mot · GN02MJ213 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ213av , ()Hållbart jordbrukSammanfattningI denna motion ger sin övergripande syn påsvenskt jordbruk och dess framtid. Vi tar uppförutsättningarna för en hållbar utveckling av svensktjordbruk, de ekologiska villkor vi måste anpassa jordbrukettill och den orättvisa globala fördelningen av livsmedel.Målet är ett ekologiskt, socialt och ekonomiskt hållbartjordbruk. Vi tar också upp vilka förändringar som krävs iden svenska jordbrukspolitiken och vilka förändringarSverige bör verka för i EU:s jordbrukspolitik.InledningI det hållbara samhället har livsmedelsproduktionen encentral roll. Den håller sig inom naturens gränser ochjordbrukets produkter fördelas så att alla människor får sinabehov tillgodosedda. Så ser det inte ut i dag.Trots att världens jordbruksproduktion fördubblats svälter 800miljoner människor. Det visar tydligt att västvärldens modell förlivsmedelsproduktion och fördelning inte håller i ett globalt perspektiv.Under hela 1900-talet har jordbruket utvecklats bort från de förutsättningarsom utgör grunden för en uthållig produktion. Med industrisamhället somförebild har det överordnade målet varit att öka jordens och arbetskraftensproduktivitet med hjälp av inköpt energi, konstgödsel, bekämpningsmedeloch andra insatsmedel. Priset är ökad resursförbrukning och skador på naturoch miljö. För att säkra mänsklighetens överlevnad måste dagenslivsmedelsproduktion och utnyttjande av naturresurser ställas om så att deblir långsiktigt hållbara.Ett hållbart jordbrukUtgångspunkten och målet för jordbruket i skall varaatt förena ett ekologiskt, ekonomiskt och socialt uthålligtjordbruk i hela landet. Dessa olika mål skall vara jämställdaoch är ömsesidigt beroende av varandra. Utan ett ekologiskthållbart jordbruk kommer vi aldrig att kunna upprätthålla enjordbruksproduktion på och utan ekonomiskt ochsocialt acceptabla villkor för svenska bönder kommer vialdrig att få tillräcklig kraft för att ställa om jordbruket i enhållbar riktning.Ekologiskt hållbartHuvudmålet för jordbruket måste vara att utformaresurseffektiva kretsloppsbaserade produktionssystem somproducerar livsmedel av hög kvalitet och bidrar till en positivmiljöpåverkan genom biologisk mångfald och jordensbördighet. Ett annat viktigt mål måste vara att ge husdjurenlivsbetingelser som tillgodoser deras naturliga behov.I ett ekologiskt hållbart jordbruk eftersträvas en kretsloppsbaserad ochlångsiktigt uthållig jordbruksproduktion. Det som kännetecknar en sådanproduktion är att den- utgår från lokala förnybara resurser- effektivt utnyttjar solenergin och den levande jorden- bevarar eller förbättrar åkerjordens bördighet- ökar lokal recirkulering av växtnäring och organiskt material- minimerar behovet av ändliga resurser och därmed miljöpåverkan genomnäringsläckage- inte använder naturfrämmande ämnen- bidrar till att bevara den genetiska mångfalden i produktionen såväl som ijordbrukslandskapet- ger husdjuren förutsättningar för ett naturligt beteendeFör att möjliggöra en utveckling mot ett jordbruk som kanuppfylla ovanstående kriterier krävs en nysamhällsinriktning, med en helhetssyn på produktion ochkonsumtion. Ekologiska principer måste genomsyra allverksamhet, från handelsvillkor och transporter tillbostadsplanering och avfallshantering. Det kortsiktigtekonomiskt lönsamma måste ersättas av det långsiktigtekologiskt hållbara. De ovan angivna kriterierna skall utgöragrunden för utvecklingen mot ett ekologiskt hållbartjordbruk. Detta bör som sin mening ge regeringentill känna.Ekologiskt jordbruk i SverigeDet ekologiska jordbruket är under snabb utveckling iSverige. Efterfrågan på ekologiskt odlade livsmedel är störreän produktionen. beslutade att sätta uppmålet att av åkerareal skall läggas om tillekologisk odling . Politiska mål för en ekologiskomställning behövs för att styra jordbrukspolitiken i rättriktning och för att ge tydliga signaler till jordbruket om denpolitiska viljan att ställa om till ekologisk odling.Målet om ekologisk odling är ett av de få miljömål som vi verkar lyckasmed att uppfylla och det är mycket positivt. Det är dock bara en del av dennaareal som är ekologiskt certifierad och därmed används till produktion avgrödor som säljs som ekologiska. En del av arealen är omställd bara för atttillgodogöra sig miljöstöd. Ett exempel på detta är att många mjölkgårdarställer om växtodlingen till ekologisk produktion, men inte djurhållningen.Grisproduktionen är klart sämst på anslutning till ekologisk odling.Andelen suggor som 1998 fanns med i miljöersättningen för ekologiskodling var och endast 570 suggor fanns med i KRAV. Detbehövs därför särskilda mål för djurhållningen. Samma saker kan gälla vissagrödor som inte odlas ekologiskt i samma utsträckning som andra eller därdet finns skäl att ha högre mål än för genomsnittet av åkerarealen, t.ex.frilandsodling av grönsaker och växthusodling.Jordbruksverket har föreslagit nästa mål för den ekologiska produktionentill av arealen . Det är ett bra mål som bör kompletteras medmål för ekologisk djurhållning och också med särskilda mål för vissa grödor,såsom till exempel frilandsodling av grönsaker och växthusproduktion. Dettabör som sin mening ge regeringen till känna.Det ekologiska jordbruket fungerar som en föregångare på miljöområdet,för att visa på möjligheter för en hållbar utveckling inom hela jordbruket.Men även om det ekologiska jordbruket ligger före det konventionella så ärdet inte miljöanpassat på alla områden. Det krävs bl.a. ytterligare kunskapoch åtgärder för att det ekologiska jordbruket skall ta vara på näringsämnenapå ett bättre sätt och att energiförsörjningen skall bli mer baserad påförnybara energislag.Allteftersom marknaden för ekologiskt certifierade produkter ökar såkommer den sannolikt att diversifieras. har försäljningen avekologiskt odlade produkter antingen sålts som råvaror eller förädlats medalternativa "ekologiska" metoder. De har ofta marknadsförts somhälsoprodukter. De senaste årens utveckling har dock inneburit att de storalivsmedelsindustrierna har börjat utveckla ekologiska produkter, oftast medproduktionsmetoder i förädlingen som inte skiljer sig nämnvärt frånförädlingen av konventionella jordbruksprodukter. Detta är en helt annan typav ekologiska livsmedel, och de marknadsförs i större utsträckning sommiljövänliga produkter och hälsoaspekten har hamnat i skymundan. Enökande ekologisk marknad kommer att öka utrymmet för olika sortersekologiskt certifierade produkter och regelverken för ekologisk odling ochcertifieringen kan därför behöva utvecklas och anpassas till denna merdiversifierade marknad för ekologiska livsmedel. På så sätt kan man undgåatt bidra till en motsättning mellan olika typer av ekologiska livsmedel. Dettabör som sin mening ge regeringen till känna.Avveckla användningen av kemiskabekämpningsmedelEn negativ utveckling i jordbruket är den ökandeanvändningen av bekämpningsmedel. Antalet sålda doser avbekämpningsmedel har ökat från 1,7 doser per ha 1990 till2,2 per ha 1997. Denna ökning kan delvis kopplastill den förändrade strukturen på jordbruket. Gårdarna harblivit större, spannmålsarealen har ökat och vallarealen harminskat. Detta till stor del som följd av EU:s bidragssystemsom aktivt driver på en sådan strukturomvandling avjordbruket och som dessutom ställer krav på en viss andelträda som oftast bryts med hjälp av bekämpningsmedel.Undersökningar av grundvatten och ytvatten visar att de på många hållinnehåller glyfosat (det aktiva ämnet i bekämpningsmedlet RoundUp). Dettatrots att tillverkarna av glyfosat hävdar att det är biologiskt nedbrytbart.Användningen av bekämpningsmedel i jordbruket är en tickande bomb somkan få allvarliga konsekvenser dels på miljön, dels på människors hälsa.Erfarenheterna från den snabbt ökande ekologiska odlingen visar attbiologiska och mekaniska åtgärder för att begränsa ogräs och angrepp avskadeinsekter kan ersätta kemiska bekämpningsmedel, och ett jordbruk utankemiska bekämpningsmedel är fullt möjligt. För att nå miljömålen räcker detinte att det ekologiska jordbruket ökar. Det krävs också en miljöanpassningav det konventionella jordbruket som kommer att vara det dominerandeunder överskådlig tid. Med en teknikutveckling av mekaniska och biologiskametoder för bekämpning av ogräs och skadeinsekter skulle de metodernakunna spela en allt större roll även inom det konventionella jordbruket, ochpå sikt vore en avveckling av användningen av kemiska bekämpningsmedelfullt möjlig. För att utvecklingen skall ta fart i en hållbar riktning krävspolitiska beslut. Målsättningen skall vara att användningen av kemiskabekämpningsmedel i jordbruket skall ha upphört . Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.En satsning på en avveckling av kemiska bekämpningsmedel skulle ocksåvara ett sätt att stärka det svenska jordbrukets konkurrenskraft på en alltmermiljömedveten marknad. Det svenska jordbruket har förutsättningar attkonkurrera med livsmedel av hög kvalitet, inte med bulkproduktion. Ändåhar inte jordbruket förutsättningar att ensamt ta detta ansvar. Detta kräverockså omfattande politiska insatser för att stötta jordbruket i en avvecklingav de kemiska bekämpningsmedlen, och det är nödvändigt med stödjandeinsatser från staten för att det svenska jordbruket skall kunna bli enföregångare i en sådan avveckling. De politiska styrmedlen ochjordbruksstöden måste anpassas för att bidra till en avveckling av de kemiskabekämpningsmedlen och forskningen måste inriktas på att finna alternativametoder för att bekämpa ogräs och skadedjur. För att samordna de olikainsatser som krävs skall en avvecklingsplan för användning av kemiskabekämpningsmedel i det svenska jordbruket tas fram. Detta bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Resurseffektiva och kretsloppsbaseradeproduktionssystemJordbruket måste ses i sin helhet för att vi skall kunnabedöma dess miljöpåverkan. Spannmålsgården använderinsatsmedel i form av konstgödsel och producerar spannmålsom säljs från gården. Betraktar man den som en enhet är dettill synes ett effektivt nyttjande av insatsvaran och ettförhållandevis lågt näringsläckage. Om vi däremot serjordbruket som en helhet ser vi insatsmedlen tillspannmålsodlingen, hur spannmålen används på gårdar meddjurhållning, hur vi där får ett överskott av gödsel ochdärmed också problem med växtnäringsläckage. Följer vikedjan genom hela jordbruket kan vi då se hurspecialiseringen och användningen av handelsgödsel islutändan leder till allvarliga miljöproblem.Om vi har för avsikt att leva i samklang med naturen så har vi goda skäl attövergå till balanserade växtföljder med inslag av vall på all jordbruksmarksamt till en mer extensiv djurhållning där idisslarna intar en särställning.Vi måste eftersträva en produktion som i så stor utsträckning som möjligtbygger på lokala och förnybara resurser, en hög cirkulationsgrad och balansmellan djurhållning och växtodling. Detta skulle omöjliggöra och onödiggöradet överutnyttjande av handelsgödsel som finns inom dagens konventionellajordbruk och därmed minska övergödningen.Eftersom spannmålstillgångarna per person minskar globalt sett så krävsdet att en ökande andel av spannmålen används till direktkonsumtion avmänniskor i stället för till foder. Skall vi då fortsätta att äta animaliskaprodukter måste vi övergå till att utfodra djuren med mer grovfoder och medmindre kraftfoder. och baljväxterna bidrar till att öka jordensbördighet och bör få en ökande betydelse som foder. Därför bör idisslarnasförmåga att omvandla grovfoder till kött och mjölk tillvaratas i en ökadutsträckning. har på sin försöksgård Tingvallgenomfört ett försök med enbart grovfoderutfodring av mjölkkor. Försökethar slagit mycket väl ut och visar att det är fullt möjligt att bedrivahögavkastande mjölkproduktion utan något kraftfodertillskott. Det finns ävenandra goda exempel som visar på lönsam köttproduktion utan användning avkraftfoder.Om vi använder en minskande andel spannmål till foder så kräver det att viminskar konsumtionen av de djurslag som inte kan tillgodogöra siggrovfoder i den utsträckning som idisslarna kan. Svin- och fjäderfähållningenmåste minskas och framför allt integreras i växtodlingen, och i övrigtanpassas till de ekologiska förutsättningarna.En integrering av djurhållningen i växtodlingen är nödvändig och är denstora omställning som kommer att krävas av jordbruket under de närmastedecennierna samt stora utmaning vi måste åta oss efter den storskaligaintroduktionen av ekologisk odling. Den motsatta omställningen, den tilldagens specialisering, genomfördes under några decennier och en utvecklingtill hållbara kretsloppsbaserade jordbrukssystem kommer också att ta långtid.Ett sätt att politiskt styra relationen mellan djur och växtodling är att ställakrav på arealer för spridning av gödsel. tillåts en alltför liten arealattsprida gödseln på vilket möjliggör en ohållbar djurkoncentration. Därförskall regelverken kring krav på arealer för spridning av gödsel skärpas. Dettabör som sin mening ge regeringen till känna.Jordbruksstödet och jordbrukets regelverk i övrigt måste anpassas så attdet bidrar till den förändring som krävs för att minska vår resursförbrukningoch jordbrukets negativa miljöpåverkan. Denna förändring måste ske både iSverige och i EU:s jordbrukspolitik. Det är då nödvändigt att dengemensamma jordbrukspolitiken har som målsättning att bevara ett jordbruki hela EU och möjliggöra produktionssystem som kan upprätthållaekologiska och sociala värden i stället för att vara generella produktionsstödsom i dag.Biologisk mångfaldJordbruket bidrar på många sätt positivt till den biologiskamångfalden. En art som utrotas kan inte återskapas ochbevarandet av arter som hotas av människans utnyttjande avnaturen är ovärderligt. De betande djuren bidrar till godaförutsättningar för många hotade arter. Bevarandet avnaturbetesmarker, åkerholmar, stenrösen, gärdsgårdar ochandra hotade delar av det odlade landskapet ger plats för ettrikt djur- och växtliv och måste garanteras ett tillräckligtskydd.Det är angeläget att jordbrukspolitiken skapar förutsättningar för att bevaradet rika odlingslandskapet. Miljöstöden skall utformas på ett sådant sätt attden biologiska mångfalden inte hotas. Detta bör som sin meningge regeringen till känna.Jordbrukets miljöskatterUtformningen av jordbrukets miljöskatter är avgörande förom vi når miljömålen och lyckas bidra till en hållbarutveckling av svenskt jordbruk. Miljöskatterna har också eninverkan på svenskt jordbruks konkurrenskraft på ett dubbeltsätt. Å ena sidan är de ett incitament för miljöanpassning,vilket är positivt för konkurrenskraften. Att ligga långt fram imiljöomställning är en marknadsfördel som ökar i betydelseallteftersom miljöfrågorna blir viktigare. Å andra sidan höjermiljöskatterna det svenska jordbrukets kostnadsläge jämförtmed jordbruk i andra länder, vilket är en konkurrensnackdelför svenska bönder. Det är därför avgörande, både förjordbrukets konkurrenskraft och för att nå miljömålen, attmiljöskatterna utformas på ett sätt som maximerar derasmiljönytta utan att tynga det svenska jordbruketskostnadsläge i onödan. Vi kan se en utveckling där t.ex.bekämpningsmedelsavgifterna inte lyckas hejda den negativautveckling som sker i form av ökande användning avbekämpningsmedel. Även dieselskattens miljöstyrandeeffekt inom jordbruket kan ifrågasättas.Därför krävs en översyn av jordbrukets miljöskatter och avgifter dels föratt nå miljömålen, dels för att stärka det svenska jordbrukets konkurrenskraft.Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.Socialt och ekonomiskt hållbartDet är nödvändigt med en bra lönsamhet i svenskt jordbruk,och det krävs också socialt acceptabla villkor förjordbrukarna. Utan lönsamhet och socialt acceptabla villkorfinns det ingen utvecklingsmöjlighet för jordbruket ochheller ingen kraft att ställa om till ekologiskt hållbaraproduktionsmetoder.En utvecklad jordbruksnäringAntalet jordbrukare har minskat kraftigt och fortsätter attminska. Det är också få unga som satsar på jordbruk. I slutetav var minskningen av jordbruksföretagen ca2,. Därefter minskade de något under början av1990-talet när det svenska jordbruket avreglerades. Isamband med EU-inträdet ökade minskningstakten igen föratt vara uppe på . Gårdarna blir alltstörre. Antalet jordbruksföretag med upp till50 ha har minskat , främstefter EU-inträdet. Däremot har antalet företag med mer än100 ha ökat kraftigt . Detta är enoroande utveckling. Även om storleksrationaliseringen i dagofta ger en bättre lönsamhet så har den en övre gräns. Dengränsen kan t.ex. nås när den näst sista bonden i ett områdelägger ner eller när ensamarbetet på gården blir för tungt.Jordbruket blir alltmer ett ensamarbete. ökar pressen påjordbrukarna genom att de blir alltmer utsatta för världsmarknadens nyckeroch konkurrensen mellan jordbrukare hårdnar. Detta skapar i många fall enohållbar social situation.Olika samverkansformer mellan bönder, där de kan arbeta i en gemenskap,är ett sätt att minska ensamarbetet och förbättra den sociala situationen förjordbrukare.Att utveckla en nischproduktion kan ofta vara ett sätt att motverkastorleksrationaliseringen och göra det möjligt för fler att arbeta på gården.Exempel på detta kan vara gårdsmejerier eller annan förädling på gården.De lokala marknaderna behöver utvecklas, dels av miljöskäl för attonödiggöra långväga transporter, dels för att skapa möjligheter förjordbrukare att utveckla sina egna produkter och kunna få avsättning för dempå en lokal marknad.Även alternativ produktionsteknik kan vara en alternativutvecklingsstrategi i stället för den eviga storleksrationaliseringen. I ställetför att med kapitalintensiv teknik skapa ett arbetsextensivt jordbruk så kanman göra motsatsen. Det finns flera exempel på gårdar som brukar en litenareal med alternativa metoder (t.ex. med häst), och ändå skapar en godavkastning från gården.Det behövs andra sätt att öka lönsamheten än ständigt fortsattstorleksrationalisering, och jordbrukspolitiken bör stimulera en sådanutveckling. Samverkansformer, nischproduktion, lokala marknader ochalternativ produktionsteknik är fyra exempel på en sådan utveckling som börstimuleras genom jordbrukspolitiken. Detta bör som sin mening geregeringen till känna.Regional balansDet är angeläget att vi behåller förutsättningarna för attbedriva jordbruk i hela landet. Det är viktigt av miljöskäl; föratt bevara den biologiska mångfalden och det öppnalandskapet i skogs- och mellanbygderna och för att ha enlokal och regional produktion av livsmedel för att undvikalångväga transporter. Det är viktigt av sysselsättningsskäl;jordbruket med sidonäringar är av stor vikt förarbetsmarknaden i norra . Det är också viktigt medett jordbruk i hela landet för att bevara den resurs som denodlade jorden är. kommer vi att behöva alljordbruksmark för att föda jordens växande befolkning. I daganvänds jordbruksmark för bebyggelse och det är svårt attåterta mark som bebyggts och återigen odla livsmedel påden. Jordbruksmark används också alltmer för annanproduktion än livsmedel. Att då gödsla den marken medslam eller andra gödselmedel med alltför stort innehåll avtungmetaller kan omöjliggöra en senarelivsmedelsproduktion. En målsättning för jordbrukspolitikenskall vara att ingen jordbruksmark skall tas ur produktion påett sätt som försvårar möjligheten att återta den ilivsmedelsproduktion. Detta bör som sin meningge regeringen till känna.Global rättvisaMånga människor får inte den mat de behöver. En stor del avdetta beror på våra konsumtionsmönster i den rika delen avvärlden. Problemet är i första hand att livsmedlenfördelas orättvist, inte att det finns för lite livsmedel. Pågrund av konflikter, brist på demokrati och en orättfärdigekonomisk ordning så fördelas inte maten dit där denbehövs. Ett exempel är att som människor svälterså används stora mängder spannmål och importeradeproteingrödor för att föda upp djur och för att de rika ivärlden därmed skall kunna överkonsumera kött.Sverige nettoimporterar livsmedel. hargjort beräkningar på den "skuggareal" som varje svensk har i ett annat landför odling till konsumtion i . Den är netto över 400 kvm. Det skallställas mot den jordbruksareal som vi har till vårt förfogande i landet vilketär ca 3 300 kvm/person. Det betyder att vi, som är ett stort land med storaarealer och liten befolkning, ändå använder betydligt mer mark än vi självahar. Detta är orimligt och det borde råda en bättre balans mellan export ochimport av livsmedel.Vi i den rika delen av världen skall inte leva gott på billiglivsmedelsimport från länder där människor inte har nog med mat för dagen.Vi bör sträva efter att den export som sker från till i-länder i förstahand är förädlade produkter och inte råvaror, för att på så sätt underlätta enutveckling i de livsmedelsexporterande . är förhållandet detmotsatta. Vi importerar i första hand råvarugrödor från ochexporterar sedan våra förädlade produkter till dem. För att åstadkommadenna förändring måste de fattiga länderna få chansen att både utveckla sittjordbruk och sin vidareförädling - det kräver att EU och förändrar sinastödsystem och att vi i internationella avtal om handel ger möjlighetatt skydda sin inhemska produktion. Det kräver också att vi faktisktimporterar en hel del livsmedel från den tredje världen - t.ex. bananer frånNicaragua, ris från och socker från - så att u-ländernasinkomster från detta kan användas till bl.a. investeringar i enförädlingsindustri.En del av den förändring som måste genomföras för att uppnå en rättvisglobal fördelning är att vi minskar vår användning av spannmål ochproteinfoder. använder vi svenskar långt mer spannmål än dengenomsnittliga produktionen per capita ger utrymme för och enligt prognoserfrån måste vi halvera vår spannmålsproduktion till år2030 för att inte förbruka mer än genomsnittet av världsproduktionen. Det ärdetta utrymme vi måste hålla oss inom. Vi har ett ansvar att förändravåra konsumtionsmönster och vår produktion för att bidra till en rättvisglobal livsmedelsförsörjning.Vänsterpartiet anser att och EU skall minska sin skuggareal i och att skall verka för att EU:s jordbrukspolitik främjar ensådan utveckling. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna.I dag dumpas produkter från EU:s subventionerade jordbruk tillunderpriser på världsmarknaden. Detta bidrar till att snedvrida konkurrensenoch värst drabbas småjordbrukare i de länder som inte har råd med någotstöd till sina jordbruk och inte heller har tillräcklig möjlighet att skydda sininhemska produktion. EU:s jordbrukspolitik måste därför förändras från attvara baserad på kompensation för lägre priser och exportstöd till ersättningarför miljöåtgärder och stöd till regioner med sämre odlingsförutsättningar.Denna förändring av jordbrukspolitiken måste ha som målsättning att bevaraett jordbruk i hela EU och möjliggöra produktionssystem som kanupprätthålla ekologiska och sociala värden. Detta bör som sinmening ge regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kriterier som skall utgöra grunden förutvecklingen mot ett ekologiskt hållbart jordbruk,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att målet för den ekologiska produktionen skallvara att av jordbruksarealen odlas ekologiskt ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att arealmålet för ekologisk produktion börkompletteras med mål för ekologisk djurhållning samt för olikagrödor,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att regelverken för ekologisk odling skallanpassas till en mer diversifierad marknad för ekologiska livsmedel,5.