ip · GN10180 · 1999-12-23 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:180 av () till justitieminister om decentraliserad tingsrättsorganisation Samhället blir alltmer komplext och sammansatt. Behoven av specialisering och kompetenshöjning gör sig allt starkare gällande inom olika samhällssektorer. Den ökade internationaliseringen sätter tydliga avtryck även för rättsväsendets vidkommande. Ett öppet och gränslöst innebär att även kriminaliteten rör sig alltmer över gränserna. Den svenska rättsbildningen och rättstillämpningen har också successivt europeiserats, i och med att är bundet av konvention om de mänskliga fri- och rättigheterna och till följd av medlemskapet i Europeiska unionen. EU-medlemskapet har även resulterat i ett allt ökande samarbete mellan rättsväsendena i de olika länderna på olika områden. Den s.k. tredje pelaren i EU, samarbete i inrikesrättsliga frågor, utvecklas och har tagit en ledande roll för att lyfta upp brottsförebyggande arbete som ett viktigt samarbetsområde på den europeiska agendan. Alla dessa utvecklingstendenser har inneburit att stora delar av rättsväsendet genomgått kraftiga omorganisationer och strukturförändringar, för att moderniseras och anpassas till att klara av den nya tidens förutsättningar, behov och krav. Omorganisationerna har i flera fall skett parallellt med kraftiga besparingar, vilket tagit tid och kraft i anspråk. Behovet av modernisering och reformering av domstolsväsendet kvarstår dock. är oroat över det sätt på vilken en sådan förändring nu genomdrivs, nämligen genom centraliseringen av inskrivningsverksamheten och sparkrav. Vi befarar att sparkravet kommer att gå ut över de mindre tingsrätterna och leda till en centraliserad tingsrättsorganisation. Vår oro förstärks av att besparingarna inte riktar sig mot något bestämt håll. Den besparing som många små tingsrätter utsätts för är "nådastöten", därför att personal är det enda som går att spara på. Domare är livstidsanställda och kan ej friställas, alltså blir det övrig personal som får gå och på dessa villkor går det inte att bedriva en tingsrätt. Närheten och tillgängligheten till hela rättsväsendet, inklusive domstolarna, är en central trygghetsfråga för medborgarna. En centraliserad tingsrättsorganisation skulle vara olycklig ur en rad aspekter. Genom ett väl utbyggt nät av tingsrätter kan onödiga resor och tidsspillan undvikas. Detta är viktigt också för rättssäkerheten. Ett mer centraliserat domstolsväsende riskerar att redan alltför långa handläggningstider blir än längre, med konsekvenser t.ex. för vittnesmålens trovärdighet när gått. Lokalt förankrade tingsrätter har ett betydande värde för rättsskipningen, bl.a. tack vare den person- och lokalkännedom som de små tingsrätterna besitter. Förtroendet och respekten hos medborgarna för domstolarnas avgöranden ökar med vetskapen om att det är lokalt verksamma domare och nämndemän som deltar i dömandet. Lokalt förankrat dömande motverkar anonymitet och ger offentlighetsprincipen ett reellt innehåll. 1.Vilka åtgärder avser justitieministern vidta för att bibehålla en decentraliserad tingsrättsorganisation? 2.Vilka åtgärder avser justitieministern vidta för att bibehålla den kompetens som övrig domstolspersonal besitter?