frsrdg · GM04JO1 · 1999-01-01 00:00:00 — Anmälan remitterades därefter till för upplysningar och yttrande. I tingsrättens (lagmannen ) remissvar hänvisades till de muntliga upplysningar som lämnat samt anfördes följande. Det var som en besökare till tingsrätten gav in en begäran om att få ut allmänna handlingar ur en tvistemålsakt jämte två dokument bifogade som bilagor i syfte att kunna identifiera den efterfrågade handlingen. När han blev hänvisad till vederbörande tvistemålsavdelning, frånföll han sin begäran och förklarade att han då bara ville ge in sin begäran jämte dokumenten till administrativa enheten. Han begärde därefter i stället att få fem kopior av de ingivna dokumenten. Kopiorna löste han ut mot föreskriven avgift . tillgrep en annan besökare vid tingsrätten flertalet sidor i de aktuella dokumenten och ersatte, i varje fall i viss utsträckning, de tillgripna sidorna med andra papper. Den enda sida som med säkerhet kan sägas inte vara utbytt är respektive dokuments förstasida. Polisanmälan bifogas som bilaga 1(utesluten här). Före mottog tingsrätten per telefon ett tjugofemtal beställningar av kopior av dokumenten. Beställningarna hann inte effektueras före och beställarna fick därför underrättas om stölden och att några kopior på grund av denna inte kunde tillhandahållas. Mot föreskriven avgift har kopior av det dokument, som ingavs av Zenon P., tillhandahållits besökare vid tingsrätten. Förutom den först nämnde besökaren har, såvitt framkommit, inte någon person fått flera kopior av något av de aktuella dokumenten vid samma beställningstillfälle. Centers (RTC) påtalat pågår det ett tvistemål mellan RTC och Zenon P. angående upphovsrättsintrång vid , avdelning 7. I detta mål gäller sekretess för vissa handlingar med stöd av 8 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100). RTC har vid kontakt med administrativa enheten upplyst, att de dokument som givits in till enheten är likalydande med en av de handlingar i tvistemålet, för vilka sekretess råder. Administrativa enheten har inte haft anledning att kontrollera om upplysningen är riktig. Enligt reglerna i 2 kap. 3 och 6 §§ tryckfrihetsförordningen (TF) är de till administrativa enheten ingivna dokumenten allmänna handlingar. Bestämmelser om begränsningar i rätten att ta del av allmän handling har meddelats i sekretesslagen. Det saknas lagstöd för att avslå en enskilds begäran om att få ta del av de dokument som gavs in till administrativa enheten. 8 kap. 17 § sekretesslagen föreskriver sekretess hos domstol i mål eller ärende i domstolens rättskipande eller rättsvårdande verksamhet. Bestämmelsen omfattar alltså inte administrativ verksamhet. Dokumenten kunde för övrigt heller inte - mot ingivarens vilja - tillföras det pågående målet på avdelning 7. Enligt 2 kap. 13 § TF har den som önskar ta del av allmän handling även rätt att mot fastställd avgift få avskrift eller kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. Det medges inte något undantag härifrån med hänsyn till upphovsrätten. Enligt 26 b § i upphovsrättslagen (1960:729) skall också allmänna handlingar tillhandahållas enligt 2 kap. TF. Som framhåller på sid. 5 i sin PM med synpunkter - - - (aktbilaga 10 i ärendet hos ombudsmän), innebär inte det förhållandet att dokumenten spritts med stöd av offentlighetsprincipen att de från upphovsrättslig synpunkt blivit offentliggjorda. Med hänsyn till upphovsrätten har tingsrätten dock ställt upp den riktlinjen för normalfallet att en besökare vid ett och samma tillfälle endast kan få en kopia av dokumentet. En begäran om att få flera kopior får prövas från fall till fall. RTC yttrade sig över tingsrättens remissvar. I 2 kap. tryckfrihetsförordningen (TF) finns grundläggande regler om allmänna handlingars offentlighet. En handling är allmän, om den förvaras hos en myndighet och den enligt de närmare bestämmelser som ges är att anse som inkommen till eller upprättad hos en myndighet (2 kap. 3 § TF). En handling anses enligt huvudregeln inkommen till en myndighet, när den har anlänt till myndigheten eller kommit en behörig befattningshavare till handa (2 kap. 6 § TF). Var och en har rätt att ta del av allmänna handlingar (2 kap. 1 § och 14 kap. 5 § andra stycket TF). Allmänna handlingar skall oavsett upphovsrätten tillhandahållas enligt 2 kap. TF (26 b § första stycket upphovsrättslagen [1960:729]). Den som önskar ta del av en allmän handling har rätt att mot fastställd avgift få en avskrift eller kopia av handlingen till den del den får lämnas ut (2 kap. 13 § första stycket TF). En begäran om att få en avskrift eller en kopia av en allmän handling skall be-handlas skyndsamt. En begäran att ta del av en allmän handling skall enligt 2 kap. 14 § TF göras hos den myndighet som förvarar hand-lingen. Svarar en viss befattningshavare vid myndigheten enligt arbetsordningen eller särskilt beslut för vård av handlingen, ankommer det enligt 15 kap. 6 § andra stycket sekretesslagen (1980:100) på honom att i första hand pröva frågan om handlingens utlämnande till enskild. I tveksamma fall skall han hänskjuta frågan till myndigheten, om det kan ske utan omgång. Vägrar han att lämna ut en handling eller lämnar han ut en handling med förbehåll skall han, om sökanden begär det, hänskjuta frågan till myndigheten. Sökanden skall också enligt 15 kap. 6 § sekretesslagen un-derrättas om att han kan begära att frågan hän-skjuts till myndigheten och att ett beslut av myndigheten krävs för att avgörandet skall kunna överklagas. För domstolarnas handläggning av förvaltningsärenden gäller förvaltnings-lagen (1 § för-valt-nings-la-gen [1986:223]). Med förvaltningsärenden avses ärenden av rent administrativ natur, t.ex. ärenden om utlämnande av allmän handling (, Nya förvaltningslagen med kommentarer 4 uppl. s. 53, se även prop. 1995/96:115 En ny lag om domstolsärenden s. 142). Om det i en annan lag eller en förordning finns någon bestämmelse som avviker från förvaltningslagen gäller emellertid den bestämmelsen (3 §). Såvitt gäller ärenden om utlämnande av allmän handling innebär detta att förvaltningslagen skall tillämpas i den mån förfarandet inte är reglerat i tryckfrihetsförordningen eller sekretesslagen. att ett beslut att inte lämna ut en handling skall vara motiverat (20 §) och att sökanden skall underrättas om hur han kan överklaga det (21 §). Det ligger i sakens natur att ett avslagsbeslut skall vara skriftligen dokumenterat (a.a s. 269 f. och , Allmänna handlingar s. 303). De grundläggande reglerna om överklagande av beslut i ärenden om utlämnande av allmän handling finns i 2 kap. 15 § TF. Ett beslut som har fattats av någon annan än eller regeringen får överklagas, om det innebär att en begäran att få del av en handling avslås eller att en allmän handling lämnas ut med förbehåll som inskränker rätten att förfoga över den. De närmare bestämmelserna om överklagande finns i 15 kap. 7 § sekretesslagen. Huvudregeln är att beslut av en myndighet överklagas hos kammarrätten. Om beslutet har fattats av en tingsrätt och rör en handling i domstolens rättskipande eller rättsvårdande verksamhet skall det emellertid i stället överklagas hos hovrätten. Motsvarande beslut av en hovrätt i ett ärende som har väckts där eller överklagats dit överklagas hos . När en tingsrätts eller hovrätts beslut av här åsyftat slag överklagas skall i övrigt bestämmelserna i om överklagande av beslut tillämpas. Denna hänvisning innebär att reglerna i 52 respektive 56 kap. RB skall tillämpas. I 2 kap. 2 § TF anges att rätten att ta del av allmänna handlingar får begränsas endast om det är påkallat med hänsyn till bl.a. skyddet för enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. En sådan begränsning skall anges noga i bestämmelse i en särskild lag eller, om så i ett visst fall befinns lämpligare, i annan lag vartill den särskilda lagen hänvisar. Sekretess gäller hos en domstol i ett mål eller ärende i domstolens rättskipande eller rättsvårdande verksamhet för uppgifter om en myndighets eller enskilds affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör lider avsevärd skada om uppgiften röjs (8 kap. 17 § sekretesslagen). När en allmän handling har kommit in till eller upprättats hos en myndighet skall handlingen registeras utan dröjsmål, om det inte är uppenbart att den är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet. I fråga om sådana allmänna handlingar för vilka sekretess inte gäller får emellertid registrering underlåtas om handlingarna hålls så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om en handling har kommit in eller upprättats (15 kap. 1 § första stycket se-kre-tess-la-gen). För mål enligt (RB) gäller att parternas inlagor och andra handlingar i målet samt rättens protokoll, tillsammans med avskrift av domen och beslut som sätts upp särskilt, skall sammanföras till en akt. I akten skall också genom anteckning på en inlaga eller på annat sätt tas upp kallelser, förelägganden eller andra beslut som inte har tagits in i protokoll (6 kap. 10 § första stycket RB). Närmare föreskrifter om protokoll, aktbildning och register får meddelas av regeringen (6 kap. 13 § RB). Sådana föreskrifter finns i förordningen (1966:271) om mål och ärenden i allmän domstol. Enligt 8 § i förordningen skall de handlingar som kommer in i eller upprättas i ett mål eller ärende föras samman i en akt och numreras i löpande följd efter hand som de kommer in eller upprättas. Allmänt om handläggningen av utlämnandefrågor RTC har i sin anmälan gjort gällande att har förfarit felaktigt genom att betrakta den aktuella begäran om att få ut handlingar som ett särskilt ärende skilt från upphovsrättsmålet. Det finns därför anledning att inledningsvis gå in på vad som allmänt gäller för handläggningen av en begäran att få ut allmänna handlingar. En begäran att få ut en handling skall, som tidigare nämnts, i den mån förfarandet inte är reglerat i tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen behandlas enligt reglerna i förvaltningslagen. Det saknar härvid betydelse om begäran har gjorts muntligen eller skriftligen (a.a. s. 53 ö). Om det görs en muntlig framställning och handlingen lämnas ut på stället kan handläggningen ske helt muntligt (s. 149). Ett ärende om utlämnande av allmänna handlingar får anses innefatta myndighetsutövning (s. 155). Om en myndighet fattar ett beslut om att inte lämna ut en handling skall därför enligt 21 § för-valt-nings-la-gen den som har begärt handlingen underrättas och en fullföljdshänvisning skall lämnas (s. 260). I den nämnda lagkommentaren betecknas handläggningen av en fråga om utlämnande av allmän handling som ett ärende. Detta innebär att en myndighets förfarande med anledning av en sådan begäran betraktas som skild från handläggningen av det mål eller ärende i vilket den begärda handlingen kan ingå. Denna uppfattning vinner stöd av rättsfallet RÅ 1996 ref. 19 som gällde frågan om en promemoria som hade upprättats hos var att anse som allmän handling eller inte. Förutom att överklaga ett beslut av Kammarrätten i begärde klaganden i Regeringsrätten att få ut den aktuella promemorian. Sedan Regeringsrätten hade avslagit dennes begäran om prövningstillstånd i målet, uttalade den i ett i plenum fattat beslut med anledning av den i Regeringsrätten gjorda begäran bl.a. följande. . har hos Regeringsrätten begärt att få ut det material som avses med kammarrättens avgörande. Denna begäran är att behandla som ett administrativt ärende och således skilt från den prövning som ägt rum på avdelning i den sammansättning som föreskrivs för prövning av frågor om prövningstillstånd. har på motsvarande sätt behandlat framställningar om utfående av handlingar i ett där anhängigt mål om resning som ett admini-stra-tivt ärende (A Dnr 719/97, NJA 1997 s. I enlighet med det här redovisade synsättet skall således en begäran om att få ut en allmän handling behandlas som ett särskilt ärende, skilt från det mål i vilket handlingen ingår. Innebörden av att en handling tillhör ett mål hos allmän domstol Det kan, vid prövningen av en sekretessfråga hos en allmän domstol, ibland vara av avgörande betydelse om den efterfrågade handlingen tillhör ett visst mål eller inte. Ett exempel på detta är den sekretessregel som är av intresse i detta ärende, 8 kap. 17 § se-kre-tess-la-gen, som gäller i mål eller ärende i domstolens rättskipande eller rättsvårdande verksamhet. RTC är av den uppfattningen att de handlingar som gavs in av den anonyme besökanden rätteligen tillhörde upphovsrättsmålet och att 8 kap. 17 § sekretesslagen därför var tillämplig. Målbegreppet i är inte närmare definierat. Det används både om rättegången och om föremålet för rättegången, dvs. saken eller tvisten (och , Rättegång I 7:e uppl. s. 28 och 35). Som redan har nämnts gäller enligt 6 kap. 10 § RB att parternas inlagor och andra handlingar i målet samt rättens protokoll och avskrift av domen och sådant beslut som sätts upp särskilt skall sammanföras i en akt och att handlingarna efter hand som de kommer in eller upprättas skall numreras i löpande följd. Några regler som mer i detalj anger vilka handlingar som skall anses höra till ett mål finns inte. Det är emellertid enligt min mening självklart att alla av en part ingivna handlingar som har något slags anknytning till målet hör till detta och därför skall tas in i akten. Detta gäller även en skriftlig begäran av en part att få ut en handling i akten, eftersom en sådan begäran i första hand skall prövas med utgångspunkt i den rätt till partsinsyn som följer av (jfr JO 1995/96 s. 56 och den där intagna hänvisningen till RH 1994:41). Först i andra hand skall utlämnandefrågan prövas enligt reglerna i 2 kap. TF och se-kre-tess-la-gen. Även inlagor och andra handlingar som ges in av den som är t.ex. målsägande, vittne eller sakkunnig i målet ingår uppenbarligen i detta. Detsamma gäller utlåtanden och andra handlingar som rätten fordrar in som ett led i handläggningen av målet. Det får däremot omvänt anses stå klart att en inlaga eller handling, som ges in av en person utan anknytning till målet eller som inte alls rör det i sakligt hänseende, inte tillhör målet. En skriftlig begäran av någon som inte är part i målet - exempelvis en journalist - att få ut en handling i detta har inte den anknytning till målet som för parternas del följer av rätten till partsinsyn och den saknar också varje betydelse för rättegången och de frågor som tvisten rör. Det framstår därför som naturligt att anse att en sådan begäran inte ingår i målet och att det därför inte heller finns något krav på att den skall tillföras akten som aktbilaga. Det ankommer ytterst på rätten att avgöra om en viss inlaga eller annan handling tillhör målet eller inte. Att en handling rent fysiskt har tillförts akten och försetts med ett aktbilagenummer har inte i sig någon betydelse i detta avseende. Jag vill i sammanhanget vidare erinra om att reglerna i sekretesslagen i likhet med annan rättighetsbegränsande lagstiftning skall tolkas restriktivt, och att det självfallet inte får förekomma att ett önskemål om att kunna sekretessbelägga en viss handling tillmäts betydelse, när en domstol skall avgöra om handlingen skall anses tillhöra ett mål eller ej. Det kan således sammanfattningsvis konstateras att starka skäl talar för att en framställning från någon annan än en part om att få ut en handling i ett mål vid en allmän domstol inte hör till målet utan till ett särskilt administrativt ärende. RTC har i ärendet hos JO gett in utlåtanden från bl.a. professorerna samt ett antal beslut från olika myndigheter och domstolar som rör frågor om utlämnande av det s.k. Materialet. Till stöd för sin ståndpunkt att har handlat felaktigt genom att inte hänföra de inlämnade handlingarna till upphovsrättsmålet har RTC bl.a. hänvisat till ett beslut av , administrativa enheten, (Pres.prot. 190/97) och Högsta domstolens beslut (Ö 3343/97, se NJA 1997 notis C 68). Bakgrunden till besluten var följande. Vissa beslut i upphovsrättsmålet vid överklagades till hovrätten och handlades där i målet Ö 3894/96. I ett beslut , under målets handläggning, avslog hovrätten med hänvisning till 8 kap. 17 § sekretesslagen en framställan från Zenon P. om att få ut hovrättens aktbilagor 29 och 36, vilka till sitt innehåll överensstämde med vissa av sekretess omfattade aktbilagor i tingsrättens mål. Aktbilagorna 29 och 36 hade lämnats in av annan än part som bilagor till framställningar om att få ut allmänna handlingar i akten. Sedan Zenon P. på nytt hade begärt att få ut aktbilagorna anförde hovrätten i beslutet bl.a. följande. Vad därefter gäller begäran om utfående av aktbilagorna 29 och 36 så är handläggningen av målet i hovrätten avslutad och de aktuella handlingarna har, såsom framgår av hovrättens nämnda beslut (anm. beslutet ), inte utgjort processmaterial i detta mål. Det kan därför inte anses föreligga någon rätt för Zenon P. enligt den allmänna processuella principen om partsinsyn att i egenskap av part ta del av handlingarna. Zenon P. framställning skall därför prövas enligt reglerna i 2 kap. tryckfrihetsförordningen. Aktbilagorna 29 och 36 har tidigare enligt hovrätten bedömts vara omfattade av sekretess enligt 8 kap. 17 § sekretesslagen i förhållande till Zenon P. Det har inte framkommit några omständigheter som talar för att nu frångå den bedömningen. Zenon P. framställning om utfående av hovrättens aktbilagor 29 och 36 skall därför avslås. Sedan Zenon P. hade överklagat hovrättens beslut, lämnade utan egen motivering överklagandet utan bifall. Sedan framställningar med tillhörande bilagor från annan än part om att få ut vissa handlingar i hovrättens Ö-mål hade tagits in i detta som aktbilagor, konstaterades således i ett beslut av vederbörande hovrättsavdelning att dessa aktbilagor omfattades av sekretess enligt 8 kap. 17 § sekretesslagen. Det kan tyckas som om riktigheten av hovrättens hantering av framställningarna med tillhörande bilagor bekräftas genom hovrättens senare fattade administrativa beslut och Högsta domstolens beslut med anledning av överklagandet av detta. Dessa avgöranden behöver emellertid inte nödvändigtvis anses strida mot vad jag har sagt om hur man bör se på en begäran av någon annan än en part att få ut handlingar i ett mål vid allmän domstol. Det kan nämligen hävdas att hovrätten, i och med att den i beslutet uttryckligen förklarade att aktbilagorna omfattades av sekretess enligt 8 kap. 17 § sekretesslagen, också beslutade att de skulle tillhöra målet. En tillämpning av sekretessbestämmelsen förutsatte ju att så var fallet. Det framstår sedan som naturligt att hovrätten vid det senare beslutstillfället - liksom - i enlighet härmed utgick från att aktbilagorna 29 och 36 tillhörde Ö-målet. på grund av att inte har motiverat sitt beslut inte alldeles lätt att tolka de av RTC åberopade besluten. Det kan emellertid i varje fall inte med bestämdhet påstås att domstolarna, när de beslutade i frågan om utlämnande av aktbilagorna 29 och 36, också prövade riktigheten av hovrättsavdelningens tidigare ställningstagande av innebörd att handlingarna i fråga skulle anses ingå i målet. Jag kan mot den angivna bakgrunden inte finna att de nu nämnda besluten ger mig anledning att frånfalla den uppfattning som jag har redovisat i det föregående, att en framställning av någon annan än en part om att få ut handlingar i ett mål vid allmän domstol ger upphov till ett särskilt administrativt ärende som är skilt från målet och att som en konsekvens härav såväl framställningen som eventuella bilagor till denna skall anses tillhöra detta ärende och inte målet. Tingsrättens handläggning av utlämnandefrågan Av tingsrättens remissvar framgår att den anonyme besökaren gav in en skriftlig begäran att få ut vissa handlingar i målet tillsammans med ytterligare två dokument. Besökaren frånföll därefter muntligen sin ursprungliga begäran och begärde i stället kopior av de dokument som han hade bifogat sin skriftliga begäran. Jag har uppfattat situationen så att ingivandet bestod i att handlingarna rent faktiskt togs emot av . som en behörig befattningshavare vid en myndighet tar emot en skriftlig handling som ges in till den eller en sådan handling på något annat i 2 kap. 6 § första stycket TF åsyftat sätt kommer in till en myndighet, blir den allmän i enlighet vad som föreskrivs i 2 kap. 3 § TF. Det är således i dessa fall det faktiska förhållandet att en handling fysiskt har kommit in till en myndighet som ger den dess rättsliga status som allmän handling. Det tillämpliga regelsystemet öppnar inte något utrymme för myndigheten att pröva om en handling skall tas emot eller inte. Det finns däremot regler om i vilken utsträckning en myndighet kan avhända sig allmänna handlingar. Jag återkommer till dessa i det följande. Det kan med hänsyn till den särpräglade situation som uppkom genom formen för den anonyme besökarens framställning vara lämpligt att här säga något om reglerna i 2 kap. 11 § TF. Genom dessa undantas vissa kategorier av handlingar från begreppet allmän handling. Som allmän handling anses exempelvis inte tryckta skrifter, ljud- eller bildupptagningar eller andra handlingar som ingår i bibliotek eller som från en enskild har tillförts ett allmänt arkiv uteslutande för förvaring och vård eller forsknings- och studieändamål eller privata brev, skrifter eller upptagningar som annars har överlämnats till en myndighet uteslutande för samma ändamål. Den anonyme besökarens syfte med att ge in bilagorna till den skriftliga framställningen var, enligt vad han själv uppgav och som också anges i denna, att den efterfrågade handlingen därmed lättare skulle kunna identifieras. Det finns redan av detta skäl inte någon grund för att anse att bilagorna lämnades in för förvaring på det sätt som avses i 2 kap. 11 § TF. De av besökaren ingivna handlingarna blev således allmänna handlingar när de togs emot av . Av de skäl som jag har redovisat i det föregående anser jag att det inte ens inledningsvis fanns någon rättslig grund för att ta in dem i upphovsrättsmålet. Det kan vidare konstateras att det, i och med att den anonyme besökaren återkallade sin framställning om att få ta del av handlingar i upphovsrättsmålet, inte längre förelåg något ärende om utlämnande av dessa handlingar. Därmed saknades varje formell anknytning mellan upphovsrättsmålet och de handlingar som besökaren hade gett in. Det ärende om utlämnande av allmän handling som hade sin grund i besökarens begäran att få kopior av de av honom ingivna handlingarna framstår således som i alla hänseenden åtskilt från upphovsrättsmålet. Även om man skulle dela RTC:s uppfattning att 8 kap. 17 § sekretesslagen var tillämplig i fråga om de av besökaren ingivna bilagorna, kan någon kritik inte riktas mot tingsrättens åtgärd att lämna ut kopior av dessa till honom, eftersom i denna situation en prövning av utlämnandefrågan med beaktande av lagrummets skaderekvisit rimligen skulle ha utfallit så att kopior kunde lämnas ut. Vad RTC har vänt sig emot är att handlingarna - Materialet - sedan har lämnats ut till andra personer som har begärt detta. Tingsrättens skäl för detta förfarande har, som framgår av remissvaret, varit att sekretess enligt 8 kap. 17 § sekretesslagen inte gäller i dess administrativa verksamhet och att någon annan tillämplig sekretessregel inte har funnits. För att ange räckvidden av sekretessen enligt i 8 kap. 17 § sekretesslagen används som tidigare nämnts uttrycket "i mål eller ärende i domstolens rättskipande eller rättsvårdande verksamhet". Eftersom jag är av den uppfattningen att de av besökaren inlämnade handlingarna inte tillhörde vare sig upphovsrättsmålet eller något annat mål eller ärende i domstolens rättskipande eller rättsvårdande verksamhet anser jag i likhet med tingsrätten att 8 kap. 17 § sekretesslagen inte har varit tillämplig beträffande dessa. Tingsrätten har således enligt min uppfattning inte haft möjlighet att vägra att lämna ut dem med stöd av detta lagrum. Frågan om vilken betydelse man skall tillmäta upphovsrätten i sammanhanget har behandlats i anslutning till Kammarrättens i dom i Ö 8067-97.