frsrdg · GM04RR10 · 1999-01-01 00:00:00 — framhåller att sådana stela procedurer i stället för att göra nytta flyttar uppmärksamheten från det komplicerade utvecklingsarbete som krävs för det lokala lönebildningsarbetet. Enligt yttrandet har verket generellt sett en positiv inställning till stati--stik-analys av den lokala lönebildningen och avvisar inte användning av stati-stik vid uppföljning och utvärderingar. Verket framhåller dock att analysen måste bedrivas professionellt, systematiskt och långsiktigt annars kan den verka skadligt genom att sprida och befästa vanföreställningar. anför att förutsättningarna för en väl fungerande lönebildning behöver förbättras i alla led inklusive hos de granskande organen. Verket anser att revisorernas rapport endast bidrar till att ytterligare belysa detta behov och att revisorernas förslag inte på något sätt bidrar till att behovet tillgodoses. anför även att revisorernas resonemang om att myndigheternas ramanslag skulle kunna vara för generöst beräknade är anmärkningsvärt och att revisorerna inte torde vara okunniga om hur lönekostnadsdelen i ramanslagen bestäms. Verket undrar om revisorerna är medvetna om att de i rapporten resonerar som om de vill återgå till det tidigare systemet med centrala avtal som styr både myndigheternas löner och deras finansiering. menar att myndigheterna är väl medvetna om att staten inte skall vara löneledande på arbetsmarknaden. Verket anför även att det är svårt att rekrytera och behålla kvalificerade medarbetare om lönerna blir alltför låga inom den statliga sektorn. i län menar att det finns stora skillnader i myndigheternas ekonomiska förutsättningar. Detta medför, enligt , att vissa myndigheter kan ge sina anställda en förhållandevis god löneutveckling medan det för andra myndigheter utgör en ansträngning att ens nå upp till de centrala avtalens miniminivåer. Enligt finns det därmed en risk för att det inte är verksamhetens krav som blir styrande för lönesättningen. Många myndigheter kan ha svårt att behålla kvalificerad och kompetent personal till följd av bristande ekonomiska resurser. OFR anför att organisationen, bortsett från revisorernas motiv, tillstyrker revisorernas förslag i den del som avser redovisning av löneökningarna . Organisationen anser att de avtalsslutande parterna har intresse av att löneökningarna och orsakerna till löneökningarna kartläggs. OFR menar även att förutsättningen för en väl fungerande lokal lönebildning behöver förbättras ytterligare i alla led. Uppföljning, redovisning och analys av myndigheternas lönekostnader Revisorerna föreslår att regeringen ålägger myndigheterna att i årsredovisningen redovisa lönekostnader och övriga personalkostnader var för sig. Skälen till lönekostnadernas förändring i förhållande till föregående år skall kommenteras. Av redovisningen skall även framgå vilka kostnader som blivit följden av myndighetens lönerevisioner och vilka kostnader som uppstått i samband med beslut om höjning av enskilda anställdas löner mellan lönerevisionerna. framför inte några invändningar mot förslaget men anför att utformningen av revisorernas förslag kan vara ett av flera sätt att belysa löneutvecklingen på lokal nivå. Departementet menar att revisorernas underlag inte är tillräckligt uttömmande för att kunna utgöra underlag för en bedömning av den mest lämpliga metoden. instämmer i revisorernas förslag och menar att det finns skäl för regeringen att begära in de föreslagna redovisningarna. Departementet anför att redovisningarna skulle ge möjlighet till djupare analyser av myndigheternas förvaltningskostnader och ge bättre underlag i budgetarbetet. Dock menar departementet att redovisningarna inte självklart har sin plats i årsredovisningarna. I stället kan det övervägas om informationen skall lämnas i ett separat dokument som även skulle kunna innehålla annan personalekonomisk information. instämmer i revisorernas förslag. Sida menar att redovisningar enligt revisorernas förslag skulle utgöra ett bra underlag för arbetet med den verksamhetsanpassade lönebildningen. Sida anför dock att redovisningarna måste vara av övergripande natur och inte alltför detaljerade. instämmer i revisorernas förslag och menar att det är nödvändigt med regelbunden uppföljning av löneutvecklingen. framhåller dock att verket inte önskar en återgång till tidigare system med styrning i kostnadsslag. Verket menar vidare att det underlag som skall redovisas i årsredovisningarna måste vara tydligt definierat, att begrepp och metodik samordnas med och att de fakta som följs upp i största möjliga mån bör vara desamma mellan åren. framför inga invändningar mot förslaget. Verket menar dock att redovisningen inte får begränsa myndigheternas rörelsefrihet i frågor som rör den egna lönepolitiken. har inga invändningar mot att i årsredovisningen redovisa lönekostnader och övriga personalkostnader var för sig. Däremot biträder verket inte den del av förslaget som avser redovisningen av lönekostnader som uppstår till följd av lönerevisioner respektive mellan lönerevisionerna var för sig. Verket menar att en sådan redovisning rimmar illa med RALS 1998-2001 och avtalets intentioner. Verket motsätter sig inte kontinuerliga analyser av lönekostnadsökningarnas orsaker men anser att det är den totala kostnadsökningen som är intressant och inte enskilda delar av den. framför inga invändningar mot revisorernas förslag. Verket anför dock, i likhet med , att definitionen av vad som skall följas upp måste vara fullkomligt tydlig. menar att uppföljningen skall bestämmas i dialog med myndigheterna och att myndigheterna skall ges möjligheter att skapa kostnadseffektiva maskinella rutiner för uppföljningen. har inga invändningar mot förslaget. Verket anför att det är viktigt att belysa personaladministrativa händelser inom myndigheterna. Det är, enligt verkets yttrande, den mest framträdande resursen inom myndigheterna och bör därmed ingående redovisas i myndigheternas årsredovisningar. i län ställer sig positiv till förslaget och anser att den föreslagna skyldigheten bör åtföljas av en översyn av metoderna för beräkning av de årliga nivåhöjningarna av anslagen. Enligt behövs det bättre möjligheter för myndigheterna att planera löneutvecklingen mer långsiktigt och att det därför krävs bättre överensstämmelse mellan de cen-trala löneavtalen och modellen för pris- och löneomräkning av anslagen. Revisorerna föreslår att regeringen ålägger myndigheterna att i årsredovisningen redovisa vilka kollektivavtal för löner och andra anställningsvillkor som myndigheten tillämpar samt kollektivavtalens kostnader och resultat. instämmer inte i förslaget. Verket ifrågasätter värdet av att redovisa lokala avtal i form av flextidsavtal, avtal om förlängd uppsägningstid m.m. ifrågasätter starkt och avråder från sådana detaljerade redovisningar som skulle medföra en mängd gränsdragningsproblem. I förlängningen skulle en sådan redovisning, enligt verket, kunna bli styrande för det lokala förhandlingsarbetet och som en grund för fackliga yrkanden. menar att revisorernas förslag om redovisning av vilka kollek-tivavtal som tillämpas kan tjäna som exempel på att definitionen av vad som skall följas upp måste vara glasklar. Verket undrar t.ex. vad revisorerna menar att det är mer som skall redovisas enligt förslaget ovan jämfört med förslaget om redovisning av lönekostnader m.m. Revisorerna föreslår att regeringen följer upp och analyserar respektive myndighets löneutveckling och kostnaderna för löneutvecklingen i mål- och resultatdialogerna. Därvid skall myndigheternas förutsättningar att höja de anställdas löner och genomföra den ålagda verksamheten särskilt uppmärksammas. anför att mål- och resultatdialogerna bl.a. bör användas för att få en sammanhållen och övergripande bild av hur myndigheterna använder lönepolitiken som ett instrument kopplat till målen för verksamheten. instämmer med revisorernas förslag och anför att det är naturligt att ta upp frågor om kostnader, resursutnyttjande och effektivitet i diskussionerna om myndighetens måluppfyllelse och resultat. Departementet menar att det förhållande att många myndigheter har stora anslagssparanden i hög grad understryker betydelsen av att ta upp sådana frågor i dialogerna. anför att det finns goda skäl att uppmärksamma myndigheternas löneutveckling och förutsättningar att genomföra den ålagda verksamheten i mål- och resultatdialogerna. Sida anför i sitt yttrande att de av revisorerna föreslagna redovisningarna skulle komma att utgöra ett bra underlag för mål- och resultatdialogerna. menar att det är väsentligt att myndigheterna i mål- och resultatdialogerna får möjlighet att förklara motiven till lönekostnaderna och lönekostnadernas utveckling. instämmer helt i revisorernas förslag. 1 Revisorernas granskning 1 2 Revisorernas överväganden och förslag 2 2.1 Löneutvecklingen samt uppföljning och analys av myndigheternas löneutveckling och lönekostnader 2 2.2 Myndigheternas redovisning av den lokala löneutvecklingen 8 2.3 Myndigheternas redovisning av den lokala tillämpningen av kollektivavtal 10 2.4 Regeringens uppföljning och analys i mål- och resultat-dialogerna 12 3 Revisorernas förslag 13 1 Granskningens bakgrund och inriktning 22 1.2 Revisorernas skäl för granskning samt granskningens syfte 22 1.3 Tillvägagångssätt och avgränsningar 23 2 Lönebildning i staten 25 2.1 Parterna på det statliga förhandlingsområdet 30 3 Statens utgifter för löner 35 3.1 Ekonomiska utgångspunkter för löneförhandlingar 35 3.2 Anslag för löner och andra förvaltningskostnader 37 3.3 Ramavtal om löner m.m. - RALS 1993-95 38 3.4 Ramavtal om löner m.m. - RALS 1995-98 40 3.6 Lönehöjningar mellan lönerevisionerna 43 3.7 års avtalsrörelse 43 3.8 Ramavtal om löner m.m. - RALS 1998-2001 44 4 Löneutvecklingen under RALS 1993-95 och RALS 1995-98 46 4.1 Löneutvecklingen för statsanställda 47 4.2 Löneutvecklingen för identiska individer vid de sex fallstudie-myndigheterna 51 4.3 Resultatet av lönerevisionerna vid de sex myndigheterna 52 4.4 Lönehöjningar mellan lönerevisionerna 60 4.5 Personalrörligheten och löneutvecklingen 62 4.6 Har lönerna verksamhetsanpassats? 5 Uppföljning och utvärdering av löner och löneutvecklingen i staten 70 6 Revisorernas bedömningar och förslag 79 6.1 Hur stora blev lönehöjningarna? 6.2 Verksamhetens krav och löneutvecklingen 83 6.3 Lokalt handlingsutrymme och löneutvecklingen 85 6.4 Myndighetsvisa analyser av lokal löneutveckling 87 6.5 Redovisning av den lokala löneutvecklingen och löne-kostnaderna 88 6.6 Revisorernas förslag i sammandrag 91 Definitioner och förklaringar 99 Sammanställning av remissyttranden över rapport /99:5 Myndig-he-ternas lönekostnader 103 Uppföljning, redovisning och analys av myndigheternas lönekostnader 105 Fallstudierna kan rekvireras från revisorer Definitioner av begreppen arbetsmarknadens parter, kollektivavtal, förenings- och förhandlingsrätt finns i bilaga 1. lönen uttryckt i kronor. hade lönerna uttryckts i lönegrader (t.ex. N18). Den juridiska enheten staten omfattar myndigheterna och affärsverken under riksdag och regering. Som myndigheter redovisas även försäkringskassorna och de fonder som redovisas av myndigheter. Gruppen som utgjordes av ekonomer från de centrala parterna menade att de svenska lönerna som högst kunde öka i takt med lönerna i de övriga länderna i . (den s.k. Europanormen) för de totala svenska lönekostnadsökningarna (inklusive arbetsgivaravgifter) landade därmed på och framöver. Edin-gruppen underströk dock att detta inte kunde användas som norm för de centrala avtalen (I takt med , Samhällsekonomiska aspekter på lönebildningen, Rapport från Edin-gruppen, , s. 35). Enligt fick Europanormen visst genomslag avtalsrörelse. Särskilt arbetsgivarna inom den offentliga sektorn hänvisade, enligt , ofta till normprincipen som en återhållande faktor vid förhandlingarna (, 1997). För definitioner av olika begrepp se även bilaga 1. Lönespridningen har definierats som skillnaden mellan den övre och undre kvartilen dividerad med medianen. Kvartil är ett intervall i vilket av ett statistiskt material ligger, vart och ett av tre värden som delar ett statistiskt material i tre delar. Nedre kvartil i en redovisning av löner innebär att av lönerna är lägre, övre kvartil att av lönerna är högre. Det finns flera olika sätt att definiera och beräkna personalrörlighet. Revisorerna har dock valt att följa rekommendation och definition som återfinns i (1994) : lägst av antal nyanställda och avgångar genomsnittligt antal anställda Samtliga anställda vid respektive myndighet med lönebeteckning I eller C och som arbetar av heltid. Enligt innehåller verkets redovisningar av utfallet vid lönerevisionerna 1994 och 1995 personer som vare sig genererade något utrymme eller fick någon lönehöjning. Därför ligger utfallen vid dessa revisionstillfällen under de centrala avtalens nivåer.