mot · GN02T601 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:T601av , ()IsbrytningIsbrytning är med hänsyn till våra klimatförhållanden en oundgängligverksamhet för att medge vintersjöfart på framför allt hamnarna efterNorrlandskusten och i . Vissa svåra vintrar krävs isbrytning även iandra sydligare delar av landet. har kunnat svara upp till målsättningen att genom isbrytningsservice geförutsättningar för året-runt-sjöfart på alla viktiga svenska hamnar.Denna pålitlighet i villkoren för vintersjöfart har varit av avgörandebetydelse för bl.a. den svenska skogsindustrins exportskeppningar, somkunnat byggas upp på effektiva sjötransportsystem. Isbrytningensbetydelse för transporterna i nordliga farvatten har ocksåuppmärksammats av EU. I de riktlinjer som gäller för utvecklingen avdet s.k. TransEuropeiska transportnätverket (TEN-T) har fastlagts attisbrytning norr om 60:e breddgraden räknas till sådaninfrastrukturverksamhet som går in under TEN-begreppet.Den svenska infrastrukturen till sjöss - i stort sett Sjöfartsverketsverksamhetsområde - finansieras, till skillnad från vad som gäller i övrigaEuropa, fullt ut med avgifter på sjöfarten. innebär de principer somriksdagen lagt fast för avgiftssystemets utformning att enhetliga farleds-avgifter skall tas ut oberoende av kostnaderna för det enskilda farleds-avsnittet eller kustområdet. I praktiken innebär detta att de trafikstarkadelarna av landet -väst- och sydkusten - får bära kostnader som i alltväsentligt hänför sig till andra delar av landet. Isbrytningen är det tydligasteexemplet på detta.Isbrytningen har självfallet stor regionalpolitisk betydelse för Norrland.Detta var också anledningen till att statsmakterna fram till finansierade denna verksamhet över statsbudgeten. haremellertid successivt allt mer av kostnaderna för isbrytningen flyttats övertill avgiftsfinansiering, dock utan att några särskilda isavgifter tas ut. Sedanflera år tillbaka finansieras hela isbrytarverksamheten med farledsavgifter.Kostnaderna för isbrytningen varierar med hänsyn till vintrarnas svårig-hetsgrad och uppgår till . Dessakostnader bärs till stor del av sjöfarten på våra väst- och sydkusthamnar.Denna kostnadsbelastning, i kombination med den i jämfört medandra europeiska länder höga avgiftsbelastningen på sjöfarten, leder till att desvenska hamnarna får allt svårare att konkurrera med utländska hamnar.Särskilt för och den transoceana trafiken är konkurrensen mot destora nordeuropeiska hamnarna mycket hård, vilket kan leda till att godsetomlastas i kontinenthamn och vidaretransporteras till i "feedsystem"till lands eller sjöss. Sådana transportlösningar innebär sannolikt merkost-nader för transportköparna och kan dessutom antas leda till ökade sam-hällsekonomiska kostnader i form av bl.a. högre miljökostnader.Göteborgs hamn har aviserat betydande investeringsplaner för att utvecklahamnverksamheten och bibehålla den transoceana trafiken. Kostnaderna förisbrytningen och fördelningen av dessa kostnader på sjöfarten måste därförses i ett sådant större sammanhang.Mot bakgrund av detta perspektiv och med hänsyn till isbrytningens storaregionalpolitiska betydelse för norrlandssjöfarten och därmed den svenskabasindustrin anser vi det rimligt att betydande delar av kostnaderna förisbrytningen avlastas dagens avgiftsfinansiering och i stället tas överstatsbudgeten. Det finns anledning att överväga former för attpremiera sådana fartyg som minskar kraven på statens isbrytarresurser.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att återkomma till med förslag omskattefinansiering av isbrytarservicen.Stockholm den 24 september 1999Elizabeth ()()