frsrdg · GM04JO1 · 1999-01-01 00:00:00 — När vi återfår akten från länsrätten för att kommentera JO-anmälan kan jag, efter omsorgsfull genomgång av akten och samtal med berörda tjänstemän, konstatera att bilaga 14 saknas. Dessutom saknades den "sammanfattning" som hör till bilaga 15 (utredn. En marginalanteckning på en handling kan göras under förutsättning att det tydligt framgår vem som gjort anteckningen och när den gjordes. har i sin skrivelse bifogat dr brev som är ställt till försäkringsläkaren (fl) Järnmark - - -. Järnmark har i marginalen antecknat: "94.09.20. Det är förbluffande att se hur dåligt detta brev stämmer med verkligheten. Jag har tillsammans med talat med C.L. Df arbetar mer". brev är behäftat med sakfel när hon skriver: [. ]"med hjälp av Feldenkreis-lektioner och om möjligt bearbetande psykologsamtal. Detta är en aktiv rehabilitering, ej enbart vila". Till saken hör att det inte längre var aktuellt med någon av dessa behandlingsformer. har själv såväl muntligt som skriftligt reagerat på skrivningen om psykologsamtal. På handläggarens exemplar av dr brev finns en blyertsnotering bredvid den citerade texten: "inget av detta är aktuellt! ", signerat "". deltog vid SFN:s sammanträde , och hade då möjlighet att lämna ytterligare synpunkter. I utredningsakten finns dock ingen notering om att I.S. delgivits fl Järnmarks marginalanteckning på dr brev. Det får vi därför beklaga. Bland de handlingar som I.S. skickat till JO finns fl brev till , daterat . Överst på det brevet finns en blyertsnotering "Sänd till den 4/8", sign. "". Den note-ringen kan väl närmast betraktas som överflödig eftersom åtgärden finns antecknad i noteringsjournalen. Fl Järnmarks svar till handläggaren skriver: "Före detta fl tycks bedrivit någon egen form av etik när det gäller sekretess. Fråga: Får man skicka ut en enskilds handlingar/akt till vem som helst inom utan försäkringstagarens medgivande att så får ske? I detta fall hänvisar jag till fl egna anteckningar i ett svar till handläggare utförda 940719 som jag sänt med som bilaga". Jag förmodar att I.S. med detta avser fl Järnmarks anteckning "Jag kommer att visa ärendet så att han kan sprida det till sektionschefer och rådgivare". Rent allmänt gäller att respekten för den försäkrades integritet kräver att handlingarna endast finns att tillgå för dem som skall handlägga ärendet. Sektionschef och rådgivare blir emellanåt involverade i ett ärende av olika anledningar. En rådgivare skall bl.a. svara för olika beslut i en ärendehandläggning. Dessutom ligger föredragning i SFN på rådgivartjänsten. Sektionschefen blir mera sällan involverad i rena handläggningsfrågor. När det gäller fl Järnmarks anteckning så vill jag särskilt notera att han aldrig tog kontakt med mig för att "visa ärendet". tillade för egen del följande. är dock uppmärksam på att den inte genom någon jour-nal-anteckning kan belägga att I.S. i samband med sitt deltagande i social-försäkringsnämndens sammanträde delgivits för-troende-läkaren marginalanteckning av på dr brev till Järnmark av , vilket vi beklagar. har dock själv vid utredningen i detta ärende funnit, i samband med hanteringen av I.S:s utredningsakt mellan lokalkontoret och länsrätten i anledning av överklagande och den anmälan till JO som för-anleder detta yttrande, att två handlingar som tillhör akten saknas. Inget av innehållet i dessa handlingar har dock gått förlorat, då detta i sin helhet ingår i föredragningspromemoria SFN av . Utredning sker med länsrätten angående de saknade hand-lingarna, men det föranleder självklart kontoret att ytterligare skärpa upp sina rutiner vid översändande av handlingar till bland annat förvaltnings-domstol. Sammanfattningsvis anser dock att den handlagt detta komplicerade ärende i enlighet med intentionerna i förvaltningslagstift-ningen, genom att i samtal, brev och övrig kommunicering försöka bringa klarhet i frågeställningar som uppstått i samband med vår myndighets-utövning. I sitt meddelade beslut anförde JO Pennlöv, såvitt avser ovan nämnda frågor, följande. Av I.S:s anmälan framgår bl.a. att hennes fråga angående förfogande över akten, efter att denna överlämnats till länsrätten, har besvarats av länsrätten, som därvid uttalat att eftersom akten var har kassan rätt att ha tillgång till den. Jag kan instämma i ett sådant uttalande. Jag vill dock tillägga att detta inte innebär att kassan har rätt att, när akten efter överklagande finns hos länsrätten, tillföra eller avlägsna handlingar, såvida det inte är fråga om att korrigera misstag vad avser aktens innehåll. Utgångspunkten måste vara att kassans akt, när den finns hos länsrätten, givetvis skall innehålla samma material som den gjorde när ärendet fanns hos kassan. Tvekan får inte råda om vilket material som utgjorde underlag för kassans beslut. Enligt 17 § första stycket förvaltningslagen (1986:223) får ett ärende som avser myndighetsutövning mot någon enskild inte avgöras utan att den som är part har underrättats om en uppgift som tillförts ärendet genom någon annan än honom själv och han har fått tillfälle att yttra sig över den. Skyldigheten att kommunicera omfattar allt material som tillförts ärendet av någon annan än parten själv. Undantag från huvudregeln kan enligt nämnda lagrums första stycke punkten 1. ske bl.a. om uppgiften saknar betydelse eller om åtgärderna av någon annan anledning är uppenbart obehövliga. Regeln om myndigheters kommunikationsskyldighet utgör en viktig garanti för den enskildes rättssäkerhet. Att den enskilde bereds tillfälle att yttra sig över utredningsmaterialet kan förhindra felbedömningar och förhastade beslut från myndigheterna. Vidare kan eventuella förbisedda, undervärderade eller felaktiga faktauppgifter bemötas. Det är således grund-läggande att myndighetens avgörande i ett ärende baseras endast på material som parten beretts tillfälle att ta del av och bemöta. I detta fall har framkommit att dåvarande försäkringsläkaren nedskrivit egna synpunkter på ett utlåtande rörande I.S. Dessa kommentarer förefaller inte ha kom-mu-ni-cerats med den försäkrade. Enligt inhämtade uppgifter tycks de dock ha tillställts socialförsäkringsnämndens ledamöter inför nämndens prövning av ärendet. Det kan inte uteslutas att försäkringsläkarens kommentarer kan ha haft viss betydelse för bedömningen av ärendet. Kassan borde därför redan innan ärendet avgjordes ha tillställt I.S. den aktuella kommentaren och givit henne möjlighet att yttra sig över densamma. har i ett svar på en förfrågan från ärendets handläggare angett bl.a.: "Jag kommer att visa ärendet så att han kan sprida det till sektionschefer och rådgivare." Denna formulering är enligt min mening olämplig. Jag har förståelse för att den försäkrade härigenom kan bibringas uppfattningen att handlingar eller uppgifter i hans ärende kommer att spridas i en krets av personer som är vidare än vad sekretessbestämmelserna avser. Av kassans remissvar framgår emellertid att någon sådan "spridning" inte förekommit i detta fall. Som framhållit kräver respekten för den försäkrades integritet att handlingarna rörande denne enbart finns att tillgå för de personer hos kassan som har att handlägga ärendet där. Rapportering av iakttagelser om försäkrad (Dnr 3901-1996) I en anmälan till JO klagade . bl.a. på att två tjänstemän vid läns allmänna försäkringskassa, och , blandat in sina familjemedlemmar i samband med att de rapporterade vissa iakttagelser de gjort rörande honom. Till anmälan fogade E.F. en skrivelse med rubriken , vari tjänstemännen och redovisar observationer de gjort av E.F. Skrivelsen har följande lydelse. , besökte jag och min dotter, , NOLIA mässan i . I en monter som sålde munkar och wienerbröd, fanns E.F. iförd förkläde och i full fart med försäljning. Både jag och köpte en påse munkar var, och vi blev bägge betjänade av sagde E.F. Anledningen till att jag skriver denna iakttagelse är att jag vet, eftersom jag arbetar på i , att E.F. var sjukskriven , . kunde också identifiera honom eftersom E.F:s dotter, , gick i samma klass som i . - - -. , besökte jag och min man , NOLIA mässan i . I en monter som sålde munkar, fanns E.F. iförd förkläde och sålde munkar. Vi gick förbi montern , E.F. var fortfarande igång med att sälja munkar. Min man som känner till E.F. sade till mig. "Kolla pensionären är på mässan och säljer munkar". Eftersom jag arbetar på och vet att E.F. är sjukskriven, så är det klart att jag reagerade på att se honom stå och sälja munkar. Anmälan remitterades till för yttrande. I ett till remissvaret fogat yttrande av områdeschefen för lokalkontoret angavs följande. Igsell och har reagerat på att se en sjukskriven person i fullt arbete. Det kanske förtjänar påpekas att på ett så litet kontor som detta och en så liten ort som denna är det inte alls ovanligt att flera än en handläggare känner till att en person exempelvis är sjukskriven, detta utan att något som helst avkall gjorts i sekretesshänseende. När Igsell och , var och en för sig och vid olika tillfällen, sett E.F. arbeta på frågade de för övrigt mig (som områdeschef) till råds om hur de borde hantera detta, de kände självfallet obehag i valet mellan att göra någon form av "anmälan" mot en försäkrad eller att blunda för en felaktighet. De valde också att skriva ner sina iakttagelser trots att de befarade obehag för detta. Någon inblandning av andra familjemedlemmar har inte skett och kan inte heller utläsas av de nedskrivna iakttagelserna. Att de nämnt vilket sällskap de hade med sig vid tillfället beror helt enkelt på farhågorna att ord kunde komma att stå mot ord. Något resonemang med familjemedlemmar om E.F. som försäkrad har ej förekommit. anförde därutöver i remissvaret bl.a. följande. - - - E.F:s påpekanden under punkt två och tre handlar om den tjänsteanteckning som gjorts i samband med iakttagelser av två tjänstemän och som enligt E.F:s uppfattning tyder på brott mot sekretesslagen. Kassan anser att den utformning som tjänsteanteckningen fått kan av den försäkrade tolkas som att obehörig inblandning av familjemedlem före-kom-mit. Som framgår av lokalkontorets yttrande har emellertid inte före-kommit någon sådan inblandning. Kassan beklagar att tjänsteanteck-ningens utform-ning inneburit att misstanke om sekretessbrott uppstått hos den försäkrade. Hos ställs man ofta inför besvärliga avgöranden om vilka handlingar och uppgifter som får lämnas ut från kassorna. Försäkrings-kassan avser därför att ånyo anordna utbildning i förvaltningslagen och sekretesslagen för att ytterligare tydliggöra vikten av korrekt handläggning och ge vägledning i dessa frågor. I sitt beslut anförde JO Pennlöv i bedömningsdelen följande. har i remissvaret tillbakavisat E.F:s påstående att och skulle ha gjort sig skyldiga till sekretess-brott när de redovisade sina iakttagelser av E.F. Som anteckningarna är utformade har jag emellertid svårt att frigöra mig från intrycket att de observationer som och gjort av E.F. på "" kan ha diskuterats med de åtföljande familjemedlem-mar-na. Även om så inte är fallet anser jag att anteckningarna fått en olycklig utformning som kan misstolkas. Att en tjänsteman vid rapporterar observationer han gör av försäkrade har jag inget att invända mot. Det är dock viktigt att dessa redovisas på ett korrekt och sakligt sätt, som inte ger upphov till tvivel och missförstånd. Jag är därför kritisk till hur och redovisade sina observationer av E.F. Fråga om anställds vid för-säk-rings-kas-sa rapportering av iakttagelser om en försäkrad (Dnr 2373-1996) A.P. uppbar förtidspension, handikappersättning och bilstöd. I en skrivelse till läns allmänna försäkringskassa redogjorde kassans tjänsteman , som var personligen bekant med A.P., för sina iakttagelser rörande dennes hälsotillstånd. Skrivelsen innehöll en beskrivning av observationer av hur A.P. uppträtt vid olika tillfällen. Avslutningsvis skrev : "Enligt min bedömning fanns det all anledning att ompröva i vart fall df:s rätt till handikappersättning." I anledning av skrivelsen påbörjade en utredning om A.P:s rätt till de olika socialförsäkringsförmånerna. I en anmälan till JO framförde advokaten , som ombud för A.P., klagomål mot för hennes agerande. För-säk-rings-kas-san yttrade sig över anmälan. I sitt meddelade beslut anförde JO Pennlöv följande (en i för-säk-rings-kas-sans remissvar berörd fråga om jäv har här utelämnats). Av utredningen framgår att , som var personligen bekant med A.P., skrivit ner de observationer hon gjort angående dennes arbetsförmåga och överlämnat skrivelsen till . I skrivelsen uttryckte också sin åsikt om A.P:s hälsotillstånd och att i vart fall dennes rätt till handikappersättning borde omprövas. Jag anser att inte gjorde något fel när hon rapporterade sina iakttagelser till . Något förbud för en tjänsteman vid att rapportera observationer av försäkrade, även om observationerna är gjorda , finns inte. Däremot borde ha avstått ifrån att ange sin bedömning av vilka åtgärder skulle vidta, närmast vad gäller en omprövning av A.P:s rätt till handikappersättning. har vidare rekvirerat A.P:s pensionsakt från arkiv och tagit del av den. Hennes förklaring till det är att hon ansåg att det var en förutsättning för att hon på ett korrekt sätt skulle kunna göra en bedömning av sina iakttagelser och att hon trodde att det ingick i hennes uppdrag. Eftersom inte var handläggare av A.P:s ärende borde hon inte ha tagit del av hennes akt. Jag har också svårt att se att det skulle ha behövts för att korrekt skulle kunna rapportera sina observationer av A.P. Det är viktigt för skyddet för den enskildes integritet och för allmänhetens förtroende för att enbart de tjänstemän vid som handlägger ärendet tar del av materialet. Det är väsentligt att de försäkrade kan känna sig förvissade om att känsliga handlingar och uppgifter inte sprids inom en vidare krets personer än vad som kan anses godtagbart. har således brustit i omdöme och hennes agerande i denna del förtjänar kritik. Kritik mot för-säk-rings-kas-sa för att utan utredning ha fattat ett provisoriskt beslut att hålla inne bidragsförskott efter en anonym anmälan (Dnr 4359-1996) I en anmälan berättade . upptäckte hon att för-säk-rings-kas-san inte betalat bidragsförskott för hennes två barn, dottern och sonen . Hon kontaktade lokalkontor i och fick veta att kassan fått in en anonym anmälan om att hon åter bodde tillsammans med L:s far, varför bidragsförskotten till barnen utan vidare undersökningar dragits in. Uppgiften att hon på nytt skulle sammanbo med L:s far var felaktig. Eftersom familjen på grund av L:s allergi inte kunde bo i det nyinköpta radhuset, tvingades de att bo hos L:s far av semestern. Hon fann det mycket märkligt att även K:s bidragsförskott drogs in av , trots att dottern inte har samme far som L. Anmälan remitterades för yttrande till allmänna försäkringskassa. I sitt remissvar anförde följande. uppbär bidragsförskott för sina två barn K. och L. Barnen har olika fäder. kontaktades lokalkontoret per telefon av lokalkontoret . Lokalkontoret hade fått en anonym anmälan om att L-M.E. skulle sammanbo med fadern till L., A. Med anledning av detta innehölls bidragsförskottet till L-M.E. utan att någon ytterligare utredning gjordes. kommunicerades inte om uppgiften. Handläggaren uppmärksammade inte heller att anmälan enbart gällde ett av L-M.E:s barn. Lokalkontoret har uppgett att ärendet efter innehållandet av bidragsförskott överlämnats till en speciell handläggare som blivit utsedd för att handlägga kontorets fusk- och missbruksärenden. Därefter blev dock ärendet liggande utan åtgärd tills efterlyste sitt bidragsförskott. Av lokalkontorets redogörelse gällande ärendets handläggning framgår att det uppstått missförstånd inom kontoret om vem som skulle sända kommuniceringsbrev/beslut om provisorisk indragning till L-M.E. Vid samtal med L-M.E. blev det klart att något sammanboende inte ägt rum och bidragsförskott för betalades ut till henne. Enligt uppfattning kan en anonym anmälan aldrig ensam ligga till grund för ett beslut i ett försäkringsärende. Enligt 20 kap. 2 a § tredje stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring krävs det sannolika skäl för att en provisorisk indragning av en ersättning skall kunna ske. Kassans inställning är att det inte räcker med en anonym anmälan för att uppnå sannolika skäl. I detta fall är det kassans bestämda uppfattning att en indragning aldrig borde ha skett. Den anonyma anmälan borde ha föranlett ytterligare utredning. Ytterligare ett skäl att vara kritisk är att indragningen dessutom drabbat ett barn som inte berördes av det anonyma tipset. I sitt beslut anförde JO Pennlöv följande. för provisoriskt beslut att hålla inne bidragsförskott? Den gällande lagstiftningen på området var lagen (1964:143) om bidragsförskott. I 5 § femte stycket nämnda lag föreskrevs att bestämmelsen i 20 kap. 2 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL), om förordnande till dess slutligt beslut kan fattas, även gällde i ärenden enligt denna lag. I 20 kap. 2 a § tredje stycket AFL föreskrivs att kan besluta att ersättning skall hållas inne eller utges med lägre belopp, till dess slutligt beslut fattas, om det finns sannolika skäl (min kurs.) att dra in eller minska en ersättning. JO brukar normalt sett inte uttala sig om hur ett ärende eller en fråga bör bedömas i sak. När det gäller lokalkontorets beslut att provisoriskt hålla inne de bidragsförskott som utgick till K. och L. har jag dock funnit anledning att frångå denna princip. har anfört att en anonym anmälan aldrig ensam kan ligga till grund för ett beslut i ett försäkringsärende. Jag delar denna uppfattning. har vidare anfört att det enligt kassans mening inte är tillräckligt med en anonym anmälan, för att det skall anses föreligga sannolika skäl för att hålla inne en ersättning. Även i detta avseende delar jag kassans uppfattning. Mot bakgrund av min ovan redovisade inställning konstaterar jag - i likhet med - att lokalkontoret inte haft grund för sitt beslut att provisoriskt hålla inne bidragsförskotten. Jag är mycket kritisk mot lokalkontorets förfarande i här berörda avseenden. Lokalkontoret förtjänar dessutom kritik för att det hållit inne bidragsförskott avseende K., som över huvud taget inte var berörd av det anonyma tipset, eftersom hon inte har samme far som L. Lokalkontoret har fattat provisoriskt beslut att hålla inne bidragsförskotten till K. och L. utan att kommunicera uppgiften i det anonyma tipset med Vidare har lokalkontoret underlåtit att underrätta L-M.E. om dels innehållet i det provisoriska beslutet, dels att beslutet kunde omprövas. Lokalkontoret kan inte undgå kritik i här berörda avseenden. För-säk-rings-kas-sa har fattat beslut i ett ärende om sjukbidrag innan kommuniceringstid gått ut (Dnr 2017-1997) I en anmälan till JO klagade . på allmänna försäkringskassas handläggning av hans ärende rörande förtidspension/sjukbidrag. Han anförde därvid bl.a. följande. Genom beslut beviljade socialförsäkringsnämnden honom sjukbidrag för tiden . I en framställan som kom in till anhöll i att till nämnden skulle utbetalas ersättning för utgivet socialbidrag som förskott på förmån. Genom en dagtecknad skrivelse beredde honom tillfälle att inom yttra sig över framställan. Han ingav yttrande inom föreskriven tid. Kassan meddelade emellertid beslut att minska den ersättning som han tillerkänts. Genom sina skriftliga yttranden till kassan, , ville C.H. uppmärksamma kassan dels på att det belopp som återkrävdes av var felaktigt, dels på den period varunder han hade uppburit socialbidrag. Anmälan remitterades till allmänna försäkringskassa för yttrande. I remissvaret vitsordade i huvudsak de uppgifter C.H. lämnat samt yttrade bl.a. följande. har i kommuniceringsskrivelse givit C.H. möjlighet att inom inkomma med synpunkter angående stadsdelsförvaltningens framställan om utbetalning av ersättning för utgivet socialbidrag. Trots att den utlovade tiden inte hade förflutit matades avdraget in i RFV:s datasystem . har i och med detta förfarande fråntagits möjligheten att inkomma med invändningar rörande stadsdelsnämndens framställan. Det inträffade är inte minst allvarligt då stadsdelsnämndens framställan var felaktig. hade i den aktuella framställan uppgett att utbetalats enligt 6 § socialtjänstlagen. gjorde två invändningar gentemot stadsdelsnämndens framställan och detta skedde inom den fast-ställda tiden. I den senare uppgav han att han mottagit enligt 6 § socialtjänstlagen. Utifrån vad som framgår av akten har inte försäkrings-kassan försökt få klarhet i vilket belopp som var det riktiga. Vid samtal med handläggaren framgår dock att hon kontaktat stadsdelsnämnden direkt efter att C.H. varit inne på lokalkontoret med sin klagoskrivelse . meddelade då att beloppet var felaktigt och att stadsdelsnämnden skulle återbetala det överskjutande beloppet till C.H. bekräftade stadsdelsnämnden skriftligen att det begärda beloppet varit felaktigt och att återbetalning hade skett. anser att den kontakt som lokalkontoret tog med klargöra vilket belopp som var det riktiga borde ha journalförts. Detta följer också av 15 § förvaltningslagen. I sitt meddelade beslut anförde JO Pennlöv bl.a. följande. I 17 kap. 1 § andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) finns en särskild regel som gäller bl.a. när någon beviljas sjukbidrag. Där sägs att om någon i väsentlig mån har fått sin försörjning genom socialbidrag enligt 6 § socialtjänstlagen (1980:620) får socialnämnden från uppbära retroaktivt beviljad periodisk ersättning enligt AFL, till den del den motsvarar vad socialnämnden sammanlagt har betalt ut till dennes samt hans makes och underåriga barns försörjning för den tid som den retroaktiva ersättningen avser. Syftet med denna regel är att den enskilde inte skall erhålla ersättning från både och . Enligt 17 § första stycket förvaltningslagen (1986:223) - FL - får ett ärende som avser myndighetsutövning mot någon enskild inte avgöras utan att sökande, klagande eller annan part har underrättats om en uppgift som tillförts ärendet genom någon annan än honom själv och han har fått tillfälle att yttra sig över den. Kommunikationsskyldigheten består således av två led: parten skall dels underrättas om utredningsmaterialet, dels få tillfälle att yttra sig över det. I lagrummet anges vissa undantag från kommunikations-skyldigheten. Dessa undantag är dock inte av intresse i detta ärende. Reglerna om myndigheternas kommunikationsplikt utgör en av de vik-tigaste garantierna för den enskildes rättsskydd. Att den enskilde bereds tillfälle att yttra sig över utredningsmaterialet kan förhindra felbedömningar och förhastade beslut från myndigheterna.Vidare kan eventuellt förbisedda, undervärderade eller felaktiga faktauppgifter bemötas. Därtill kommer att det för allmänhetens förtroende för myndigheterna är av vikt att den enskilde inte får känslan av att han hålls utanför handläggningen av ärenden, som an-går honom, och att hans egna synpunkter däri betraktas som ovid-kom-mande. beslutade (tjänstemannabeslut) att minska den retroaktiva ersättning (sjukbidrag) som socialförsäkringsnämnden genom beslut beviljade C.H. Tjänstemannabeslutet framgår av en bilaga som fogats till beslutsmeddelandet avseende det beviljade sjukbidraget. Beslutet om minskning av ersättningen fattades efter det att den skrivelse varigenom kassan berett C.H. tillfälle att yttra sig över socialnämndens framställan skickades ut till honom. Härigenom hindrades han att påverka det beslut som fattades. Reglerna om kommunikation tillmäts, som framgått ovan, särskild betydelse när det gäller att skapa garantier för materiellt riktiga avgöranden. har i sitt remissvar bl.a. anfört att det inträffade kan ha haft samband med att kassan var i färd med att omorganisera viss verksamhet och att personalen därför varit särskilt arbetsbelastad. Mot bakgrund av den betydelse som lagstiftaren tillmätt reglerna om kommunika-tion kan dylika omständigheter dock inte tillmätas betydelse.