frsrdg · GM04JO1 · 1999-01-01 00:00:00 — I förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om bl.a. myndigheternas serviceskyldighet. I 4 § föreskrivs att varje myndighet skall lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen skall lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Frågor från enskilda skall besvaras . brev, som bifogats anmälan hit, innehåller främst synpunkter på hur skolledningen hanterat bråket mellan och vaktmästaren. Jag anser att skolledningen, särskilt mot bakgrund av att fått besked att skrivelsen skulle komma att besvaras, borde ha försäkrat sig om att hon verkligen fick ett svar. Jag vill dock understryka att, oavsett skyldigheten att besvara skrivelse, så har det ålegat skolledningen att försöka reda ut den konflikt som uppstått mellan å ena sidan och hans mor och å den andra skolan och dess personal. Av utredningen framgår att möten har hållits där och representanter för skolan deltagit. Jag finner därför inte anledning att gå vidare i denna fråga bortsett från följande uttalande. Tingsrätten fann i sin dom beträffande att vaktmästarens åtgärd att hålla fast inte haft stöd i lagen och att den orsakat smärta och ömhet. Trots detta vidtogs enligt anmälan inga åtgärder mot vaktmästaren. Denna del av anmälan har inte alls kommenterats av nämnden, och jag utgår även här från att anmälarens uppgifter är riktiga. Det är normalt inte JO:s sak att ta ställning till om en myndighet haft anledning att vidta åtgärder mot en befattningshavare som överträtt gällande regler. Jag finner inte skäl att göra avsteg från denna ordning här. Jag kan emellertid inte undgå att göra den reflektionen, att det förhållandet, att skolledningen nöjt sig med att sätta in åtgärder mot men inte mot vaktmästaren, inte kan anses ha varit ägnat att öka och förtroende för skolan. Vad som i övrigt anförts föranleder inget uttalande av mig. Med den kritik som ligger i det sagda avslutar jag ärendet här. Kritik mot skola och hälso- och sjukvården för underlåtenhet att fullgöra anmälningsskyldigheten enligt 71 § social-tjänst-lagen beträffande en elvaårig flicka som genomgått abort. Även fråga om sekretess i förhållande till vårdnadshavaren. (Dnr 182-1996 och 284-1996) H. är en enligt personbevis nu 14-årig flicka av eritreanskt ursprung, född i Etio-pien men numera svensk medborgare. Hon har gått i skola enligt normala regler. har problem uppstått i skolgången. Skolpsykologen gjorde en anmälan till varvid han informerade om att det uppstått konflikter mellan H. och övriga elever i skolan. hade ingen anmälan om oro för H. inkommit vare sig från skolan eller från H:s mor. kon-taktade mödravårdscentralen skolsköterskan angående H. Det uppdagades att H. var gravid. Hon önskade abort men ville inte att modern skulle få vetskap härom. Skolsköterskan var närva-rande. H. var . hade H. fortfarande pro-blem i skolan. Skolsköterskan kontaktade socialförvaltningen så att H. skulle få hjälp med att komma hemifrån. placerades H. på ett be-handlingshem. Hon var nu åter gravid och ännu en abort utfördes . Inte heller underrättades modern förrän efter det att ingreppet ut-förts. Modern fick då besked från personalen på behandlingshemmet. beslu-tade dåvarande i att hos länsrätten ansöka om vård enligt 1 § andra stycket, 2 och 3 §§ lagen (1990:52) med särskilda bestäm-melser om vård av unga (LVU). beslutade vidare att överlämna ärendet till JO för tillsyn i den del av ärendet som rörde sko-lans och hälso- och sjukvårdens handlande angående an-mälnings- och uppgifts-skyldigheten enligt 71 § socialtjänstlagen (1980:620, SoL). Utredning och yttrande infordrades från såväl som Grundskole-styrelsen i . Grundskolestyrelsen hade att yttra sig över hur Loviselundsskolan i det aktuella ärendet hade tillämpat sin anmälnings- och uppgifts-skyldighet samt över vilka överväganden som legat bakom skolsköterskans bedömning att inte underrätta om vad som förekommit i samband med kontak-terna med . Kopia av skolsköterskans journal rörande H. skulle bifogas remissvaret. Grundskolestyrelsen anförde följande. Av tillgängliga journaluppgifter, vilka bifogas yttrandet, samt efter hörande av den aktuella skolsköterskan kan ärendets hantering beskrivas enligt föl-jande. De datum som nämns i promemorian stämmer ej vare sig med tillgängliga journaldata eller med skolsköterskans berättelse. Skolsköterskan har alltse-dan haft upprepade kontakter med H. och oftast på H:s eget initiativ. Enligt skolsköterskan har såväl H. som hen-nes mor tydligt uttalat sin tacksamhet för det stöd skolskö-terskan varit . Den första journalanteckningen, daterad 950308 föranleds av att mödra-vårdscentralen (MVC) kontaktar skolsköterskan. Orsaken är att H. själv sökt MVC och befunnits vara gravid. besöker därför H. MVC till-sammans med skolsköterskan. MVC ordnar tid för abort på KS. I mellan-lig-gande tid har skolsköterskan upprepade samtal med H. som enligt journalens och skolsköterskans utsago bestämt avvisar att mamma ska in-formeras. På H:s begäran följer skolsköterskan med till KS som stöd när under-sökningen och aborten ska genomföras. Skolsköterskan träffar till-sammans med H. ku-ratorn på KS som framhåller att familjen ej skall in-formeras eftersom det är emot H:s önskan. har enligt skolsköterskan ingen kontakt mellan skolan och förekommit utöver att H. har en stödperson, , på den sociala serviceenheten. Den uppgivna anmälan av Per , skolpsykolog, har skolsköterskan ingen kännedom om. Den lig-ger före aborten och då skolsköterskan ej haft en regel-bunden kontakt med H. Mötena med H. har enligt skolsköterskan syftat till att på alla sätt stödja flickan som uttryckligen känt stort förtroende för skolsköterskan. Enligt skolsköterskan är H. tidig i sin pubertetsutveckling. Den ev barna-fa-dern är i stort sett jämnårig. Anmälan till sociala distriktsnämnden görs slutligen 950915, föregånget av otaliga försök att få kontakt med . Alla dessa te-lefonsamtal sker på skolans initiativ och först efter att ha "hotat" att sätta sig hos med flickan den 15 tar social-tjänsten emot anmälan. Första skolveckorna ht 95 visar eleven på flera sätt att hon mår dåligt. (Koncentrationssvårigheter, aggressionsutbrott, frånvaro, trötthet.) Efter samråd i elevvårdsteamet försöker skolsköterskan få kontakt med social-tjänsten. kommer eleven blodig till skolan p.g.a. försök att skära sig i handleden. Eleven uppger som orsak: konflikt med broder som kommit hem. Eleven placeras på Bromstensgården för utredning och skolans kontakter sker fortsättningsvis med Bromstensgården. Skolan försöker upprätthålla skolgången med en viss jämkning trots elevens både fysiska och psykiska dåliga tillstånd. Samarbetssvårigheter skola-utredningshem finns enligt skolsköterskan . Mot flickans önskan berättar man på utredningshemmet för mamma om aborten och den nya aborten . Vid denna gra-viditet är skolsköterskan ej involverad då alla kontakter med sjukhuset sker via Bromstensgården. I möte med Bromstensgårdens personal och socialsek-reteraren uttrycker skolsköterskan dock sin oro för H:s sexuella kontak-ter. Efter mammans kännedom om aborterna söker hon upp skolsköterskan och enligt denna säger hon sig ha respekt och förståelse för att skol-sköterskan, enligt H:s önskan, inget sagt. har H. på eget initiativ kontakt med skolsköterskan. Enligt skolöverläkaren är elevhälsovårdsjournalen förd i enlighet med pa-ti-entjournallagens föreskrifter. Skolsköterskans handläggning av ärendet är i enlighet såväl med sekretesslagen som enligt de råd och föreskrifter som skolöverläkaren meddelat. Inte på någon punkt kan man finna att skolskö-terskan enligt elevhälsovårdsjournal eller egen utsago brustit i omdöme. Huruvida anmälan till sociala distriktsnämnden skulle gjorts enligt 71 § so-cialtjänstlagen på grund av graviditet hos minderårig flicka är enligt skol-överläkarens bedömning antingen MVC:s eller sjukhusets sak att avgöra. Av den gjorda utredningen framgår att skolan på ett korrekt sätt stött flickan i en svår situation. Skolans elevvårdare har enligt uppgift kontaktat social-tjänsten utan att få förståelse för problemen. Av utredningen framgår att skolans personal fått "skärpa tonen" innan socialförvaltningens tjänstemän tog emot anmälan. bemötte remissvaret och anförde därvid i huvudsak följande. Anmälan enligt 71 § socialtjänstlagen har ej inkommit till SD 15 varken från skola, MVC eller KS beträffande H:s tidiga sexuella relationer med äldre pojkar, innebärande att hon utsätter sin hälsa och utveckling för påtaglig risk. Trots att tillsatt familjebehandlare sedan 921018 och denne har hjälpt modern i kontakt med skolan har inget framkommit om oro kring H. förrän då man med-de-lade oro kring skolsituationen. kom då tillsammans med mo-dern till flera skolmöten och modern närvarade i skolan med H. vilket förbätt-rade situationen i skolan enligt rektor och skolpsykolog. Annan oro förmed-lades ej då. Efter möte då det framkom att det fanns konflikter hemma tillsattes kontakt med , skolserviceenheten. Denna enhet hör till SD 15. Kontakten tillsattes för familjesamtal och behandling i öppen vård. har haft telefonkontakt med skolsköterskan vid ett flertal tillfällen kring H. Trots att det funnits kontakt mellan skolans skolpsykolog och rektor, vilka tillhör elevvården, och handläggare på SD 15 säger sig skolsköterskan ej känna till detta enligt tjänsteutlåtande från skolor 960411. Trots att modern haft kontakt med skolan och medverkat vid flertal skolmö-ten samt närvarat med H. i skolan har hon ej informerats om var-ken H:s graviditet eller abort . Modern får ej heller in-formation av skolan om förändring i H:s skolgång . H:s mor har uttryckt sin vanmakt och känt sig förd bakom ljuset av skolans personal som har haft kontakt med H. och inte be-rättat för henne att H. varit gravid och gjort abort. Således har hon inte heller haft möjlighet att stödja sin dotter . Efter att mo-dern fått kännedom om aborterna söker hon upp skolsköterskan som, enligt modern, vägrar att lämna information p g a sin tystnadsplikt. Detta berättar modern om för handläggarna vid besök vilket också bekräftas av familjebe-handlaren samt den personal från Bromstensgår-den som var med vid besöket i skolan. Enligt uttalande från skolsköterskan i tjänsteutlå-tande från skolor ska modern vid det nämnda besöket i stället ha uttryckt tacksamhet, respekt och förståelse för att skolsköters-kan, enligt H:s önskan, inget sagt. 950915 inkom anmälan från Loviselundskolan att H. hade blivit slagen av sin bror och hade skurit sig själv i handleden samt inte ville bo kvar hemma. Utredarna åkte dit och träffade skolpsykologen, skol-sköterskan samt H. Utredarna kontaktade då även H:s mor. Plats ord-nades på utred-ningshem dit H. flyttade 950919 efter att ha fått bo hos sin kamrat enligt överenskommelse mellan modern och H. samt socialsekre-terarna. Enligt skolsköterskans uttalande ska hon ha sökt handläggarna för att göra anmälan om oro för H., vad som förorsakade oron då har ej framkommit. I den anmälan som gjordes till socialdistriktet 950915 fram-kom endast vad skolsköterskan fått veta av H. (se stycket ovan). Någon oro för H:s sexuella kontakter framfördes ej från skolskö-terskan eller skolpsykologen. , efter att aborterna kommit till SD 15 kännedom, i möte med Bromstensgårdens personal och deras utredare uttrycker skolsköterskan sin oro för H:s sexuella kontakter. Då skolan är en myndighet vars verksamhet berör barn och ungdom är de enligt vår mening skyldiga enligt § 71 SoL att genast till socialnämnden an-mäla om de i sin verksamhet får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till den underåriges skydd. Med hänsyn till H:s ringa ålder kan man inte heller hänvisa till sekretess gentemot föräldrarna. H. har inget eget ordnat liv, kan ej beskrivas som mo-gen person, hon visade svårigheter i relation både till vuxna och andra elever i skolan vilket föranlett stödinsatser både från skola och SD 15 samt var vid tillfället för graviditeten endast 11 ½ år gammal. Händelsen kan mot bak-grund av detta ej beskrivas som en tillfällig olyckshändelse. anförde i sitt remissvar bl.a. följande. Tidpunkt för första ingreppet som bakgrund till underlåtenhet att göra anmälan enligt 71 § SoL. I anmälan uppges på flera ställen att första abortingreppet skulle ha skett vå-ren 1994. Anmälan om underlåtenhet att anmäla misstanke om att H. re-dan skulle fara illa grundar sig alltså på felaktiga uppgifter. Samtliga remissvar anger tidpunkten för denna första abort till och detta styrks också av journalhandlingar. Omständigheter kring första ingreppet . Utredningen har inte klart visat på vems initiativ denna abort kom till stånd. Händelseförloppet är följande. H. vände sig till MVC på grund av eventuell urinvägsinfektion. Det prov som i detta sammanhang togs visade att H. var gravid. MVC vände sig till skolsköterskan för att få en ny kontakt med H. i anledning av detta. Skolsköterskan gick därefter till-sammans med H. till MVC . Tid ordnades för H. på abort-mottagningen KS dit hon gick tillsammans med skolsköterskan . Tidsföljden i övrigt är oklar. Enligt skolskö-terskan har kuratorn på KS meddelat MVC att H:s mor inte skulle underrät-tas och också sagt till henne att familjen inte skulle underrättas. Från KS framhåller man i sitt remissvar att H. "hade gott vuxenstöd ge-nom sin skolsköterska, som också skulle fortsätta att hålla kontakt med henne". Man säger också att H. inte ville att hennes mamma skulle känna till aborten och att man på KS respekterade denna vilja. KS hävdar att H. blev omhän-dertagen enligt en mer än 20-årig praxis som bygger på tillämp-ning av SOSFS 1989:6 med allmänna råd om tillämpningen av abortlagen. Kuratorn säger i sitt yttrande bl.a.: Sammanfattningsvis framstod denna flicka trots sin låga ålder som mogen och adekvat i sin önskan om abort. Inga misstankar förelåg om sexuellt övergrepp. Vid besöken åtföljdes hon av vuxna stödpersoner. Det framgick klart att det förelåg motsättningar till modern och att hon riskerade att för-skjutas av sin familj. Flickans oro uttrycktes i termer av självmordstankar. Av remissvaren framgår alltså att samtliga bland hälso- och sjukvårds-personalen upp-fattat situationen som en "vanlig" tonårsgraviditet och handlat utifrån ett handlingsmönster anpassat till en situation där i regel den inblandade flickan är betydligt äldre än H. var. Omständigheterna kring andra ingreppet . Trots att H. vid detta ingrepp vistades på ett behandlingshem utfördes in-greppet utan att vårdnadshavaren vare sig underrättats eller givit sitt sam-tycke till det. Inte heller nu har man från abortmottagningens sida reagerat utan utfört ingreppet utan kontakt med vårdnadshavare. Av utredningen får anses klarlagt att det första ingreppet skett och inte , som uppges i socialutredningen. fanns knappast något som bort föranleda skolsköterskan att överväga anmälan enligt 71 § SoL. Hon visste ju dessutom att socialför-valtningen redan hade viss kontakt med H. via skolserviceenheten. Övrig i ärendet inblandad hälso- och sjukvårdspersonal hade inte träffat H. Den situation som uppstod är av helt annan art. H. hade ännu inte fyllt . Enligt huvudregeln i 6 kap. 11 § skall vårdnadshavaren be-stämma i frågor som rör barnet och barnets personliga angelägenheter. Vårdnadshavaren skall ta allt större hänsyn till barnets egna synpunkter i takt med att barnet blir äldre och mognare. Beroende på art av beslut ter det sig naturligt att barnet undan för undan får bestämma själv i enkla och var-dag-liga frågor. När det gäller större avgöranden kvarstår dock vårdnadshava-rens bestämmanderätt. Vård och behandling inom hälso- och sjukvården skall enligt 2 § hälso- och sjukvårdslagen bygga på respekt för patientens självbestämmanderätt och integritet och så långt det är möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. En bestämmelse med likartat innehåll finns i 2 § lagen om ålig-ganden för hälso- och sjukvårdspersonal. För den som är skall samråd ske med vårdnadshavaren och denne skall i princip avgöra hur uppgifter om den unges sjukdom skall han-teras. Undantag från att underrätta vårdnadshavaren och samråda med denne kan ske med stöd av bestämmelserna i 14 kap. 4 § andra stycket sekretessla-gen. Skäl för att inte kontakta vårdnadshavaren skall då vara att det kan an-tas att den underåriga skulle lida allvarligt men om vårdnadshavaren under-rättades. Det finns inte belagt att man i det aktuella fallet sökt fastställa gra-den av men som skulle uppstå om modern underrättades. De skäl H. an-givit har godtagits alltför lättvindigt särskilt mot bakgrund av att samlag med H. utgjorde ett brott. Om man finner skäl att anta att den unge skulle åsamkas allvarliga men om vårdnadshavaren underrättas, måste noga övervägas om inte 71 § social-tjänstlagen är tillämplig. Ju yngre flickan är desto större anledning att i en situation som den aktuella göra anmälan till socialförvaltningen. KS hänvisar till allmänna råd (SOSFS 1989:6) avsnitt 4:9 och en 20-årig praxis vid aborthandläggning. I det aktuella avsnittet sägs bl.a.: "En kvinna som ännu inte uppnått myndig ålder och ansöker om abort bör anses ha sådan grad av rättslig handlingsförmåga att hon kan fatta beslut i abortfråga som gäller henne själv. De flesta tonåringar som söker abort har redan talat med sina föräldrar. - - - I fall där den unga flickan på inga villkor kan tänka sig att informera någon vuxen i sin omgivning, bör speciell om-sorg ägnas henne så att hon får tillräckligt stöd." I råden nämns ingen åldersgräns nedåt. Formuleringarna får dock anses tyda på att flickan måste ha nått en sådan ålder att hon bedöms vara rättskapabel för att ingreppet skall kunna göras utan kontakt med vårdnadshavare. En 11-åring kan knappast anses vara rättskapabel på avsett sätt. Det framgår tydligt att ingen av inblandad hälso- och sjukvårdspersonal till-räckligt uppmärksammat de svåra ställningstaganden som aktualiserades på grund av H:s låga ålder. Även om H. mycket emfatiskt motsatte sig kontakt med vårdnadshavaren framstår det som klandervärt att man inte ens försökt att övertyga henne om rimligheten och önskvärdheten av att ingrep-pet skulle ske med dennas medverkan och vetskap. Interaktionen mellan de olika personerna tycks i detta fall ha lett till miss-förstånd om allvaret i den uppkomna situationen. På abortmottagningen har man uppfattat skolsköterskans roll som betydligt mer aktiv i förhållande till H. än den realiteten var. (Hon hade ju i själva verket endast kontakt med H. på dennas eget initiativ och hade ingen möjlighet att ha någon tillsyn över flickan.) Skolsköterskan i sin tur har uppenbarligen uppfattat att man på abortmottagningen visste vad som var rätt i den rådande situationen och har rättat sig efter det hon uppfattade som deras beslut. Ingen tycks ha reflekterat över H:s utsatta position efter det att ingreppet ut-förts. Det rör sig således om ömsesidiga missförstånd och om okunskap om gäl-lande regler som lett till att H. inte fått den uppmärk-samhet och tillsyn som det inträffade borde givit upphov till. En bidragande orsak kan vara att ännu inte haft möjlighet att komma ut med klarläggande riktlinjer i hithörande frågor. har för avsikt att fortsätta utredningen i och för övervägan-den huruvida felen får anses ha varit av sådan art att anmälan till skall ske. Det inträffade föranleder också en skyndsam översyn av styrelsens allmänna råd och föreskrifter rörande tillämpningen av abortlagen. Stf JO anförde i beslut följande. Allmänt om anmälningsskyldigheten enligt 71 § SoL I 71 § andra stycket socialtjänstlagen stadgas att myndigheter vars verksamhet berör barn och ungdom samt andra myndigheter inom hälso- och sjukvården och är skyldiga att genast till socialnämnden anmäla om de i sin verk-samhet får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden behöver in-gripa till en underårigs skydd. Detta gäller även dem som är anställda hos sådana myndigheter samt läkare, lärare, sjuksköterskor och barnmorskor som inte har sådan anställning. Sådana myndigheter och befattningshavare är även skyldiga att lämna socialnämnden alla uppgifter som kan vara av betydelse för utredningen av en underårigs behov av skydd. Bestämmelsen föreskriver en skyldighet att anmäla misstänkta missförhållanden till socialnämnden. Anmälningsplikten förutsätter inte att det är klarlagt att social-nämnden behöver ingripa. Även uppgifter som är svårbedömda eller obestyrkta skall anmälas, om de tyder på att ett barn kan vara i behov av stöd eller hjälp från socialnämndens sida. Det räcker således med att det föreligger misstankar om nå-got missförhållande för att anmälningsplikt skall inträda. Det ankommer därefter på socialnämnden att föranstalta om erforderlig utredning för att utröna om behov av åtgärder föreligger. Det förtjänar i detta sammanhang att med skärpa framhållas att socialtjänstlagen inte lämnar utrymme för resonemang av typen att det egentli-gen ankommer på någon annan myndighet att göra en viss anmälan till social-tjänsten. Anmälningsskyldigheten är absolut för varje myndighet för sig. I 14 kap. 4 § andra stycket sekretesslagen (1980:100) stadgas att sekretess för uppgift till skydd för en underårig även gäller i förhållande till vårdnadshavaren och inte får efterges av denne, om det kan antas att den underårige lider betydande men om uppgiften röjs för vårdnadshavaren. I förarbetena till bestämmelsen (prop. 1988/89:67 s. 35, särskilt s. 38) betonade föredragande statsrådet att det skall kunna antas att barnet tar allvarlig skada av att en uppgift lämnas till vårdnadsha-varen. Att den unge finner det obehagligt eller tror att vårdnadshavaren kommer att vidta åtgärder som han motsätter sig men som inte kan anses medföra bety-dande men för honom är inte tillräckligt. Sekretessregeln tar sikte på de mest an-ge-lägna fallen där behov kan finnas att skydda barnet mot vårdnadshavaren, främst antingen därför att det är fråga om särskilt integritetskänsliga uppgifter eller därför att även andra uppgifter kan missbrukas av vårdnadshavaren på ett sätt som allvarligt skadar barnet. I ärendet aktualiseras både frågan om olika myndigheters skyldigheter att göra anmälan enligt 71 § SoL och deras möjligheter och skyldigheter att underrätta vårdnadshavare om känsliga uppgifter rörande minderåriga barn. Jag kommer i det följande att belysa frågorna utifrån respektive verksamhetsområde. Skolsköterskan har fått kännedom om att H. var gravid. H. var då inte fyllda . Det har med beaktande av H:s ringa ålder förelegat sådana misstankar om missförhållanden i H:s levnadssituation att en anmälningsplikt till social-nämnden inträtt. Skolpsykologen har gjort anmälan till socialnämnden rörande H. och även . Den omständigheten att H. redan var föremål för vissa insatser från socialnämndens sida innebar emellertid inte att skolsköterskans an-mälningsplikt angående graviditeten bortfallit. Skolsköterskan har till yttermera visso uppgivit att hon inte känt till skolpsykologens anmälan . Även om hon hade känt till att H. var föremål för vissa insatser hade hon således ändå varit skyldig att göra anmälan angående graviditeten till socialnämnden. Inte heller kan, som ovan framhållits, skolsköterskan överlåta till hälso- och sjukvårdens myndigheter (i detta fall MVC och ) att göra anmälan till socialnämnden. Skolsköterskans underlåtenhet i detta avseende kan, även i beak-tande av vad anfört rörande de allmänna råden, inte undgå kritik. Av remissvaret framkommer att skolan gjort flera försök att få kontakt med socialnämnden och "först efter att ha hotat att sätta sig hos social-tjänsten med flickan den 15 tar emot an-mä-lan". Det är naturligtvis helt oacceptabelt om en anmälan fördröjs av det skälet att soci-alnämnden inte går att nå per telefon.