ip · GN10103 · 1999-11-19 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:103 av () till näringsminister om kärnkraftsavvecklingen Kostnaderna för att stänga reaktorerna i kan nu börja summeras. Regeringens planer att avveckla kärnkraften innebär enorma utgifter för staten, enskilda hushåll, industrin och miljön. Det handlar om tiotals miljarder som ska betalas via skattsedeln. Till det ska läggas mycket stora kostnader för de hundratusentals hushåll som har elvärme. Den elintensiva industrin drabbas hårt av ökade kostnader och osäkerhet med rationaliseringar och förlorade jobb som följd. Kraftigt ökade utsläpp av koldioxid och svaveloxider gör miljön till förlorare med höga skadekostnader. Kostnaderna över statsbudgeten består dels av ersättning till för , dels av dyra och ineffektiva omställningsprogram. Redan har mer än förbrukats för statens förhandlingar med . har redogjort för förhandlingarna. Huvuddragen är att Barsebäck1 (B1) stängs och kärnkraftverkets andra reaktor Barsebäck2 (B2) tas över av bolag med fyra reaktorer. får en ägarandel i som motsvarar . Staten betalar kontant ca för B1. Summan styrs av ränteläge och elpriser. Staten betalar dessutom ett driftstillägg och eventuellt produktionsbortfall för B2. När B2 stängs ska staten betala ytterligare ca 4 miljarder. Totalt kostar stängningen ca 10 miljarder om Barsebäck2 drivs vidare . Det är pengar som skattebetalarna får stå för. Dryga kostar dessutom det omställningsprogram som beslutade om 1997. Programmets syfte är att minska elförbrukningen och öka elproduktionen. Den danska konsultfirman har på uppdrag av utvärderat med omställningsprogrammet. Av deras rapport framgår att 6 av 18 delprogram inte ens varit möjliga att utvärdera eftersom de inte gett något som helst resultat. Det gäller stödet för småskalig vattenkraft, upphandling av ny elproduktionsteknik, energiförsörjningen i , introduktion av ny energiteknik, energisystemforskning och forskningssamarbete i . Genomförs en förtida kärnkraftsavveckling leder det till att elpriserna och boendekostnaderna ökar. En stängning av en reaktor i bygger på att hushållens elförbrukning minskas genom övergång från elvärme till annan uppvärmning. uppskattar kostnaden för en konvertering av ett småhus med direktverkande el till . Det finns 590000 småhus med elvärme, varav 440000 med s.k. direktel. Trots skattebetalda bidrag på blir kostnaderna mycket höga för dem som byter värmesystem. Småhusägaren tvingas betala ur egen ficka, om de beviljas bidraget. Svensk industri har historiskt gynnats av den goda tillgången på billig elenergi. Industrin har fått kraftiga försämringar bl.a. till följd av regeringens våldsamma energiskattehöjningar. Produktionsskatter på el drabbar många av de elintensiva företagen mycket hårt. En förtida kärnkraftsavveckling riskerar att få allvarliga regionala konsekvenser. Allvarligast blir situationen i inland, längs samt i ett band från över , och till . Dessa områden är mycket hårt drabbade av arbetslöshet. Hela bygder kan gå under om kärnkraftsavvecklingen leder till elpriser som flyttar företagens investeringar utomlands. En nedläggning av i skulle innebära utslagning av 1700 arbeten i en ort med totalt 4500 sysselsatta. I och skulle arbetslösheten stiga till om företaget valde att flytta sin verksamhet. I finns nästan 2000 anställda inom elintensiv industri, vilket motsvarar en femtedel av alla sysselsatta inom kommunen. I arbetar ännu fler, 2300 personer, inom elintensiv industri. I skulle arbetslösheten stiga från ca 2000 till nära 4000 personer om den elintensiva industrin slås ut. Enbart svensk skogsindustri sysselsätter direkt 120000 människor och svarar för den största nettoexporten. Den förbrukar ensam elenergi motsvarande produktionen i fem Barsebäcksreaktorer. När elproduktionen från vattenkraft och kärnkraft inte räcker till för att försörja täcks underskottet med el från oljeeldade reservkraftverk samt genom import av el från grannländerna. Ökat utnyttjande av det inhemska oljekondensverket ger stora mängder koldioxid till atmosfären. Ett ännu större miljöproblem uppkommer när elen är kolbaserad, vilket är fallet med huvuddelen av importen. Under de kallaste perioderna /96 skedde import från grannländerna , , och . Genom det finska elsystemets hopkoppling med det ryska importerades i praktiken rysk kärnkraftsel till . Runtom gränser finns ledig elproduktionskapacitet i former som vi av miljöskäl inte vill acceptera i vårt eget land. Det är från dessa miljöskadliga anläggningar, allt från rysk kärnkraft till gammal, dansk kolkraft, som vi tvingas importera vid en förtida kärnkraftsavveckling. Miljöskadorna består inte bara av ökade utsläpp av koldioxid. Även utsläppen av försurande ämnen som svavel och kväveoxider kommer att öka. Bedömningen är att det blir import av kolbaserad el från som ska ersätta dagens rena och utsläppsfria el från . För att ersätta med sådan el åtgår det stenkol ! Nedfallet drabbar främst sydvästra , som redan i utgångsläget är hårt drabbat av försurning och övergödning. Med anledning av ovanstående vill jag ställa följande frågor. På vilka grunder har regeringen fattat beslut om en förtida avveckling av eftersom kostnaderna för skattbetalarna, industrin, hushållen och miljön blir mycket höga? Hur ska kostnaderna finansieras? Avser statsrådet föreslå någon kompensation för dem som tvingas till arbetslöshet till följd av regeringens energipolitik? Är statsrådet beredd att ompröva den förtida kärnkraftsavvecklingen och i stället utnyttja befintliga miljövänliga kraftverk?