mot · GN02Sf617 · 1999-10-05 00:00:00 — Det handlar bland annat om ettskattesystem som gör det svårt att på egen hand arbeta ihop startkapital, menockså om en underutvecklad riskkapitalmarknad.Pröva nya vägarFörutsättningarna för nätverk av multikulturella teknologiskainkubatorer har i utretts på uppdrag avIntegrationsverket, och Högskolan iKarlskrona/Ronneby.Internationellt finns det många exempel på nya vägar att gå. Det finns allanledning att både samla exempel och ta del av erfarenheterna av dessa.Israel tog emot en miljon exsovjeter under1990-talet. av dessahade akademisk utbildning. inrättades "teknologiskainkubatorer" dvs. institutioner som tar tillvara och utvecklar spetskompeten-sen hos invandrarna. finns ett nätverk av 26 självständiga inkubatorer,vilka har hälften av platserna vikta för nya invandrare. Såväl infödda sominvandrade innovatörer kan alltså ta hjälp av inkubatorerna för att utvecklahögteknologiska exportprodukter. Rapporterna pekar entydigt på godaresultat av verksamheten i Israel.I skapades 70 miljoner nya jobb.Samtidigt försvann 43 miljoner. Netto skapades med andra ord 27 miljonernya jobb. På en sådan arbetsmarknad får även invandrade med dåligaspråkkunskaper, handikappade och lågutbildade jobb. Dessutom visar det sigatt de invandrade av låg lön och begynnande jobbkarriär gårom infödda amerikaner i lönehänseende.Vi måste skapaförutsättningar för tryggalivTrygga liv betyder bland annat att människor skall kunnaleva i miljöer som inte präglas av den sociala desperationensvåld. Vi behöver bostadsområden där de boende trivs, skolorinte vandaliseras och med fungerande sociala nätverk. Attlag och ordning upprätthålls och brott bekämpas ärfundamentalt, likaså att ägandet är spritt och långtgåendesjälvförvaltning tillåts och uppmuntras. Möjligheten att väljabarnomsorg, skola, läkare, äldreomsorg m.m. är ocksåväsentlig för den egna tryggheten.Det starka civila samhälletI har det offentliga koloniserat den frivilliga sektorn,vilket lett till att vårt land har en relativt liten sådan sektorinom det sociala området. Det civila samhällets styrka liggerframför allt i att det i människornas ömsesidiga hjälp finnsen stark och värdefull drivkraft till omvårdnad och stöd, endrivkraft som sällan uppmärksammas. Den ömsesidigarelation som utvecklas mellan föräldrar och barn är en sådanstark drivkraft som kan komma andra till godo. Det civilasamhället bör ges betydligt större utrymme än i dag.Den frivilliga sektorn betyder mycket för den sociala integrationen isamhället. Den förser samhället med sociala innovationer (till exempelNoaks Ark), den tillhandahåller flera olika sociala tjänster (kvinnojouren,Röda korset, förebyggande hälsoarbete genom idrottsrörelsen m fl), denbackar upp samhällets ekonomiska system och den försöker frigöramänniskor och tillåta dem utveckla sina förmågor, i en i övrigt återhållsamomgivning (SOU 1999:84, s 97 ff).Inflytande och valfrihetEtt spritt privat ägande inom bostadssektorn är viktigt för attmotverka boendesegregation och förslumning. De boendesjälva är sannolikt mycket bättre skickade att förvalta sinabostäder än stora, anonyma och offentligtägda bostadsbolag. Genom att uppmuntra till ökadsjälvförvaltning och ombildande av hyreslägenheter tillbostadsrätter är det möjligt att stimulera till engagemang iboendemiljön.Även i andra sammanhang än den begränsade, om än betydelsefulla, sfärdet egna boendet trots allt innebär bör spritt ägande uppmuntras. Norsborgscentrum i , som köpts av ett antal lokalt engagerade föreningar, ärett intressant exempel.Valfriheten är fundamental för möjligheten att kunna förfoga över sitt liv.Ett samhälle präglat av valfrihet är i många avseenden motsatsen till dagensförmyndarsamhälle. Själva existensen av valfrihet låter medborgaren veta attdet är hon eller han själv som har att fatta besluten om hur livet skall levas.Särskilt viktig är valfriheten inom obligatoriska verksamheter, såsom tillexempel skolan, och verksamheter som är viktiga för människors liv ochhälsa, såsom sjukvård och omsorg.Skolan och övriga delar av utbildningsväsendet, inte minst skolgångenunder de tidigare levnadsåren, har stor betydelse för hur vi utvecklas somindivider. Valfrihet inom skolan i utsatta områden är kanske viktigare ännågon annanstans. Valfriheten inom sjukvård och omsorg är mycketbetydelsefull för möjligheterna att ta befälet över sitt liv. Utan valfrihetunderstryks "klientskapet" i vilket människan inte har ett liv fyllt avmöjligheter utan reduceras till att vara föremål för samhällets insatser. Det ärinsatser som ibland råkar passa men som allt som oftast är utformade för attpassa de som administrerar systemet, inte efter dem som, vare sig de vill ellerinte, omfattas av detta.Språkets betydelseSpråket är en av de viktigare nycklarna till sociala relationer.Det handlar såväl om självkänsla och bemötande som om attminimera hinder för kommunikation och därmed undvikamånga missförstånd. I har det länge setts somsjälvklart med hemspråksundervisning för barn ochungdomar som själva invandrat eller vars föräldrar invandrat.Ofta handlar det om att delar av den ordinarieundervisningen byts ut mot hemspråksundervisning.Hemspråksundervisning är ett komplicerat område. Å ena sidan kan detvara bra för identitetsskapandet att behärska såväl sina föräldrars modersmålsom språket i sitt nya land. Det är å andra sidan viktigt att eventuell hem-språksundervisning inte går ut över undervisningen i övrigt eller att elevengenom att "plockas ur" klassrummet under vissa timmar hamnar i något slagsutanförskap i förhållande till sina övriga klasskamrater.Varje individ måste själv ges möjlighet att avgöra om han eller hon vill hahemspråksundervisning. Denna bör med fördel ordnas fristående från denvanliga skolundervisningen. Man kan också tänka sig att hemspråket blir etttillval bland övriga så kallade B- och C-språk, så att eleverna kan erhållabetyg i sitt hemspråk.Att behärska flera språk är en enorm tillgång både privat för personlighets-utvecklingen och, framförallt, ur ett mer "professionellt" perspektiv. Språk-kännedom är en styrka och i många fall en förutsättning för att inte begränsamöjligheterna på arbetsmarknaden.På samma sätt som språket är en hörnpelare för samhällsaktivitet ärutbildningen av stor betydelse för ett rikt liv. En bra utbildning är den bästastarten i livet och skadan av en mindre lyckad utbildning är svår att reparera.Inte minst av denna anledning är det beklagligt att så mycket kompetens gårförlorad i samband med att passkontrollerna passeras. Den språkundervisningsom erbjuds, eller i många fall påtvingas, invandrare lämnar mycketövrigt att önska. Hur kommer det sig till exempel att utländska gäststudenterkan lära sig svenska både snabbt och bra genom intensivkurser, när det intesällan kan gå åratal av svenska för invandrare (sfi)-kurser utan att resultatetkommer i närheten av detta? Inte ens om man skulle anta att gäststudenternamöjligen generellt har en större studievana än genomsnittet går detta attförklara.Det finns bättre sätt att arrangera språkundervisning och med ett check-system liknande den skolpeng vi förordar på skolans område torde det varafull möjligt att avsevärt höja resultaten. Alla människor har inte sammabehov. En mångfald av alternativ har samma fördelar här som annars.Individen ges möjlighet att hitta en utbildning som passar henne. Avmonopo-liseringen i sig torde dessutom gynna kvaliteten.Idéer för framtidenDecennier av socialpolitiska missgrepp har reducerat deberörda medborgarna till mer eller mindreomyndigförklarade klienter. Uppgiften att "lägga andras livtill rätta" har blivit allt mer central i den välfärdsstat sombyggts upp i vårt land . Det är dettakontraproduktiva myndighets- eller ovanifrånperspektiv somStorstadskommittén, redan i sitt första delbetänkande (Attröja hinder), utpekade som en grundorsak tillmisslyckandena på segregationsfronten: "De utsattaområdena har under varit föremålför stor uppmärksamhet. Dessvärre har diskussionen oftareducerats till en bostadsmiljöfråga. Dessvärre har dennapolitik visat sig föga framgångsrik. På många håll harinsatserna resulterat i höjda hyror, ökat bidragsberoende ochstora förluster för de kommunala bostadsbolagen. Orsakenhärtill bör sökas i den föreställning denna politik har präglatsav, nämligen tron på att 'någon annan' ska lägga tillvaron tillrätta i de utsatta bostadsområdena. Och med 'någon annan'har man ofta syftat på ekonomiskt och socialt bättre rustademänniskor." (SOU 1995:142, s 14).Samma tankespår utvecklades vidare i delbetänkandet Egenmakt (SOU1996:117). I detta betänkande kom till två slutsatser somvi kan ansluta oss till till , nämligen "att det är hög tid förettförändrat synsätt" och "att i stället för att 'lägga livet till rätta' borde denframtida politiska uppgiften vara att 'rätta till det som ligger i vägen förlivet'." (SOU 1998:25, s 204). Denna kritik mot den gamla socialpolitiskahållningen verkar inte ha fallit i god jord. Regeringen remitterade aldrigEgenmaktsbetänkandet och ordföranden i , Karl-PetterThorwaldsson, entledigades från sitt uppdrag den 1 februari 1996.SlutsatserDen gamla politikens misslyckande och den regerandesocialdemokratins nära nog totala brist på hållbara alternativhar lett till panikartade miljonrullningar i form av så kallatfunny-money - "blommanpengar", "perssonpengar" eller"mässingspengar" (också med ett visst mått av ironibenämnda "nationella exempel"). Dessa desperata insatser -som olika utvärderingar av denna allt mer skandalösamiljonrullning tydligt har visat - saknar alla förutsättningarför att ens betraktas som seriös politik.En valfrihetsrevolution som direkt kanaliserar resurser till medborgarna ären mycket viktig del av den frihetsutvidgande resursöverföring som krävs.En sådan valfrihetsrevolution anger dessutom de former som varjeresursöverföring borde ha för att förhindra att den nödvändiga solidaritetenomvandlas till en kvävande och förmyndaraktig socialpolitik.Det finns en rad resursslukande institutioner som förvaltar merineffektiva arbetsmarknadsåtgärder samt arbetsförmedlingar som merförmedlar åtgärder och bidrag än arbete. För att kombinera en valfrihets-revolution med starkare resursöverföring direkt riktad mot utsatta grupperborde allt detta rensas radikalt. En möjlighet är att kanalisera resurser direkttill de arbetslösa i form av en individuell "kompetenshöjningspeng". Kompe-tenspengen får inte förväxlas med så kallad medborgarlön. Kompetens-pengen, vars storlek och inriktning skulle avgöras av den arbetslöses behov,skulle ge makt över den egna utvecklingen. På så vis kan individen självefterfråga de tjänster, som han eller hon anser sig behöva för att kunna öppnasig en väg till arbete eller företagande. Eventuella gränsdragningsproblem,liksom andra effekter i fråga om utbildning och arbetsmarknad, måstenaturligtvis analyseras innan en mer genomgripande förändring genomförs.Här kan medel satsas på de individer vars livssituation och resursbas tyderpå starkare behov. Det är att praktisera en solidaritet som inte tar ansvaretfrån människor utan som bygger på tillit, som uppmuntrar till eget ansvar attförvalta det som vi alla solidariskt hjälper till med. Detta skulle leda tillframväxten av en enorm mångfald av möjligheter som lyser med sinfrånvaro. Det skulle handla om olika företag och företagstyper, som genomatt erbjuda bättre och mer skräddarsydda tjänster skulle konkurrera för attvinna olika kundkategorier.Här skulle vi inte längre se alla dessa "roliga kurser" och "innovativaprojekt" som arbetslösa människor kommenderas till som om vore desocialtjänstens livegna. Här skulle vi i stället se professionalismen växa framoch den så viktiga respekten som varje producent har för individer som kanvälja bort undermåliga produkter.Vad vi här sagt visar att det finns vägar att gå som kan kombinera aktivsolidaritet med stor valfrihet, egen makt och en dynamisk och mång-facetterad marknadsekonomi, vägar som börjar med att ge medborgarna denenkla men ack så viktiga makten att bete sig som kunder och inte somklienter. Men en frigörande social solidaritet måste finna också andra vägar.Genuina medborgerliga initiativ förankrade i socialt segregerade miljöermåste uppmuntras genom att erforderliga resurser görs tillgängliga.Initialkostnaderna för igångsättandet av exempelvis nya servicealternativ kanvara svåröverkomliga för många och här kan en "solidaritetsbank", somsamlar både professionell kompetens och goda möjligheter till finansiering,vara till stor hjälp.Solidariteten kan också ta sig formen av en genomgripande reform avskattesystemet. Att signifikant sänka skatterna så att människor kan leva påsin lön är ett steg i kampen mot bidragsberoendet och beroendekulturenöverhuvudtaget. Det är inte solidariskt att tvinga individer att gå tillsocialenför att i många fall få tillbaka det de har betalat i skatt.Den nuvarande politiken där människor görs till klienter har misslyckats.Om ambitionen är att åstadkomma verklig solidaritet bör också de som hardet sämst ställt ges möjligheten att åter ta makten över sina liv. Om vi låteralla människor som kan och vill arbeta få möjligheter till en egen försörjning,kommer vi också att ha betydligt större förutsättningar att visa storsolidaritetmed de människor som av olika skäl misslyckas. Endast genom en godtillväxt, där fler har jobb och kan försörja sig, kan samhället solidariskt taettriktigt ansvar för dem som verkligen behöver hjälp.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en ny inriktning av politiken mot segregation ochutanförskap.Stockholm den 3 oktober 1999Bo Lundgren ()Per ()()()()()()()()()()()Per ()