bet · GM01KU15 · 1999-03-02 00:00:00 — Bestämmelsen i 9 §fjärde stycket gäller inte för en myndighetsanvändning av personuppgifter i allmänna handlingar.Regeringens propositionI proposition 1997/98:44 om personuppgiftslagenredovisade regeringen att Lagrådet i sitt yttrandehade anfört att det inte var övertygat om att EG-direktivet (95/46/EG) om skydd för enskilda medavseende på behandling av personuppgifter och om detfria flödet av sådana uppgifter går att förena medoffentlighetsprincipen och att de tolkningar somregeringen gjort framstod som pressade. Lagrådethade bl.a. anfört att det mot bakgrund av syftet meddirektivet (skapandet av en gemensam hög skyddsnivåsom skapar förutsättningar för ett fritt flöde avuppgifter mellan länderna) inte var sannolikt attEG-domstolen skulle godta en tolkning av direktiveti den riktning som regeringen gjort. Enligt Lagrådetfanns det en påtaglig risk för att domstolen skullefinna offentlighetsprincipen oförenlig meddirektivet. För att man skulle vara säker på att densvenska lagstiftningen skulle stå sig vid enprövning i ansåg Lagrådet attbestämmelserna i och sekretesslagen (1980:100)måste ändras.Regeringen delade inte de farhågor rörande EG-direktivets förenlighet med offentlighetsprincipensom framförts av Lagrådet och en delremissinstanser. Regeringen påpekade att det härrörde sig om en svensk grundlagsskyddad rättighetmed lång tradition som är en viktig del av detsvenska statsskicket. Den svenskaoffentlighetsprincipens starka ställning ochgrundläggande betydelse för det svenskaförvaltningssystemet var enligt regeringen väl kändi de övriga medlemsstaterna. Regeringen framhöll attdirektivet, under det förhandlingsarbete som ägderum efter det att blivit medlem i EU,förändrades på flera punkter av särskilt storbetydelse för frågan om förhållandet tilloffentlighetsprincipen. Enligt regeringen var detockså av särskilt stor betydelse att förändringarnatill stor del föranleddes av den svenskainställningen och att förändringarna alltså syftadetill att göra det möjligt för medlemsstaterna attförena regler om skydd för personuppgifter med enoffentlighetsprincip. Detta hade särskilt tydligtmanifesterats i punkt 72 i direktivets ingress.Vidare anförde regeringen att också isamband med förhandlingarna som resulterade iAmsterdamfördraget hårt hade drivit frågan om ökadöppenhet inom EU. Enligt regeringen hade dettaarbete varit framgångsrikt bl.a. eftersom Sverigehade kunnat påvisa den positiva betydelse en välutvecklad offentlighetsprincip har för vårt land.Regeringen påpekade att utvecklingen inom EUotvivelaktigt gick mot en ökad öppenhet. Vidareansåg regeringen att det borde framhållas attLagrådet inte hade preciserat sin kritik motregeringens tolkning samt att Lagrådet hade uttalaten viss förståelse för att regeringen inte villegöra ingrepp i offentlighetsprincipen. Regeringensbedömning i propositionen rörande tolkningen avolika artiklar i EG-direktivet var enligtregeringens mening ytterst välgrundad, särskilt motbakgrund av förklaringen om offentlighetsprincipen idirektivets ingress. Det fanns enligt regeringensmening inte anledning att anta att viden eventuell prövning av frågan skulle se saken påett annat sätt.Konstitutionsutskottets tidigare bedömningVid sin behandling av proposition 1997/98:44 ompersonuppgiftslagen konstaterade utskottet i sinbedömning av lagens förhållande tilloffentlighetsprincipen bl.a. attoffentlighetsprincipen med sin avgörande betydelseför den fria åsiktsbildningen utgör en omistlig delav vårt konstitutionella system. Utskottet anfördeatt offentlighetsreglerna är vår nationellaangelägenhet och att gemenskapsinstitutionerna intehade någon befogenhet att harmonisera reglerna pådetta lagstiftningsområde. Vidare hänvisadeutskottet till sitt tidigare uttalande om att, omdet skulle uppkomma en konflikt inom det område därEU-institutionerna har befogenhet att fatta beslut,det borde vara möjligt att med framgång hävda dencentrala ställning som offentlighetsprincipen ochmeddelarfriheten har i vårt konstitutionella system.Enligt utskottets mening hade vad som förevarit idet nu aktuella ärendet inte gett anledning tillnågon annan bedömning. Det fanns enligt utskottetsåledes varken med hänsyn tilloffentlighetsprincipen som sådan eller vad somförevarit i lagstiftningsärendet anledning att,såsom begärdes i en motion, göra en omprövning avnuvarande offentlighetslagstiftning. Motionenavstyrktes därför.I enlighet med det anförda saknades vidare enligtutskottets mening anledning att, såsom yrkades i enmotion, begära att regeringen skulle ta initiativtill en ändring av EG-direktivet så att ingatveksamheter kan råda huruvida en normkollisionföreligger mellan direktivet och svenskabestämmelser om allmänna handlingars offentlighet.Utskottet tillstyrkte vidare regeringens förslagatt det i personuppgiftslagen infördes en uttryckligbestämmelse om att lagen inte tillämpas, om detskulle inskränka myndigheternas skyldigheter attlämna ut personuppgifter enligt 2 kap. TF. Därutövertillstyrkte utskottet förslaget att det infördes enbestämmelse om att lagen inte hindrar att enmyndighet bevarar allmänna handlingar eller attarkivmaterial tas om hand av en arkivmyndighet. Ienlighet med detta avstyrkte utskottet en motion,vari begärdes att regeringens förslag i denna delskulle avslås.I enlighet med det anförda saknades vidare enligtutskottets mening anledning att, såsom yrkades i enmotion (mp), begära att regeringen skulle tainitiativ till en ändring av EG-direktivet så attinga tveksamheter kan råda huruvida en normkollisionföreligger mellan direktivet och svenskabestämmelser om allmänna handlingars offentlighet.I en reservation (m) anfördes att regeringen hadegjort vissa mycket pressade tolkningar av EG-direktivet när det gällde dess förenlighet medoffentlighetsprincipen. Reservanterna ville särskiltpeka på direktivets förbud mot att lämna utpersonuppgifter för annat ändamål än det för vilketuppgifterna samlats in. Enligt reservanternaframstod regeringens bedömning som felaktig från EG-rättslig synpunkt. Kritik kunde också riktas mot denunderliggande värderingen. Reservanterna ansåg attdet alls inte var givet att den traditionellaavvägningen mellan det offentligas intresse ochskyddet för den enskildes personliga integritet,såsom den avspeglades i förslaget till person-uppgiftslag, var den mest lämpliga eller riktiga.Enligt reservanterna bordeoffentlighetslagstiftningen omprövas i riktning moten begränsning av att ta del av personuppgifter, menmed oförändrade demokratiska möjligheter till insyni förvaltningen.I en reservation, (fp) och (mp), anfördes attregeringen borde ta initiativ till en ändring av EG-direktivet så att inga tveksamheter kvarstår när detgäller direktivets förenlighet med den svenskaoffentlighetsprincipen.Utskottets bedömningSom framgår av föregående avsnitt uttalar sigutskottet för att regeringen skall verka inom EU föratt en revidering av EG-direktivet sker. Utskottetutgår från att regeringen i detta sammanhang, liksomtidigare, kraftfullt agerar för att slå vakt om densvenska offentlighetsprincipen. Något initiativ frånriksdagens sida med anledning av motion K272 yrkande2 (mp) är enligt utskottets mening inte påkallat.Motionen bör således avslås i denna del.Övergångsregel till personuppgiftslagenMotionenI motion 1998/99:K256 av () anförsatt det misstag som skett genom att riksdagenantagit regeringens förslag till personuppgiftslagmed omedelbar verkan måste rättas till. Motionärenhemställer att besluta att anta enövergångsregel som anger att lagen träder 2004 (yrkande 1).Gällande övergångsbestämmelserSom redovisats ovan trädde PUL i kraft den 24oktober 1998. Datalagen upphörde då att gälla. Avövergångsbestämmelserna punkt 2 tillpersonuppgiftslagen framgår dock att bestämmelsernai datalagen skall tillämpas t.o.m. den 30 september2001 i fråga om behandling av personuppgifter sompåbörjats före ikraftträdandet. Detsamma gällerbehandling som utförs för ett visst ändamål ombehandlingen för det ändamålet påbörjats föreikraftträdandet.Därutöver framgår av punkt 3 iövergångsbestämmelserna att bestämmelserna i 9, 10,13 och 21 §§ inte skall börja tillämpas förrän den 1oktober 2007 i fråga om sådan behandling sompåbörjats före ikraftträdandet eller utförs för ettvisst bestämt ändamål om behandlingen påbörjats fördet ändamålet före ikraftträdandet.Övergångsbestämmelserna innebär att sådan behandlingav personuppgifter som var tillåten enligt datalagenföre och som påbörjats föredenna tidpunkt också är tillåten underövergångstiden. Det kan handla om behandlingar somomfattas av datalagens personregisterbegrepp och därDatainspektionen har lämnat sitttillstånd. Vidare kan det vara fråga om behandlingav personuppgifter som varit tillåten enligt degenerella föreskrifter som Datainspektionenmeddelat.Information i löpande text på en hemsida, t.ex. ettnyhetsbrev, faller som regel utanför detpersonregisterbegrepp som används i datalagen.Datalagen reglerar således inte denna typ avbehandling av personuppgifter. I den mån sådanbehandling av personuppgifter har påbörjats före den24 följer av övergångsbestämmelsernaatt inte heller personuppgiftslagen skall tillämpaspå behandlingen under övergångstiden.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att personuppgiftslagen harträtt i kraft i . Det är såledesinte möjligt att, såsom begärs i motionen, nubestämma att lagen skall träda i kraft vid en senaretidpunkt. Utskottet vill dock påpeka att för vissabehandlingar har ikraftträdandet fördröjts genomövergångsbestämmelserna. Med det anförda avstyrkerutskottet motionen i denna del.Lagstiftning i fråga om nummerpresentationMotionenI motion 1998/99:K277 av () påpekas atten myndighet inte behöver skaffa särskilt tillståndutöver registerlicens för att få inneha ennummerpresentatör. Motionären framhåller att denenskilde har möjlighet att ringa en myndighetanonymt för att ställa en fråga och för att lämnauppgifter. Enligt motionären är det förvånande attjournalister som ofta hänvisar till anonyma källorockså använder sig av nummerpresentatörer.Motionären anför att nuvarande tekniska möjlighetoch lagstiftning har förflyttat ansvaret för attgarantera anonymiteten från myndigheterna till denenskilde. Hon anser att man även fortsättningsvisskall slå vakt om möjligheten att lämna uppgifteroch ställa frågor anonymt och efterlyser en ändringi nuvarande lagstiftning. Regeringen bör ges tillkänna vad som anförts om behovet av skydd för denpersonliga integriteten i samband med introduktionoch användning av ny informationsteknik.BakgrundTeledataskyddsdirektivetDen antog ochrådet direktiv /66/EG om behandling avpersonuppgifter och skydd för privatlivet inomtelekommunikationsområdet(teledataskyddsdirektivet). Syftet med direktivet äratt genom en harmonisering av medlemsstaternasbestämmelser om behandling av personuppgiftersäkerställa en likvärdig nivå på integritetsskyddet.Direktivet skall vidare säkerställa fri rörlighetinom gemenskapen för personuppgifter inomtelekommunikationsområdet och för teleutrustning ochteletjänster. Bestämmelserna är avsedda attprecisera och komplettera EG:s dataskyddsdirektiv.Teledataskyddsdirektivet skulle ha varit genomfört imedlemsstaterna senast den 24 oktober 1998.Enligt teledataskyddsdirektivet skall uppgifter omabonnenter och användare som teleoperatörenbehandlar för att koppla upp samtal utplånas elleråtminstone avidentifieras efter samtalets slut.Nödvändiga uppgifter för fakturering av abonnenteroch förbetalning av samtrafikavgifter får dockbehandlas (artikel 6).Teledataskyddsdirektivet innehåller vidare vissabestämmelser som gäller tjänsten nummerpresentation(artikel 8 och 9). Den som ringer upp skall enligtdirektivet ha möjlighet att hindra att hans ellerhennes telefonnummer visas för den uppringde. Denneskall i sin tur ha möjlighet att förhindra attsådana samtal kopplas fram där nummerpresentationhar åsidosatts. Det skall vidare vara möjligt attunder lagra uppgifter om dessa samtal hosteleoperatören för att kunna spåra okynnessamtaleller andra störande samtal. Organisationer somhandhar nödsamtal skall kunna förhindra attnummerpresentation åsidosätts. Om ett samtalvidarekopplas till ett annat nummer skall denuppringde kunna förhindra att det uppkopplade numretvisas hos den som ringer upp.Kommunikationsdepartementets förslagKommunikationsdepartementet lämnar idepartementspromemorian Ändringar i telelagen m.m.(Ds 1998:63) förslag till ändringar i bl.a.telelagen (1993:597) för att genomförateledataskyddsdirektivet i svensk lagstiftning.Departementet föreslår bl.a. att det i telelageninförs en bestämmelse om att uppgifter som angårsärskilda telemeddelanden skall utplånas elleravidentifieras vid samtalets slut eller närmeddelandet nått mottagaren. Vidare föreslårdepartementet att bestämmelser om skadestånd vidbehandling av per-sonuppgifter införs i telelagen.Enligt förslaget skall regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, tillsynsmyndighetenbemyndigas att i viss utsträckning meddela närmareföreskrifter om bl.a. tillhandahållande avnummerpresentation.Utskottet har inhämtat att en proposition medanledning av förslagen i departementspromemorianplaneras att avlämnas till under mars1999. Avsikten är att föreslagna lagändringar skallträda i kraft den 1 juli 1999.Utskottets bedömningRegeringen avser att avlämna ett förslagtill om att införa bl.a. en särskildreglering när det gäller tillhandahållandet avnummerpresentation. Reglerna i det aviseradeförslaget riktar sig till den som bedriverteleverksamhet och syftar till att genomföra dets.k. teledataskyddsdirektivet i svensk lagstiftning.Direktivet innehåller bl.a. bestämmelser som innebäratt den som ringer upp skall kunna skydda sig motnummerpresentation. Som motionären påpekar innebären sådan reglering att det är den som ringer upp sombär ansvaret för att nummerpresentation inte sker.Utskottet vill framhålla att det är angeläget attenskilda även telefonledes kan kontakta myndigheteranonymt för att lämna uppgifter och begäraupplysningar. Det är enligt utskottets mening intesjälvklart att det är den enskilde som i nu aktuelltavseende bör bära ansvaret för att anonymitetenupprätthålls. Myndigheter kan avstå från att användasig av tjänsten nummerpresentation. Å andra sidankan vissa myndigheter ha ett berättigat behov av attanvända sig av denna tjänst, bl.a. för att kunnaspåra störande samtal. När det vidare gällermöjligheten för envar att utnyttja sinmeddelarfrihet vill utskottet framhålla att, oavsettvad som i vanlig lag regleras i fråga omnummerpresentation, bestämmelserna omanonymitetsskydd i 3 kap. tryckfrihetsförordningenoch 2 kap. yttrandefrihetsgrundlagen gäller.Utskottet vill med det anförda fästa uppmärksamhetpå det problem som aktualiseras i motionen men ärför närvarande inte berett att förorda attregeringen skall vidta någon viss åtgärd i frågan. Ienlighet med detta avstyrks motionen.Tillsyn på dataområdetMotionenI motion 1998/99:T803 av m.fl. (v)anförs att Datainspektionen bör ges en mer offensivoch operativ roll och fylla upp det tomrum där detvanliga polisiära arbetet går bet. Till det krävsenligt motionärerna ökade resurser i form avspetskompetens på dataområdet och ökade befogenheterför att utreda misstänkta databrott. Motionärernahemställer att hos regeringen begärförslag till en utredning angående förutsättningarnaför att ge Datainspektionen en ny roll i enlighetmed vad som anförts i motionen (yrkande 8).I motionen framhålls också att många övergrepp ochinterventioner som förekommer i datahanteringen ärav helt ny karaktär och okända i traditionelllagstiftning. Motionärerna tror att det kan varavärdefullt att inrätta en specialdomstol som kundekoncentrera sig på den nya typ av oegentligheter somföljer i kölvattnet av den nya tekniken. Enligtmotionärerna borde datadomstolen jämte uppdraget attlösa tvistigheter och oegentligheter också ha tilluppgift att ta initiativ till ny lagstiftning på IT-området. Detta bör ges regeringen till känna(yrkande 9).BakgrundBestämmelser om Datainspektionens tillsynsuppgifterEnligt 2 § personuppgiftsförordningen (1998:1191) ärDatainspektionen tillsynsmyndighet enligtpersonuppgiftslagen.Av 43 § personuppgiftslagen framgår attDatainspektionen för sin tillsyn har rätt att påbegäran fåa) tillgång till de personuppgifter som behandlas,b) upplysningar om och dokumentation avbehandlingen av personuppgifter och säkerheten viddenna ochc) tillträde till sådana lokaler som har anknytningtill behandlingen av personuppgifter.Om tillsynsmyndigheten inte efter begäran enligt 43§ kan få tillräckligt underlag för att konstateraatt behandlingen av personuppgifter är laglig, fårmyndigheten enligt 44 § vid vite förbjuda denpersonuppgiftsansvarige att behandla personuppgifterpå något annat sätt än genom att lagra dem.I 45 § sägs att om tillsynsmyndigheten konstateraratt personuppgifter behandlas eller kan komma attbehandlas på ett olagligt sätt, skall myndighetengenom påpekanden eller liknande förfaranden försökaåstadkomma rättelse. Går det inte att få rättelse pånågot annat sätt eller är saken brådskande, fårmyndigheten vid vite förbjuda denpersonuppgiftsansvarige att fortsätta att behandlapersonuppgifter på något annat sätt än genom attlagra dem.Enligt 47 § får tillsynsmyndigheten hos länsrättenansöka om att sådana personuppgifter som harbehandlats på ett olagligt sätt skall utplånas.Av 51 § framgår att Datainspektionens beslut enligtpersonuppgiftslagen får överklagas hos Länsrätten iStockholms län.Datainspektionen har också tillsyn över denverksamhet som kreditupplysnings- ochinkassoföretagen bedriver. Tillsynen regleras genombestämmelser i kreditupplysningslagen (1973:1173)och inkassolagen (1974:182).Regeringens överväganden i budgetpropositionen för1999I budgetpropositionen (prop. 1998/99:1) vad avserutgiftsområde 1 anförde regeringennär det gällde Datainspektionens verksamhet att enviktig följd av den nya lagstiftningen pådataskyddsområdet är att Datainspektionens rollförändras från att ha varit inriktad på entillståndshantering mot att främst genom informationoch kontakter med dem som behandlar personuppgifterse till att lagens förutsättningar för att behandlapersonuppgifter är uppfyllda. Enligt regeringenblir de kontakter särskilt viktiga somDatainspektionen kommer att ha med personer somutses till personuppgiftsombud hos de företag,myndigheter och andra som ärpersonuppgiftsansvariga. Datainspektionen kommerockså att utfärda föreskrifter och medverka iutarbetandet av branschöverenskommelser på olikaområden. Regeringen anför attbranschöverenskommelser kan förväntas få storbetydelse för att reglera olika formerav behandling av personuppgifter.Regeringen konstaterade vidare attintegritetsfrågor bevakas i olika sammanhangav flera olika myndigheter, t.ex. Datainspektionen,Justitiekanslern och . SärskiltDatainspektionens roll när det gäller användningenav personuppgifter är enligt regeringen väsentlig.Regeringen anför att det finns anledning att iframtiden särskilt se till att myndigheternasintegritetsbevakande arbete sker på ett så effektivtsätt som möjligt och att det finns en vaksamhet förde förändringar av tekniken som kan medföraintegritetsrisker.Konstitutionsutskottet anförde ingen avvikandemening vid sin behandling av budgetpropositionen(bet. 1998/99:KU1).DatastraffrättsutredningenDatastraffrättsutredningen avlämnade i december 1992sitt betänkande Information och den nyaInformationsTekniken - straff- och processrättsligafrågor m.m. (SOU 1992:110). Utredningen hade haft iuppdrag att överväga vilka förändringar av destraff- och processrättsliga reglerna som ärpåkallade med hänsyn till utvecklingen inom data-och teletekniken samt att, från samma utgångspunkt,se över reglerna för olika myndigheterskontrollverksamhet (dir. 1989:54). Bland annatföreslog utredningen att bestämmelsen om straff fördataintrång skulle föras över från datalagen tillbrottsbalken. I proposition 1997/98:44 ompersonuppgiftslagen m.m. föreslog regeringen att ensådan överföring skulle göras. godkändeförslaget (bet. 1997/98:KU18, rskr. 1997/98:180).Datastraffrättsutredningens förslag, som syftar mer genomgripande reform, bereds för närvarandeinom Justitiedepartementet.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att Datainspektionen har varittillsynsmyndighet på dataskyddsområdet sedandatalagen infördes . Följaktligen medförförändringar i lagstiftningen på detta område attockså Datainspektionens roll och uppgifterförändras. Personuppgiftslagens införande harinneburit att Datainspektionens roll ärinriktad på i första hand tillståndshantering. Dessfrämsta uppgift är att genom information ochkontakter med dem som behandlar personuppgifter setill att de förutsättningar för behandling avpersonuppgifter som uppställs i personuppgiftslagenär uppfyllda. Enligt utskottets mening är önskemåleti motion T803 yrkande 8 (v) om en mer offensiv ochoperativ roll för Datainspektionen därmedtillgodosett. Motionen avstyrks därför i denna del.När det gäller vad som anförs i samma motion om endatadomstol (yrkande 9) konstaterar utskottet attDatastraffrättsutredningens förslag alltjämt ärunder beredning i . mening bör någon åtgärd med anledning avmotionen inte vidtas i avvaktan på dettaberedningsarbete. Motionen avstyrks därför även idenna del. beträffande revidering av EG-direktivetatt med bifall till motionerna 1998/99:K234yrkande 2, 1998/99:K324 yrkande 2 och1998/99:T808 yrkande 10 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet har anfört,2. beträffande lagstiftning mot missbrukav personuppgifteratt med anledning av motionerna 1998/99:K234yrkande 1, 1998/99:K249, 1998/99:K256 yrkande 2,1998/99:K257, 1998/99:K272 yrkande 1 delvis, 1998/99:K282,1998/99:K317, 1998/99:K324 yrkande 1,1998/99:T808 yrkande 9, 1998/99:T809 yrkande 3,1998/99:T818 yrkande 9 delvis och 1998/99:N326yrkande 3 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet har anfört,3. beträffande framtida utredningsarbeteatt avslår motion 1998/99:K256 yrkande 3,4. beträffande överföring avpersonuppgifter till tredje landatt avslår motion 1998/99:K231 yrkande 5,5. beträffande definitionen av manuelltregisteratt avslår motion 1998/99:K272 yrkande 1, delvis,res. 1 (mp)6. beträffande handelshinderatt avslår motion 1998/99:K272 yrkande 1 delvis,7. beträffande samtycke vid opinions- ochmarknadsundersökningaratt avslår motion 1998/99:T818 yrkande 9 delvis,8. beträffande förhållandet tilloffentlighetsprincipenatt avslår motion 1998/99:K272 yrkande 2,9. beträffande övergångsregel tillpersonuppgiftslagenatt avslår motion 1998/99:K256 yrkande 1,10. beträffande lagstiftning omnummerpresentationatt avslår motion 1998/99:K277,11. beträffande Datainspektionensuppgifteratt avslår motion 1998/99:T803 yrkande 8,12. beträffande datadomstolatt avslår motion 1998/99:T803 yrkande 9.Stockholm den 2 mars 1999På vägnarPer UnckelI beslutet har deltagit: Per (), (), BarbroHietala (), (), (),(), (), (), KerstinKristiansson (s), (), (), vonder Esch (kd), Per (), ÅsaTorstensson (c), (), () ochInger Strömbom (kd). Definitionen av manuellt register(mom. 5)¤mp# anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 25börjar med "Därutöver konstaterar" och slutar med"aktuell del" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening är detotillfredsställande, såsom påpekas i motion K272yrkande 1 delvis (mp), att begreppet manuelltregister inte har getts någon entydig definition ipersonuppgiftslagen. Utskottet anser att det bordevara möjligt att inom EG-direktivets ram i lagprecisera vad som skall avses med detta begrepp.