ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GN10104 · 1999-11-19 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:104 av () till näringsminister om elförsörjningen i Under har en stor del av reservkraftverken i landet avvecklats. Åtta fossileldade kraftverk med en sammanlagd produktionskapacitet om 2470 MW har lagts i malpåse. har antalet gasturbiner som används vid toppbelastning blivit färre. Tillsammans motsvarar avställningarna av produktionskapacitet av el. bedömer att den maximala elförbrukningen söder om är 23000 MW medan produktionskapaciteten inklusive import från norr är maximalt 20000 MW. Det kan alltså vid full elproduktion i ändå uppstå ett underskott om 3000 MW. Det är möjligt att importera ca 2200 MW varför det kan uppstå en akut brist på el. Den planerade Polenkabeln som har en importkapacitet om 600 MW är försenad varför den inte kommer att kunna nyttjas . Uppstår effektbrist i finns en beredskap för att stänga av förbrukning i delar av nätet. Områden med en förbrukning om ca 100 MW stängs då av i taget. Nästa timme tas nästa område om 100 MW osv. Att stänga stora områden skapar stora påfrestningar för samhället. Livsviktig apparatur kan komma att stängas och processindustrier kan skadas allvarligt. Stora problem uppstår vid sjukhem och vårdboenden där reservkraft saknas. Stora effektproblem riskeras vid återinkoppling med åtföljande risker för näten. Listan på problem kan lätt göras lång och visar hur viktig en säker elförsörjning är i ett modernt och välutvecklat samhälle. Att i ett läge med stora risker för effektbrist i det sydsvenska elsystemet dessutom stänga ytterligare 600 MW vid i ett första steg och senare ytterligare 600 MW framstår som farligt och dumt. Genom att förtidsavveckla de båda reaktorerna i minskar marginalerna riskabelt mycket. En av orsakerna till avvecklingen av svenska reservkraftverk är de olika skattereglerna i respektive . Det är betydligt billigare att importera smutsig kolkraft från orenade danska kolkraftverk än att använda de svenska kraftverken som har effektiv rening. Avregleringen har dessutom medfört att ansvaret för höglastkapacitet och effektbalans blivit otydligare. Är regeringen beredd att ompröva stängningen av med anledning av riskerna för elbrist i vid kall väderlek? Avser regeringen vidta några åtgärder för att säkra tillgången till el i ? Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att klargöra ansvaret för höglastkapacitet?
ip · GN10105 · 1999-11-19 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:105 av () till näringsminister om Leaderprogrammet Enligt uppgift har regeringen beslutat att det svenska Leaderprogrammet endast ska omfatta landsbygdsområdena utanför det blivande mål1-området. Det är mycket märkligt då det såväl ur regionalpolitisk synpunkt som för att garantera en fortsättning av en mångfald av nya utvecklingsmetoder, det hade varit bättre att även mål1-området hade omfattats av Leader. Att nu undanta hela norra från en fortsättning av det framgångsrika arbetssätt för landsbygdsutveckling som hittillsvarande LeaderII svarat för, är inte rimligt. Det pågående Leaderarbetet är exempel på när man lyckats utveckla gamla stelbenta arbetsformer och kunnat förena och utveckla insatser från den idéella, offentliga, och privata sektorn. Enligt tillgängliga uppgifter saknas erforderliga medel för landsbygdsutveckling inom mål1 för att dessa pågående Leaderprojekt ska kunna fortsätta. Mål 1 avser också större projekt än vad som varit möjligt och lämpligt att driva genom Leaderprogrammen. Utvärderingar visar också att lokala grupper och idéella organisationer haft svårt att få del av medlen inom de ordinarie strukturfondsprogrammen. Det nytänkande och det nya arbetssätt som kännetecknar Leaderarbetet och i de särskilda LAG-grupperna måste få fortsätta även i norra , eljest är risken uppenbar att uppbyggd kompetens och partnerskapstradition inte utnyttjas. Om mål1-området undantas från Leaderfinansering kommer det sannolikt att innebära en minskad benägenhet från offentliga och privata instanser att aktivt delta i det lokala utvecklingsarbetet. Med hänvisning till ovanstående frågar jag näringsministern: Vilka åtgärder är ministern beredd att vidta för att även i norra säkerställa fortsatt arbete inom ramen för gemenskapsinitiativet Leader?
ip · GN10106 · 1999-11-23 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:106 av () till finansminister om statliga kreditinstitut För sedan frågade jag finansministern i en interpellation när skulle privatiseras. Beskedet blev i allt väsentligt att eftersom har blivit ett så framgångsrikt fastighetsbolag, är det inte aktuellt. Som svar på det principiella spörsmålet var gränsen bör gå för statligt företagsägande var detta föga upplysande. För att försöka skapa större klarhet vill jag dock utifrån denna utgångspunkt aktualisera frågan om framtiden för ett annat statsägt företag under som inte går så bra, nämligen Statens bostadsfinansieringsaktiebolag (). tog jag i en motion initiativet till en spridning av ägandet i . Men som detta offentliga engagemang på bolånemarknaden avvecklades, har staten gjort om till ett nytt institut med samma syfte. Vid dess start var uppgiften att hantera de statliga bostadskrediter som finansierades över statsbudgeten. Men efter det att nödlidande och riskfyllda engagemang från fastighetskrisens dagar förts över till likaledes statsägda , bedriver endast utlåning på den öppna marknaden, både till flerbostadshus och till småhus och bostadsrätter. Det statliga ägandet ger möjlighet till en bättre rating, vilket normalt medför en lägre upplåningskostnad och därmed utgör en konkurrensfördel. har ändå finansieringen blivit dyrare än för större privatägda konkurrenter @ så är fallet. Ändå försöker vinna marknadsandelar med lägre utlåningsräntor, vilket ger lövtunna marginaler. sjönk halvårsresultatet till @ jämfört med 1998 @ på en lånevolym av . Trots den fördel vid finansieringen som följer av det statliga ägandet förmår således inte hävda sig i konkurrensen. Med nuvarande tendens för lönsamheten kan det om någon tid kanske krävas kapitaltillskott från den statliga ägaren. Är det faktum att inte är så framgångsrikt ett skäl för finansministern att förorda en privatisering? Borde det inte i så fall ske så snabbt som möjligt, eftersom det finns skäl att befara att försäljningspriset blir lägre, ju längre försäljningen dröjer? Greppet att ersätta med som offentligt kontrollerat bolåneinstitut, aktualiserar frågan om regeringens syn på statligt ägande av banker över huvud taget. För någon tid sedan tvingades finansministern att ta tillbaka ett uttalande om att staten skulle behålla en andel i Nordbanken. Det skedde av allt att döma motvilligt, men full privatisering hade utlovats i ett prospekt till marknaden. som finansministern fick göra avbön, meddelade emellertid näringsminister att regeringen överväger möjligheten att utveckla Postgirot till en fullvärdig bank i statens ägo. Det skulle i så fall bli en direkt parallell till att ersattes av . Besked om regeringens planer ryktas vara nära förestående. Mot denna bakgrund vill jag fråga finansministern: Avser regeringen att avveckla eller utveckla ägandet av och andra kreditinstitut?
ip · GN10108 · 1999-11-23 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:108 av Per () till statsrådet om samordning av radiokommunikationsnät har frågan om en samordning av radiokommunikation utretts i , senast av på dåvarande uppdrag. Slutsatserna finns redovisade i Ett tryggare (SOU 1998:143). Vid val av system för samordning bör en rad tekniska frågor besvaras. Systemet som väljs kan vara digitalt eller analogt. En grundläggande förutsättning för ett system är att det är säkert, kan krypteras och att data- och bildöverföring kan ske effektivt och även under svårare mottagningsförhållanden. EU har genom standardiseringsorganet ETSI fastställt att TETRA ska vara europeisk standard för public safety och public information. De frekvensband som är aktuella är 380@385 MHz samt 390@395 MHz. En majoritet av medlemsländerna i har ställt sig bakom rekommendationen att införa ett kommunikationssystem baserat på TETRA. I har en rad användare utrett vilket system som bör väljas. , och har förordat TETRA. Detsamma gäller och . Den enda större användare i som valt GSM är , som bygger ett eget nät som baseras på en utveckling av GSM-tekniken. Frågan om ett enhetligt kommunikationsnät för räddningstjänst, polis m.m. blir alltmer aktuell. Den 18november gick det att läsa följande i : "som de satte kurs mot för att spana efter rånarna blev deras kollega i Kisa, , beskjuten och angripen med handgranater. Den informationen gick ut på Linköpingspolisens radiofrekvens. @och lyssnade bara på Motalafrekvensen. I polisbilen kunde de inte lyssna på någon annan radiotrafik, förklarar , talesman för polisen i . När och mördades hade spaningsledningen inte informerat dem om att en kollega blivit beskjuten tidigare. , biträdande länspolismästare i , är kritisk till det föråldrade systemet med olika polisradiokanaler inom samma län. @När beskjutningen av blev känd borde all personal i yttre tjänst i länet informerats, slår fast. För att komma till rätta med problemet och undvika att polismän inte jagar personer utan att vara medvetna om farorna, föreslår han att systemet med mindre indelningar av ett och samma län försvinner. I varje län bör det bara finnas ett vakthavande polisbefäl i tjänst och en ledningscentral, enligt ." Jag vill därför ställa följande frågor till statsrådet: 1.Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att avhjälpa bristerna i polisens kommunikationsnät? 2.När avser regeringen komma med förslag till om Ett tryggare (SOU 1998:143)?
ip · GN10109 · 1999-11-23 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:109 av Per () till statsrådet om småföretagare efter regeringens aktivitetsplan för att minska småföretagens regelbörda märker företagen ingen skillnad. Snarare har det blivit sämre, trots regeringens lovvärda ambitioner att förenkla regelverket. Medan regeringen tänker vidare så fortsätter flodvågen av nya och ändrade regler över företagen @ mängden regler ökar nu med 5@6% . Det framgår av SAF:s . I rapporten redovisas företagens uppfattning om regelbördan som mätt på SAF:s uppdrag. Mätningen har genomförts för sjätte året i följd. Över hälften av företagen () anser att det blivit fler regler att rätta sig efter jämfört med . Bara en av hundra anser att reglerna blivit färre. Småföretagsdelegationen lade fram 77 förslag (71 samt 6 av organisatorisk art). Av dessa har 12 genomförts medan 22 ligger under utredning. 65 av förslagen har alltså ännu inte genomförts så att de påverkar företagens vardag. Regeringens förordning om "småföretagstest" av nya regler samt inrättandet av Simp-Lex-gruppen i verkar ännu inte haft någon betydelse för hur företagen uppfattar regelbördan. Med hänvisning till ovanstående vill jag ställa följande frågor: 1.Vilka delar av småföretagsdelegationens förslag avser regeringen genomföra respektive negligera? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet vidta med anledning av den ringa uppskattningen av genomförda åtgärder?
ip · GN10110 · 1999-11-23 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:110 av Per () till näringsminister om Posten och Postgirot Uppgifter i medierna tyder på att regeringen har bestämt sig för att göra Postgirot till en fullsortimentsbank, och näringsminister har betecknat frågan som "högaktuell". "gav oss mandat att sälja Postgirot eller att göra det till en bank. Jag vill inte säga vad vi bestämt, men Postgirot kan inte fortsätta som . Företaget har redan förlorat hälften av sina kunder och med det låga ränteläget är det inte en lönsam affär", säger enligt . har ju inte Postgirot förlorat hälften av sina kunder, vilket näringsministerns pressekreterare i efterhand erkänt. Dock är det inte bara regeringens förmåga till kunskapsinhämtning som i sammanhanget ger upphov till frågetecken. Viktigare och allvarligare är frågan om hur regeringens planer för Posten och Postgirot egentligen ser ut. 1.Avser regeringen att sälja Postgirot, eller att omvandla det till en statligt ägd fullsortimentsbank? 2.Hur avser näringsministern ändra på förhållandet mellan Posten, Postgirot och avseende ägande och styrning?
ip · GN10111 · 1999-11-23 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:111 av () till statsminister om folkomröstning om EMU Det politiska arbetet i är i skriande behov av ett förstärkt förtroende och ökad legitimitet. Det visar inte minst det mycket låga valdeltagandet i valet till för . har det uppstått en besynnerlig debatt i vårt land om hur en kommande folkomröstning om EMU ska utformas. Bakgrunden är att statsministern i en intervju deklarerat att han anser att inte bör säga nej till EMU. Inför den folkomröstning om EU som hölls deklarerades mycket tydligt från ledande företrädare för ja-sidan att frågan om ett eventuellt medlemskap i skulle svenska folket få avgöra . Med stor sannolikhet uppfattade också svenska folket detta som att avgöra betyder att få säga ja eller nej. Detta förfarande, att lyfta ut EMU-frågan , var ett sätt att söka undvika en besvärlig debatt om överstatlighet, en metod som med säkerhet bidrog till att en knapp majoritet för EU-medlemsskap kunde mobiliseras. har gruppledare i gått ut i medierna och, i strid mot vad lovade inför EU-omröstningen, deklarerat att en folkomröstning om EMU bara kan handla om när vi ska gå med i . Ett besked som av många uppfattas som ett direkt svek mot vad som förespeglades inför EU-omröstningen. Att bryta löftet och förvägra folket att i en rättvis och entydig folkomröstning få ta ställning till EMU skulle ytterligare urholka förtroendet för det politiska arbetet och göda det som ibland brukar kallas politikerförakt. Det skulle orsaka ytterligare svåra skador på den svenska demokratin. Med hänvisning till vad som ovan anförts vill jag fråga statsministern: 1.Om det skulle visa sig föreligga en majoritet i för att aktualisera ett medlemskap i tredje steg, den ekonomiska och monetära unionen, är då statsministern beredd att medverka till att en folkomröstning i frågan utformas på det enkla och självklara sättet med ett ja- och ett nej-alternativ? 2.Vilka åtgärder är statsministern beredd att vidta för att säkra att ja- och nej-sidan ges likvärdiga ekonomiska möjligheter att verka i opinionsbildningen inför folkomröstningen?
ip · GN10112 · 1999-11-23 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:112 av Per () till statsrådet om det kommunala utjämningssystemet beslöt regeringen att tillsätta en delegation och en expertgrupp för att på nytt utreda det omdebatterade kommunala utjämningssystemet. Uppgiften för delegationen är att se över inkomstutjämningen med dess omstridda marginaleffekter samt bl.a. konsekvenserna av befolkningsförändringar. Expertgruppen ska undersöka möjligheterna att förenkla utjämningssystemet och göra det mer stabilt. Efter flera månaders dröjsmål med tillsättningen visade det sig vid det första sammanträdet för delegationen att enbart tre partier fanns representerade. Socialdemokraterna har tillsatt statssekreterare som ordförande. Till detta kommer Vänsterns och . Dessa tre politiker från majoriteten stagas upp av inte mindre än tolv sakkunniga och experter. Med tanke på frågans allvar och vikt för hela landet och på betydelsen av ett varaktigt utjämningssystem, som kan hålla under flera mandatperioder är det med stor förvåning jag noterar att de fyra oppositionspartierna inte är representerade. Mot denna bakgrund vill jag fråga statsrådet: Varför har inte delegationen givits en bred parlamentarisk förankring som tidigare kommunala utjämningsutredningar?
ip · GN10113 · 1999-11-25 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:113 av () till justitieminister om svenska STASI-agenter I dansk press förekommer uppgifter om att danska myndigheter kommer att granska olika register från f.d. för att kontrollera om danskar eller andra bosatta eller på annat sätt verksamma i varit engagerade som agenter för den östtyska säkerhetstjänsten . Man räknar från dansk sida med att ungefär 50 personer finns i registret. Enligt uppgift har samma agerande redan gjorts av där siffran drygt 30 har nämnts. Bakgrunden till agerandet är att och anser att STASI-agenter kan betraktas som tänkbara spioner och landsförrädare. På goda grunder kan misstänkas att även hade agenter i som engagerats för spion- och underrättelseverksamhet. Då det inte framkommit i svensk debatt att svenska myndigheter i ovan nämnt ärende begärt tillträde till register önskar jag svar av justitieministern på följande fråga: Vilka åtgärder är justitieministern beredd vidta i syfte att få reda på om svenskar eller andra eventuellt finns upptagna i register över spioner med verksamhet riktad mot ?
ip · GN10114 · 1999-11-25 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:114 av () till finansminister om förmögenhetsbeskattning ställde undertecknad statsminister till svars i angående hur förmögenhetsskatten drabbar gifta par hårdare än sambor. Det är nämligen så att som lagstiftningen nu är utformad gäller skilda regler för å ena sidan gifta par och sammanboende med barn och å andra sidan ogifta och sammanboende utan gemensamma barn. Den förra gruppen diskrimineras på ett för oss kristdemokrater oförsvarbart sätt. Med dagens regler för förmögenhetsskatten kan ett sammanboende par utan gemensamma barn ha en förmögenhet på var utan att drabbas av förmögenhetsskatt. Som förmögenhet räknas bl.a. aktier, fondsparande, villor och lägenheter. Gifta par och sammanboende med gemensamma barn får börja betala förmögenhetsskatt redan när de har en sammanlagd förmögenhet på . Den ogifte kan således ha en dubbelt så stor förmögenhet som den gifte innan han eller hon drabbas av förmögenhetsskatt. Det är naturligtvis en helt orimlig orättvisa. Statsministern svarade vid nämnda tillfälle, något förvånat, att om redogörelsen för dessa skatteregler är korrekta måste regeringen naturligtvis rätta till orättvisan. Det lät ju lovande om det inte vore för tillägget att det skulle ske först "när det finns resurser till det". Häromlördagen intervjuades jämställdhetsminister i Ekots lördagsintervju. Där fick hon bl.a. frågan hur hon från jämställdhetssynpunkt såg på att förmögenhet sambeskattas. Hon tvingades givetvis medge att den kvardröjande sambeskattningen inte var särskilt lyckad från jämställdhetsperspektiv, men att regeringen fortfarande "pratar" om frågan. Pratas vidare ska det alltså göras. Vi har hört det förut. Stor mängd prat och smärtsamt lite verksamhet. Medan regeringen pratar fortsätter orättvisan att drabba gifta par och sambor med gemensamma barn. går det relativt bra för den svenska ekonomin och tillväxten spås bli ganska hög . Så hög att regeringen menar att det finns så goda ekonomiska utrymmen att den skulle, utan att riskera vården, skolan och omsorgen, kunna sänka skatter. Men frågan är om statsministern kommer att hålla sitt löfte och ändra på de skeva reglerna för förmögenhetsbeskattning. Som bekant är en åtgärd inte en åtgärd förrän den är åtgjord. Mot denna bakgrund vill jag fråga finansministern om och i så fall när regeringen avser att rätta till den orättvisa som drabbar gifta par och sambor med gemensamma barn vid förmögenhetsbeskattning.
ip · GN10115 · 1999-11-25 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:115 av () till miljöminister om genmanipulerade grödor Genmanipulerade grödor är en omdebatterad fråga och oron över vilka konsekvenser genmanipulationen kan få är stor bland allmänheten. Många kräver ett totalt förbud mot odling av genmanipulerade grödor och de flesta kräver omfattande kontroll på odlingen och tillförlitlig kunskap om konsekvenserna. Det är därför angeläget att regeringen och olika myndigheter är tydliga i vilka kriterier som gäller för att tillstånd till odling av genmanipulerade grödor ska ges. och ytterligare några EU-länder har med anledning av allmänhetens ökande oro gjort ett gemensamt uttalande om utsläppande av genetiskt manipulerade organismer på marknaden där de säger sig avse att "tillämpa en alltigenom försiktig metod vid behandling av anmälningar och tillståndsgivning för utsläppande på marknaden av genetiskt modifierade organismer". Detta är inte ett särskilt tydligt besked till en oroad allmänhet. Vad och övriga länder menar med detta är ytterst otydligt och riskerar snarare att öka oron över om tillräckliga krav ställs vid marknadsgodkännanden. En grupp av andra länder har i stället varit betydligt tydligare och lovat att vidta åtgärder för att inga nya tillstånd till odling och utsläppande på marknaden tills vidare ska ges. En uppmärksammad genmanipulerad gröda är den potatis som har ansökt om tillstånd att få godkänd på marknaden. Potatisen är tänkt att användas vid stärkelseproduktion för industriellt bruk, men Amylogene ser också möjligheten att använda resterna som djurfoder. Beslut om ett eventuellt marknadsgodkännande kan antagligen bli klart , och svenska jordbruksverket har redan tidigare tillstyrkt ett marknadsgodkännande. Potatisen innehåller en gen som ger antibiotikaresistens mot två sorters antibiotika, kanamycis och neomycin, varav det senare används inom veterinärmedicinen bl.a. för att behandla diarréer hos smågrisar. Neomycin betraktas enligt uppgifter från som ett värdefullt antibiotikum. Olika svenska myndigheter har tidigare uttryckt en negativ inställning till användandet av antibiotikaresistenta markörgener, men det är oklart vad de uttalanden som har gjorts ska få för konsekvenser för godkännanden av försöksodlingar och marknadsgodkännanden av genmanipulerade grödor. Mina frågor till miljöministern är därför följande: Vilka åtgärder avser miljöministern vidta för att förtydliga vilka regler som tillämpas vid marknadsgodkännanden av genmanipulerade produkter? Innebär den svenska kritiska hållningen till användandet av antibiotikaresistenta gener och den försiktighet man avser tillämpa vid marknadsgodkännanden att regeringen kommer att motsätta sig ett marknadsgodkännande av grödor med antibiotikaresistens?
ip · GN10116 · 1999-11-26 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:116 av () till socialminister om har tidigare haft en position som ett internationellt föregångsland inom smittskyddsområdet, den positionen har gått förlorad. De besparingar som har gjorts och ska göras inom har väckt stark oro bland de anställda. Arbetsuppgifterna har inte blivit färre och mindre viktiga, snarare är det så att har ett mer utsatt läge än tidigare på grund av invandring och tätare internationella kontakter, vilket bidragit till ökad spridning av såväl gamla som nytillkomna infektionssjukdomar. arbetstagarorganisationer har gjort en konsekvensanalys för och det de framför i den borde oroa oss alla. tvingas SMI att välja bort bl.a. beredskapen för att bekämpa nya infektioner, inte heller kan man bistå landets smittskyddsenheter med personal för att utreda utbrott av infektionssjukdomar. SMI:s kartläggning av resistenta virus och bakteriestammar skärs ned. För vissa smittämnen t.ex. hiv kommer denna kartläggning att läggas ned medan den starkt reduceras beträffande t.ex. total-resistenta tuberkulosbakterier, som uppträder i och Sankt . Ett väl fungerande smittskydd innebär en stor säkerhet för medborgarna och jag upplever en stor oro både för att smittskyddet i landet blir sämre och för att värdefull kompetens försvinner på grund av besparingarna. Jag utgår ifrån att socialministern har tagit del av skrivelsen från arbetstagarorganisationer och deras konsekvensanalys. Min fråga till socialminister är: Delar socialministern den oro jag framför och i så fall, finns det några förslag för att se till att beredskap mot spridningen av smittfarliga sjukdomar kan vidmakthållas?