bet · GM01FöU5 · 1999-05-11 00:00:00 — Härvid bör antalet ledningsnivåer granskas kritiskt.Kravet på robusthet och flexibilitet för att inte en eventuell angripareskall finna det särskilt lönsamt att bekämpa vårt ledningssystem för att nåsina politiska syften.Utskottet konstaterar att regeringen nu lämnar en samlad beskrivning tillriksdagen i frågan, dock utan underlag för ett principställningstagande.Utskottet kan ansluta sig till regeringens beskrivning i propositionen ombehovet av en samlad översyn av totalförsvarets ledningssystem. Det sammagäller om regeringens redogörelse för vilka utgångspunkter som bör gällaför översynen.Regeringen avser återkomma med förslag till ett övergripande beslut senastår 2001 men anför att vissa delbeslut bör kunna fattasdessförinnan. Enligt utskottet vore det en fördel med ett grundläggandebeslut samordnat med övriga omstruktureringsbeslut,vilket också framhålls i såväl partimotion Fö6 (m) av m.fl. somi kommittémotion Fö9 (kd) av m.fl. Utskottet har dock vissförståelse för att översynen kan behöva ta . Som följd härav ökarbetydelsen av att kunna genomföra vissa förändringar redan i närtid, t.ex.reduktion av antalet regionala ledningsnivåer och organiserandet av eninternationell ledningsstab.Nämnda motioner förordar parlamentarisk insyn i översynsarbetet med hänsyntill det politiska ansvaret för utformningen av ledningsfunktionerna.Utskottet kan instämma i detta och anser att en sådan insyn och påverkankan tillgodoses genom Försvarsberedningen, vilket också regeringenförutskickar i propositionen. Härav följer att partimotion Fö6 (m) yrkande22 och kommittémotion Fö9 (kd) yrkande 30 inte bör bifallas.Det militära ledningssystemetRegeringenRegeringen redovisar sin bedömning av vilka utgångspunkter som bör gällaför det militära ledningssystemets utveckling och anför bl.a.:Framtidens konflikter ställer nya krav på ledningsförmåga. Det krävs godledningsförmåga som kan hantera ett brett spektrum angrepp av mer ellermindre traditionellt slag och också den oklara övergången mellan fred ochkrig. Ledningsstrukturen bör därför ges god förmåga att utnyttjateknikutvecklingen. Detta gäller inte minst civil ledningsteknik ochtekniker för samverkan med civila och internationella ledningsorgan.Ledningen skall tillgodose både organisationens omedelbara ledningsbehovoch tillkommande ledningsbehov i en anpassningssituation närkrigsorganisationen växer. Ledningssystemet skall ha god uthållighet ochförmåga att kunna fungera även i starkt störd miljö. Ansvarsförhållanden,samverkans-, lednings- och rapporteringslinjer bör vara desamma i allalägen och om möjligt även vid internationella insatser. Ledning ochsamverkan på den högsta nivån måste kunna ske från geografiskt skildaplatser som funktionellt utgör en enhet. Det är därutöver nödvändigt attkoncentrera kompetensen till färre nivåer och enheter än för närvarande.Regeringen anför vidare att Försvarsmaktens högsta ledning består av etthögkvarter. Högkvarteret bör disponera en eller flera insatsledningar utanterritoriellt ansvar, varvid möjligheterna att integrera de operativa ochtaktiska ledningsnivåerna skall tillvaratas. Insatsledningarna skall kunnaleda behovssammansatta styrkor av krigsförband. Delar av insatsledningarskall kunna ingå i multinationella styrkor samt i en internationellledningsstab.Den regionala ledningsnivån bör bestå av en territoriell ledning medansvar för samverkan med totalförsvarets civila delar. Den skall ocksåutgöra stöd till de operativa styrkorna. Den territoriellaledningsorganisationen bör vara behovssammansatt beroende påmilitärgeografi, infrastruktur och uppgifter. Även den civilaledningsstrukturens utformning bör beaktas.Regeringen avser att mot denna bakgrund uppdra åt Försvarsmakten attnärmare redovisa förslag till utformning av det militära ledningssystemet.MotionenI partimotion Fö6 (m) av m.fl. påpekas att utvecklingen ochinförandet av Försvarsmaktens ledningssystem upprepade gånger hardrabbats av förseningar. Det sägs vara djupt otillfredsställande attFörsvars-maktens ledningsstöd inte är godtagbart, speciellt som det äldreledningssystemet uppenbarligen inte klarar . Enligtmotionärerna bör hos regeringen begära en utvärdering av hittillsgenomfört utvecklingsarbete (yrkande 23). Denna bör redovisas senast undertredje kvartalet år 1999.UtskottetUtskottet kan ansluta sig till regeringens beskrivning i propositionen avutgångspunkterna för det militära ledningssystemets utveckling.I partimotion Fö6 (m) av m.fl. begärs att skall anmodaregeringen att utvärdera genomfört utvecklingsarbete på detoperativa ledningssystemet och redovisa detta senast under tredjekvartalet 1999 (yrkande 23). Utskottet delar motionärernas oro för attFörsvarsmakten i närtid inte kommer att ha ett godtagbart ledningsstöd.Utskottet har erfarit att regeringen ålagt Försvarsmakten att före beslutom driftsättning redovisa det hittillsvarande arbetet med systemet ORION.Bland annat måste kraven på säkerhet mot intrång i systemet vara uppfyllda.Utskottet håller med motionärerna om behovet av att regeringen informerar ifrågan. Ärendets karaktär talar dock för att företrädare förRegeringskansliet direkt bör informera utskottet. Motionsyrkandet bördärmed kunna bli tillgodosett, varför det inte bör bifallas av riksdagen.Ledningssystem för det civila försvaretRegeringenRegeringen redovisar sin bedömning av vilka utgångspunkter som bör gällaför ledningssystem för det civila försvarets utveckling och anför bl.a.:Den förändrade hotbilden ställer krav på en ny form av ledningsstrukturinom det civila försvaret. Denna struktur skall vara så utformad attledning kan utföras vid olika slags hot och väpnade angrepp.Sammanhanget mellan olika delar av hotspektret måste säkerställas.Ansvaret för att lägga fast krav, genomföra förberedelser och utöva ledningi en akut situation måste hänga samman sinsemellan och med ansvaret förfinansieringen.För att säkerställa en tillräcklig ledningsförmåga måsteansvarsförhållandena, både när det gäller ansvar inom en samhällssektor ochansvar inom ett geografiskt område, vara tydliga. Regeringen,länsstyrelserna och kommunerna har viktiga roller, både vad gällersamordning av förberedelser, dvs. beredskap i vid mening, och ledning iakuta situationer. Organisation och kompetens, liksom befogenheter ochskyldigheter, måste motsvara kraven på krishanteringsförmåga.Regeringen avser att ge ÖCB uppdrag rörande underlag för en förändring avledningssystemet för det civila försvaret.UtskottetUtskottet kan ansluta sig till regeringens beskrivning i propositionen avutgångspunkterna för utvecklingen av ledningssystem för det civilaförsvaret.Ledning och samordning vid svåra påfrestningar på samhället i fredRegeringenRegeringen redovisar sin bedömning av vilka utgångspunkter som bör gällaför ledning och samordning vid svåra påfrestningar på samhället i fred ochanför bl.a:Beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred har behandlats vidett flertal tillfällen . Ett av de områden som ägnatssärskild uppmärksamhet är hur samhällets åtgärder vid svåra påfrestningarskall ledas och samordnas. Enligt regeringen behöver frågan om ändradlagstiftning i detta sammanhang övervägas ytterligare.Regeringen påpekar att försvarsutskottet i betänkande 1996/97:FöU5 i stortställt sig bakom vad regeringen föreslagit om åtgärder mot svårapåfrestningar på samhället i fred samt att utskottet ansett att regeringenmed förtur borde se över frågan om ledningsprinciperna och återkomma tillriksdagen med förslag till erforderliga författningsändringar. Utskottetmenade härvid bl.a. att uppgifterna för en krishantering måste kunnadelegeras i ledningskedjan regering-länsstyrelse-kommun. Vidare anfördeutskottet att regeringens, länsstyrelsernas och kommunernas skyldigheteroch befogenheter vid hanteringen av en svår påfrestning mot samhället ifred måste vila på en tydlig grund.Regeringen anför att den bl.a. som följd av försvarsutskottets uttalandetillsatte en arbetsgrupp inom för att utreda vissa frågorom skyldigheter och befogenheter vid svåra påfrestningar på samhället ifred. Arbetsgruppen överlämnade sin rapport . Rapportenbehandlade generella utgångspunkter för arbetet med att hantera svårapåfrestningar i fred samt hur ansvars-, kompetens- ochbefogenhetsfördelningen mellan olika aktörer bör fördelas. Rapportenavslutades med förslag till hur arbetet med författningsreglering börbedrivas.Enligt arbetsgruppen har ett av problemen i det hittillsvarande arbetetvarit att det inte finns någon enhetlig uppfattning om vad en svårpåfrestning på samhället i fred innebär. Det är därför inte möjligt att igenerella termer ange alla de åtgärder som kommer att behöva vidtas inomstaten, kommunerna eller landstingen. Bland annat mot denna bakgrund anserarbetsgruppen att behovet av ytterligare åtgärder och åtföljandeförfattningsreglering bör granskas genom att man inom varje berördsamhällssektor går igenom den lagstiftning som kan bli aktuell att tillämpavid händelser som kan utvecklas till en svår påfrestning på samhället ifred.Regeringen bedömer att hanteringen av svåra påfrestningar på samhället ifred måste beaktas i flertalet samhällssektorer. Grundprincipen bör varaatt varje sektor själv ansvarar för att kunna hantera de störningar ochpåfrestningar som kan drabba sektorn. Inte minst bör detta ske genom redan från början bygger in en robusthet mot störningar. Genomförsvarspolitiken skapas emellertid betydande resurser som kan bidra tillförmågan att hantera svåra påfrestningar. Försvarspolitiken bör utformasmed hänsyn härtill. Detta innebär inte, enligt regeringen, någon förändringav ansvars- och rollfördelningen.Syftet med att kunna bistå med totalförsvarsresurser skall vara att iextraordinära lägen kunna stärka det normala fredssamhällets förmåga atthantera risker och störningar. En kontinuerlig övnings- ochutbildningsverksamhet i att delta i hanterandet av svåra påfrestningar bördärför äga rum. Särskilt viktigt är det att öva hur totalförsvarsresursernapå bästa sätt skall underställas de ansvariga myndigheterna i derasreguljära myndighetsutövning.Regeringen pekar på att utnyttjandet av sektorsövergripande resurser iakuta situationer kan innebära ett ledningsproblem. Regeringen har beslutatatt inom genomföra en sektorsvis genomgång av behovet avåtgärder och en översyn av författningsreglering m.m. inom de områden somkan bli berörda vid svåra påfrestningar på samhället i fred.Genomgången av sektorslagstiftningen bör härutöver kunna ligga till grundför en bedömning av behovet av eventuell generell författningsreglering ochöverväganden av vissa andra frågor inom området som exempelvis finansiering. En fråga som därvid särskilt bör prövas är hur Försvarsmaktens kostnaderför insatser som genomförs vid svåra påfrestningar på samhället i fredskall täckas.UtskottetUtskottet kan ansluta sig till regeringens beskrivning i propositionen avvilka utgångspunkter som bör gälla för ledning och samordning vid svårapåfrestningar på samhället i fred.InformationskrigföringRegeringenRegeringen pekar på att det växande hotet inom områdetinformationskrigföring särskilt uppmärksammades försvarsbeslut.Regeringen tillsatte som följd härav en arbetsgrupp ominformationskrigföring inom . I gruppens uppgifter ingickbl.a. att föreslå ansvarsfördelning samt föreslå riktlinjer för en strategipå området. Arbetsgruppen har lämnat två rapporter till regeringen.Regeringen uppdrog vidare åt Statskontoret att utarbeta ensammanhållen strategi för IT-säkerhet avseende samhälletsinformationsförsörjning. I uppdraget ingick att precisera statens ansvaroch ange hur säkerhetsarbete kan inordnas i det nationellahandlingsprogrammet för IT, samt hur arbetet med IT-säkerhetsfrågorna börorganiseras och fördelas mellan olika statliga myndigheter.Regeringens bedömning är att gränsen mellan vad som är att betrakta somåtgärder för att motstå informationskrigföring och åtgärder för att öka IT-säkerheten i stor utsträckning är diffus. Utvecklingen av hot och riskerinom området informationskrigföring ställer ökade krav på den grundläggandeIT-säkerheten i samhället och accentuerar behovet av en sammanhållenstrategi för informationskrigföring och samhällets IT-säkerhet.Såväl Statskontoret som arbetsgruppen om informationskrigföring har i sinarapporter understrukit vikten av en bättre samordning av IT-säkerhetsarbetet och skyddet mot informationskrigföring. Regeringen delarutredningarnas bedömningar att samordningen behöver förbättras. Frågan omvad samordningsansvaret bör omfatta och hur det skall organiseras kommeratt behandlas inom ramen för den utredning om planeringssystem för detcivila försvaret och beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället ifred som berörts i det föregående. Vidare anser regeringen att de ovannämnda åtgärderna kan medföra att lagstiftningen bör ses över.En fortsatt och fördjupad analys av frågor som rör skyddet motinformationskrigföring är enligt regeringens bedömning nödvändig. Likaså ärdet angeläget att i det fortsatta arbetet belysa förutsättningarna förinternationell samverkan och de folkrättsliga frågorna.MotionenFolkpartiets partimotion Fö7 (fp) av m.fl. välkomnar attfrågorna om informationskrigföring nu lyfts in i behandlingen av denförändrade försvarspolitiken. Motionärerna är däremot missnöjda med attpropositionen endast förespråkar en fortsatt analys. De anser nämligen attdet är hög tid att nu ta ett samlat grepp om informationskrigföringensolika frågor. Det gäller särskilt frågan om ett samordningsorgan på centralnivå, där den interdepartementala arbetsgruppen föreslår att detta ansvaråläggs , och frågan om att inrätta enpermanent samordningsgrupp på hög nivå inom . Motionärernaanser att dessa förslag bör behandlas med förtur i den fortsatta analysen,så att styrproblemen sätts i centrum med en tydlig helhetssyn. Likaså ansesdet välkommet att få förutsättningarna för en internationell samverkan inomområdet belysta i det fortsatta arbetet. Vad som sålunda anförts i motionenom informationskrigföring bör som sin mening ge regeringen tillkänna (yrkande 10).UtskottetUtskottet kan ansluta sig till regeringens bedömning om behovet av ensammanhållen strategi för informationskrigföring och samhällets IT-säkerhet. Det är nödvändigt med ett fortsatt och fördjupat arbete kring frågor somrör skyddet mot informationskrigföring. Det krävs ett samlat grepp om dettanya område och ansvaret på myndighetsnivå måste definieras och läggas fast.Utskottet ansluter sig sålunda till synsättet i partimotion Fö7 (fp) avLars m.fl. om det nödvändiga i att ta ett samlat grepp ominformationskrigföringens olika frågor och att då sätta styrproblemen icentrum. Enligt vad utskottet erfarit utgör också detta en avutgångspunkterna för vad som kommer att behandlas inom ramen för enutredning om planeringssy-stem för det civila försvaret mot svårapåfrestningar i fred. Det är viktigt att detta arbete kommer i gång snabbtoch inriktas på ett sätt som minskar risken för att olika myndigheter, ibrist på styrning, agerar självständigt till förfång för möjligheten att fåtill stånd en samlad lösning.Motionens yrkande 10 bör därmed bli tillgodosett varför det inte börbifallas av riksdagen.Informationsberedskap inför svåra påfrestningar på samhället i fredRegeringenRegeringen har i skrivelse 1998/99:33 Beredskap vid svåra påfrestningar påsamhället i fred anmält att bl.a. informationsberedskapen kommer attbehandlas kontrollstation. Regeringen återkommer till fråganoch framhåller följande.En god informationsberedskap innebär att de verksamheter som omfattas avberedskapskrav har sådana planer, sådana personalresurser inte minst i formav erfaren, utbildad och övad personal, och sådana tekniska hjälpmedel attinformationsverksamheten vid extrema situationer snabbt kan påbörjas ochsedan fortgå och med hög belastning.Att kunna hantera kriskommunikationen blir i situationer av detta slagavgörande för möjligheterna att vidmakthålla förtroende och förmedlainformation som leder till rationella åtgärder hos berörda myndigheter ochmänniskor.Under normala förhållanden arbetar de offentliga organen och massmediernakontinuerligt med olika informationsinsatser. Medierna är vana vid och harberedskap för omfattande och kontinuerliga informationsinsatser, även understörda förhållanden i samhället. För de olika offentliga organen är däremotsvåra fredstida påfrestningar något som kan leda till stora problem för deenskilda verksamheternas informationsinsatser, om inte särskildaberedskapsplaner för information snabbt kan sättas i verket.Händelseförlopp av allvarlig karaktär ger oftast återverkningar i en ellerflera kommuners verksamhet. Det är också här som medborgarnas krav påfullständig och konkret information från ansvariga organ, liksom snabb ochkorrekt nyhetsförmedling snabbast gör sig märkbar. En erfarenhet från olikaövningar som genomförts torde också vara att det från de offentligaorganens sida på alla nivåer är vanligt att kraftigt underskatta det storainformationsbehov som uppstår vid en samhällsstörning.Det är viktigt att framhålla betydelsen av att myndigheter som kan kommaatt omfattas av svåra påfrestningar på samhället i fred har en inövadförmåga att finna former för samråd och samverkan kringinformationsgivningen. Om så inte är fallet finns uppenbara risker för attden information som lämnas från olika håll kan bli svårbegriplig ochtvetydig. Detta kan innebära en allvarlig informationskris som snabbt kanleda till stor misstro mot samhällsorganen och skapa långvarigaförtroendekriser.Som nämnts i det föregående har regeringen beslutat om en sektorsvisgenomgång av de författningar som kan ha betydelse för beredskapen motsvåra fredstida påfrestningar. Genomgången kommer även att avse andrafrågor av betydelse för beredskapen. En av dessa frågor gällerinformationsberedskapen inom olika samhällssektorer. Det är enligtregeringens mening ytterst angeläget att de eventuella brister som kanframkomma vid en sådan genomgång avhjälps.MotionenKristdemokraterna anför i kommittémotion Fö9 (kd) att erfarenheterna visaratt det inte är ovanligt att underskatta det stora informationsbehovet viden svår samhällsstörning. I vårt moderna informationssamhälle ställs extrastora krav från medborgare på medierna att information snabbt når ut om denaktuella situationen. Myndigheterna måste därför ha förmåga att samordnaenkel och tydlig information till allmänheten. Motionärerna menar därföratt det är angeläget att göra en noggrann översyn av samhälletsinformationsberedskap (yrkande 31).UtskottetUtskottet kan ansluta sig till regeringens bedömning ominformationsberedskapen inför svåra påfrestningar på samhället i fred.Regeringen påpekar att den beslutat om en sektorsvis genomgång avförfattningar som kan ha betydelse för beredskapen mot svåra påfrestningar.Genomgången kommer också att avse andra frågor av betydelse för beredskapen. Utskottet utgår från att den noggranna översyn av samhälletsinformationsberedskap som i kommittémotion Fö9 (kd) anses angelägen därmedkommer till stånd. Motionens yrkande 31 bör sålunda inte bifallas.Samhällets räddningstjänstUtskottet behandlar här vad regeringen i propositionen (s. 192-196) anförtom samhällets räddningstjänst.RegeringenRegeringen avser att låta genomföra en översyn av räddningstjänstlagen (1986:1102) och följdförfattningar till denna. För denna översyn skall bl.a.lämnade bedömningar och förslag i betänkandeRäddningstjänsten I - Rädda Och Skydda (SOU 1998:59) i huvudsakligga till grund.Som bakgrund till regeringens avisering om en översyn avräddningstjänstlagen och följdförfattningar till denna anförs bl.a. attverksamheten präglats av internationaliseringen, t.ex. EU-samarbetet, genomförande av internationella civila humanitära katastrof-och räddningsinsatser samt det säkerhetsfrämjande arbetet i Central- ochÖsteuropa. Vidare har införandet av lagen (1994:1720) omcivilt försvar och ändringar i räddningstjänstlagen haft betydelse genomatt kommuner nu fått ett ansvar för att organisera och planera för enräddningstjänst under höjd beredskap.Genom beslut med anledning av totalförsvarsproposition(prop. 1996/97:4, bet. FöU1, rskr. 109) har fastställts att principen omhelhetssyn skall tillämpas. En helhetssyn bör således prägla samhälletssatsningar och åtgärder för att förebygga och hantera hot och risker isåväl fred som krig. Detta innebär bl.a. att totalförsvarsresurserna skallutformas så att de även kan användas vid internationella fredsfrämjande ochhumanitära insatser och stärka samhällets förmåga att förebygga och hanterasvåra påfrestningar på samhället i fred.I propositionen redogör regeringen för förslag.Av redogörelsen framgår bl.a. att utredningen gör bedömningar och lämnarförslag om principer för det offentliga åtagandet när det gällerverksamhetsområdet mot olyckor. Utgångspunkten i fråga omfördelningen mellan enskilda och det offentliga är att enskilda personeroch företag har ansvar för att skydda sitt liv, sin egendom samt för attinte förorsaka olyckor, medan det offentliga ansvarar för skydd av miljönoch andra samhälleliga intressen. Först när den enskilde inte själv klararatt skydda sig är det ett offentligt ansvar att ingripa.Utredningen föreslår vidare en total översyn av räddningstjänstlagen,räddningstjänstförordningen samt vissa författningar som är kopplade tilldessa. Utredningen lämnar härutöver bl. a. följande konkreta förslag.Ansvaret för den operativa insatsen vad gäller eftersökning av försvunnapersoner, även vad gäller fjällräddning, bör enligt utredningen flyttasfrån polisen till den kommunala räddningstjänsten.Enligt utredningen finns behov att inrätta nationella och regionalaförstärkningsresurser i form av personal och materiel.Finansieringsfrågorna i de olika skeendena har belysts av utredningen, somkonstaterar att nu gällande praxis fungerar väl och bör tillämpas även ifortsättningen. Verksamhetsutövarna bör också framgent, efter en olycka,bära kostnaderna för återställningsskedet. Vissa finansieringsfrågor börprövas i en författningsöversyn.Beträffande Statens räddningsverks framtida ansvar och uppgifter föreslårutredningen en indelning i nya verksamhetsgrenar. Vidare föreslår utredarenvad beträffar verksamhet under höjd beredskap en uppdelning av anslaget förStatens räddningsverk i en fredsdel och en del för höjd beredskap,befolkningsskydd, utbildning och övning samt tillsyn, riskhantering,forskning, utveckling och tillsyn. Förslaget innebär att funktionenBefolkningsskydd och räddningstjänst förändras innehålls- ochansvarsmässigt. () föreslåstillsammans med svara för befolkningsskyddet och Räddningsverketför samhällets räddningstjänst. För räddnings- och ledningscentraler börfördelningskriterier tas fram vad avser fredsnytta respektive nytta underhöjd beredskap.Utbildningen av civilpliktiga bör i fortsättningen samordnas ochadministreras av Räddningsverket.I propositionen redovisas följande skäl för bedömningen av samhälletsräddningstjänst.Regeringen ansluter sig i stort till de principer utredningen har förtfram om det offentliga åtagandet och anser att det kan finnas skäl attfortsatt överväga arbetsformerna avseende samhällets skydd mot olyckor ochde myndighetsuppgifter m.m. som sammanhänger med detta.Ett flertal av de frågor som behandlas i betänkandet är av sådan karaktäratt de fordrar ändringar i gällande föreskrifter. Regeringen avser att låtagöra en översyn av räddningstjänstlagen och följdförfattningar. För dennaöversyn skall utredningens bedömningar och förslag i huvudsak ligga tillgrund.Eftersökning av försvunna personer bör alltjämt vara en polisiär uppgift,men ökad samordning med den kommunala räddningstjänsten bör eftersträvas.Vad gäller frågan om nationella och regionala förstärkningsresurser harregeringen uppdragit åt att inrättasådana på sju platser i landet.