mot · GN02U624 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U624av , ()Västsahara1 InledningVästsahara upphörde att vara spansk koloni 1975. infann sigemellertid en ny kolonisatör - . Men befolkningen ville inte vetaav några nya herrar. har befrielserörelsen kämpatför landets oberoende. Framlidne kung av och hanskungliga diktatur hade som utgångspunkt för sin politik att motsätta sigvarje krav på självständighet från västsahariernas sida. Regimenundertryckte de demokratiska fri- och rättigheterna och bröt mot demänskliga rättigheterna.Efter en lång och svår kamp lyckades man uppnåvapenvila mellan den marockanska regeringen och Polisario. Enfolkomröstning om framtid skulle genomföras. Denna har dockännu inte genomförts.Under de år som förflutit har bedrivit en omfattandefolkomflyttningspolitik. Man har försökt att förmå marockaner att flytta tillVästsahara i syfte att manipulera ett framtida folkomröstningsresultat. Deutdragna förhandlingarna mellan och kom sålunda atthandla om vem som skulle ha rösträtt i en folkomröstning om Västsaharasframtid.2 Folkomröstning med förhinderI och med tillträde som FN:s generalsekreterare förändradessituationen. nåddes i , under FN-emissarien överinseende, en överenskommelse mellanPolisario och om hur en folkomröstning skall gå till.Registreringen av röstberättigade planerades vara klar i juni 1998.Denna procedur är ännu inte slutförd. Att ovannämnda farhågorfortfarande har relevans - trots överenskommelse med Polisario,och FN - framgår av dokument, där den marockanskeinrikesministern skrev om vilka åtgärder som borde vidtas för att instruerainflyttade marockaner så att de skulle kunna uppträda som västsaharier ochdärmed erhålla en rösträtt som de rätteligen borde ha.I förra årets motion om framfördes starka farhågor om attregistreringsprocessen på nytt skulle försenas av marockanskobstruktionspolitik. Dessa farhågor besannades. återstod 65000 personer för vilka registreringsfrågan inte var avgjord - om de skullebetraktas som västsaharier eller inte, dvs. vilka som skulle få rösträtt ellerinte.I den uppgörelse som gjordes i skulle en internationelltruppstyrka också röja de minfält som fanns i . Till största delenskulle den bestå av pakistanska och svenska minröjare. Även detta arbeteförhalades av den marockanska regeringen. Den svenska minröjarstyrkansarbete försenades genom att de marockanska myndigheterna obstruerade såatt den svenska truppen inte fick sin utrustning i tid.Sedan dess gick hela registreringsprocessen i stå . Den har nukommit igång på nytt men försenad.3 Nya ansträngningar för en folkomröstningAmbassadör som är speciell representant för FN:sgeneralsekreterare, och som tillträdde sin tjänst , anser sig dockidag ha det intrycket att man på båda sidor hyser en klar vilja attgenomföra folkomröstningen efter det att registreringsproceduren ärgenomförd.Identifieringsprocessen inleddes på nytt . senareoffentliggjordes den första provisoriska vallängden. Det finns möjligheter förden som inte finns med i den provisoriska vallängden att överklagaidentifieringsmyndighetens beslut. Identifieringsprocessen planeras varaavslutad . Då offentliggörs sista delen av denprovisoriska vallängden. Och en avslutas.Överklagningsärenden skall vara avslutade år 2000.Den 6 mars inleds den s.k. övergångsperioden med att denslutgiltiga röstlängden offentliggörs och repatrieringen av flyktingar ochderas närmaste släktingar påbörjas. Repatrieringen av flyktingar beräknasvara avslutad , varefter folkomröstningskampanjen börjar.Referendum planeras äga rum år 2000.4 Den militära situationen och folkomröstningenDen försenings- och förhalningspolitik som den marockanska regeringentidigare tillämpade och dess senkomna vilja till en uppgörelse omfolkomröstningen gör att det fortfarande finns anledning att hysa oro förvad som skall hända fram till och inte minst därefter.Den långa historien av marockanska obstruktioner ger anledning till oro.Men inte bara utifrån detta. Erfarenheterna från visar medförfärande tydlighet vad som kan hända i en situation när en bitter menväl beväpnad förlorare står inför en situation som han förträngt eller intetrott var möjlig.Idag finns, enligt , mellan 100 000 och 120 000 marockanskasoldater i . Därutöver finns polis och "kungligt" gendarmeri iområdet.Polisarios militära närvaro bedöms enligt vara väsentligt mindre -omkring 2 000 soldater. har 200 soldater i . Derasuppgift består dock endast i att se till att vapenvilan efterlevs. Minröjningengenomförs av såväl marockansk militär som av Polisario. Internationellapoliser finns utplacerade vid olika identifieringskontor, däribland 10 svenskapoliser.I och med att övergångsperioden och repatrieringen inleds år2000 ändras FN-styrkornas mandat. Man kommer då att utöka sin styrka från200 till 1 850 personer. Även de polisiära insatserna planeras att utökas isamband med att repatrieringen inleds. Man kommer inte bara att övervakavapenvilan utan även stödja demilitariseringen och söka skapa säkerhet ochövervaka den förlorande sidans demobilisering och tillbakadragande, vilketär en svår och känslig uppgift.5 Erfarenheterna från ÖsttimorMed erfarenheterna från och med den starka marockanskamilitära närvaron i i åtanke ter sig FN-styrkans storlek och depolisiära insatser (vilka också de kommer att utökas något i och med attrepatrieringen påbörjas) som planeras ett minimum av vad man bordebegära. Man planerar vidare att sända valobservatörer till ,men bara för en tidsperiod av . Det ter sig som en mycket kortperiod med tanke på den långa och känsliga period som föregår självafolkomröstningen.Efter händelserna i är det mycket tveksamt om FNöverhuvudtaget skall sätta sin tillit till f.d. ockupanter, som man gjorde närdet gällde , i all synnerhet som den FN-styrka som finns på platsframstår som mycket liten om man jämför med andra militära styrkor somidag finns i området.Sverige bör därför i FN verka för förstärkta insatser när det gällerövervakningen av repatrieringen av flyktingar, folkomröstningen ochdemilitariseringen efter folkomröstningen. Detta vill vi ge regeringen tillkänna.Utgången av folkomröstningen är inte given på förhand, även om längtanefter självständighet för är stark bland alla dem som tvingats att iså leva i exil. Vissa kategorier av inflyttade marockaner i detockuperade lär dock inte vilja flytta tillbaka till . Detkommer sannolikt inte att bli lätt för dem som tvingats att fly eller att levaunder ockupation att leva med sina f.d. ockupanter. Därför måste insatsergöras som tar sikte på att skapa en gemensam framtid för alla invånare.6 ValövervakningErfarenheter visar att de folkomröstningar som varit mest framgångsrikahar varit de som föregåtts av lång valövervakning. Då reste valövervakare från dit redan 4 månader förevalet.För att genomföra en återanpassning och skapa ett nytt samhälle meddemokratiska institutioner, flerpartisystem och jämställda förhållandenmellan kvinnor och män krävs också resurser. Flera västsahariskadelegationer - inte minst kvinnodelegationer - som besökt haralldeles särskilt understrukit detta.I finns ett starkt och brett stöd för ettdemokratiskt . Följaktligen måste den ihandling tydligt visa att vill göra allt för att folkomröstningengenomförs på ett korrekt sätt och att därefter går en trygg ochdemokratisk framtid till mötes. bör i och andrainternationella organisationer verka för att få fram många och erfarnavalobservatörer från dessa organisationer. Men det behövs ocksåvalobservatörer från en rad frivilligorganisationer. Valövervakningen börbestå i en kombination av korta och långa perioder förefolkomröstningen. Flera korta besök bör ske månaderna förefolkomröstningen. Detta vill vi ge regeringen till känna.7 Stöd till i framtidenStödet till handlar inte bara om valövervakning. Det finnsockså ett liv efter folkomröstningen som består av mödosamtuppbyggnadsarbete. Stöd till hemvändande är en viktig fråga somkräver resurser till de stora omedelbara behoven hos dem som skallförflyttas från och anpassa sig till ett normalt liv i hemlandet.Det kommer bland annat att behövas stöd till skolor och sjukhus samtkunskapsöverföring till stöd för uppbyggnaden av ett civilt samhälle. Detär viktigt att också agerar på lång sikt för fortsatt internationelltstöd till demilitarisering och för uppbyggnad av ett demokratisktVästsahara. Detta vill vi ge regeringen till känna.8 Hemställan8 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att i FN verkar för att förstärka FN:s insatser under densvåra och känsliga repatrieringsperioden, folkomröstningen ochdemilitariseringen av Västsahara2. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom valobservatörer till ,3. att ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom stöd till uppbyggnaden av ett fritt och demokratiskt Västsahara.Stockholm den 1 oktober 1999Eva ()()()()()()()