien. Det ledde till än mer polisvåld mot protesterande kosovoalbaner.Sedan början av 1990-talet har kosovoalbanerna bojkottat de serbiskainstitutionerna och utestängts från arbetsplatser och utbildningsinstitutioner iKosovo. Man har arrangerat egna parlamentsval och presidentval. IbrahimRugova valdes 1992 till Kosovos inofficielle president. Man har startat egnaparallella skolor och andra samhällsinrättningar. Rugova har förespråkat enfredlig ickevåldspolitik gentemot det serbiska förtrycket.Efter freden i fanns det åtskilliga bedömare som befarade attMilosevic nu åter skulle vända sig mot Kosovo. innebar emellertidett kraftigt bakslag för Rugova. innebar att väpnat uppror gavslegitimitet i form av territoriellt självstyre i Republika Srbska. Det kom attanvändas mot Rugova av albaner som radikaliserades allt mer av det serbiskapolisvåldet. Kosovos Befrielsearmé (UCK) bildades. När den albanskasamhällsapparaten kollapsade tömdes arméns vapenförråd ochbetydande delar därav kom i UCK:s händer.Hösten 1997 och vårvintern 1998 slog tillbaka allt oftaremot serbiskt polisvåld, men också mot serbiska civila och mot oliktänkandealbaner. Efter mycket brutala serbiska tillslag mot civila med stort antaldödsoffer bröt striderna mellan UCK och den serbiska sidan ut på allvar. EU,Kontaktgruppen och Nato gjorde alla försök att åstadkomma en medlingledande till en fredlig lösning, vilket misslyckades. sökte runt100.000 kosovoalbaner asyl i olika europeiska länder.I oktober 98 förhandlade fram en uppgörelse om eldupphör och en utplacering av ett stort antal OSSE-observatörer i Kosovo. Detskedde inför hot om flygbombningar från Nato mot Jugoslavien.I februari 1999 samlades Kontaktgruppen och företrädare för Jugoslavienresp de olika grupperingarna i Kosovo till en fredskonferens i Rambouilletutanför . Det fredsförslag som lades fram av Kontaktgruppen innebar endemilitarisering av Kosovo och att skulle tvingas acceptera själv-styre i Kosovo och en utplacering av Nato-trupp medan Kosovoalbanernafick avstå från full självständighet i åtminstone . Återigen hotadesBelgrad med Nato-bombningar, om inte förslaget accepterades. VarkenBelgrad eller UCK:s företrädare var emellertid beredda att skriva under.I mars återsamlades man i . UCK var nu berett att skriva underavtalet. däremot vägrade att acceptera en utplacering av Nato-trupp,varför fredsförhandlingarna avbröts. på kvälleninledde Nato sina flygattacker mot jugoslaviska mål i , ,och Kosovo.3 Svenskt deltagande i fredsstyrka i KosovoDet är absolut nödvändigt att det pågående kriget i Kosovo bringas till ettså snabbt slut som möjligt, som gör det möjligt att påbörja enfredsprocess så att alla flyktingar kan återvända till ett liv i fred ochfrihet. En helt avgörande förutsättning för detta är att en internationellfredsstyrka etableras i Kosovo.Det är givetvis för tidigt att uttala sig om såväl omfattning som mandat fören sådan fredsstyrka. Det är i hög grad avhängigt av den fortsatta utveck-lingen såväl vad avser krigföringen som de inledda fredsinitiativen. I ensådan fredsstyrka bör emellertid deltaga i enlighet med regeringensförslag. Frågor om dimensionering, finansiering och övriga villkor kandäremot inte bestämmas i detalj. Vi befarar emellertid att behovetav fredsstyrkor i Kosovo kan komma att bli större och det är då viktigt attSverige har beredskap att snabbt öka insatsen. Regeringen får vid behovåterkomma till i dessa frågor.4 FlyktingkatastrofenDet var inte Natos flygattacker mot den24 som inledde vågen av flyktingar från Kosovo. Ända sedanpolisövergreppen mot den albanska majoriteten i Kosovo tilltog i mittenav 80-talet och särskilt sedan Kosovos autonoma status upphävdes avMilosevic 1989, har människor i ökande utsträckning sökt asyl i Europa.Sedan den serbiska polisen intensifierade sina övergrepp mot civilbefolk-ningen i Kosovo har flyktingströmmen ökat. Enligt UNHCRhar striderna i Kosovo fram till att Nato inledde sinaflygattacker tvingat ungefär 460.000 människor iväg frånsina hem. Av dessa fanns vid krigsutbrottet ungefär 100.000 utanför inågot annat europeiskt land, där de sökt asyl. 16.000 fanns i ,18.500 i och 10.000 i . 55.000 fanns på annathåll i , varav 25.000 i Montenegro.Redan våren 1998 förstärktes de jugoslaviska polisstyrkorna på ett sättsom för många observatörer tydde på att omfattande polisiära/militäraaktioner planerades i stor skala. Nato-bombningarna innebar endast attMilosevic påskyndade och intensifierade redan befintliga planer på enomfattande deportation av stora delar av den albanska befolkningen iKosovo.4.1 Fullastade tåg med flyktingarRedan efter bara ett par dagar ökade flyktingströmmarna från hade mer än 75.000 flyktingar tagit sig tillAlbanien, 20.000 till och 9.000 till . Morgonendärpå anlände fullastade tåg från städerna ochUrosevac till den makedonska gränsen. Därmed inleddes av enofattbart växande flyktingström. anlände40.000 flyktingar till den makedonska gränsen och påskaftonen den 3april ytterligare 45.000. Samma dagar anlände 20.000 resp 50.000flyktingar till Albanien.När stängde gränsstationernafrån Kosovo hade 430.000 flyktingar lämnat provinsen på knappt två veckor.Över 260.000 hade tagit sig till , 120.000 till och drygt35.000 till Montenegro.Vittnesmålen från de flyende var samstämmiga. Serbisk militär, polis ellerparamilitära styrkor men också serbiska grannar hade givit flyktingarna ettfåtal minuter för att ge sig iväg från sina hem. Allt av värde togs ifrån democh deras hem eller gårdar brändes och raserades. Misshandel och döds-skjutningar ägde rum för att ytterligare sätta skräck i de flyende. Omfattanderapporter om systematiska våldtäkter förekommer. ID-handlingar, pass ochandra registreringsbevis liksom registreringsskyltar till bilar har fråntagitsdeflyende för att de inte längre skall kunna hävda sin identitet och därmed rättatt återvända.Den 20 maj fanns enligt UNHCR 433.400 flyktingar från Kosovo iAlbanien, 227.500 i och 64.000 i . Endast 54.500flyktingar har fram till denna dag per flygtransport fått skydd i något annateuropeiskt land utanför Balkan.Redan ett par veckor efter det att massdeportationerna från Kosovopåbörjats kom uppgifter om att hundratusentals - enligt vissa uppgifter upptill en halv miljon - människor befinner sig på flykt inne i Kosovo utanmöjlighet att ta sig ut. Dessa människor befinner sig sedan veckor utan taköver huvudet och utan att kunna nås av humanitära hjälpsändningar. Derassituation är därmed säkerligen än värre än de fruktansvärda tillstånd somkunnat visas av internationella media från gränsövergångar och flyktinglägeri eller Makedonien.UNHCR har vädjat till alla stater att hålla sina gränser öppna för flyktingarfrån Kosovo. Inom EU har ett antal stater utlovat att ta emot flyktingarfrämst från upp till ett antal av 100.000. Utflygningen avflyktingar från har emellertid gått trögt. Endast ett fåtal länderhar tagit emot någon större del av dem man utfäst sig för. Fram till den 20maj har tagit emot drygt 12.200, 7.500 och 4.200.Sverige har bara orkat ta emot 1.850 flyktingar . Sammanlagt har endast 54.500 flyktingar fått lämna Makedonienför ett land utanför Balkan.5 FlyktingmottagandetAlltsedan slutet av 80-talet har många Balkanexperter uttalat sig om attden verkligt stora humanitära katastrofen kommer att äga rum just iKosovo. varnade många för att den snabbtförsämrade situationen i Kosovo skulle kunna leda till den störstaflyktingkatastrofen i sedan . Några talade omupp till 1 miljon flyktingar om krig skulle bryta ut i Kosovo.Trots detta tycks flyktingkatastrofen i Kosovo och särskilt omfattningen avdenna ha kommit fullständigt överraskande för omvärlden. Detta lämnadesåväl som , två av fattigaste länder medmycket begränsade resurser, närmast ensamma att inledningsvis hantera enövermäktig uppgift. anlände 320.000 flyktingartill och . Bara under de 2-4 aprilanlände nästan 200.000 flyktingar.5.1 60.000 stående på en åker vid BlazeMakedonien hade redan tidigare förklarat sig ha möjlighet att härbärgerahögst 20.000 flyktingar. Detta baserade regeringen dels på landets småekonomiska resurser, dels på den politiskt känsliga etniska balansenmellan slaviska makedoner () och albaner (). Påsken 1999 fanns120.000 flyktingar från Kosovo i (av Makedoniensfolkmängd). Helt otillräckliga resurser och kompetens på denmakedonska sidan tillsammans med en helt otillräcklig närvaro,planering och samordning av de internationella resurserna medfördefullständigt oacceptabla förhållanden för de uppemot 60.000 flyktingarsom blev stående på en åker vid gränsövergången vid Blaze.Natten mellan den 6 och 7 april flyttades 60.000 människor avmakedonska myndigheter från leråkrarna vid Blaze till flyktingläger iMakedonien, till och i en del fall till . Tömningen skeddeunder bryska förhållanden på . Fullständigt oacceptabeltkom familjemedlemmar, även barn, att skiljas från varandra. I en del fallhamnade de i olika mottagarländer. står det helt klart attförhållandena vid Blaze blivit så olidliga sanitärt och försörjningsmässigt atten snar förflyttning var oundgänglig.Den internationella närvaron var inte på något sätt dimensionerad ellerplanerad för den omfattning som flyktingtillströmningen fick. UNHCR, somhar ett automatiskt mandat att vara s k "lead agency" vid flyktingkatastrofer,kunde inte på något sätt leva upp till den rollen. Det blev än mer påtagligt vidden successiva tillströmningen av hjälpteam från ett stort antal ideellahjälporganisationer.Också i rådde inledningsvis stora svårigheter med tillförsel ochsamordning av hjälpinsatser. Detta försvårades ytterligare av de mycketbristfälliga logistiska förhållandena i . De första flygburna hjälp-sändningarna fick lastas ur för hand på . Vägförbindelsernamed norra , dit flyktingarna anlände, är mycket dåliga ochansträngda. Samordningen av hjälpinsatser i har successivtförbättrats genom bl a det samarbete som sker i den särskilda "emergencygroup" som inrättats av regeringen och i vilken också de internationellahjälporganen ingår.Redan före bodde flera tiotusentals kosovoalbanerhemma hos familjer i såväl som . Sedan flyktingvågeninleddes har ytterligare många tiotusentals flyktingar fått en ialbanskahem i dessa båda länder. Denna humanitära insats av enskilda albanskamedborgare i och för flyktingar som sökt ideras länder måste framhållas också i ett europeiskt perspektiv. Det stöd somdessa albanska värdfamiljer kan få är mycket begränsat eller helt obefintligt,varför situationen i många fall snart kan komma att bli mycket svår.5.2 Flyktingläger utnyttjade till bristningsgränsenEn stor och ökande andel av flyktingarna från Kosovo tvingas bo iflyktingläger, som inledningsvis på ett förtjänstfullt sätt upprättades avbefintliga Nato-trupper. Lägrens kapacitet är emellertid utnyttjad tillbristningsgränsen, varför inte minst de sanitära förhållandena är svåra.Eftersom sommartemperaturerna i såväl som oftauppgår till eller mer finns det anledning att hysa stor oro införvilka förhållanden som då kommer att råda för fler hundra tusenflyktingar i dessa läger. I har t ex förekommit kolera de senastesomrarna redan innan den nu rådande flyktingkatastrofen.Alla inblandade parter har som mål att flyktingarna från Kosovo skallkunna återvända hem möjligt. Fördrivningen av albaner från Kosovohar emellertid i stor utsträckning skett som hus och gårdar bräntsned eller raserats. Många städer i Kosovo framstår som rena spökstäder medknapp ett enda helt eller beboeligt hus. Den massiva etniska rensningeninleddes precis när snösmältningen gjorde stora folkförflyttningar möjliga.Det innebär också att sådd och odling inte hunnit påbörjas innan den storalandsbygdsbefolkningen tvingades iväg.Detta gör att om inte återuppbyggnad och andra hjälpinsatser kommerigång mycket snart, så att människor som återvänder hem kan få tak överhuvudet och mat för dagen, blir flyktingarnas möjligheter att återvända tillsina hem i Kosovo börjar mycket små. Det är därförhög tid att börja planera för hur hundratusentals flyktingar skall kunnatillbringa den kommande vintern utanför Kosovo, även om detta är politisktföga tilltalande. Och vintern på kan vara lång och kall. På kanen lång het sommar avlösas av en lång kall vinter. Att bygga tillfälligabostäder åt så många människor tar flera månader.Det är på många sätt bäst för flyktingarna från Kosovo om de kan få ettförsta skydd i de grannländer de tagit sin tillflykt till, så att de så snartsommöjligt kan beredas möjlighet att återvända hem. Mot bakgrund av detscenario som visats är detta föga troligt, och de mycket svåra förhållandensom kan förväntas i de överbefolkade flyktinglägren både och ivinter gör att det måste finnas en hög beredskap i främst det övriga Europaatt ytterligare kunna ta emot flyktingar åtminstone för temporär vistelse.Europas länder måste här visa att ansvaret för flyktingarna från Kosovo är ettgemensamt ansvar. Frågan om "burden sharing" måste bli en uppgift för allaEuropas länder.Hur stort behovet av att ta emot flyktingar i andra länder i kan bliär svårt att uttala sig om. Sannolikt kommer betydligt större anspråk attkunna ställas än de utfästelser som regeringar gjort. Sverigesutfästelse att kunna ta emot upp till 5.000 flyktingar är därför med storsannolikhet otillräcklig begränsning. avflyktingkatastrofen i Kosovo har dessutom visat sig tillhöra de ländersom haft särskilt svårt att fullgöra ens dessa utfästelser. Det får inte bli såattEuropas regeringar blundar för de mänskliga lidandena i flyktinglägren påBalkan och väljer att lurpassa på varandra i budgivningen om sin andel avEuropas "burden sharing".Milosevic har genom den nu genomförda etniska rensningen också berövatde flesta kosovoalbanska flyktingar deras identitet, genom att ta ifrån demalla slags identitetshandlingar. Därmed försvåras avsiktligen möjligheternaatt kunna återvända. Det är därför viktigt att en ordentlig registrering sker avalla flyktingar så att deras identitet kan fastställas. Det underlättar ocksåmöjligheterna för familjemedlemmar som skilts åt att återförenas. Milosevicsbrott mot flyktingarna får inte i sin tur tas till intäkt för att länderskall försvåra för flyktingar som vill söka en på annat håll elleråterförenas med anhöriga, som redan har uppehållstillstånd i annat europeisktland.Särskilt frågan om kosovoflyktingars åtminstone tillfälliga återföreningmed anhöriga i olika europeiska länder, bl a , får inte innebära attutfästa kvoter begränsas så att de utesluter flyktingar i medanhöriga i . Svenska myndigheter måste ha resurser såväl iMakedonien som i som på ett smidigt och humant sätt underlättarför flyktingar att få sin sak prövad för åtminstone tillfällig vistelse iSverige.6 Situationen i grannländernaÄn en gång har det visat sig i hur hög grad de olika delarna av det fornaJugoslavien - undantaget - berörs av varandra, och huromöjligt det är att söka lösa en konflikt i sänder och tro att det inte i sintur får konsekvenser någon annanstans. Krigen i och särskilt iKroatien skapade förutsättningar för kriget i Bosnien-Hercegovina.Freden i innebar att barometern pekade mot storm i Kosovo.Kriget i Kosovo kan komma att få allvarliga konsekvenser för såvälAlbanien, som Montenegro.6.1 MakedonienMakedonien var bytet som , och slogs om iBalkankrigen som föregick . blev endelrepublik i Titos . Sedan och misslyckats i sina strävanden att hålla samman Jugoslavienoch och erkänts internationellt, valde även dessa tvådelrepubliker att förklara sig självständiga. Milosevicsserb-nationalistiska politik skrämde dem från att bli kvar ensamma medhonom. (2,1 milj invånare) var den enda delrepublik somuppnådde självständighet på fredlig väg, och den jugoslaviska arméndrog sig tillbaka.Makedoniens självständighet vann inte internationellt erkännande förrän1995 sedan blockerat EU från ett erkännande. Makedonienvar fattigaste delrepublik. FN:s blockad mot rest-Jugoslavienunder kriget i Bosnien och blockad av skar effektivtav landet från dess enda naturliga handelsvägar söderut till de grekiskahamnarna och norrut genom . Det redan tidigare fattigaMakedonien kom därför att helt oskyldigt drabbas mycket hårt av krigen i deforna , trots att landet stod helt utanför. Arbetslösheten beräknasligga runt 30%.Till de svåra ekonomiska förhållandena kommer den känsliga etniskabalansen mellan de slaviska makedonerna (ung. ) och albanerna (ung.25%). Albanerna är framför allt bosatta i västra längs denalbanska gränsen och upp emot Kosovo. Albanerna anser sig på godagrunder åsidosatta i och eftersträvar ett likaberättigande medmakedonerna som statsbildande folk.Parlamentsval hölls 1994 och 1998. Efter valen 1994 bildade de fornakommunisterna och det moderata albanska partiet regering. Samregerandetlyckades trots en del våldsamma incidenter bl a kring frågan om ettalbanskspråkigt universitet i hantera den etniska frågan på ett fredligtsätt. Vid valen vann höger-center-oppositionen, som valde attbilda regering med det mer radikala albanska partiet.Maktskiftet skedde helt lugnt i ordnade former. Den nya regeringenvinnlade sig om att undanröja konfliktämnen mellan de etniska gruppernaoch att förbättra relationerna till grannländerna. har landet saktapåbörjat en ekonomisk utveckling som skulle bidra till att minska utrymmetför inre spänningar. 1997 var BNP/capita 1.090 US dollar.Flyktingströmmen till har i ett slagförändrat förutsättningarna. Ett par hundra tusen albanska flyktingar frånKosovo som blir kvar i landet skulle påtagligt förändra den etniska balansen- inte minst i många kommuner. Ett stort antal flyktingar som blir långvarigai flyktingläger i befaras av många kunna radikalisera enpalestinskliknande situation.Sympatierna för UCK och släktrelationerna mellan albaner i Makedonienoch Kosovo gör vidare, att många befarar att UCK skall etablera sig också påden makedonska sidan, om inte annat så i form av baser ellergenomgångsleder men också som rekryteringsområde, vilket skulle utgöra ettklart destabiliserande inslag.Den stora flyktingnärvaron kan också innebära en stor påfrestning på denmakedonska ekonomin. Då en stor del av den makedonska statsbudgetenutgörs av statliga löner och av pensioner skulle ökade utgifter för flyktingaromedelbart komma i direkt konflikt med den inhemska befolkningensintressen.Det är mot denna bakgrund som den makedonska regeringen förklarat attden inte orkar med mer än 20.000 flyktingar. Det är därför den kräver avomvärlden att den ställer upp och tar emot flyktingar som kommit tillMakedonien. Särskilt som inte anser sig vara inblandat i detsom utlöste den stora flyktingvågen, utan endast som oskyldigt drabbat.De indirekta ekonomiska konsekvenserna för av denpågående konflikten är mycket stora. En stor del av såväl det makedonskajordbruket som den makedonska industrin är beroende av delssom avsättningsmarknad och som råvaruleverantör, dels som genomgångs-land till de europeiska marknaderna.