mot · GN02Ub262 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub262av , ()Vuxenutbildningens framtidFör alla dem som inte fått en gedigen gymnasie- eller högskoleutbildningär det en stor förmån att kunna komplettera i vuxen ålder. Även övrigautbud på studieområdet som t.ex. studieförbundens kurser ochfolkhögskolornas erbjudanden om veckor, terminer eller år är värdefullakomplement.Under 50- och 60-talen då - först enhetsskolan - växte framfanns det en attityd och hållning att skulle t.ex. folkhögskolornainte behövas. Som väl var kom till god insikt genom denfolkhögskoleutredning som var grunden till folkhögskolereform -signerad av statsrådet - och som kom att vara en stabilväg in i framtidens folkbildning. Det är ingen tvekan om att det i ett alltmerkomplicerat och globaliserat samhälle framförallt de tekniska framstegen harvarit oerhörda. Men mänsklig bildning, samlevnad och social kompetens harinte utvecklats på samma goda sätt.Genom har många fått en chans som de inte harfått. En del har gått till högskolekurser, andra till komvux och den tredjegruppen till folkbildarledet. Det har visat sig att väldigt många inte äraktuella för högskolan, andra åter klarar inte en traditionell komvuxundervis-ning. Detta har inneburit att studieförbund men framför allt ambitiösafolkhögskolor som haft grundkurser och specialkurser för arbetslösa harblivit ett viktigt instrument. Många unga med t.ex. lång arbetslöshet somstörsta - ibland enda - erfarenhet av vuxenlivet är så "socialt såriga" att debehöver en ombonad, ambitiös studiemiljö för att "läka socialt". Många haromvittnat detta då de insett behovet av en kompletterande vuxenutbildning.Det finns anledning för statsmakten att notera det stöd man fått genom defolkbildande organen och att dess villkor uppmärksammas och förbättras.Detta bör i särskilt beslut markera.Funktionshindrade på undantagVuxenutbildningen för utvecklingsstörda (särvux) har inte kunnat hävdasig då och annan utbildningssatsning föreligger. Trotssärvux plikt att anordna utbildning för vuxna utvecklingsstörda så har deti realiteten inte blivit möjligt för dessa att komma i fråga som andravuxna elever i reguljär utbildning och fortbildning. Tillgängligheten haruppenbart varit mycket smal. Det hjälper inte att kommunerna haft pliktatt aktivt verka för att nå dem genom uppsökande verksamhet och hjälpadem till en grundläggande vuxenutbildning. Ofta har den uppgiften "fallitmellan stolarna". Om det över huvud taget ges utbildningsmöjligheter såhar många kommuner inte möjlighet att bereda alla som behöver plats.Det är dessutom ett smalare program som studerande i särvux erhåller, ettprogram där ämnen som är viktiga för denna grupp inte finns med. Det gällernaturkunskap, hälsovård och idrott. På grundskolesärnivå förekommer intede estetiska ämnena, vare sig bild eller musik. Vidare saknas hemspråks-undervisning för dessa grupper.Det finns anledning för statsmakten att se över sin egen ansvarsbild och - iförekommande fall - se över kommunernas, institutioners och utbildnings-anordnares möjligheter för olika typer av handikappade. En sådan översyndär iakttagelserna fick leda till positiva slutsatser synes vara av nöden.Därför bör föreslå att regeringen tar initiativ till en sådan översyn.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vikten av en stärkt och säkrad position förstudieförbund och folkhögskolor,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om de utvecklingsstördas svårigheter att erhållaolika former av utbildning i vuxen ålder,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att regeringen förelägger förslag omförbättrade möjligheter för utvecklingsstörda och funktionshindradeatt komma i fråga för en mera fullödig vuxenutbildning.Stockholm den 4 oktober 1999Elver ()