mot · GN02N274 · 1999-10-05 00:00:00 — Det betyder att statenfår ge stora bidrag till kostnader som rätteligen reaktorägarna bör stå för.Med en strategi som i huvudsak bygger på ekonomiska styrmedelkompletterad med lagstiftning för att garantera en jämn avvecklingstakt,kommer kostnaderna för ersättning till reaktorägarna att bli mycket merbegränsade. Likaså blir kostnaderna lägre för vissa stöd till åtgärder för attställa om energisystemet.5.3 Lagstiftning om kärnkraftens avvecklingSom framgår av föregående avsnitt anser vi att kärnkraftsavvecklingen iförsta hand bör åstadkommas med hjälp av ekonomiska styrmedel sommedför att kärnkraften får betala sina egna kostnader. Effekterna av deekonomiska styrmedlen kommer emellertid inte att nås så fort att de kananvändas för inledningen av kärnkraftsavvecklingen. För att inledaavvecklingen, samt för att säkerställa att avvecklingen går i jämn ochrimlig takt, behövs därför en kompletterande avvecklingslag.Riksdagen har också antagit en lag om kärnkraftens avveckling.Miljöpartiet har emellertid anfört ett antal invändningar mot den nuvarandeutformningen av lagen, vilka sammanfattas i det följande: 6. En avveckling med hjälp av enbart lagstiftning är onödigt dyr.Genom att avstå från ett kraftfullt styrmedelspaket, belastarregeringsförslaget statskassan med oskäliga ersättningskostnader. Avvecklingslagen tar inte hänsyn till säkerhetsaspekterna. Vianser att kärnreaktorns säkerhetsnivå skall utgöra en särskildförutsättning vid ersättningens bestämmande. Säkerhetsnivån skallbestämmas utifrån regler i en preciserad och skärptkärntekniklagstiftning. Det är inte rimligt att anta att är den maximala drifttid förkärnreaktorn som skall användas vid ersättningsberäkningen. Dentekniska livslängden med rimlig säkerhetsnivå är väsentligt kortare. Statens överskjutande kostnader för kärnavfallet samt övrigaexterna kostnader såsom miljö- och hälsokostnader måste också tas insom särskilda förutsättningar för ersättningens bestämmande iavvecklingslagen. Detta är speciellt viktigt om man inte fullt utinternaliserar kärnkraftens externa kostnader i kärnkraftsföretagensproduktionskostnader.6 Skadeståndsansvar vid en reaktorolyckaEn väsentlig del av kärnkraftens samhällsekonomiska kostnader skulle -till skillnad från - komma till uttryck om staten i lag uttryckligenklarlägger ett strikt och obegränsat skadeståndsansvar förkärnkraftsindustrin i händelse av en reaktorolycka. En sådan förändringmåste rimligen kombineras med krav på ökad solvens för reaktorägarna.I avvaktan på att de resultatlösa internationella förhandlingar sompågår skall ge ett resultat som tillnärmelsevis gör att kärnkraftsindustrin fårbära sina egna riskkostnader, måste ensidigt ta ett flertal steg mot ensvensk lösning av problemet. Dessa skisseras i det följande.6.1 Steg 1: Obegränsat och strikt skadeståndsansvarDen första nödvändiga åtgärden är att ändra den svenskaatomansvarighetslagen så att ansvarsgränsen på f.n. ca 2 miljarder kronortas bort. Det innebär att vi har ett obegränsat strikt skadeståndsansvar förskador på tredje man i händelse av en reaktorolycka. Vi har då följtTysklands exempel, så något utträde ur vare sig Paris- ellerWienkonventionerna med tilläggsprotokoll torde inte vara aktuellt.Det obegränsade ansvaret innebär att kärnkraftsföretagens egna kapitalkommer att tas i anspråk när skadeståndsanspråken inte täcks av försäkringareller andra garantier. Eftersom det obegränsade ansvaret innebär attföretagets egna kapital sätts på spel, kan det finnas motiv för företaget attkringgå ansvaret genom att bilda ett slags "skyddsbolag" med ett mycket liteteget kapital. För att motverka detta måste krav på det egna kapitalets storlekoch/eller på garantier från andra företag uttryckas i lag. Det är också på dettasätt samhället genom gemensamma beslut fastställer upp till vilken nivåkärnkraftsföretagen skall hålla eget kapital och/eller ekonomiska garantierför att kunna möta skadeståndsansvar vid en reaktorolycka. Denna nivåkallas nedan för garantinivån. Garantinivån bör justeras vartefter kärn-kraftsindustrins ansvar vidgas enligt steg 2 och steg 3, nedan.6.2 Steg 2: Riskdelning inom landetMed ett obegränsat skadeståndsansvar är det möjligt att ta ett andra stegmot ett fullvärdigt skadeståndsansvar för kärnkraftsindustrin. Detta är attgöra en lagändring som innebär att kärnkraftsföretagen i svarar för varandras olyckor. Havererar ett svensktkärnkraftverk så inträder ett obegränsat strikt ansvar för samtliga svenskareaktorägare att betala för olyckan. Med en sådan ömsesidig riskdelningökas det kapital som är tillgängligt för kompensation av skadelidande.Detta system är infört i USA.Det är uppenbart att en ömsesidig riskdelning inom är en avsevärdförbättring, men att den har vissa begränsningar. För det första dominerassvensk kärnkraftsindustri av två stora företag, och , vilketgör att riskdelningen trots allt är begränsad. Vidare är riskerna inom industrinförmodligen sammankopplade. Om ett kärnkraftverk havererar så påverkardet förmodligen aktiekurserna i de övriga kärnkraftsbolagen. Därmedförändras också det för skadestånd tillgängliga kapitalet, vilket inte ärönskvärt. Det lämpliga sättet att komma runt problemet med samman-kopplade risker är att vidga riskdelningen på internationell nivå. Dettabeskrivs i det följande.6.3 Steg 3: Riskdelning genom bilaterala avtalDet tredje steget mot en fullvärdig täckning för kärnkraftsindustrinsskadeståndsansvar är att staten tar initiativ till bilateralariskdelningsavtal, till att börja med förslagsvis med som redanhar obegränsat ansvar och med som har ömsesidigt ansvar mellankärnkraftsföretagen.Miljöpartiet anser att det ligger i kärnkraftsproducerande statersgemensamma intresse att utöka kärnkraftsindustrins ansvar, somrisken sprids mellan många kärnkraftsföretag i flera länder. De bilateralaavtalen är en framkomlig väg. Om de bilaterala avtalen efter hand blir fleroch mellan fler länder kan resultatet närma sig en internationell lösningmotsvarande en internationell konvention baserad på obegränsat ansvar. Ensådan konvention förefaller omöjlig att direkt förhandla fram i dagsläget.Därför är det desto viktigare att går före och tar bilaterala initiativtillinternationella riskdelningsavtal.6.4 Vad kostar en reaktorolycka?Att uppskatta kostnaderna för en reaktorolycka är en absurd ochförskräckande matematik. Det blir lätt en diskussion om hurmånga ett människoliv är värt och en tvist om hur mångadöds-, cancer- och övriga sjukdomsfall som orsakats av dereaktorolyckor vi haft hittills.I ett system med obegränsat strikt ansvar, riskdelning och en i lag fastställdlägsta garantinivå för detta ansvar är det dock av största vikt att ha en rimliguppfattning om vad de totala skadeståndsanspråken vid en svenskreaktorolycka kan uppgå till. I den statliga utredningen hur utsläpp av större omfattning än i Tjernobyl kan inträffa frånalla svenska reaktorer - beräkningar gjordes även av hur detta skulle påverkaomgivningarna, det visades hur städer skulle behöva utrymmas i långt över50 år.I dag finns ett antal begränsade uppskattningar av en svensk atom-katastrofs kostnader, men kunskapen är mycket knapphändig. Miljöpartietföreslår att en parlamentariskt sammansatt kommission går till botten medfrågan om en svensk reaktorolyckas totala kostnader, omfattande såvälsamhällets kostnader som privata kostnader.7 Hemställan7 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om energipolitikens mål,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att fullt risk- och miljökostnadsansvar införs ienergisektorn,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att precisera och skärpa kärntekniklagen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utgångspunkter för kärnkraftsavvecklingen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ekonomiska styrmedel för kärnkraftsav-vecklingen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lagstiftning om kärnkraftens avveckling,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om energibeskattningen,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ta bort ansvarsgränsen i atomansvarighets-lagen och införa ett obegränsat strikt ansvar, 29. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att krav på det egna kapitalets storlek och/ellerpå motsvarande ekonomiska garantier uttrycks i lag, 210. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett ömsesidigt nationellt skadeståndsansvar förkärnkraftsindustrin i , 211. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bilaterala riskdelningsavtal för att täcka kärn-kraftsindustrins skadeståndsansvar vid atomolyckor, 212. att hos regeringen begär utredning av en svenskreaktorolyckas totala kostnader.Stockholm den 29 september 1999Birger ()()()()()()()()()Per ()()()()()()()1 Yrkande 7 hänvisat till FiU.2 Yrkandena 8-11 hänvisade till LU.