frsrdg · GM04RB1 · 1999-01-01 00:00:00 — spreds krisen till och . pågick ratificeringen av medlemsländernas kvoter och av den ändring av IMF- stadgan som skall möjliggöra en särskild tilldelning av SDR5. Vidare trädde lånearrangemanget New Arrangements to Borrow, NAB, i kraft. Den bilaterala långivning, second line of defence, till som och andra industrinationer gav klartecken till 1997 aktualiserades inte under 1998.6 har ekonomin i landet förbättrats i flera avseenden. Tillväxten är dock fortfarande negativ och fortsatta reformer krävs bland annat bank- och företagssektorn. I Asienkrisens efterdyningar ökade trycket på de finansiella marknaderna i . Ett mycket stort kapitalutfiöde satte press uppåt på räntenivån och omfattande interventioner krävdes för att försvara rubeln. inleddes förhandlingar med IMF om ett nytt ekonomisk-politiskt paket med förstärkt finansiellt stöd från IMF för att fylla på valutareserven och stärka förtroendet för rubeln. 4Posten som exekutivdirektör jämte ansvaret för koordineringen roterar mellan de nordiska länderna. 5SDR, särskilda dragningsrätter, är ett handelsvägt index av G5-ländernas valutor och innehas av centralbanker samt några multilaterala organisationer. SDR fungerar som ett komplement till ländernas valutareserver. 6Se Förvaltningsberättelsen : Internationellt finansiellt samarbete/IMF. godkände ett ekonomisk-politiskt re- formprogram för i kombination med finansiell assistans om 11,2 miljarder USD. JMF:s eget resursläge var dock ansträngt och lånearrangemanget General to Borrow, , en särskild kreditlina som ger IMF möjligheten att vid extraordinärt finansieringsbehov låna ytterligare resurser, aktiverades för att finansiera 8,5 miljarder USD av det nya fondprogrammet. bidrar med en andel på 200 miljoner USD som deltagare i . Utlåningen sker till IMF som i sin tur lånar ut pengarna till . Det är således IMF som står risken gentemot landet. När godkände lånearraagemanget utbetalades 4,8 miljarder USD. Ytterligare utbetalniagar inom ramen för IMF-lånet var planerade till septeruber och , men har skjutits till följd av att inte vidtagit de åtgärder som överenskoramits i det ekonomisk-politiska reformprogrammet. spred sig krisen till som drabbades av stora kapitalutfiöden bland annat till följd av betydande underskott i budgeten och bytes alansen. slöts ett avtal med IMF om ett ekonomisk-politiskt reforruprogram. Som stöd för detta sattes ett finansieringspaket på totalt cirka 41,5 miljarder USD samman. Lånepaketet finansierades via tre kanaler: 18 miljarder USD från IMF, 9 miljarder USD från multilaterala utvecklingsbanker och 14,5 miljarder USD i form av BIS-utlåning7 för vilken bilaterala garantier gavs. Av IMF-medlen finansieras drygt 12 miljarder USD via ett särskilt låne-arrangemang, NAB (se nedan). deltar med 350 miljoner USD. Utlåningen sker till IMF som i sin tur lånar ut pengarna till . Utlåningen från BIS garanteras av centralbankerna i de 21 industriländer (bland annat GlO) som deltar. För del uppgår garantin till 300 miljoner USD. Eftersom en sådan garanti faller utanför ordinarie verksamhet har begärt statsgaranti för denna del av insatsen. Regeringen har för avsikt att föreslå att en sådan garanti utfärdas. Höjning av insatskapitalet i Mot bakgrund av en långsiktigt ökande efterfrågan på IMF:s resurser fattades ett principbeslut om att höja insatskapitalet i , de så kallade kvoterna. Detta beslut bekräftades 1998. Därefter återstod för respektive land att godkänna och betala in höjningen. Ratificeringsprocessen bland IMF:s medlemsländer har pågått . Sedan medlemsländer med av fondkapitalet accepterat ökningen trädde IMF:s kvotökning kraft . 7Bank for International Settlements, Banken för internationell betalningsutjämning (). Höjningen av insatskapitalet innebär att IMF:s finansiella kapitalbas för- stärks från till 2388 miljarder SEK. För svensk del innebär höjningen att insatskapital höjs från till 27 miljarder SEK. Höjningen godkändes av och skall inbetalas . ratificerade den ändring i IMF-stadgan som möjliggör en särskild SDR-tilldelning till vissa länder. Denna särskilda tilldelning är främst föranledd av att en femtedel av valutafondens nuvarande medlemmar saknar SDR i sina valutareserver, eftersom de blivit medlemmar efter 1981, då SDR senast tilldelades. Det så kallade HIPC-initiativet8, som startades av och , förlängdes för att gälla . Initiativet syftar till att ge skuldlättnad för de fattigaste och mest skuldsatta om dessa genomför ekonomiska reformer. Initiativet omfattar samtliga typer av kreditorer, alltså inte endast och . Sju länder har fått principbeslut om skuldlättnad.9 Inte heller nåddes någon enighet om hur IMF:s andel av denna lättnad skall finansieras. Diskussion om den internationella finansiella arkitekturen träffades finansministrarna och centralbankscheferna i G7-länderna samt 15 tillväxtekonomier för att diskntera och nå en bred samsyn om möjligheterna att förstärka det internationella finansiella systemets funktion. Initiativet var ett komplement till de ansträngningar inom området som bland annat görs i IMF:s och regi och gruppen kom att kallas Willardgruppen. Vid mötet identifierades tre nyckelområden för närmare analys i tre arbetsgrupper: ökad transparens och redovisningsskyldighet, förstärkning av nationella finansiella system och hantering av internationella finansiella kriser. Arbetsgrupperna presenterade var sin rapport, som disknterades av finansministrarna och centralbankscheferna i samband med IMF:s och . Till denna diskussion inbjöds också . Den första gruppen analyserade hur ökad transparens och redovisnings-skyldighet kan förbättra ekonomins funktionssätt. Gruppen tittade också på vilken typ av statistik och annan information som behövs för att bättre kunna förutse och hantera internationella finansiella kriser. Den andra gruppen diskuterade vilka principer och normer som krävs för att skapa ett stabilt och effektivt finansiellt system och hur dessa skall kunna etableras och efterlevnaden kontrolleras i olika länder för att förstärka de nationella finansiella 8Heavily Jndebted Poor Countries. 9Bolivia, , , , , och . och har hunnit så långt i anpassningen att skuidlättnaden genomförts. Den tredje gruppen analyserade olika möjligheter att förbättra hanteringen av internationella finansiella kriser. Vikten av en väl fungeranderiskhantering i såväl den offentliga som den privata sektorn framhölls. Gruppen gav också förslag på hur privata investerare skall kunna involveras i hanteringen av finansiella kriser. G1010 utgör ett forum för internationellt ekonomiskt samarbete och etablerades i samband med överenskommelsen General to Borrow, . Genom ställs resurser till IMF:s förfogande för att avhjälpa be-talningsbalanskriser som kan hota stabiliteten i det internationella monetära systemet. Samarbetet inom G10 bedrivs både mellan medlemsländernas centrallbanker och mellan centralbanker och finansministerier. och framåt är ordförandeland i G10. kompletterades med det nya lånearrangemanget, kallat New Arrangements to Borrow, NAB. 1 detta deltar G10-länderna och 14 andra länder11. uppgår till totalt cirka 24 miljarder USD, medan NAB omfattar 48 miljarder USD. Används både och får dock det totala låneåtagandet inte överskrida 48 miljarder USD. Arrangemangens syfte är att komplettera IMF:s finansiering om det föreligger hot mot den internationella monetära stabiliteten. Fonden står kreditrisken gentemot det land som får IMF-lån med GAB- eller NAB-finansiering. riksbank deltar i med ett belopp på 540 miljoner USD och i NAB med 1,2 miljarder USD. Det totala åtagandet för under och kan dock inte överstiga 1,2 miljarder USD. GlO-arbetet inom ramen för de Baselbaserade kommittéerna , för banktillsyn och har bedrivits intensivt . Ett genomgående tema har varit att analysera den finansiella krisen och att hitta verktyg att hantera den. Teknisk assistans syftar till att bygga upp kompetensen i institutionella funk-tioner i transitionsländer (tidigare planekonomier) och i länder under utveckling. bidrar med att höja kompetensen hos andra centralbanker typiska centralbanksfunktioner. Efterfrågan på teknisk assistans har även varit stor inom ramen för banktillsyn och bankkrishantering. brukar samarbeta med i sådana ärenden. 10I GlO ingår elva länder: , , , , , , , , , och . 11NAB -länderna är, fömtom GlO-länderna, , , , , , , , , , , , , och Osterrike. deltagande i teknisk assistans har kommit att koncentreras till framför allt och de baltiska staterna. Också från har, samband med Asienkrisen, efterfrågan på teknisk assistans ökat. deltar via olika internationella organisationer som koordinerar verksamheten, främst inom ramen för IMF/G1O-samarbetet och EU-TACIS12. har även givit bilateral assistans. Ekonomiskt samarbete inom EU Verksamheten i Europeiska monetära institutet, , inriktades främst på att slutföra förberedelserna för , , och Europeiska centralbankssystemet, ECES, som upprättades . 1 samband därmed avvecklades . Riksbankschefen ingår i ECB:s allmänna råd och medverkar i delar av det arbete som bedrivs i de koinmittéer som ECB -rådet inrättat. har även, vid sidan av , varit representerad Monetära kommittén3 och i . Riksbankschefen deltar vid informella möten, som äger rum . deltar även i Elisamarbetet genom sin representation kommissionens rådgivande bankkommitté, BAC, och i kommittéer inom kommissionens statistikbyrå, . Etablerandet av valutaunionen och ECB bekräftade EU:s stats- och regeringschefer att elva länder uppfyllde kraven för att få delta i den ekonomiska och monetära unionen, EMU, från starten den 1januari1999. och hade förklarat att de inte avsåg att delta i valutaunionen från starten, i enlighet med de undantag som anges i protokoll till fördraget. uppfyllde inte alla konvergenskriterier. Vad gäller pekade stats- och regeringscheferna på att kronan inte uppfyllde fördragets växelkurskriterium och att riksbankslagstiftningen inte anpassats fullt ut för deltagande i . I övrigt ansågs uppfylla konvergenskraven i fördraget. Stats- och regeringscheferna grundade sitt beslut på de konvergensrapporter som kommissionen och presenterat . I båda rapporterna konstaterades att inte skulle hinna anta den nya riksbankslagsstiftningen. Enligt fördraget skulle nämligen lagstiftningen om centralbankernas oberoende ha trätt i kraft senast när ECBS upprättades. Vidare noterades att lagstiftningen inte nämner något om integrering ECBS, trots att inte har något formellt undantag från deltagande EMU. Lagstiftningen kritiserades även på ett par andra punkter. Kommissionen skrev i sin rapport att inte uppfyllt EMU:s växelkurskriterium och hänvisade till att kronan aldrig deltagit i Europeiska 12EU-finansierat projekt för och . 13Kommittén avlöstes 1999 av Ekonomiska och finansiella kommittén. monetära systemets växelkursmekanism och att kronan fluktuerat mot övriga 1998/99:RB 1 ERM-valutor på ett sätt som återspeglade bland annat frånvaron av ett växelkursmål. I samband med stats- och regeringschefernas beslut om vilka de deltagande länderna i valutaunionen från starten av etapp tre skulle vara, fattade beslut om att förannonsera att centralkursema inom skall gälla som bilaterala kursrelationer mellan de deltagande valutorna vid övergången. De oåterkalleliga kurser som skall gälla vid omräkning från varje deltagande valuta till euro vid starten av etapp tre kunde dock inte fastställas på grund av fördragets bestämmelse om värdekontinuitet mellan ecu och euro. En detaljerad procedur för att fastställa kurserna för omräkning till euro vid övergången till etapp tre lades fast och tillkännagavs . ECB upprättades formellt , efter det att stats- och regeringscheferna för de elva utsett bankens sex direktionsledamöter. Till ordförande utsågs EMI-chefen . Direktionen leder det dagliga arbetet i ECB, som från och med upprättandet av EMU ansvarar för utformningen av penningpolitiken i euroområdet. fastställdes slutligen de oåterkalleliga kurserna för omräkning av de deltagande valutorna till euro. Alla växlingar mellan natio-nella valutor och euro samt mellan alla deltagande nationella valutor skall obligatoriskt ske till dessa kurser. För att säkerställa en fastare samordning av den ekonomiska politiken och en varaktig konvergens mellan EU-länderna har stabilitets- och tillväxtpakten avtalats. Dess syfte är främst att förhindra att en stat får problem med sina offentliga finanser. Ett instrument för detta är de så kallade stabilitets- och konvergensprogram som medlemsländema skall upprätta . Pakten innehåller regler för hur skall bedöma om ett alltför stort under-skott föreligger och vilka åtgärder som rådet i så fall kan vidta. Grunden för den ekonomiska övervakuingen inom EU är de allmänna rikt-linjer för den ekonomiska politiken i medlemsländerna och EU som utarbetas av kommissionen och sedan antas av rådet. riktlinjer no-terades de framsteg som gjorts när det gäller konvergensen dem emellan. betonades behovet av ytterligare ansträngningar i de flesta länderna för att säkra stabilitets- och tillväxtpaktens medelsiktiga mål om balans eller överskott i statsfinanserna. I riktlinjerna efterlystes också satsningar för att minska arbetslösheten, bland annat via utbildning och förändringar av skatte- och bidragssystemen. Av samma anledning omtalades behovet av strukturella reformer på varu-, tjänste-, kapital- och arbetsmarknadema. För att driva på denna process ytter-ligare har EU-ländema enats om att utarbeta sysselsättnings- respek-tive strukturprogram. förberedde det rättsliga, organisatoriska och logistis-ka regelverk som är nödvändigt för att ECBS skall kunna fullgöra sina uppgif-ter. De formella besluten fattades dock först efter det att ECBS upprättats . verksamhet berörs till vissa delar av ECBS arbete, trots riks-dagens beslut att inte skall delta i valutaunionen från start. ECB:s allmänna råd har bland annat att fullgöra uppgift att övervaka samord-ningen av penningpolitiken inom EU så länge som vissa länder står utanför valutaunionen. Allmänna rådet skall granska förutsättningarna för de utanför-stående ländernas möjligheter att gå med i . Det innebär att rådet åter-kommande skall bedöma konvergensutvecklingen i dessa länder och över-vaka växelkursmekanismen, ERM2. Ett konkret exempel på samarbete mellan och centralbankerna ECBS är att med särskilda villkor anslutits till ECBS gemensamma system för eurobetalningar över gränserna, Target. Dess-utom kommer att omfattas av harmoniserade regler för redovis-ning och rapportering av statistik. Ambitionen för interna arbete är att skall kunna gå med i valutaunionen senast efter beslut om deltagande, vilket bedöms innebära ett inträde . Penningpolitiken i EMU:s tredje etapp beslutade att prisstabilitetsmålet för penning-politiken inom euroområdet på medellång sikt skall vara en inflationstakt un-der . Strategin för att nå detta baseras dels på ett referensvärde på för penningmängdstillväxten, dels på ett antal ekonomiska och finan-siella indikatorer på inflationstrycket. Räntestyrningen kommer huvudsakligen att ske genom öppna markuads-operationer i form av veckovisa repotransaktioner. Dessa skall skötas av de nationella centralbankerna i enlighet med ECB:s beslut. har också beslutat att motparterna i penningpolitiken skall åläggas kassakrav samt ha möjlighet till inlåning och utlåning på konton i de nationella centralbankerna. Alla penningpolitiska transaktioner i ECBS sker via betalningssystemet Target. All utlåning inom ECES sker mot säkerhet. fastställer vilka värdepapper som kan godtas som säkerhet. För betalningar mellan en-skilda länder tillämpas ett särskilt arrangemang mellan centralbankerna dessa länder för förvaring av säkerheter för varandras räkuing. Även centralbankerna utanför euroområdet omfattas av denna så kallade korre-spondent-centralbanksmodell. Särskilda regler gäller emellertid vad avser för-del-ningen av risktagande som kan vara förkuippat med innehav av säkerheter. Växelk urssamarbetet inom ERM2 I enlighet med Europeiska rådets resolution i ijuni 1997 upprättades en ny växelkursmekanism när EMU startade. Resolutionen kompletterades med ett avtal mellan centralbankerna om de operativa förfa-randena för ERM2. När valutaunionen startade upphörde det tidigare växel-kurssamarbetet inom det europeiska monetära systemet, EMS. 1 den nya växelkursmekanismen ERM2 har centralkurser mellan euron och respektive utanförstående lands valuta upprättats. Deltagande i ERM2 är frivilligt för länderna utanför valutaunionen. Vid det informella Ekofin-mötet i i sep-tember enades de blivande EMU-ländernas finansministrar, ECB samt mi-nistrarna och centralbankscheferna i och om att dessa båda länders valutor skulle delta i ERM2 när euron infördes. meddelades att den danska kronan får avvika från sin centralkurs med maximalt ±2,och den grekiska drakman . har undertecknat centralbanksavtalet om ERM2 utan att kro-nan bundits med en centralkurs till euron. I enlighet med Europeiska rådets beslut i skall sedlar och mynt i euro införas gemensamt i euroområdet den 1januari 2002. Fram till dess skall sedlar och mynt i nationella valutaenheter kunna växlas mot varandra. har antagit särskilda riktlinjer för hur detta skall gå till i praktiken. Efter introduktionen av sedlar och mynt i euro kommer dessa att cirkulera parallellt med nationella sedlar och mynt i euroområdet på som längst . ECB har behörighet att besluta om produktion och utgivning av sedlar. Mynten däremot förblir en nationell angelägenhet inom ramen för beslut av om den tekniska utformningen och av ECB -rådet om den mängd som får sättas i omlopp. ECB har fortsatt processen att förbereda de tekniska specifikationerna för sedlarna och samordning av produktionen så att sedlama får ett enhetligt utseende. har lagt fast den tekniska specifikationen av mynten, som kommer att ges en nationell baksida för varje deltagande land. ändrades regeringsformen, riksdagsordningen och lagen om Sve-riges riksbank för att uppfylla och ECBS-stadgans krav om centralbankernas oberoende under etapp två. Som nämnts ovan anmärkte såväl kommissionen som i sina konvergensrapporter på att oberoendet träder i kraft något senare än vad fördraget föreskriver. Inga förberedelser var heller vidtagna för att rättsligt integrera i ECE S inför ett eventuellt senare svenskt deltagande i den gemensamma penningpolitiken. Starten av valutaunionen förutsätter förberedelser även inom den privata sek-torn, inte minst inom finansiella institutioner. Detta arbete följs i allt väsent-ligt av de nationella centralbankerna. ECB samordnar dock vissa över-vakningsinsatser och har också egna kontakter med företrädare för den finan-siella sektorn. Samordningen av de praktiska euroförberedelserna i har organiserats av . Fem arbetsgrupper arbetar med att se över vilka förberedelser som pågår i samhället och att inventera behovet av olika åtgärder inför EMU-starten och en eventuell svensk övergång till euron. ansvarar för euroförberedelserna i den finansiella sektorn, medan de ovriga grupperna har arbetat med lagstiftning, näingslivsfrågor, med-borgarfrågor och den offentliga sektorns anpassning. har förberedelsearbetet haft som utgångspunkt att inte skall delta i valutaunionen från starten, men att handlingsfrihet inför ett eventuellt framtida medlemskap skall upprätthållas. tillsatte regeringen en referensgrupp för de svenska euro-förberedelserna. I gruppen, som leds av finansministern, ingår riksbanks-chefen vid sidan av ministrar och företrädare för näringslivet och arbetsmarknadens parter. har gruppen arbetat med att övervaka hur det svenska förberedelsearbetet påverkas av att står utanför valuta-unionen, att identifiera behov och problem i samband med ett eventuellt senare svenskt inträde samt att utveckla dialogen med de aktörer som påver-kas av införandet av euron. Samråd och information med den finansiella sektorn, SIFS har samarbetat med den finansiella sektorn i övergångsfrågor inom ramen för SIFS . SIFS består av en styrgrupp och fem undergrupper. Med utgångspunkt från att den svenska finansiella sektorn påverkas av euron i hög utsträckning, trots att inte deltar i från starten, har styrgruppen bland annat diskuterat den svenska finansiella sektorns beredskap för att kunna hantera euron efter valutaunionens införande. Arbetet med de mer praktiska förberedelserna har diskuterats och verk-ställts i undergrupperna penning- och valutapolitik, statistik, sedlar och mynt, betalningssystem och juridik. har bl.a. frågor om ECBS penning-politiska styrsystem, deltagande i Target, eurosedlar och euro-mynt samt harmonisering av statistiken i EU:s 15 länder behandlats. Inom ramen för SIFS publicerades en andra lägesrapport om euron i den svenska finansiella sektorn. Rapporten beskriver förberedelserna i och vad beslutet att stå utanför valutaunionen betyder för det fortsatta praktiska förberedelsearbetet i den finansiella sektorn. Vidare beskrivs hur de finansiella marknaderna kan komma att påverkas av EMU både i och samt de förändringar som sker inom den svenska finansiella sektorn trots att inte deltar i valutaunionen från starten. undersökning om användningen av euron i För att få en uppfattning om den förväntade omfattningen av eurons använd-ning i efter starten av EMU genomförde Prospera på uppdrag av en studie av cirka 500 företag och cirka 300 hushåll. Slutsatsen av undersökningen blev att en omfattande euro-användning i företagen inte är sannolik. Storföretagen och de finansiella företagen hade visserligen i stor utsträckning diskuterat och över-vägt att använda euron, men få konkreta beslut om en övergång till euron hade fattats . När det gäller hushållen ansåg sig berörda av att euron införs och man kan därför anta att de i allt väsentligt kommer att fortsätta att använda kronan som basvaluta. Inom sker en omfattande produktion av finansiell statistik, Stati-stiken täcker områden som finansiella institut och markuader samt betal-ningsbalans. Statistiken ger möjlighet att analysera hur olika faktorer påver-kar de finansiella marknadernas utveckling, som hur förändringar i regelverk och nya instrument påverkar penningpolitikens genomslag och stabiliteten i betalningssystemet. Statistiken används därför som underlag i penningpoli-tiken och i bevakning av det finansiella systemet. Statistiken är också viktig för externa användare när det gäller att följa och bedöma utvecklingen på de finansiella marknaderna. Även Statistiska cen-tralbyrån använder statistik; betalningsbalansuppgifterna är ett vikttigt underlag vid sammanställningen av nationalräkenskaperna. En betydelsefull del i statistikarbete är att göra uppgifterna tillgängliga för externa användare. Detta sker i publikationer och via informationssystemet Penningmarknadsinformation, PMI. finns statistik på Internet på hemsida (). 1 och med detta får användama både enklare och snabbare tillgång till statistik. Statistiken har ökat i komplexitet och de datamängder som måste hanteras har växt. Detta kräver ett mer kvalificerat arbetssätt i produktionen av statistiken. Ökat behov av metod- och redovisningskunnande samt ökad användning av IT-verktyg är uttryck för detta. har därför inlett en höjning av kompetensnivån inom statistikområdet och utvecklat nya IT-stöd för att förbättra och underlätta kvalitetsarbetet. Europeiska unionen, EUlEuropeiska , ECB deltog i ett omfattande internationellt omställnings-och harmoniseringsarbete vad gäller den finansiella statistiken. Detta arbete var en följd av EU-medlernskap och förberedelserna inför valuta-unionen, EMU. I januari1998 infördes en ny rapportering inom finansmarknadsstatistiken. Denna rapportering omfattar finansiella institut, de s.k. monetära finans-instituten, som enligt ECB utgör den penningskapande sektorn. Rapporte-ringen avser månadsuppgifter. Vad gäller betalningsbalansstatistiken fokuse-ras intresset inom ECB på månadsstatistik och på den finansiella balansen. skall de länder som deltar i valutaunionen rapportera underlag till ECB som gör det möjligt att sammanställa en betalningsbalans för EMU-området.