mot · GM02Kr39 · 1999-06-01 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr39av m.fl. (kd)med anledning av prop. 1998/99:114 Kulturarv - kulturmiljöer och kulturföremålKulturmiljöverksamhetensmål och inriktningEnligt kulturminneslagen är skyddet och vården av vårbyggda och odlade miljö en viktig nationell angelägenhet.Kristdemokraterna delar den synen. Vi har alla, både somenskilda och myndigheter ett ansvar för att visa hänsyn motoch så långt som möjligt bevara vår kulturmiljö tillefterkommande generationer. Diskussionen omkulturarvsfrågor behöver förnyas och intensifieras. Vikten avatt samla in, förevisa och bevara till eftervärlden måsteförmedlas till och hållas levande i varje ny generation.Det finns många frågor som behöver diskuteras. Vad skall bevaras åt efter-världen? Varför och till vilket ändamål? Hur skall våra museer utnyttjas iframtiden? Hur kan museers och andra institutioners roll som utbildnings-institutioner förstärkas? Och inte minst: Hur skall myndighetsstrukturen se utpå kulturområdet ? Vi anser att den översyn som pågår när detgäller det sistnämnda måste påskyndas så att de många frågetecken som idagfinns kan rätas ut inom en snar framtid.Kristdemokraterna har ingenting att invända mot de fyra övergripande målför kulturmiljöarbetet som regeringen föreslår. Vi vill särskilt betona bety-delsen av det arbete som utförs i kommuner, folkrörelser, frivilligorganisa-tioner och av enskilda för att stödja det demokratiska bruket av kulturmiljön.Det bidrar aktivt till att uppfylla det tredje målet om allas förståelse,delaktighet och ansvarstagande för den egna kulturmiljön.Skydd för kulturhistorisktvärdefull bebyggelseRegeringen vill som ett led i ett förbättrat skydd förkulturhistoriskt värdefull bebyggelse utreda frågan omkommunernas möjlighet att vid sidan av PBL tillämpakulturminneslagen och om ett eventuellt anmälningsinstitutnär det gäller K-märkning. ser fördelarmed att kommunerna tillsammans med länsstyrelserna får enviktig roll att spela när det gäller detta område och anser attdet är bra att frågan utreds.Vidare vill regeringen utredamöjligheten att låta byggnadsminnesförklaringar omfattaäven lösöre. Frågan är angelägen men mycket grannlagaeftersom den i hög grad berör äganderätten. Regeringenfinner det angeläget att finna former som inte innebär allt förstora ingrepp i äganderätten. villunderstryka att det är två motstridiga värden som i dettasammanhang ställs mot varandra och som båda ärskyddsvärda. Detta måste tydligt beaktas i direktiven tillutredningen, som bör genomföras skyndsamt.OrtsnamnTyvärr har många gamla ortsnamn på ettogenomtänkt sätt tagits ur bruk inte minst genom attadresseringssystemet förändrats. Ortsnamn är viktiga urhistorisk synpunkt men också som identitetsskapare.Kristdemokraterna stöder därför regeringens förslag om atten bestämmelse om att god ortsnamnssed skall iakttas vidstatlig och verksamhet införs ikulturminneslagen. En kartläggning bör också göras av deortsnamn som inte längre används men som fortfarande ärkända av ortsbefolkningen eller via äldre kartor och skrifterså att de med hjälp av modern teknik kan bevaras tilleftervärlden.Utförsel av kulturföremål urlandetRegeringen finner ingen anledning att ändra debestämmelser som finns när det gäller utförsel avkulturföremål ur landet. Tillstånd skall alltså ävenfortsättningsvis ges om föremålet inte är av stor betydelse fördet nationella kulturarvet. delarutredningens uppfattning att det i lagtexten tydligare börframgå vad som skall beaktas vid bedömningen av ettföremåls betydelse för det nationella kulturarvet. Regeringenbör med utgångspunkt från utredningens förslag tillpreciseringar återkomma med förslag till i dennafråga. En ny regel föreslås införas som innebär att tillståndmåste sökas även för föremål som är tillståndsfria, men atttillstånd skall beviljas. Lagrådet har haft invändningar motdetta förfarande eftersom det kan leda till påföljder ochrättsverkningar för en person som underlåter att begäratillstånd med motiveringen att varan är tillståndsfri. Viinstämmer i Lagrådets kritik och anser att övervägande skältalar emot att denna nya regel införs.FideikommissFörslaget att inte tillåta att ett fideikommiss omvandlas tillstiftelse anser vi ogenomtänkt. Den ursprungliga avsiktenmed fideikommissen var att bevara ett viktigt kulturarvsamlat. Självklart fanns det vissa tungt vägande skäl närriksdagen tidigare beslutade om att fideikommissen på siktskulle avvecklas, men det handlade mer om jämlikhets- ochandra sociopolitiska skäl.I praktiken har regeringen i flera fall genom permutationsbeslut tillåtit attfideikommissegendom överlåtits till en stiftelse. Det finns dock inte utrymmeför att fatta ett sådant beslut enligt avvecklingslagen.Fideikommissnämnden föreslås i betänkandet 1995:128 få medge inne-havare av ett fideikommiss att till stiftelse överföra sådan fideikommiss-egendom som har ett särskilt kulturhistoriskt värde, om syftet är att bevaraegendomens värden i sammanhållet skick.Sett utifrån ett kulturarvsperspektiv i dagens situation har åtminstone vissafideikommiss en mycket viktig roll att spela, där inte minst just det samladebeståndet av byggnader och inventarier/lösöre är av mycket högt kultur-historiskt värde. Att försvåra möjligheten att bevara ett sådant kulturarvsamlat ligger inte i linje med lagstiftningens intentioner. Vi kristdemokrateranser därför att möjligheten att överföra fideikommissen i stiftelseform börfinnas.Skyddet för kyrkstäderRegeringen bedömer att utredningens förslag ( SOU1996:128) om skydd för kyrkstäder inte bör genomföras.Som skäl anges att gränsdragningsproblem kan uppstå vid engenerell kulturminneslagstiftning. Precis som regeringennämner i propositionen utgör kyrkstäderna en mycketvärdefull del av vårt kulturarv. Det är därför angeläget att deskyddas och bevaras. Vid en inventering av ett antalkyrkstäder kan konstateras att dessa är en kulturmiljö avriksintresse. I slutbetänkande (SOU 1996:128) föreslås attkyrkstäderna bör ses som kyrkliga kulturminnen och få skyddsregler i kultur-minneslagen (KML). Reglerna bör enligt utredningen innebära att kyrk-städerna skall underhållas så att deras kulturhistoriska värde inte minskareller förvanskas. Väsentliga ändringar av kyrkstäderna bör stå under läns-styrelsens prövning. Länsstyrelserna skall också få besluta om anmälnings-skyldighet vid ägarbyten inom kyrkstäder.Regeringen är tveksam till ett generellt skydd för ett sådant begränsatbestånd av byggnader som kyrkstäderna. Som argument anges att flera kyrk-städer kan sägas ha ett fullgott skydd samt att det är fullt möjligt att genom-föra byggnadsminnesförklaringar.Vid ett byggnadsminnesärende får dock med så många stug-och kammarägare att göra, varav många frånvarande eller okända, att det bliradministrativt tungrott att genomföra ett förfarande med skyddsföreskrifteroch sedan övervaka att de efterlevs.Alternativet som förordar är en generell reglering somsyftar på alla kyrkstäder, oavsett storlek och ålder. Kyrkstäderna är enomistlig del av den kyrkliga kulturmiljön. De kyrkliga organen tar ett ansvarför många kyrkstäder som motsvarar det som gäller för övriga kyrkligakulturminnena. Det vore därför konsekvent att skydda också kyrkstäderna påsamma sätt som dessa. Regeringen bör återkomma till med förslagom detta.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att begär att regeringen skyndsamtåterkommer med förslag när det gäller myndighetsstrukturenpå kulturområdet,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om direktiven till utredningenom att byggnadsminnesförklaringar skall kunna omfatta ävenlösöre,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en kartläggning av gamlaortsnamn,4. att begär att regeringen återkommermed preciseringar av vad som skall beaktas vidbedömningen av ett föremåls betydelse för det nationellakulturarvet,5. att avslår regeringens förslag till nyregel om att tillstånd till utförsel skall krävas för att utförselskall beviljas, även i de situationer som är tillståndsfria,6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om generella skyddsregler förkyrkstäder,7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om möjligheten att överförafideikommiss i stiftelseform.Stockholm den 1 juni 1999Inger ()()()()()()()()()()()()()()()()