mot · GN02So355 · 1999-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So355av , ()Den framtida sjukvården1 InledningDet talas och skrivs mycket om problem och brister inom sjukvården.Problemen visar sig främst i långa väntetider, överbeläggningar påvårdavdelningar samt underbemanning, förslitning och utbrändhet närdet gäller vårdpersonal. Detta är verkliga problem och det finnsförklaringar som vi skall diskutera. Men det är viktigt att påpeka attproblemen till trots, så tillhör den svenska sjukvården fortfarande debästa vårdsystemen i världen. Den som kommer in på ett svenskt sjukhusmed en livshotande sjukdom har större möjlighet att överleva änmotsvarande patient i de flesta andra länder. har världens lägstabarnadödlighet. Det beror framför allt på en kombination av brabarnhälsovård och en kvalificerad barnsjukvård.Jämfört med de flesta andra länder är svensk sjukvård mycketkostnadseffektiv. Vi får mycket vård för förhållandevis lite pengar. Dettagäller särskilt om man jämför med de länder där man betalar sjukvård viaförsäkringar och där man har mycket privat vård. Privat vård innebär intebilligare sjukvård.2 Svensk sjukvård - världens mest kostnads-effektiva?Av de svenska landstingens utgifter går till sjukvård och tillcentral administration. De totala administrativa kostnaderna inom svensksjukvård brukar uppskattas till av totalkostnaden. Detta äravsevärt lägre än i länder med försäkringsfinansierade och till störstadelen privatiserade vårdsystem. I uppskattas motsvarande kostnadtill . Svensk sjukvård har minskat sin andel av BNP även om man korrigerar för effekten av att vård överförts tillkommunerna. Sjukvårdens kostnader har minskat med i fastpenningvärde. Hälsoutvecklingen har varit mycketgynnsam. Särskilt gäller detta om man tittar på för tidig död ochspädbarnsdödlighet som är vanliga mått vid internationella jämförelser.Sverige ligger i botten i jämförelse med resten av världen när det gällerspädbarnsdödligheten, som bara är hälften så hög som i med dessdubbelt så dyra sjukvård. Den minskade dödligheten kan tillskrivas bådeförebyggande insatser och bättre vård. Detta tyder på att sjukvården i höggrad kunnat koncentrera resurserna på den mest angelägna vården;sannolikt på bekostnad av omvårdnad som t.ex. psykiatri, och inte akut,livräddande vård. Utrymmet för stora rationaliseringar eller besparingarnär det gäller onödig administration är därför mycket begränsat.Under 1990-talet har det skett en ökning av medellivslängden med 1,6 årför män och för kvinnor. Detta förklaras framför allt av en minskning avdödligheten i hjärtinfarkt och andra hjärt- och kärlsjukdomar. Antalethjärtinfarkter har minskat och möjligheten att rädda livet på patienter somdrabbas av sjukdomen har ökat. Detta talar för att det skett en förbättringbåde av det förebyggande arbetet och av vård och behandling. Attmedellivslängden har ökat mer för män än för kvinnor, kan bero på att mänfår en mer adekvat vård vid akuta sjukdomstillstånd, som hjärt- ellerhjärninfarkter. Vi vet t.ex. att den vård och behandling som kvinnor får vidhjärtsjukdomar är mycket sämre än den män får. En av orsakerna är attkvinnor inte beskriver sina symptom på samma sätt som män gör, varfördoktorn inte känner igen kvinnors hjärtsjukdomar som just hjärtsjukdomar.Det är också så att alla utarbetade normvärden är satta utifrån mannen. Närman fastställde normalvärdet för blodtryck mätte man trycket hos demedicine kandidaterna, som var män, och så fastställde mannormalblodtrycket. Sedan har det visat sig att många kvinnor har högtblodtryck och därför tvingas äta blodtryckssänkande medicin. Det mesttroliga är att det finns ett normalvärde för män och ett annat för kvinnor.Troligt är också att bedömningen av blodfetter inte är lika för kvinnor ochmän. Det som för män är det goda kolesterolet kan vara det farliga förkvinnor. En kvinna kan alltså bli friskförklarad, trots att hon håller på attblihjärtsjuk.Men utvecklingen är inte odelat positiv. Det finns också ett växandeproblem. När det gäller långvarig sjukskrivning och upplevd ohälsa har detvarit en negativ utveckling. Det sammanhänger till stor del med en ökadförslitning i arbetslivet där arbetsmiljöerna har försämrats och övertidsuttagethar ökat i samband med att arbetslösheten ökat. Klasskillnaderna i ohälsa harökat kraftigt vilket återspeglar ökade sociala klyftor i samhället och det finnstecken på att en del grupper fått svårare att få vård. Till största delen berordessa negativa tendenser på förhållanden som vården inte kan påverka.Sammantaget går det inte att säga att svensk sjukvård befinner sig i kris.Däremot ställs den inför allvarliga problem. Man kan notera att de svenskasjukvårdskostnaderna, mätt i andelen av BNP, bara är hälften så höga som deamerikanska. I står trots de höga kostnaderna omkring 50 miljonermänniskor utanför vårdsystemet.3 Besparingar och nedskärningarSjukvården har drabbats hårt av besparingar . Sedan1990 har personalstyrkan reducerats och antalet vårdplatserhar halverats. Saneringen av statens finanser har lett till kraftiganedskärningar av statsbidragen till vården. Den höga arbetslösheten harmedfört att skattekraften och därmed landstingens skatteinkomster harminskat. De flesta landsting har därför tvingats göra kraftiga besparingar.Situationen förvärrades ytterligare av att den tidigare borgerligaregeringen införde ett ofinansierat husläkarsystem och släppte loss enokontrollerad etablering av privatläkare.Trots besparingarna har de flesta landsting en besvärlig ekonomisksituation där skattekraften har utvecklats långsammare än beräknat, samtidigtsom det är svårt att kontrollera kostnaderna. Krav på ofinansierade reformer,t.ex. vårdgarantier, hotar att ytterligare förvärra situationen och kan ipraktiken innebära att pengar tas från vården av de svårast sjuka, eller frånförebyggande arbete. är det i modern tid dåsjukvårdskostnaderna har minskat sin andel av BNP. Ännu meranmärkningsvärt är att det också skett en överströmning till privatfinansierad vård. Denna ökning beror i första hand på att en ökad del avvården betalas med patientavgifter. Det har också skett en ökning av antaletprivatläkare och privata sjukgymnaster. Också läkemedelskostnaderna harökat.I stort sett alla grupper av LO-anslutna inom vårdpersonalen har minskat.Sammantaget har detta inneburit att sjukvårdens möjligheter att bedrivaomvårdnad har minskat kraftigt.4 Privatiseringar och köp-säljI bedrevs en intensiv borgerlig kampanj för attgenomföra privatiseringar och konkurrensutsättningar. Delar avsjukvården förvandlades till en marknad där det gällde att visa upp såstor lönsamhet som möjligt. Billigast blev bäst. Kvalitén blev enbristvara. Att förvandla sjukvården till en marknad har haft en radnegativa effekter. Konkurrensen inom vården har i flera fall lett till attdet blivit ännu svårare att kontrollera kostnaderna vilket lett till krav pådrastiska besparingar. Marknaden har lättare att tillgodose de högröstadesoch relativt friskas behov jämfört med de svårast sjukas.Marknadsstyrningen har medfört stora administrativa problem inomsjukvården eftersom man tvingas räkna pengar på alla nivåer.Trots dessa negativa erfarenheter sköljer nu en ny våg av privatiseringar inöver den svenska sjukvården, främst i de tre stora regionerna ,och som alla har borgerlig majoritet. Primärvården äröverallt här på väg att privatiseras och konkurrensutsättas. pågår ocksåarbete för att de stora sjukhusen ska försäljas till hugade spekulanter. S:tGörans sjukhus i är på väg att säljas till investmentbolaget fler försäljningar är att vänta. Det talas också om särskilda gräddfiler förpatienter som betalat dyra privata eller av arbetsgivaren betaldaförsäkringspremier vid i Stockholm.5 Omvårdnaden har försämratsBesparingarna och marknadstänkandet har framför allt drabbatomvårdnaden och det dagliga patientarbetet. Det blev färre händer i ochmed att undersköterskor och sjukvårdsbiträden minskade kraftigt i antal.Många mycket gamla, psykiskt sjuka och många i behov av långvarigrehabilitering har råkat illa ut. Inom delar av äldrevården har det varitsvårt att upprätthålla en godtagbar medicinsk standard. En ökad press harlagts på de anhöriga och de som arbetar med sjukvård i hemmet har imånga fall fått en svår arbetssituation.6 Arbetsvillkoren har försämratsRationaliseringarna har medfört en pressad arbetssituation förundersköterskor, sjuksköterskor och andra personalgrupper med närapatientkontakt. Situationen har förvärrats av att sjukvården till stora delarär en ålderdomligt hierarkisk och toppstyrd organisation, med storaskillnader i löner och möjlighet till inflytande.Färre ungdomar har sökt sig till vårdutbildningar och det kan bli svårt attrekrytera tillräckligt med personal till vården. Lönevillkoren är alltför låga iförhållande till krav, kvalifikationer och det ansvar som åliggervårdpersonalen.7 Stigande läkemedelskostnaderSamhällets kostnader för läkemedel har stigit dramatiskt under senare åroch lett till att beloppsgränsen för högkostnadsskyddet höjdes från 1 juni1999. Det finns flera samverkande faktorer till denna kostnadsutveckling,men det är nödvändigt att stat och landsting har ett fastare grepp omutvecklingen, då kostnaderna för läkemedel riskerar att tränga undanresurser för annan hälso- och sjukvård. Mot den bakgrunden harregeringen tillsatt en utredning som skall återkomma med förslag till enförbättrad läkemedelsförsörjning. anser att detta är ettmycket viktigt område att följa, men avvaktar utredningens förslag.8 Primärvården har försvagatsNär de borgerliga införde husläkarsystemet hamnade primärvården påmånga håll i en kaotisk situation. En rad olika uppgifter lades påhusläkarna som andra personalgrupper fick vidkännas kraftiganedskärningar. De besparingar som gjorts inom vården innebär i mångafall att arbetsuppgifter har förts över på primärvården. Detta har drabbatsåväl förebyggande arbete, som tillgängligheten och den uppsökandeverksamheten.9 Vårdköer och väntetiderDet går aldrig att helt undvika vårdköer eftersom man alltid bör prioriteradem som är svårt akut sjuka framför dem som kan vänta utan någonmedicinsk risk. Köer och väntetider beror dock i många fall fortfarandepå dålig organisation. En dålig samordning mellan olika sjukhus harmedfört att människor fått vänta på operation eller annan behandling ionödan. Att generellt förkorta köerna inom vården kräver alltid att mantillför mer resurser. Om resurser inte tillförs utifrån är det stor risk attsvaga gruppers behov av vård blir det som i första hand drabbas.10 Ojämlikhet i vård och hälsaBåde behovet av och tillgången till vård är ojämnt fördelade. Sjukdomoch dålig ekonomi går ofta hand i hand. Höga vårdavgifter innebär attmänniskor utestängs från vård. har det förekommitrapporter som tyder på att människor med låga inkomster avstått från attsöka hjälp inom sjukvården. Detta kan naturligtvis innebära attsjukdomar förvärras i onödan. Bristen på uppsökande verksamhet gör attlångvarigt psykiskt sjuka och hemlösa har svårt att få kontakt medvården. Den psykiatriska vården, särskilt barn- och ungdomspsykiatrinhar haft svårt att svara upp mot nya vårdbehov.11 För lite förebyggande arbeteSjukvården är betydligt bättre på att behandla patienter än på attförhindra att de kommer dit. Bristen på ett bra förebyggande arbete berorbåde på dåliga kunskaper om hur människor lever och på att sjukvårdenhar en ensidig medicinsk inriktning. Ett kraftigt försummat område harvarit kvinnors hälsa. Sjukdomar som i första hand drabbar kvinnor,exempelvis benskörhet, muskelvärk och medicinberoende har varitförsummade både inom förebyggande arbete och när det gäller vård ochbehandling.12 Resurser och nationell handlingsplanVänsterpartiet noterar att det nu på olika sätt kommer att tillförassjukvården ett antal nya miljarder . Det sker delsgenom den s k försvarsuppgörelsen och dels genom förslag i budgetenfrån s-v-mp att skjuta till den s k vårdmiljarden. Det är inomområdena primärvård, psykiatri och äldreomsorg som satsningarna skaske. Det kommer att behöva skjutas till ytterligare medel för att möta deväxande behoven och återuppbygga kvaliteten efter många årsnedskärningar. Därigenom skulle det återigen bli möjligt att planeralångsiktigt, rekrytera personal, förbättra omvårdnaden och minskavårdköerna.Regeringen har lovat att presentera en nationellhandlingsplan för utveckling och förnyelse av sjukvården. Planen skallinnehålla mål och inriktning samt handlingsvägar för den framtidasjukvården. En viktig utgångspunkt för är att såväl drift somfinansiering av vården även i fortsättningen i huvudsak bör ske i offentligregi. ser gärna en utveckling av mångfald inom vården menden kan och bör ske huvudsakligen inom ramen för offentlig drift ochfinansiering.Vänsterpartiet pekar i det följande på ett antal viktiga områden somriksdagen bör ge regeringen till känna inför arbetet med den nationellahandlingsplanen.13 Bättre arbetsmiljö och kortare arbetstidSjukvården behöver en mer demokratisk arbetsorganisation medminskade löneklyftor, där alla personalgruppers kompetens tas till vara.Arbetsvillkoren och arbetsmiljöerna bör förbättras framför allt inomomvårdnadsarbetet. Förhållanden inom hemsjukvården ochanhörigvårdarnas situation bör förbättras. Också entreprenörer skall varaskyldiga att erbjuda bra arbetsvillkor och arbetsmiljöer. Enarbetstidsförkortning bör påbörjas, i första hand inom de mest vårdtungaområdena. krav på en allmän arbetstidsförkortning är enväg att långsiktigt förbättra arbetsvillkoren inom sjukvården.Vårdutbildningen bör byggas ut och rekryteringen till vårdyrkenförbättras bland annat genom att jobben blir mer självständiga ochkvalificerade och genom att de anställda har inflytande och makt attförbättra arbetssituationen.Vänsterpartiet vill i detta sammanhang särskilt lyfta framrekryteringsbehovet av psykologer inom vården framöver, som en fråga sombehöver åtgärdas med det snaraste. Undersökningar som gjorts avåldersstrukturen visar att de yrkesverksamma psykologerna till mycket stordel utgörs av personer födda och att det inom ett antal årkommer att ske så stora pensionsavgångar, att nuvarande antalutbildningsplatser inte kan klara att möta behoven av nyrekrytering. Detbehövs fler utbildningsplatser för att klara detta. En sådan diskussion börföras i arbetet med att ta fram den nationella handlingsplanen.14 Det förebyggande arbetet bör ställas i centrumVänsterpartiet ser det som allra viktigast att man försöker förhindra attmänniskor blir sjuka. Sjukvården kan bidra till detta genom att föra utkunskap om sjukdomars orsaker och om hur man förebygger dem. Mankan också påverka samhällsplaneringen och bostadsmiljön så att manundviker sjukdomsrisker. Uppsökande verksamheter som riktar sig tillutsatta grupper, riktade hälsokontroller och hälsosamtal kan minskaklyftorna i hälsotillstånd. En utredning från landstingvisade att varje krona som satsas på bra förebyggande arbete innebär enbesparing på i minskade framtida vårdkostnader.Folkhälsoarbete är en investering för framtiden och egentligen det endaanständiga sättet att spara i vården. ser det som mycketviktigt att också arbetet med företagshälsovården förstärks.15 Arbetet med kvinnors hälsa bör förstärkasDe senaste årens ökande sjukskrivning och förtidspensionering på grundav arbetsframkallad ohälsa har i högre grad drabbat kvinnor än män.Många kvinnor som söker hjälp inom sjukvården upplever att de inte blirtagna på allvar. Sjukdomar och symptom som i första hand drabbarkvinnor har sämre status än mäns sjukdomar. arbetardärför med att få in det kvinnliga perspektivet i hälso- och sjukvården.Såväl sjukvården som det förebyggande arbetet bör i högre grad fokuserapå kvinnors hälsa , mannen har, som vi tidigare givit exempelpå, alltför länge varit norm.16 Primärvården förstärks och avgifterna sänksPrimärvården; distriktsläkare, distriktssköterskor och vårdcentraler har ennyckelroll när det gäller sjukvårdens tillgänglighet och för möjligheternaatt få vård nära hemmet. Primärvården bör förstärkas som dessområdesansvar och ansvar för det förebyggande arbetet betonastydligare. Det kommer ibland larmrapporter om att människor avstår frånläkarbesök etc då avgifterna är för höga. Avgifterna för besök hosdistriktsläkare, distriktssköterskor och andra personalgrupper inomprimärvården bör sänkas med avgiftsfrihet som mål i syfte att ökatillgängligheten.Det är också mycket viktigt att i arbetet med den nationellahandlingsplanen utreda och föreslå åtgärder som främjar samverkan mellanprimärvård och specialistvård. Det finns alltför stort avstånd och dåligkommunikation mellan dessa olika delar av sjukvården och det drabbarytterst patienterna och innebär dessutom ofta ett ineffektivt resursutnyttjande.Dessa samband och förslag till åtgärder behöver ingå i arbetet med dennationella handlingsplanen. Detta bör ges regeringen till känna.17 Akutsjukvård av hög kvalitetDen medicinska utvecklingen har medfört att det ställts högre krav på attakutsjukvården skall ha tillgång till mycket avancerade undersöknings-och behandlingsmetoder. Den kvalificerade akutsjukvården bör därförkoncentreras till relativt få sjukhus, vilket ställer krav på ambulanser medvälutbildad personal och bra utrustning, kompletterade medhelikopterambulans. De fullständigt utrustade akutsjukhusenkompletteras med närsjukhus med möjlighet till direktintagning avpatienter. Arbetet med att rehabilitera människor till en återgång i arbeteeller socialt bättre tillvaro bör få en mer central plats.18 Sjukvården av äldre bör förbättrasSjukvården av äldre har till stora delar förts över till kommunerna. Dettaställer mycket stora krav på att man kan upprätthålla en god medicinskstandard inom äldreomsorgen. Den kommunala äldreomsorgen skall hastöd av geriatriskt utbildade läkare eller distriktsläkare med tillräckligkompetens och med klara ansvarsområden. Det bör finnas klara riktlinjerför vad som är en godtagbar medicinsk standard inom vården av äldre.Ett bra lokalt samarbete när det gäller olika vårdformer av äldre börutvecklas mellan landsting och kommun.19 Psykiatrin behöver förstärkasDen psykiatriska vården behöver förbättras och samarbetet medkommunerna och måste utvecklas betydligt bättre än idag.Det visas bland annat i utvärdering av psykiatrireformen"Välfärd och valfrihet?". Psykiatrin behöver på många håll utveckla enbättre uppsökande verksamhet som också når de psykiskt sjuka somriskerar att bli isolerade eller bostadslösa och som inte själva söker vård.Bristen på adekvat daglig sysselsättning för hälften av målgruppen är ettområde som måste åtgärdas.Regeringen har aviserat att de avser att föreslå att permanenta insatsenpersonligt ombud för de psykiskt funktionshindrade. Det är mycket bra ochkan medverka till stora individuella förbättringar.En relativt liten andel av de långvarigt psykiskt funktionshindrade har fåttbeslut om insatser enligt LSS, endast 2 250 personer. Dennuvarande LSS-lagstiftningen är mindre väl avpassad efter de behov sompersoner med psykiska funktionshinder har. De insatser som finns angivna iLSS är inte alltid preciserade eller ens tillgängliga för denna målgrupp. Dettaförhållande konstateras i budgetpropositionen. Det kan ligga till grund förfortsatta diskussioner i samband med framtagandet av den nationellahandlingsplanen. Mot denna bakgrund bör nuvarande lag ses över med syfteatt förtydliga skrivningarna så att även de psykiskt funktionshindrade får delav insatser enligt LSS i enlighet med förarbeten och intentioner. Detta börriksdagen ge regeringen till känna.Alltfler barn och ungdomar drabbas av psykiska problem. På många håll ilandet rapporterar barn- och ungdomspsykiatrin om att antalet barn ochungdomar som mår psykiskt dåligt och söker hjälp har ökat kraftigt undersenare år och barn- och ungdomspsykiatrin har haft stora svårigheter att mötabehoven inom rimlig tid. Det finns i många fall ett direkt samband mellandenna ökade efterfrågan och pressade familjeförhållanden med arbetslöshet,kraftigt försämrad ekonomi och social utsatthet. För att bryta dennautveckling krävs åtgärder på flera områden, som arbetsmarknadspolitik ochfamiljepolitik. Inom sjukvårdsområdet behöver barn- och ungdomspsykiatrinbyggas ut.En ökad integrering av psykoterapi och psykologisk kompetens behövertillföras sjukvården . Psykoterapi som behandlingsform behöverlyftas fram och i diskussionen om läkemedlens roll och utveckling måstepsykoterapeutiska behandlingar vägas in som alternativ till eller ikombination med psykofarmaka. Att bättre integrera psykoterapins roll isjukvården behöver diskuteras inom ramen för arbetet med den nationellahandlingsplanen. Detta bör ges regeringen tillkänna.20 Mer forskning med ökad social inriktningDet behövs mycket mer forskning om sambanden mellanmiljöförhållanden och sociala förhållanden samt ohälsa. Landstingen böraktivt stödja samhällsmedicinskt forsknings- och utvecklingsarbete somförbättrar kunskaperna om vilka grupper i samhället som drabbas avsjukdom och vilka orsaksfaktorer som finns. Det är mycket angeläget får bättre metoder för att utvärdera och följa upp förebyggandearbete. Också komplementära behandlingsmetoder bör uppmärksammas.Arbetet med att utarbeta nationella riktlinjer när det gäller storafolksjukdomar bör förstärkas.21 Utveckla en demokratiskt styrd sjukvårdSjukvården har haft nog av konstgjorda marknader ochprivatiseringsexperiment. gäller det att koncentrera sig på vårdensinnehåll, att stärka omvårdnaden och säkra patienternas rättigheter.Huvuddelen av vården bör också drivas i offentlig regi ochandra driftsformer bör i huvudsak ses som ett komplement. De ålderdomliga hierarkierna måste brytas ned.Alla personalgrupper bör ges en aktiv roll när det gäller att bestämmaöver vårdens framtid. Patient- och handikapporganisationer bör få ettökat inflytande.Vänsterpartiet vill bygga vidare på och förbättra en sjukvårdsorganisationdär landstingen och demokratiskt valda organ har det avgörande inflytandet.22 Patienternas rätt och patientombudsmanDet är viktigt att gå vidare med arbetet att stärka patienternas rätt ivården. Ett viktigt steg framåt togs med beslutet om s k second opinion,patientnämnder och förstärkning av patientens val av behandling. Detbehöver tas fler steg och inrättandet av en patientombudsman skulle varaett viktigt ytterligare steg. En statlig patientombudsman skulle kunnafungera som en från sjukvården fristående instans dit patienter kan vändasig med klagomål och få aktiv hjälp med att få sitt ärende prövat till rättinstans. Detta bör ge regeringen till känna.23 Hemställan23 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om inriktningen av sjukvården inför arbetet med dennationella handlingsplanen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att inrätta en patientombudsman.Stockholm den 30 september 1999Gudrun ()()()()()()()()()()()