frsrdg · GM04JO1 · 1999-01-01 00:00:00 — Nämnda under-sökningar utgör i så fall försäkringsbolagets egendom och är inte någon allmän handling hos miljöskyddsnämnden. beslutar även översända detta beslut till i län som komplettering i överklagningsärendet samt till . Detta beslut kan överklagas till kammarrätten genom kommunalbesvär från att bevis om justering anslagits. JO Lavin anförde i beslut bl.a. följande. Det är inte en uppgift för JO att avgöra om en viss handling finns eller inte finns hos en myndighet, och alltså inte heller om den kan eller inte kan lämnas ut. Ärendet här rör i stället frågan om framställningar om att få ta del av handlingar hos miljökontoret har behandlats på ett i formell mening riktigt sätt. Av utredningen har framkommit att fått besked om att de handlingar han efterfrågat inte finns hos miljökontoret. har emellertid vidhållit sin begäran om att få kopior av handlingarna. Det har då ålegat myndigheten att fatta ett formligt beslut i saken. I mitt beslut förutsatte jag att nämnden omgående skulle erbjuda ett beslut rörande de delar av hans framställningar som inte hade bifallits. Nämnden har meddelat ett sådant beslut först . Det beslutet var inte försett med en sådan fullföljdshänvisning som är obligatorisk vid avslagsbeslut av detta slag. framställning besvarades på nytt i samband med att nämnden avgav yttrande över JO:s remiss i detta ärende . Som jag anförde i mitt tidigare beslut skall en begäran om att få kopior av handlingar behandlas skyndsamt (2 kap. 13 § andra stycket TF). Mot bakgrund av den bestämmelsen är nämndens utdragna handläggning av ärendet inte godtagbar. Redan i detta avseende förtjänar nämnden allvarlig kritik. Som ovan framgått var nämndens första beslut inte försett med någon fullföljdshänvisning. Nämndens andra beslut i utlämnandefrågan har innehållit en underrättelse om att beslutet "kan överklagas till kammarrätten genom kommunalbesvär". Ett beslut varigenom en myndighet har avslagit en enskilds begäran om att få del av en handling överklagas emellertid genom förvaltningsbesvär (2 kap. 15 § TF och 15 kap. 7 § sekretesslagen). Av den underrättelse som enligt 21 § förvaltningslagen skall lämnas till en part om hur ett beslut kan överklagas skall även framgå till vilken myndighet eller domstol överklagandet skall ställas (i detta fall Kammarrätten i ), inom vilken tid överklagandet skall ges in (från den dag då klaganden fick del av beslutet) och till vilken myndighet överklagande-skriften skall ges in (i detta fall i ). Vidare skall parten upplysas om att överklagandet skall göras skriftligt och att i skrivelsen skall anges vilket beslut som överklagas och den ändring i beslutet som parten begär (23 § förvaltningslagen). Mot bakgrund av dessa bestämmelser måste jag konstatera att miljö-skyddsnämndens slutligen lämnade fullföljdshänvisning såväl varit bristfällig som innehållit direkta felaktigheter. Även i detta avseende förtjänar nämnden allvarlig kritik. Vad som i övrigt anförts föranleder inget uttalande av mig. Med den allvarliga kritik som ovan uttalats avslutar jag ärendet här. Frågor om registrering och utlämnande av allmänna handlingar; bl.a. utlämnande av anbud och återsändande av dessa till anbudsgivare. - Några anmälningar mot m.fl. med anknytning till försälj-ningen av () (Dnr 716-1996, 3629-1996, 3880-1996) I en anmälan till JO framförde T.P. vissa klagomål mot kommunjuristen i . tog upp i sin anmälan hade anknytning till ett ärende hos kommunen om försäljning av det kommunägda . Som stöd för klagomålen hänvisade T.P. Sammanfattningsvis rörde T.P:s klagomål frågor om registrering och utlämnande av handlingar. Ärendena 3629-1996 och 3880-1996 kom in med ytterligare anmälningar mot Nykö-pings kommun rörande omständigheter med anknyt-ning till försälj-ningen av . Med anledning av dessa båda an-mälningar upp-rättades vid en promemoria . I denna redogjor-des inledningsvis för ärendet 716-1996. Därefter anfördes - såvitt nu är av intresse - följande. har, sammanfattningsvis, framfört följande anmärkningar. Framställningar om utfående av handlingar /- - -/ Vid besök begärde H.N. ut anbuden på köp av NEAB. De fanns då inte registrerade, liksom inte heller något protokoll från an-budsöppning. Efterforskningar gjordes inom kommunen. ett beslut med fullföljdshänvisning. I beslutet lämnades den san-nings-lösa uppgiften att begärda handlingar återsänts av mäklaren till anbudsgi-varna. Beslutet omfattade inte samtliga begärda handlingar utan endast de icke an-tagna anbuden. Beslut i fråga om det antagna anbudet erhöll han, efter en påmin-nelse, inte förrän . /- - -/ har, genom att hänvisa till insända tidningsartiklar, begärt JO:s granskning i ärendet. Kommunstyrelsen i avgav ett remissvar i ärendet 716-1996. Härefter anmodades kommunstyrelsen att yttra sig även med anledning av H.N:s och O.H:s anmälningar. Svaret på den remissen skulle avges mot bakgrund av de klagomål mot kommunens handläggning som sammanfattats i promemorian från . - I nu relevanta delar lämnades följande svar: Inledningsvis vill framhålla att hela ärendet med försäljningen av de tre kommunernas aktier i varit ett mycket omfattande ärende med många personer engagerade för olika delar av ärendet, både externt och internt inom resp kommun, d v s , och . Köpeskillingen har uppgått till drygt en trekvarts miljard kronor. Ärendet har varit föremål för mycket omfattande diskuterande och argumenterande i sakfrågan, dvs om försäljning skall ske eller inte, och ärendet har haft en stor massmedial uppmärksamhet från ortens enda lokaltidning, , vilken för övrigt intagit en negativ in-ställning till en försäljning på ett tidigt stadium av ärendet. är anställd vid . Vidare har i , inom vilket journalisten . vid tiden för överlåtelsen hade en formellt sett framträdande position, drivit en stark kampanj mot en ev. försäljning. Dessa förhållanden har till del säkerligen påverkat intensiteten i ärendet och medfört att situationen blivit något ansträngd. Denna bakgrundsbild vill kommunstyrelsen gärna söka förmedla till JO för att i viss mån kanske förklara de till synes många "turerna" och ev "felstegen" i ärendet. Arbetssituationen har således inte alltid varit så "enkel" och N:s många och olika önskemål om att erhålla vissa uppgifter eller handlingar har, åtminstone initialt i muntlig form, inte alltid varit så stringenta och entydiga, som det lätt kan uppfattas när man tar del av N:s egen redogörelse av det påstådda händelseförloppet. Efter denna, kanske något sidostående beskrivning, vill kommunstyrelsen kommentera de olika sakfrågorna enligt den uppställningsordning som framgår av JO:s PM 1996 11 14. Framställningar om utfående av handlingar /- - -/ * Vad gäller begäran 1996 09 02 om "anbudshandlingar" hos konsulten (vilka egentligen rättare skall benämnas offertförslag då de innefattar tänkbara villkor från presumtiva köpare av aktierna till NEAB) har kommunen varit mycket osäker över om de överhuvudtaget skall betraktas som allmänna handlingar och om de således behövt begäras in från konsulten. I uppgörelsen med försäljningsmäklaren har t ex överenskommits att de skall sköta affären på kommunernas uppdrag och presentera förslag på köpare som kan tänkas vara aktuella för köp av bolaget. Kommunerna skulle därefter ta ställning till vem som skulle upptas köpeförhandlingar med. Hur som helst begärdes handlingarna in till kommunen varvid uppgift erhölls från mäklaren om att de av dem mottagna offerthandlingarna var återsända till ingivarna, vilket enligt mäklaren var kutym inom branschen. Ofta var det också ett villkor från den som avgivit offerten att så skulle ske. Med denna uppgift som grund avslogs begäran om utlämnande. Att avslaget inte omfattade det antagna anbudet hade sin förklaring i att HN endast begärde att få ta del av de offerthandlingar som inte hade blivit antagna. Handlingarna avseende det antagna företagets - - var därför aldrig aktuella i de diskussioner som föregick begäran. Detta styrks också av att framställan om det antagna anbudet gjordes först efter det första beslutet erhölls. Beslut om den senare framställan fattades som den framställdes. Det tillbaka-visas således att HN 09 06 skulle ha klargjort att hans begäran omfat-tade även offert. diskuterades , men i en mer resonerande form, varför kommunen i vart fall inte har kunnat uppfatta någon konkret begäran om att utfå denna offert 09 17 d v s som beslut också omgående erhölls. /- - -/ /- - -/ Sammanfattningsvis kan förvisso vissa brister i främst handlingsregistreringen påvisas i det aktuella ärendet. Arbetet med försäljningsärendet har dock varit påfrestande för inblandad personal och arbetstempot bitvis mycket pressat. Kommunstyrelsen finner därför särskild anledning att påpeka, att de uppkomna bristerna och felen till stor del får tillskrivas detta faktum, tillika frågans infekterade karaktär och extremt stora massmediala uppmärksamhet. Det är lätt att göra fel under en sådan pressad och uppjagad situation. JO Lavin redogjorde i sitt beslut i ärendena inledningsvis bl.a. för den rättsliga reglering som enligt tryckfrihetsförordningen och sek-retesslagen (1980:100) gäller vid utlämnanden och registrering av allmänna handlingar. Han anförde därefter - i de delar som här redovisats - följande. Frågorna om registrering och utlämnande av anbuden och återsändandet av dessa till anbudsgivarna Inkomna anbud på registrerades inte hos kom-mun. begärde att få ta del av anbuden. erhöll han ett beslut med beskedet att mäklaren hade sänt tillbaka anbuds-handling-arna till anbudsgivarna. Kommunen har anfört att man där var osäker på om anbuden (offert-hand-lingarna) var att betrakta som allmänna handlingar och om de därför behövde begäras in från mäklaren. Så skedde emellertid ändå. Frågan om offerthandlingarnas rättsliga status måste besvaras mot bakgrund av förhållandet mellan de berörda kommunerna och mäklaren. Om mäklaren kan bedömas ha mottagit och förvarat offerthandlingarna för kommunernas räkning, skall dessa nämligen anses ha utgjort allmänna handlingar hos kommunerna. Så är fallet om mäklaren mottagit handlingarna i kommunernas ställe, och dessa varit tillgängliga för kommunerna. Se rättsfallet RÅ 1996 ref. 25. Jag har tagit del av ett odaterat uppdragsavtal mellan kommunerna och (Markets). Innehållet i avtalet ger inte någon säker vägledning i frågan om mäklaren själv skulle hantera offerthandlingarna eller om detta skulle ske i samverkan med kommunerna. Å ena sidan sägs t.ex. att kommunernas avsikt är att "låta mäklare/ombud genomföra utbjudande, förhandling och avtalsförslag". Å andra sidan framgår att i "fas 2 identifieras lämpliga köpare av kommunerna och gemensamt" och i "fas 3 bistår kommunerna vid värdering av anbuden". Kommunens yttrande innehåller ingenting som tyder på att några överenskommelser - vare sig skriftliga eller muntliga - om detaljerna i mäklarens arbete ingåtts vid sidan av själva uppdragsavtalet. Inte heller framgår om offerthandlingarna i praktiken varit tillgängliga för kommunerna. Det kan därför inte på det befintliga underlaget avgöras om förhållandena varit sådana att de till mäklaren ingivna offerthandlingarna skall anses ha utgjort allmänna handlingar. Oavsett hur det förhåller sig med handlingarnas rättsliga status har kommunen, med anledning av H.N:s framställning om att få ta del av handlingarna, begärt in dessa från mäklaren. Någon kritik mot kommunen för dess sätt att be-möta framställ-ningen kan därför inte komma ifråga. Kommunen har i sitt yttrande anfört att när handlingarna begärdes in mäklaren uppgav att de var återsända till ingivarna. Jag saknar anledning att betvivla att kommunens företrädare fått en sådan uppgift från mäklaren och lämnar därför den saken. Till bedömning skulle därmed återstå frågorna om offerthandlingarna borde ha blivit diarieförda hos kommunen och om kommunen haft ansvar för att de återsändes till ingivarna. Svaren på dessa frågor är givetvis beroende av om handlingarna varit att anse som allmänna eller ej. Jag har anfört att jag inte finner att den frågan går att be-svara på det befintliga underlaget. Kommunen har i sitt yttrande hit anfört att mäklaren självständigt skulle sköta affären och presentera förslag på köpare. Detta tyder närmast på att kommunens tolkning av förhållandena är sådan att offert-handlingarna inte skulle kunna betraktas som allmänna handlingar. I en fråga av detta slag kan normalt olika bedömningar förekomma utan att någon kan kritiseras för att ha kommit fram till den ena eller andra slutsatsen. Ingenting tyder enligt min mening på att en vidare utredning skulle ge underlag för en kritik mot kom-munen för att denna har ansett att mäklaren skulle utföra sitt arbete självständigt och därför inte behandlat offerthandlingarna som allmänna handlingar. Jag finner därför inte an-ledning att gå vidare med utredningen i denna del. I detta sammanhang kan nämnas att kommunen avslog en begäran från H.N. om att få ta del av handlingar som fanns hos mäklaren just med motiveringen att dessa inte utgjorde allmänna handlingar hos kommunen. Detta beslut hade av H.N. kunnat överklagas, varefter saken hade fått en slutlig bedömning i domstol. I en del av de tidningsartiklar som åberopats i ärendet här har framförts kritik mot att kommunernas företrädare inte själva tagit del av anbuds-handlingarna utan nöjt sig med muntliga föredragningar från mäklaren. De skulle därmed inte ha haft någon möjlighet att bilda sig en egen uppfattning om huruvida det var det bästa anbudet som antogs. Frågor av detta slag faller emellertid utom ramarna för JO:s gransk-ning av myndigheternas verksamhet, och jag gör därför inget uttalande i den sa-ken. De begärda handlingsutlämnandena i övrigt När det gäller H.N:s framställningar om att få del av handlingar har kommunen inledningsvis pekat på att frågan om försäljningen av energibolaget har tilldragit sig stor uppmärksamhet från ortens lokaltidning, som tidigt intagit en negativ ställning till planerna. är anställd vid denna tidning. Enligt kommunen är H.N. också aktiv i en förening som drivit en kampanj mot en försäljning. Kommunen har pekat på dessa omständigheter för att förklara "turerna" och de eventuella "felstegen" i ärendet. Denna del av kommunens yttrande förmedlar närmast intrycket att kommunen an-ser att H.N:s framställningar om utbekommande av handlingar skett för att få material till en kampanj mot kommunens beslut. Jag vill med skärpa framhålla att - oavsett om så varit fallet eller inte - det är fullt legitimt att åberopa of-fentlighetsprincipen för att i ett sådant syfte ta del av en myndighets handlingar. Ett av de främsta värdena med offentlighets-principen är just att den möjliggör att myndigheternas åtgärder ställs under kritisk granskning och debatt. Att en myndighet finner att ett sådant syfte ligger bakom en ansökan att ta del av en handling är alltså långtifrån godtag-bart som förklaring till eventuella "felsteg" i bemötandet av framställningen. När det gäller frågan vad som har förekommit i samband med de olika begärda handlingsutlämnandena i övrigt, är det genomgående så att anmälningarna och remissva-ren innehåller sinsemellan motstridiga uppgifter. Jag förutser inte att ytterligare utred-ningsåtgärder från min sida skulle kunna bringa klarhet i vad som verkligen hänt och jag avstår därför från sådana. Jag har således inte anledning att rikta någon kritik mot kommunens handläggning i dessa delar. Vad som framkommit ger mig dock anledning att erinra om att en myndighet har ett visst ansvar för att missförstånd inte uppkommer. Om en framställning i något avseende framstår som oklar åligger det sålunda myndigheten att genom kontakter med sökanden klara ut vad denne avser. Fråga om ett folkbibliotek ägt vägra låna ut vissa böcker till en person med hänsyn till dennas syfte med lånet (Dnr 3622-1996) I en anmälan till JO begärde att JO skulle granska den utlåningspolicy som tillämpas på i . ifrågasatte även om åsiktskontroll förekommit vid . Av anmälan jämte därtill fogade handlingar framgår i huvudsak följande. beställde via fjärrlån två av judehatiska skrifter, nämligen "Om Schem Hamphoras och släkt" samt "Om sista ord". När lämnade ansökningarna till tjänstgörande bibliotekarien, , reagerade denne "negativt och avvisande". uttalade att dessa anti-semitiska böcker inte kunde lånas ut. begärde att skriftligen få del av skälen för inställningen. uppgav att han skulle ta upp begäran med ledning och därefter lämna besked per telefon. påtalade för att han tidigare obehindrat hade kunnat låna liknande skrifter, varvid svarade att det antagligen hade begåtts ett fel den gången eftersom antisemitiska skrifter inte fick lånas ut. hänvisade till en artikel i tidskriften nr 88 , som skrivit med stöd av en av de begärda skrifterna, för att skulle förstå att inte var nynazist eller antisemit. er-höll besked om att han fick läsa de begärda skrifterna ur . Till anmälan fogades visst skriftligt material, bl.a. en skrivelse i vilken bibliotekschefen och bibliotekarie anförde att principiella avståndstagande från att låna in de begärda böckerna "kan synas stå i strid med yttrandefriheten och bibliotekens fria förmedling av medier, men ibland måste tyvärr begränsningar göras för att förhindra missbruk av dessa friheter. - Då Ni genom hänvisning till Er tidigare artikel om an-ti-semitism /---/ kunde visa på ett seriöst syfte för Er låneansökan, undersöktes möj-ligheten att låna in de båda begärda /---/". Av skrivelsen framgick också att någon översättning till svenska av dessa emellertid inte fanns att tillgå, men eftersom i sina äldre boksamlingar ägde på tyska, togs aktuellt band fram för räkning. Anmälan remitterades till Styrelsen för proAros i , som är ansvarig för biblioteksverksamheten inom kommunen. Styrelsen för proAros hade uppdragit åt bibliotekschefen att till JO översända följande remissvar. Remissvar angående lånepolicy vid stadsbibliotek har i sin anmälan till ombudsman (JO) begärt en granskning av den lånepolicy som tillämpas vid . Vos anser att begränsar den enskilde låntagarens möjligheter att låna vissa böcker vilka av bedöms vara för kontroversiella eller för känsliga och därför inte tillhandahålls genom försorg. Vidare antar Vos att åsiktskontroll av låntagare förekommer vid . har i likhet med många andra folkbibliotek ett övergripande målsättningsprogram för verksamheten (bilaga 1). Målsättnings-programmet, vilket antogs av biblioteksstyrelsen 1987, anger riktlinjer och policies för verksamhet och service för låntagare och andra be-sökare. I programmet anges vilka typer av böcker och andra medier som ska tillhandahållas. Där fastslås bland annat att: - ska ha ett brett urval av böcker, tidskrifter, tidningar, noter, musik- och talfonogram (talböcker, taltidning, kassettböcker), videogram, bilder, kartor och databaser. - mediebestånd ska spegla olika uppfattningar i moraliska, politiska och religiösa frågor. - tar avstånd från de medier som spekulerar i våld, propagerar för köns- och rasdiskriminering eller för förföljelse av oliktänkande. - Kravet på god litterär kvalitet är av stor betydelse vid inköp av böcker och Innebörden i dessa formuleringar (Målsättningsprogram, stads- och länsbibliotek, sid. 2) visar att har till uppgift att tillhanda-hålla ett mångsidigt urval av böcker och andra medier. Vidare ska många uppfatt-ningar i skiftande frågor få utrymme och märkas i me-diebe-stånd. Det noteras också att tar avstånd från vissa typer av medier dvs de som spekulerar i våld, rasism eller könsdiskriminering. Dessutom ska kvalitetsaspekten alltid övervägas vid inköp eller förmedling av medier. Den slutsats man kan dra, med utgångspunkt från målsättningsprogrammet och skyldighet att följa detsamma, är att det inte är självklart att ska köpa in, tillhandahålla eller låna ut alla medier som finns att tillgå. Det finns vissa angivna begränsningar som fast-ställts av ansvarig instans. Som exempel kan nämnas att stads-biblioteket inte förmedlar pornografi eller enklare massmarknadslitteratur av underhållningskaraktär. Det är denna principiella fråga Vos önskar få prövad av JO. Ska ett folkbibliotek som urskillningslöst till-handahålla alla tillgängliga medier? Vårt svar är att det inte ingår i stadsbib-liotekets skyldigheter att förmedla alla tillgängliga medier utan hänsyn ska tas till innehåll och kvalitet. Enligt vår bedömning är kommunen suverän att fastställa de lokala kulturpolitiska målen och ange hur de ska tillämpas. Fjärrlån är en service till låntagarna och den kompletterar de enskilda bibliotekens bok- och mediesamlingar. Den innebär i korthet att ett bibliotek, för en låntagares räkning, kan beställa in en önskad bok från ett annat bibliotek där boken finns. Fjärrlån förmedlas vid samtliga svenska folkbibliotek. Vad är det som styr och reglerar denna verksamhet? I första hand är det de en-skilda bibliotekens inköps- och mediepolicy som behandlats i föregående stycke. I andra hand är det de överenskommelser och regler som har fast-ställts av de organ på nationell nivå som hanterar biblioteksfrågor. Dessa regler och riktlinjer finns angivna i skriften Fjärrlån (bilaga 2), utgiven av och . Den är rättesnöre och där regleras den praxis som ska gälla mellan de bibliotek som deltar i förmedlingen av fjärrlån. Här understryks syftet med fjärrlån som ett komplement till bibliotekens bok- och mediesamlingar och som en service för att underlätta forskning och studier. Här poängteras också att stor generositet ska råda vid förmedling av fjärrlån till enskilda personer. För stadsbiblioteks vidkommande kan vi bara konstatera att vi följer dessa anvisningar. Vi tillämpar också samma restriktioner som de som an-förs i skriften Fjärrlån, § 4. Några av dessa restriktioner återfinns i stadsbib-liotekets broschyr om fjärrlån (bilaga 3). lånar inte in "böcker som redan äger, men som är utlånade, böcker som vi av-böjt att köpa och böcker av underhållningskaraktär. Restriktioner gäller även kurslitteratur på A-nivå och databöcker av enklare handledningskaraktär samt hela tidskriftsårgångar." En slutsats man kan dra är att stads-biblioteket liksom andra bibliotek i inte förmedlar alla tillgängliga böcker eller andra medier. Vissa restriktioner finns för fjärrlån dels av prak-tiska skäl dels av hänsyn till den lokala mediepolicyn. begärde att få låna in en av antijudiska skrifter som ett fjärrlån eftersom inte har skriften i sina samlingar. Skriften lånades in från ett annat bibliotek för Vos räkning. /- - -/ denna sommar begärde Vos fjärrlån av ytterligare två skrifter av . Vos fick intrycket att ej ville låna in skrifterna till honom. Personalen på sägs ha efterfrågat syftet och hävdat att dylika skrifter normalt inte förmedlas då de kunde anses vara antijudiska eller rasistiska. Vad som sas kan med säkerhet inte fastställas. Emellertid är innebörden av agerande det väsentliga. Det är korrekt att vi frågade efter syftet då vi är observanta på antijudisk litteratur. Det ska också noteras att noggrant undersökte om dessa två skrifter fanns att tillgå på svenska för låntagarens räkning. Det visade sig att skrifterna ej är översatta till svenska. I vår stiftssamling med äldre litteratur fann vi en utgåva på tyska av . Denna tyska utgåva av skrifterna "Om sista ord" och "Om Schem Hamphoras och släkt" fick Vos låna. Genom försorg har Vos erhållit samtliga skrifter som han har efterfrågat. har inte nekat honom att låna några skrifter. Måhända har vårt agerande varit otydligt vid beställningstillfället eller så har parterna missförstått varandra. Vi vill framhålla att inte sysslar med åsiktsregistrering av enskilda låntagare vilket Vos vill göra gällande. Det strider mot biblioteks-verksamhetens grundläggande idéer och ett demokratiskt förhållningssätt. Vidare vill vi också poängtera att inte samarbetar med nå-gon organisation för att hindra spridning av informativa fakta. Biblioteken är en av flera garanter för ett fritt meningsutbyte och ett demokratiskt sam-tal. I beslut anförde JO Lavin följande.