frsrdg · GM04JO1 · 1999-01-01 00:00:00 — Noggrann familjehemsutredning gjordes. Far-brodern och hans hustru gav ett positivt intryck, medvetna om att det inte skulle bli en helt lätt uppgift men beredda att efter bästa förmåga ge trygghet så länge hon var i behov av det. Den sammantagna bedömningen var att detta hem uppfyllde erforderliga krav på omsorgsförmåga. De sva-rade mot föräldrarnas vilja att dottern skulle vara kvar i en miljö med den egna kulturella bakgrunden, som de med erfarenhet av den västerländska kulturen kunde visa förståelse för reaktioner. Place-ringen föregicks av en provplacering samt upprättades en arbetsplan att gälla inför och under placeringen, innehållande bl a kontakter med skola, social-tjänst, BUP samt stöd till familjen och särskild kontaktperson till . Som inledningsvis nämndes avslutades ärendet för kommuns del i samband med att flyttat till modern, som tilldömts vård-naden om henne. Med hänvisning till ovanstående anser vårdnämnden att den aktuella anmä-lan saknar grund. rädsla har tagits på fullt allvar och hennes intres-sen har värnats med utgångspunkt från utredarnas kunskap om barns/ungdomars behov av goda och trygga uppväxtbetingelser, även om vissa åtgärder gått flickan emot. Vid tiden för död var hon placerad i familjehem av i kommun. Med hänsyn härtill beslutade JO att på eget initiativ utreda hur social-tjänsten i kom-mun hade hanterat ärendet rörande . i kommun anförde efter remiss i ett yttrande till JO bl.a. följande. öppnade ärendet och en utred-ning enligt § 50 socialtjänstlagen inleddes mot bakgrund av att vårdnadsha-varen bodde i , att var försvunnen och att det sannolikt fanns be-hov av insatser. Efter att ha varit på rymmen kom till familjen på , där hon tidigare varit jourhemsplacerad i flera om-gångar av i först , och innan placeringen i i okt. En handläggare från Ung-domsgruppen och en från Familjehemsgruppen, , åkte ner till och träffade handläggare i , jour-hemsfamil-jen, och personal vid i . I socialtjänsts utredning jämlikt 50 § SoL och vårdplan daterad framgår att vår bedömning utifrån handlingarna från , våra kontakter med och med och hennes mamma och jourhemsfamiljen var att var en resursstark flicka, som i många stycken kände sina behov. familj hade haft svårigheter alltsedan an-komsten till 1991-92. Den känslomässiga stress familjen befunnit sig i hade även påverkat . Alltsedan reagerade mot situationen i hemmet genom att vägra att bo hemma hade arbetat för en lösning som inte accepterats av henne. Allt tydde på att därför tog sin framtid i egna händer genom att strategiskt arbeta för att återvända till , där hon från början sagt att hon ville vara. Av kommuns utredning framgår att de fäste större vikt vid att placering skulle tillmö-tesgå föräldrarnas önskemål om anknytning till hennes ursprung och släkt än vid hennes egna önskemål och uttalade farhågor. Handläggarna i so-cialtjänst såg fördelar med att skulle få stanna på , som hon själv ville. Det gav henne lugn och stabilitet och möjlighet att växa. Be-dömningen blev att det var riktigt att respektera i hennes strävan att göra det bästa av sin tillvaro under de omständigheter som rådde och att detta skulle göra att relationen till ursprungsfamiljen kunde få en öppning . mamma såg också fördelarna med att skulle få stanna på . jourhemsplacerade hos makarna och hon familjehemsplacerades där jml 6 och 22 §§ SoL . Familjehemshandläggaren åkte tillsammans med mamma till för att besöka familjehemmet och . Vi träffade också Got-lands kommuns handläggare och på också bror ., som rymt från fadern i och kommit till . Mor och dotter träffades . Återföre-ningen var positiv och mycket kärleksfull. linjeval till gymnasiet och val av utbildnings-ort diskuterades och i planerades till veckorna 49 och 50 och hon fick lov från skolan vecka 51 för att få stanna hemma hos mamman och syskonen över julen. När vi åkte tillbaka till följde M. med sin mamma hem i avvaktan på utredning om ev. place-ring. kom till med bokad återresa till . Hon bodde hos mamman och hon hade en god relation till mamman och hennes nye man och med sina småsyskon, men det fungerade inte mellan och M. Utredning pågick beträffande hans placering, ev på be-hand-lingshem. Familjerättsgruppen vid hade påbörjat vård-nadsutredning efter begäran från tingsrätten och i samråd med . hos en fotograf i fungerade inte tillfreds-ställande. Hon hade kontakter med kompisar från och upprördes över att hon inte fått tillbaka kläder och personliga tillhörigheter från farbro-derns familj. Hennes möbler har socialsekreterare från hämtat i okt. delgavs och modern socialnämnds § 50-utredning daterad och de samtyckte till vårdplan angående en längre tids placering i familjehem jml §§ 6 och 22 SoL hos makarna på . informerades ungdomsgruppshandläggaren per telefon av H. och att anmält sin bror och sina kusiner för att de hotat att döda henne, när hon helgen innan varit på dans. De hade stått och väntat på henne utanför danslokalen och uttalat hot mot henne. ringde till polisen, som skjutsade hem henne. uppgav mamma i telefon till famil-jehemshandläggaren att hotats till livet av sin bror och sina kusiner från när de var på samma tillställning i . H. hade informerat ku-sinernas släktingar i om att pojkarna gjorde dåliga saker i för att de skulle hindra dem från att åka till , men inte velat säga något om hotet mot . P.g.a. allvarlig oro för att skulle utsättas för bro-derns och kusinernas hot bokades hemresa till första möj-liga återresedag, . Vi sökte familjen i H:s hem, men utan att finna någon hemma. Vid telefonkontakt med familje-hemmet och H. kom vi överens om att måste lämna och återvända till familjehemmet på . hade familjehemshandläggaren telefonkontakter med och H. och familjehemmet och sammanträffade även med på socialkon-toret angående hotet mot henne. Bedömningen var att det var nödvändigt för att skydda henne att hon åkte tillbaka till familjehemmet så snart som möj-ligt för att sedan få besöka modern igen, när brodern placerats. Hon ville stanna hemma hos mamma och syskonen längre och ville inte åka 13/12 och även H. ville ha hemma längre. H. lovade att försöka ordna ny för på sitt arbete, så att var med henne . Det fanns inte några formella grunder för att mot och mo-derns vilja tvinga att åka från 13/12 och slutligen kom vi överens om att boka om återresan till 20/12. Telefonkontakter med och med hennes handledare bekräftade att hon fått på moderns arbetsplats och därvid planerades hennes PRAO fram till 20/12. JO hade vid beslutet tillgång till de hos och i kommun upprättade akterna angående . JO tog dessutom del av tingsrätts dom samt Hovrättens för dom . I ett beslut anförde stf JO följande. har ett särskilt ansvar för barn och ungdom. Detta kommer till uttryck i bl.a. 12 § socialtjänstlagen (SoL). Där sägs bl.a. att nämnden skall verka för att barn och ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden. Nämnden skall i nära samarbete med hemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver, och om hänsynen till den unges bästa motiverar det, vård utanför det egna hemmet. insatser för barn och ungdomar bygger på frivillighet från de be-rörda enskildas sida. Under vissa förutsättningar kan dock ett tvångs-in-gripande bli aktuellt. Regler härom finns i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Där sägs att sådan vård kan bli aktuell bl.a. om det på grund av misshandel, otillbörligt utnyttjande, brister i omsorgen eller något annat förhål-lande i hemmet finns en påtaglig risk för att den unges hälsa eller utveckling ska-das (2 § LVU). Jag vill inledningsvis framhålla att ärendet genom den komplicerade proble-matik som rådde inom och runt om hennes familj ställt vårdnämnden inför en rad svårlösta frågor. Den utredning som företagits i ärendet hos JO ger enligt min bedömning inte något stöd för anmälarens påstående att nämnden varit passiv. Inte heller har jag funnit att nämnden i något väsentligare avseende vidtagit felaktiga åtgärder. Jag vill redan här understryka att nämnden inte kan lastas för den tra-giska utgång som barnavårdsärendet fick genom att bragtes om livet av sina släktingar. Det finns emellertid några punkter i nämndens handläggning som jag vill ta upp till behandling. Den första frågan gäller val av familjehem . Som nämnden anfört i sitt yttrande hade man i princip att välja mellan ett släktinghem eller ett svenskt famil-jehem. Hur man skall göra valet när det gäller barn med invandrarbakgrund bely-ses bl.a. i 1995:7 Invandrar-barn i familjehem och Social-styrelsens Allmänna råd 1997:15, Tillämp-ningen av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Av intresse är också artikel 2 i tilläggspro-tokoll nr 1 till Europa-kon-ventionen, som gäller som svensk lag, där det föreskrivs att samhäl-let skall respektera föräldrars rätt att tillförsäkra sina barn en uppfostran och ut-bildning som står i överensstämmelse med föräldrarnas religiösa och filoso-fiska övertygelse. Även JO har berört frågan om placering av invandrarbarn i familje-hem (JO:s ämbetsberättelse 1989/90 s. 234). JO har uttalat att valet av familjehem alltid bör ske med utgångspunkten att barnet skall få behålla kontak-ten med sitt ursprung. När det är fråga om barn av utländsk härkomst är detta of-tast av alldeles särskild betydelse för barnets möjligheter att kunna utvecklas på ett gynnsamt sätt. Detta ställer speciella krav vid valet av familjehem. I första hand bör man sträva efter att placera barnet i ett hem med samma kulturella, etniska och språkliga krets som barnet. Om det inte går att finna ett hem inom den språkliga och kulturella krets som barnet tillhör, måste man försöka finna ett hem som tillå-ter barnet att vara den det är. Av vårdnämndens yttrande framgår att nämnden ingående övervägt olika alterna-tiv för placering av , där inte bara släktinghem eller svenskt familje-hem disku-terades utan också annat hem som förestods av landsmän till . I vårdnämndens akt angående framkommer att uttalade far-hågor för sin säkerhet om hon placerades hos sin farbror och faster i . Vid samtal med företrädare för i som vårdnämnden hade betonades vikten av att ta hänsyn till säkerhet. I nämndens utredning angående familjehems-placeringen anfördes bl.a. följande. I en sista konsultation med BUP anhöll vi om deras uppfattning om en eventuell placering hos farbrodern och hans hustru. har ju ett mycket tydligt motstånd mot en sådan placering och hade BUP upptäckt några starka kontraindikationer till en placering, t. ex. ett allvarligt själv-mordshot hos ? Här har vi delade uppfattningar om placering hos släk-ten i . BUP menar att "placering måste i första hand tillgo-dose behovet av skydd och garanti för en god och gynnsam uppväxt för henne utifrån de värderingar som finns i det svenska demokratiska samhäl-let. De tycker att det är viktigt att man lyssnar till egna synpunkter och respekterar hennes tankar och känslor". Så långt är vi överens. Det är BUP:s uppfattning att "risken för att skall råka ut för någon grad av våldshandlingar är större i släktens och farbroderns hem i än i ett familjehem en bit därifrån. Med tanke på att konflikter och känslomäs-siga uppträdanden kan uppstå i hemmet, är risken för spontana handlingar större än om bor i ett familjehem". Man är rädd för eventuella spontana och impulsiva våldshandlingar. Ingen personal från BUP har träffat familjen som skall placeras hos, d.v.s. hennes farbror och dennes hustru. Återknytning till föräldrar och framför allt modern är viktig, anser BUP, men man tror att detta kan bli svårt. Kontakten mellan modern och pappans släkt är inte den bästa. Slutligen tror BUP att farbrors familj kunde vara en slags stödfamilj för där hon får vistas på skollov och därigenom bibehålla kontakten med faderns släkt. Utredarna menar att riskfaktorer alltid finns. Utredarna uppfattar att farbro-dern kan skydda flickan mot fysiskt hot och vi menar att placering i en an-nan irakisk eller svensk familj skulle förmena språket, kulturen och all kontakt med familj och släkt. Varken föräldrarna eller släkten skulle accep-tera en sådan placering. Vid sina överväganden stannade trots invändningar placera henne hos farbrodern och fastern i . Polishandräckning fick senare till-gripas för att överföra till familjehemmet. Nämnden har som framgår av re-missyttrandet och utredningen i övrigt lagt stor vikt vid att valet av familjehem skulle ske så att skulle kunna behålla kontakten med sin kultur och åtmins-tone kunna skapa goda relationer till sin familj. För att en placering av hos farbrodern och fastern skulle kunna komma i fråga måste nämnden med något så när stor grad av säkerhet kunna utgå från att placeringen där tillförsäkrade erforderligt skydd mot dem som skulle kunna göra henne illa. Vad som anförs i utredningen kan ge intryck av att nämnden bedömde att förde-larna med en place-ring hos farbrodern var så stora att risken för att i Skellef-teå skulle utsättas för våld kunde tillmätas mindre betydelse. Om så skulle ha varit fallet hade nämn-den allvarligt åsidosatt sina skyldigheter gentemot . Jag har emellertid inte underlag för att hävda att nämnden inte i tillräcklig utsträckning beaktade behov av skydd. Såvitt framgår av utredningen utsattes inte heller för våld som hon var familjehemsplacerad hos farbrodern och fastern. Nästa fråga som jag vill ta upp gäller godkännande av farbroderns och fasterns hem som familjehem. Enligt 25 § första stycket SoL krävs social-nämndens med-givande för att en underårig skall få tas emot för stadigvarande vård i ett enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller annan vårdnadshavare. Ett sådant medgivande skall meddelas av socialnämnden i vårdnadshavarens hemkommun. Om nämndens prövning gäller ett hem i en annan kommun, skall nämnden råd-göra med social-nämnden i den kommunen innan den fattar sitt beslut (30 § första stycket SoL). När familjehemsplaceringen av behandlades av bodde fader, som efter föräldrarnas skilsmässa hade vårdnaden om henne, i . Det var således socialnämnden i som skulle godkänna famil-jehemmet. i saknade behörig-het att göra detta. Inte heller synes vårdnämnden ha samrått med i innan beslutet om placering fattades. Att nämnden åsidosatt de formella reglerna rörande placeringen är inte tillfredsställande. Om i den kommun där en pla-cering skall ske inte hörs, blir underlaget för beslutet om place-ring bristfäl-ligt. Genom samrå-det upp-märk-sam-mas även i den kom-mun där familjehemmet finns på att det i kommunen har placerats ett barn som socialtjäns-ten där har det yttersta ansvaret för. Ytterligare en fråga som jag vill uppmärksamma gäller upphörandet av familjehemsplacering hos farbrodern och fastern. fattade ett sådant beslut. Anledningen var att moder interimistiskt hade tillerkänts vårdnaden om , och det bedömdes lämpligt att flyttade hem till henne. Någon närmare utredning angående moderns förhål-landen gjordes inte vid tillfället. I den utredning som låg till grund för beslutet att placera hos far-brodern och fastern anfördes beträffande modern bl.a. följande. Modern har delvis undvikit att delta i utredningen. Hon har inte kunnat skydda utan ibland också slagit flickan. Hon har varit lojal mot sin man och sin kultur och uppmanat att uppträda som ett barn skall i deras familj. Vad gäller barnuppfostran har hon inte mycket att säga till om, det är fadern som bestäm-mer. efter det att flyttade hem till modern uppstod problem. förklarade att hon inte ville bo där. Orsaken synes ha varit moderns uppfatt-ning om uppfostran. rymde även från modern och var försvunnen . Jag har inte anledning att uttala mig om nämndens beslut att familje-hemsplaceringen skulle upphöra. Jag ställer mig däremot tveksam till att nämnden inte dess-förinnan närmare följde upp moderns förhållanden. Nämndens kunskap om mo-derns situation synes i huvudsak ha grundat sig på vad som framkom vid ett besök hos henne . Att kunskapen om hennes för-hållanden var begränsad illustreras av det faktum att nämnden i sin skrivelse till i kommun uppgav att modern levde tillsam-mans med en ny man men att nämnden inte kände till om de var gifta. Några när-mare uppgifter om den nye mannens syn på och hennes problem har inte re-dovisats. Mot bakgrund av vad som tidigare hade förevarit borde dock nämnden ha sett till att det gjordes en mer fullständig utredning rörande moderns förmåga att ta hand om och ge skydd. vill jag beröra frågan om vårdnämndens överlämnande av ärendet till i kommun. Ett sådant överlämnande skedde genom en skri-velse , varvid ärendet avslutades hos . Det finns i akten inte någon uppgift om att i kom-mun med-gav att ärendet överlämnades (jfr 72 § SoL). Med hänsyn till att det alltjämt fick anses ha rått en påtaglig osäkerhet rörande förhållan-den är det an-märk-ningsvärt att nämnden avslutade ärendet utan att förvissa sig om att förhållanden stabiliserats och att hon kunde bo kvar hos modern. Det visade sig också att det efter att hade avslutat ärendet uppkom behov av en ny familje-hemspla-cering av . i har lagt ned ett omfattande arbete på att finna en snabb och bestående lösning på de problem som förelegat i ärendet rörande . När en direkt hotbild mot inträdde tog för-hållandena på stort allvar och agerade energiskt för att hjälpa och skydda . Med facit i handen kan man beklaga att inte lyckades övertala och hennes moder att omgående skulle resa tillbaka till Got-land. Det ordna-des dock med vissa särskilda skyddsinsatser. Även om det förelåg ett hot mot måste händelseutvecklingen tillskrivas omständigheter som so-cialtjänsten knap-past kunnat förutse. Det föreligger inte något skäl för mig att rikta kritik mot so-cialtjänsten i för dess agerande i ärendet rörande . Flyttningsförbud enligt 24 § LVU är en åtgärd av tempo-rär karaktär och kan inte ersätta ett omhändertagande enligt (Dnr 4880-1996) till genomförde JO en inspektion av i kommun (JO:s dnr 3590-1996). Inspektionen ingick som ett led i JO:s ordinarie tillsynsverksamhet. Vid inspektionen granskades bl.a. akten angående U.B:s son K., född . I protokollet från inspektionen antecknades att länsrätten hade beslutat om flyttningsförbud beträffande K. Beslutet upphävdes av socialnämnden . Mot bakgrund av att ett flyttningsförbud är en temporär åtgärd och det kunde ifrågasättas om förbudet inte hade bort upphävas tidigare, beslutade JO att i ett särskilt ärende granska social-nämndens handläggning. JO lånade in socialförvaltningens i kommun akt angående K. Av den fram-gick bl. a. följande. K. har vistats hos U.B:s moster och dennas man i . meddelade i kommun med stöd av 27 § LVU genom ett beslut av ordföranden tillfälligt flyttningsförbud beträffande K. Beslutet underställdes Länsrätten i och fast-ställdes av länsrätten i ett beslut . Länsrät-ten biföll därefter i en dom socialnämndens ansökan om flyttningsförbud. I domen anförde länsrätten bl.a. följande. Till grund för nämndens ansökan ligger bl. a. ett utlåtande av barnpsykologen som uppgett bl. a: Jagutvecklingen är i en känslig fas just . K. behöver mycket värme, konsekvens och tydlig-het i sin växelverkan med vuxna. Skulle man omplacera honom bör det fin-nas extraordinära skäl, allmänt ser jag dramatiska "miljöförändringar" som stora risker för jagutvecklingen. - Av utlåtanden från överläkarna framgår att U.B. har mycket begränsade förutsätt-ningar att tillgodose K:s behov vad gäller hans placering. U.B:s kritik mot makarna X:s hem framstår inte så underbyggd att det finns anledning till an-nat antagande än att K. har en trygg och harmonisk tillvaro i sitt nuvarande hem. Av ovan angivna utlåtanden och övrig utredning gör länsrätten den be-dömningen, att det finns en påtaglig risk för att K:s hälsa och utveckling skadas om han skiljs från hemmet. Länsrätten bifaller socialnämndens ansökan och förbjuder tillsvidare U.B. att ta K. från makarna X:s hem. beslutade i kommun att upphäva flytt-ningsförbudet. Till grund för beslutet låg en utredning daterad . I den anfördes bl.a. följande. har ingen förmåga att ta hand om K., men hon kan träffa honom när hen-nes hälsa tillåter. F.n. är U.B:s hälsotillstånd instabilt och därmed kan hon ej föra ett adekvat och meningsfullt samtal med omgivningen. Vid de samtal som ut. haft med personal vid Öjeby sjukhem har det framkommit att det inte finns signaler som visar på att U.B. skulle framställa om att K. skall flyttas från familjehemmet. Efter remiss som angavs att avse om flyttningsförbudet borde ha upphävts tidigare än vad som blev fallet anförde i kommun följande. har ansvar för att de barn som är placerade i familjehem får god vård. I vårdansvaret ingår även att ge familjehemsföräldrarna de förut-sättningar och den kunskap som behövs för att de skall kunna ge de place-rade barnen gynnsamma uppväxtförhållanden. motiv att behålla flyttningsförbudet för K. har varit att un-der den tid K. skulle utredas vid barnhabiliteringen skulle både barnet och familjehemmet ges arbetsro och möjligheter att under så goda omständighe-ter som möjligt ge K. det stöd och den stimulans han behöver. Det var även viktigt för att få tillgång till information och kunskap om K:s eventuella begränsningar och vilka krav det ställer på familjehemsföräld-rarna. flyttningsförbudet har funnits har socialnämnden fått signaler både muntligt och skriftligt samt via telefonsamtal att U.B:s släktingar ifrå-ga-satte familjehemsföräldrarna och krävde en omplacering av K. till ett an-nat familjehem. som K. blivit utredd av barnhabiliteringen har so-cialtjänsten haft regelbundna kontakter med U.B:s förvaltare och sjukhus-per-sonal. Syftet har varit att få information om U.B:s hälsotillstånd väsent-ligt skulle förbättras så att hon skulle kunna utöva föräldraskapet till K. U.B. har vårdats på LPT. Enligt personalen vid Psyki-atriska klini-ken samt vid boendet för psykiskt långtidssjuka i där hon vis-tats, har U.B. upplevt press från sina släktingar att agera i K:s ärende. Det har visat sig att U.B:s psykiska hälsotillstånd kombinerat med hennes för-ståndshandikapp, kommer att begränsa hennes förmåga att planera och göra realistiska bedömningar och beslut om K:s framtid. påbörjades en utredning i syfte att ansöka om att vårdna-den om K. skulle överflyttas till familjehemsföräldrarna. I samband med detta visade det sig att faderskapsutredningen i ärendet ej var klar och fader-skapet ej var fastställt. Framställan om att detta skulle göras klart gjordes till och beslut i ärendet kom till-handa 960329. beslutade att flyttningsförbudet skulle upphöra med hänsyn till att K. visat att han utvecklas positivt. Det fanns inte längre några på-tag-liga signaler om att U.B. eller hennes släktingar skulle driva frågan om att K. skulle flyttas till ett annat hem. Det finns en samplanering mellan soc-psy-kiatrin-familjehemmet som verkar för god kontakt mellan U.B. och K. Plane-ringen för K:s framtid och en eventuell vårdnadsöverflyttning till fa-milje-hemsföräldrarna är möjlig utifrån den samlade informationen i ärendet. I ett beslut anförde stf JO bl.a. följande. Enligt 24 § LVU får länsrätten efter ansökan av socialnämnden eller tills vidare förbjuda den som har vårdnaden om en underårig att ta denne från ett hem som avses i 25 § socialtjänstlagen (1980:620), om det finns en påtaglig risk för att den unges hälsa eller utveckling skadas om han skiljs från hemmet. Vid tillkomsten av den aktuella bestämmelsen anförde föredragande statsrådet bl. a. följande (prop. 1989/90:28 s. 119). Vid frivilliga placeringar skall vården upphöra när föräldrarna begär det. I samband med - - - föräldrarnas begäran bör socialnämnden ta ställning till om barnet kan återvända till föräldrahemmet eller om några insatser behövs från sida för att underlätta en återförening. att barnet inte kan återvända hem utan påtaglig risk för skada på dess hälsa eller utveckling och går föräldrarna inte med på att barnet stannar kvar i familjehemmet, bör en ansökan om flyttningsförbud ges in till länsrätten.