frsrdg · GM04JO1 · 1999-01-01 00:00:00 — tillhanda och när så inte skett borde erbjudande om utbetalning har gjorts när hon hörde av sig till kassan . beklagar att så inte skett. Utbetalning för tiden skulle enligt gängse utbetal-ningsrutiner ha skett . har erhållit föräldrapenning för tre perioder sedan barnet föddes och hans begäran om föräldrapenning för har därför betraktats som ett enstaka ärende och inte prioriterats lika högt som när ett längre ersättningsfall pågår. anser dock att L.W. skulle ha erhållit sin ersättning inom den målsatta handläggnings-tiden och beklagar att så inte skett. Trots att på grund av besparingskrav tvingats minskat antalet medarbetare kraftigt är ambitionen att genom olika åtgärder, bl.a. en omfattande omorganisation, hitta lösningar som innebär att servicen till allmänheten kan ligga på en hög nivå. På kort sikt följs därför också utvecklingen vid lokalkontoren för att vid behov pröva om särskilda insatser behöver vidtas inom något område. har beretts tillfälle att kommentera vad anfört. Som framgått ovan har framhållit flera olika faktorer som förklaring till de långa handläggningstiderna i de aktuella föräldrapenning-ärendena. har pekat på att nya regler trätt i kraft inför, vid och på ett stort antal olika områden. Bland annat har nya regler införts beträffande sjukpenninggrundande inkomst (SGI). Sammantaget har de genomförda regeländringarna medfört en mycket ansträngd arbetssituation. Vidare har uppsägningar/omplaceringar skett av 24 anställda vid lokalkontoret . Av de uppsagda/omplacerade arbetade merparten helt eller delvis med sjuk- och föräldraförsäkring. Kassan har anfört att den beordrade övertid för bl.a. de handläggare som arbetade med sjuk- och föräldraförsäkringsärenden, för att kunna klara januari månads utbetalning av sjuk- och föräldrapenning till de försäkrade som hade månadsersättning från . Efter genomförda organisatoriska förändringar och omplaceringar skedde omfördelning av resurser inom lokalkontoret, för att resursminskningarna totalt sett skulle få minsta möjliga negativa inverkan. För att kunna leva upp bl.a. till kravet på rimliga utbetalningstider har ytterligare övertidsarbete ägt rum vid lokalkontoret under senare delen av februari och . För egen del vill jag framhålla följande. socialförsäkringsutskott anordnade en offentlig utfrågning om socialförsäkringsadministrationen. Utfrågningen hade till syfte att i präglad av knappa resurser och genomgripande reformer på socialförsäkringsområdet belysa problem som hänger samman med de stora krav som ställs på administrationens kvalitet och effektivitet i tillämpningen av socialförsäkringen. Jag var en av deltagarna. Jag anförde bl.a. att försäkringskassorna enligt min uppfattning har sämre förutsättningar att - vid en jämförelse med andra myndigheter som jag har tillsyn över - göra ett gott arbete. Jag framhöll att detta inte berodde på att de enskilda kassatjänstemännens ambition var bristande utan på att lagstiftningen på socialförsäkringsområdet kommit mycket snabbt och att det stöd som kassorna i olika avseenden skulle ha vad gäller data, blanketter samt utbildning och undervisning inte följt med. Mot bakgrund av vad jag nu anfört och med kännedom om de specifika förhållanden som rådde vid lokalkontoret i vid den aktuella tiden vill jag understryka att jag inte kan kritisera någon enskild tjänsteman för dröjsmålen med att betala ut föräldrapenning till I.H. Detta hindrar emellertid inte att jag är kritisk mot det förhållandet att ersättningarna - på grund av föreliggande omständigheter - inte kunde betalas ut inom rimlig tid. I likhet med vad anfört i sitt yttrande anser jag dock att I.H. - när hon kontaktade kassan och efterlyste utbetalningen - borde ha erbjudits utbetalning av ersättningen . Att så inte skedde torde få tillskrivas den turbulens som rimligtvis måste ha rått vid lokalkontoret efter beskeden om uppsägningar och omplaceringar. Jag har inte funnit anledning ifrågasätta att lokalkontoret på bästa sätt försökt omfördela sina givna resurser i ett synnerligen ansträngt läge. Mot bakgrund av vad som framkommit i ärendet överlämnar jag ett exemplar av detta beslut till dels socialförsäkringsutskottet, dels Regerings-kansliet, . Med dessa uttalanden avslutar jag ärendet. Miljö- och hälsoskydd samt djurskydd Kritik mot miljö- och hälsoskyddsnämnd och i tillsynsärenden m.m. (Dnr 4357-1996) I en anmälan som kom in till JO anförde makarna i huvudsak följande. flyttade ett par in i en fastighet nära deras. Paret samlade på katter vilket utgjorde ett problem. Makarna påtalade från början för miljö- och hälsoskyddsförvaltningen att förvaltningen måste ha tillsyn över detta, men fick inget gehör. 80 katter som fanns i huset omhändertogs. Katterna gjorde sina behov inomhus på golvet. Länsveterinären beslutade att mannen, som bodde ensam i huset, fick hålla högst två katter. Saken kontrollerades emellertid inte, utan grannarna måste ringa och tjata. omhändertogs 15-20 katter. Vid tiden för anmälan hade makarna stött på i sju eller om att förvaltningen måste komma igen, men utan resultat. Enligt polisen låg en sörja av avföring och urin decimetertjockt i huset. Detta hade medfört en mycket stor ökning av antalet flugor , vilket skapade stora problem för grannarna. Flugorna smutsade ner fruktansvärt i husen och det gick knappast att äta utan att maten blev full av flugor. Detta problem hade de påtalat för miljö- och hälsoskyddsförvaltningen , men där påstods att förvaltningen inte kunde göra något. Mannen mockade ibland i huset. Han grävde ner avföringen och döda katter på tomten, vilket enligt länsveterinären var fullt tillåtet. Gräset klipptes aldrig. Ogräs och grenar hängde ut över gatan. Två stora syrenträd i tomtgränsen hängde över halva gatan. Halva trädgården var full av diverse mate-rial, som mannen var och fraktade hem på sin flakmoped och antagli-gen hämtat på den kommunala soptippen. Vidare hade han en bekant, an-ställd på kommunens renhållningsbolag. Denne bekant körde hem diverse saker till mannen med bil och släp. Mannen matade fåglar i massor. strödde han ut en sopsäck med gammalt bröd på hela tomten. Han hängde också ut mängder av fågelautomater i träden som hängde ut över gatan. Frön från automa-terna föll ned på gatan och bildade en tjock sörja. Vid torr väderlek blåste mängd-er av frön över gatan till makarna W:s sida och föll i deras rabatt. Även råttor hade börjat finnas i området. Makarna hade klagat mängder av gånger hos kommunen sedan paret flyttade in, men utan resultat, trots att det var stadsplanerat område. Makarna ansåg att kommunen varit alltför passiv och klagade på att kommunen inte lämnade skriftliga svar. hade i en redogörelse anfört i huvudsak följande. Förvaltningen fick en skrivelse från klagandena . Därefter hade man besökt fastigheten vid fem tillfällen. Bl.a. hade man omhändertagit och avlivat 12 katter . hade man besökt fastigheten vid många tillfällen och avlivat sammanlagt 91 katter . reducerades antalet katter till två, varav en dräktig hona. Den andra katten syntes inte till, var-för ingen av katterna vid tillfället kunde steriliseras. Nedgrävningen av kattavfö-ring på tomten bedömdes inte kunna förorena grund- eller ytvatten, utan jämställdes med vanlig gödsel. Inga flugor genererades av detta. Sedan skrivelsen hade man inte kunnat bedöma om utfodringen av fåglar utgjorde en sanitär olä-genhet, eftersom ingen utfodring förekommit . Förvaltningen hade besökt området två gånger för att bedöma lukt och flugor, men fick ej belägg för att någon sanitär olägenhet förelåg. Från stadsarkitektkontoret uppgavs att klagandena hade skrivit brev till nämnden och . informerade stads-arkitektkon-toret mannen om hans skyldigheter enligt plan- och bygg-lagen (1987:10) och uppmanade honom att vidta nödvändiga åtgärder för att få fastig-heten i sådant skick att betydande olägenheter för omgivningen inte uppkom. Förvaltningen be-gärde svar före . Klagandena underrätta-des per telefon om detta. Då ingen förändring skedde föreslog förvaltningen att nämnden skulle förelägga lagfarna ägarna till fastigheten att vidta nödvändiga åt-gärder under hot om vite. Ärendet kom emellertid inte upp vid decembersamman-trädet. och förelades att inkomma med yttranden till JO. Två skrivelser kom till stadsarkitektkontoret 950907 samt 960422 med an-hållan om skriftligt besked om vad kommunen avsåg göra med den ovår-dade fastigheten /---/. Stadsarkitektkontoret lämnade per telefon be-sked till klaganden, /- - -/, att kontoret tillskrivit ägarna till den berörda fastigheten /---/ med uppmaning att sköta tomten. Kontoret borde skriftligen ha meddelat klaganden redan vid första tillfället. Vid besiktning på platsen 961025 kunde kontoret konstatera att byggnad och tomt fortfarande var ovårdade. Kontoret beslöt att föra upp frågan till valde efter samråd med presidiet att av-vakta. Skälet var att oklarhet råder om ägandet, då en av ägarna företräds av god man. Vid samråd med kvinnans advokat 970115 har framkommit att ut-redning pågår om förändring av ägandet. Stadsarkitektkontoret har därför valt att avvakta med förslag till vitesföreläggande alternativt handräckning. Stadsarkitektkontorets underlåtenhet att skriftligen meddela sig med klagan-den borde inte skett. Stadsarkitektkontorets begränsade personella resurser, och i detta fallet i direkt anslutning till omorganisation, har medfört att en del ärenden, främst avseende besiktningar och kontroller enligt PBL 3:13 och 3:17 tagit än vad som kan anses lämpligt. Kontoret har nu-mera ändrat sina rutiner och avsatt särskild personal för dessa arbetsupp-gifter, varför bättre anpassning till behovet nu föreligger. Underlåtenhet att vårda byggnader och tomt är avhängigt av bristande resurser, antingen ekonomiska eller personella. Ofta kan stor svårighet föreligga att föra en dialog med den berörde fastighetsägaren, som i detta fallet. De beslut kan fatta mot enskilda, som i detta fallet, är av stor räckvidd och måste, enligt kontorets mening, vara väl underbyggda vad avser de rättsliga förutsättningarna. Kontoret har i detta fallet valt att hantera frågan varsamt med hänsyn till de oklara ägarförhåll-andena och de personer det berör. Ärendet kommer att föras upp för bygg-nadsnämndens ställningstagande . har handlagt ifrågavarande ärende och fortsatt handläggning pågick ännu vid det tillfälle ifrågavarande skri-velse (bilaga 1) inkom [avser skrivelse från klagandena , JO:s anmärkning]. Skrivelsen innehöll inga uppgifter som ej redan var kända av oss. Den inne-höll ej heller något yrkande, utan snarare en redovisning av de närboendes störningsbild kombinerat med en vädjan om att det åter är dags att ta tag i hur det ser ut vid fastigheten. genomförde ånyo en reducering av antalet katter. har därefter valt att följa upp störningsbilden för att bedöma om sanitär olägenhet förelåg eller ej. Eftersom de närboende även åberopade vinterstörningar har valt att fort-sätta uppföljningen av ärendet innan skriftligt svar avgavs. lämnade skriftligt svar till de berörda , som framgår av bilaga 3. Svaret innehöll följ-ande. har besökt rubr. fas-tighet vid ett 10-tal tillfällen för kontroll av de sanitära förhållandena. , efter det att Er skrivelse inkom, har (oanmälda) besök i /mannens/ bostad skett tillsammans med veterinär och med polishandräck-ning för kontroll av efterlevnaden av lagakraftvunnet beslut enligt djur-skyddslagen om att /mannen/ får hålla högst 2 katter. Vid besöket omhändertogs 12 katter hos /mannen/. Av de 2 katter som /mannen/ ville behålla var en dräktig och den andre gick ej att hitta. Vid besök i /mannens/ bostad fanns endast 3 katter. En av dem en hona var helt tam och tillgiven, ren och fin, med "normalhull". Den katten fick en långtidsverkande p-spruta. De övriga 2 katterna (enligt /mannen/ en hane och en hona) var skygga och helt omöjliga att komma åt, då de gömde sig bland allt bråte i bostaden. Den luktodör som tidigare förekommit i bostaden, främst pga det höga katt-antalet, förekommer numera inte. konstaterar således att /mannen/ numera i stort sett rättar sig efter beslutet om begränsning av antal katter i bostaden. Som jämförelse kan nämnas att omhänder-tog 52 katter i och 27 katter i sept . Vid besöket erbjöds /mannen/ direkthjälp från C4-teknik med avlägsnande av de grenar som vetter ut mot gatan, vilket /mannen/ helt av-böjde. Han sade sig vara villig att åtgärda det själv, varför den åtgärden ej kom till utförande i regi. Vidare gjordes en muntlig tillsägelse om att fågelmatningen bör begränsas till utlägg av den mängd brödsmulor och fågelfrön som fåglarna klarar av att äta upp . Allt för undvikande av att råttor och möss dras till platsen. Trots de undermåliga bostadshygieniska förhållanden som /mannen/ lever i, gick det inte att finna någon mus- eller råttspillning i bostaden vid inspek-tionen . har i sedvanlig ordning erbjudit representan-ter från sociala sidan och att närvara vid besöket. Det konstateras att såväl bostadshus som tomt är i vanvårdat skick. Det an-kommer dock på att med stöd av förelägga om åtgärd i detta avseende. Vid de övriga besök som har gjort har en omgivningshygienisk bedömning gjorts, dvs en bedöm-ning huruvida /mannens/ boende utgör en sanitär olägenhet för närboende. har främst en luktbedömning gjorts och under vin-tern har en bedömning av fågelmatningen skett. Sanitär olägenhet, i hälsoskyddslagens mening, har ej konstaterats. I och med efterlevnaden av begränsningen i katthållningen har de sanitära för-hållandena vid fastigheten förbättrats. kommer f n ej att vidta några ytterligare åt-gärder med anledning av Er skrivelse. Vi är tacksamma om Ni ånyo kontaktar oss om Ni upplever störningar så att vi har en möjlighet att göra en störningsbedömning vid Er fastighet. Som upplysning meddelas att miljö- och hälsoskyddsnämnden kommer att be-svara en remiss från ombudsmän (), avseende Er JO-anmälan, vid nämndens sammanträde . JO Lavin anförde i beslut följande. Makarna W:s anmälan kom in till JO . I an-mälan redogörs för händelser och framåt. JO skall enligt sin instruktion normalt inte utreda händelser eller förhållanden som ligger om det inte finns särskilda skäl för det, se 18 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän. Mot bakgrund av detta koncentrerar jag min bedömning i ärendet till att avse det som inträffat när-mast före anmälan, men det som framkommit om förhållandena lig-ger givetvis som ett allmänt underlag för min bedömning. Jag delar upp bedömningen i olika delar avseende de olika kommunala nämnd-erna. /- - -/ agerande i ärendet måste i huvudsak bedömas med hänsyn till nämndens skyldighet att övervaka att bestämmelserna i (1987:10, PBL) efterlevs. I ärendet torde främst följande regler i 3 kap. 17 § PBL vara tillämpliga: "Tomter skall, oavsett om de har tagits i anspråk för bebyggelse eller inte, hållas i vårdat skick. De skall skötas så att betydande olägenheter för omgivningen och för trafiken inte uppkommer och så att risken för olycksfall be-gränsas. /- - -/" För att kunna göra övervakningen effektiv har rätt att utfärda förelägganden, vilka kan förenas med vite. kan även ansöka att kronofogdemyndigheten meddelar handräckning så att rättelse sker. Utredningen i ärendet får anses visa att den ifrågavarande tomten som min prövning omfattar sköttes på ett sätt som medförde betydande olägen-heter för omgivningen och att ett ingripande från därför var påkallat. Det framstår som sannolikt att makarna såsom grannar intagit partsställning i ärende. Detta har inneburit att nämnden i förhållande till makarna varit skyldig att iaktta bl.a. förvaltningslagens (1986:223) krav på enkel, snabb och billig handläggning (7 §). Makarna skrev till och . informerade stadsarkitektkontoret mannen om hans skyldigheter enligt PBL och uppmanade honom om att vidta åtgärder. Varför något tillsynsbesök med åtföljande kontakt med mannen inte förekom har inte förklarats. Kontoret begärde svar av mannen före , men när svar uteblev skedde inte någon besiktning förrän . Det hade då gått makarna W:s första hänvändelse till nämnden. Ännu då avfattade sitt remissvar till JO hade nämnden inte tagit ställning till om den skulle utfärda ett formellt föreläggande i saken. Jag anser att handläggningen av ärendet hos , även mot bak-grund av den förklaring som lämnats, fått ta en alltför och förutsätter att nämnden, om så inte redan skett, fattar beslut i ärendet. Jag delar uppfattning att nämnden borde ha hållit bättre kon-takt med makarna . Miljö- och hälsoskyddsnämndens befattning med ärendet får främst bedömas med utgångspunkt i nämndens uppgifter enligt djurskyddslagen (1988:534) och hälso-skyddslagen (1982:1080). Av utredningen i ärendet här framgår inte när det beslutades att mannen inte fick hålla mer än två katter. Det framgår dock att han inte efterkommit beslutet utan låtit antalet katter i bostaden öka i otillåten omfattning. har emellertid sedan åtminstone agerat genom att om-händerta och avliva katter hos mannen i stor utsträckning. Efter ett sådant ingri-pande hade mannen kvar två katter, och vid ett tillsynsbesök fanns där tre katter. Makarna W:s klagomål till JO i detta avseende går ut på att förvaltningen inte av egen kraft följt upp föreläggandet om katthållningen, utan att så skett endast till följd av påstötningar från deras sida. Denna aspekt av klagomå-let berörs inte i nämndens remissvar. Inte heller kommenteras uppgiften att kla-gandena vid tiden för JO-anmälan skulle ha "stött på" i sju eller rörande katterna, men utan resultat. Även om makarna vid upprepade tillfällen vänt sig till miljö- och hälso-skyddsförvaltningen rörande katterna ger utredningen inte stöd för ett antagande att förvaltningens insatser från djurskyddssynpunkt varit bristfälliga. Jag lämnar därför den aspekten av ärendet. När det gäller hälsoskyddsaspekten har makarna enligt anmälan vänt sig till miljö- och hälsoskyddsnämnden med en begäran om insatser mot förhållanden som de ansåg medföra sanitära olägenheter för dem. Nämnden har också enligt sitt remissvar till JO "handlagt ifrågavarande ärende ". har förvaltningen skriftligen lämnat makarna följande underrättelser: "Sanitär olägenhet, i hälsoskyddslagens mening, har ej konstate-rats" samt "kommer f n ej att vidta några ytterli-gare åtgärder med anledning av Er skrivelse". Nämnden har i sitt remissvar inte kommenterat detta. När någon vänder sig till en tillsynsmyndighet och begär ett ingripande för avhjäl-pande av de sanitära olägenheter som han menar sig drabbas av från en grannfas-tighet uppkommer hos myndigheten ett ärende som måste avslutas genom någon form av beslut. Detta beslut kan anmälaren överklaga om han anser att det går honom emot. Liksom i fråga om ärendet hos byggnads-nämnden torde makarna i ärendet hos miljö- och hälsoskyddsnämnden ha varit att betrakta som parter. Som ovan nämnts medför detta att nämnden i förhållande till makarna har haft att iaktta bl.a. förvaltningslagens krav på enkel, snabb och billig handläggning. Beslutanderätten inom en myndighet tillkommer nämnden, om det inte skett en formlig delegation exempelvis till någon tjänsteman inom förvaltningen. När ärendet om eventuell förekomst av sanitär olägenhet är så utrett som dess be-skaffenhet kräver måste det därför föras upp till nämnden eller delegaten för fat-tande av ett beslut. Förvaltningen, "", är i detta avseende endast ett beredningsorgan åt besluts-fattaren, och får inte sätta sig i be-slutsfattarens ställe eller fungera som ett filter för klagomålen. Det kan alltså inte godtas att , när det kom fram till att sanitära olägenheter inte förelåg, nöjde sig med att meddela makarna att det f n inte avsåg att vidta ytterligare åtgärder. I stället skulle förvaltningen ha sett till att ärendet presenterades för nämnden eller annan formell beslutsfattare. En särskild fråga är givetvis om förvaltningen borde ha kommit fram till ett avslut i ärendet än som skett; makarna har ju klagat på sani-tära olä-genheter . De ifrågasatta sanitära olägenheterna har i stor ut-sträckning härrört från katthållningen på grannfastigheten, och katthållningen har successivt minskat till följd av beslut om begränsning av den. Ut-redningen här visar inte om detta begränsningsbeslut tillkommit som en följd av insatser från miljö- och hälsoskyddsnämndens sida. Jag finner det anmärknings-värt att hand-läggningen av detta för fastighetens omgivning så väsentliga ärende fått pågå så . Om förvaltningen tidigare kommit fram till att någon sanitär olägenhet inte förelåg, kunde den ha tagit initiativ till att ett beslut av detta inne-håll fattades. Om den å andra sidan fann att det faktiskt var fråga om en sanitär olägenhet, borde förvaltningen ha sett till att frågan om ett föreläggande enligt 18 § hälsoskyddsla-gen presenterades för nämnden. I stället kom att förlöpa i avvaktan på att åtgärder enligt djurskyddslagen skulle ge resultat. Jag är alltså kri-tisk till att ären-det enligt hälsoskyddslagen fått ta så . Då det som i övrigt framkommit inte föranleder något uttalande, avslutar jag ären-det här. Statens jordbruksverks handläggning av ett ärende rörande införsel av sköldpaddor (Dnr 3978-1996, 3979-1996, 320-1997) I en anmälan som inkom anförde i huvudsak följande. Vid ett besök i träffade han en vän som hade hand om 4 500 sköldpad-dor med ursprung i den forna . Sköldpaddorna hade beslagtagits från smugglare av den ryska tullen. [CITES: Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and , Washingtonkonventionen ; JO:s anm] i och "" hade beslutat att sköldpaddorna inte kunde sättas ut i naturen, eftersom man inte visste exakt vilket område de kom ifrån, eller ens om de var infångade eller uppfödda. Inte heller kunde de avlivas på grund av ett internationellt avtal om artskydd. I stället skulle de säljas. övertalade vännen att sända 1 000 sköldpaddor till . Alla rättsliga dokument skulle följa med djuren. fick nu bråttom att ordna erforderliga svenska tillstånd. Han sände in en ansökan till om att registreras som sköld-paddsimportör. lämnade han även in en ansökan om ett svenskt CITES-till-stånd, och berättade för om hur det låg till med sköldpaddorna. fick han meddelande om att han blivit registrerad som importör av sköldpaddor från . När det gällde det svenska CITES-tillståndet fick han veta att han först måste uppvisa den ryska exportörens CITES-tillstånd. Han sände in samtliga handlingar i ärendet sedan han fått dem från , . lämnade han in en ansökan om att få föra in sköldpaddorna. Svaret blev att han först måste hyra en lämplig lokal för djuren. Han måste också förete ett skriftligt intyg från hälso-vårdsinspektören på orten. Detta var det sista intyg man ville ha av honom. En vän i samma bransch ringde och talade med handläggaren av ärendet för att kontrollera om missförstått något. Så var inte fallet. sände in intyget från hälsovårdsinspektören . frågade han per telefon handläggaren om ytterligare intyg kräv-des. Han fick det uttryckliga svaret att handläggaren hade alla intyg och handlingar hon behövde, och skulle skicka tillståndet med posten. Dagen därpå flög till . Han återvände med sköldpaddorna . På flygplatsen fanns inte som överens-kommits en läkare för att undersöka djuren. Flygplats-administrationen visste ingenting om hans last. Han ringde för att förhöra sig om vad som hänt. Han fick då beskedet att de intyg han skickat in hade sänts med telefax till dagen innan för verifiering. Detta hade inte fått veta innan avfärden. Djuren förvarades nu i transportlådor utan mat i . föreslog arrangemang för en återfrakt. svar kom genom ett beslut att avliva sköldpaddorna. Detta beslut stred mot CITES-reglerna som skyddar denna utrotningshotade art. 1.2 Anmälningar från och I en anmälan till JO begärde att JO skulle pröva handläggning av ärendet. Enligt uppfattning borde djuren ha transporterats tillbaka till eller ha hållits i djurparker för senare utplantering. Han anförde att ver-ket genom avlivningen måste ha brutit mot internationella konventioner till skydd för hotade djurarter.