bet · GM01FiU25 · 1999-05-20 00:00:00 — Ekonomisk tillväxtligger i hela nationens intresse och får bl.a. tillföljd att det finns mer resurser att fördela till dedelar av landet som har en sämre utveckling.Utskottet vill understryka att kommunerna har enrad verktyg som kan användas till att stimuleratillväxt, allra viktigast är låg skatt men ocksåt.ex. ett bra och varierat utbud av skolor ochbarnomsorg. Med dagens system får en tillväxt somskapats genom framgångsrika satsningar intebehållas. Alltfler kommuner upptäcker att derasmedverkan i välståndsbygget lokalt leder tillminskade resurser och därmed sämre service och högreskattenivå. En sådan situation är enligt utskottetsmening givetvis ohållbar.För många kommuner i är det av avgörandebetydelse att landet har ett positivtföretagarklimat, som stimulerar till nya företag ochfler riktiga jobb på arbetsmarknaden. Sker så kankommunerna i sin tur medverka till attförutsättningarna lokalt tas till vara. Genom entillväxtvänlig och offensiv näringspolitik kan ävenregioner i som haft en svagutveckling lyckas vända den. Av föregående årsinkomststatistik kan man utläsa hur kommuner somAneby, , , , , Kumla,, , , och haft enskattekraftstillväxt per invånare som ligger långtöver rikssnittet. Denna tillväxt har konfiskerats avskatteutjämningssystemet, vilket ger en orimligsignal. En bättre regional balans åstadkommes bästom hela landet får utvecklas till en tillväxt- ochföretagarnation.Enligt utskottets uppfattning räcker det mot denangivna bakgrunden inte med en marginell justeringav utjämningsgraden för att åstadkomma dennödvändiga stimulansen. Som grund kan nuvarandeutjämningsgrad t.o.m. bibehållas om man samtidigtgör andra förändringar i systemet. Fokus bör dåsättas på stimulans av all positiv förändring avskattekraften. Positiva förändringar avskattekraften skall således kunna behållas, oavsettvilken skattekraften varit föregående år. På så sättges kommunerna, som utskottet ser det, myckettydliga signaler om att medverka till ekonomisktillväxt och att denna belönas också lokalt.Utskottet anser i likhet med vad som sägs i motionFi37 (m) att det är viktigt att snabbt komma tillrätta med de groteskt tillväxtfientliga inslagen idagen system. Därför måste alla kommuner ochlandsting få behålla av denpositiva förändringen av den relativa skattekraften.Om en sådan regel gällt mellan åren 1997 och 1998hade enligt vad utskottet erfarit 120 kommuner sommed dagens system fått sin ökade skattekraftkonfiskerad i stället fått behålla denna. Kommunersom förlorar relativ skattekraft skall få behållasin nuvarande garanti och får därmed ett bidrag somtäcker bortfallet. Dessa förändringar bör enligtutskottet finansieras genom att detinvånarrelaterade bidraget justeras, enligt gjordaberäkningar med ca per invånare.Utskottet tillstyrker med det anförda motionernaFi37 (m) yrkande 3 i denna del och Fi602 (m) samtavstyrker motionerna Fi38 (fp) yrkande 2, Fi603 (kd)och Fi606 (fp) yrkande 2.dels att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande inkomstutjämningenatt med bifall till motionerna 1998/99:Fi37 yrkande3 i denna del och 1998/99:Fi602 samt med avslagpå motionerna 1998/99:Fi38 yrkande 2,1998/99:Fi603 och 1998/99:Fi606 yrkande 2 somsin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,9. Inkomstutjämningen (mom. 4) (fp)() anserdels att finansutskottets ställningstagande underrubriken bort ha följandelydelse:Utskottet delar det som anförts i motion Fi38 (fp)att en såväl långtgående som felaktigt utformadinkomstutjämning undergräver den kommunalasjälvstyrelsen och tar bort alla incitament för deenskilda kommunerna att anstränga sig när det gälleratt förbättra förutsättningarna för människor ochföretag i kommunen. Utjämningseffekterna i detnuvarande systemet är mycket långtgående. Detillustreras enligt utskottet av att alla kommunerhar inkomster som motsvarar avmedelskattekraften.Utskottet kan konstatera att för ett antal kommuneruppstår en s.k. pomperipossaeffekt, dvs. att vid enökning av skatteunderlaget får kommunen betala enavgift till systemet som är större änskatteinkomstökningen. Utskottet anser att detta böråtgärdas med en omedelbar sänkning avutjämningsgraden från nuvarande till föratt öka incitamenten till förbättrad skattekraft ochför att minska kommunernas marginalfälla. Utskottetanser också att den nuvarande utformningen avinkomstutjämningen drar bort uppmärksamheten fråndet som är viktigare, nämligen att ekonomin kan växaså att kommuner och landsting får ökade resurser.Tillväxt är enligt utskottet en viktigareförutsättning för kommunernas ekonomi än ökadebidrag.Med det anförda tillstyrker utskottet motionernaFi38 (fp) yrkande 2 och Fi606 (fp) yrkande 2 samtavstyrker motionerna Fi37 (m) yrkande 3 i denna del,Fi602 (m) och Fi603 (kd).dels att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande inkomstutjämningenatt med bifall till motionerna 1998/99:Fi38 yrkande2 och 1998/99:Fi606 yrkande 2 samt med avslag påmotionerna 1998/99:Fi37 yrkande 3 i denna del, 1998/99:Fi602 och1998/99:Fi603 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,10. Det fortsatta uppföljnings- ochutredningsarbetet (mom. 5) (m), , och (alla m) anserdels att finansutskottets ställningstagande underrubriken uppföljnings- ochutredningsarbetet bort ha följande lydelse:Utskottet har i det föregående - i likhet med vadModerata samlingspartiet anfört i sin motion Fi37 -framhållit att dagens inomkommunala utjämningssystembör avskaffas fr.o.m. . Utskottethar i avvaktan därpå förordat att vissa temporäraförändringar bör genomföras under de tvåmellanliggande åren. Det fortsatta utredningsarbetetbör mot den anförda bakgrunden givetvis ha en heltannan inriktning än den som redovisas av regeringeni propositionen.Den nya utredningen bör i stället utforma ett nyttutjämningssystem med en struktur som enligtutskottet skall tillgodose följande grundläggandeönskemål:· Dagens tillväxtfientliga system skall ersättasmed en ordning som tydligt belönar tillväxt ochkostnadseffektivitet för alla kommuner ochlandsting.·· Dagens grundlagsstridiga system skall ersättasmed ett system som respekterar den svenskagrundlagen. Den kommunala självstyrelsen medbl.a. dess syn på den kommunalabeskattningsrätten skall säkras. Det skall varastaten - och inte kommuner och landstingsinsemellan - som ger bidrag till kommuner ochlandsting med för sina uppgifter otillräckligskattekraft.·· Dagens ogenomträngliga system skall ersättas medett enklare och mer genomskinligt system, bl.a.som en följd av att en översyn görs av vilkauppgifter som bör ha en nationellfinansiering.·Med hänvisning till det anförda tillstyrkerutskottet motionerna Fi37 (m) yrkande 1 och Fi208(m) yrkandena 12 och 13 samt avstyrker motionernaFi38 (fp) yrkande 1, Fi39 (s), Fi40 (kd) yrkande 3,Fi41 (c) yrkande 1 och Fi42 (kd) yrkande 1.dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande det fortsatta uppföljnings- ochutredningsarbetetatt med bifall till motionerna 1998/99:Fi37 yrkande1 och 1998/99:Fi208 yrkandena 12 och 13 och medavslag på motionerna 1998/99:Fi38 yrkande 1,1998/99:Fi39, 1998/99:Fi40 yrkande 3,1998/99:Fi41 yrkande 1 och 1998/99:Fi42 yrkande1 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,11. Det fortsatta uppföljnings- ochutredningsarbetet (mom. 5) (kd)och (båda kd) anserdels att finansutskottets ställningstagande underrubriken uppföljnings- ochutredningsarbetet bort ha följande lydelse:Utskottet har redan i det tidigare - med hänvisningtill vad som framförs av i motionFi40 - förordat att propositionens förslag tilländringar i det nuvarande utjämningssystemet skallavslås. Utskottet har också haft principiellainvändningar mot systemet och pekat på brister isåväl inkomstutjämningen som i kostnadsutjämningen.Mot denna bakgrund är det naturligt att utskottetinte heller kan ställa sig bakom regeringensuppläggning enligt propositionen av det fortsattautredningsarbetet inom området. Det kan finnasanledning att återkomma föreventuella justeringar för särskilt utsatta kommuneroch landsting om Fi40 (kd) vinner bifall.Enligt utskottets mening bör detta arbete i ställetutgå från följande förutsättningar:· Utredningen skall beakta att utjämningssystemetskall ses i sammanhang med andra instrument attutjämna regionala skillnader.·· Utredningen skall utreda förutsättningarna föratt ersätta den inomkommunala utjämningen med enstatlig utjämning. Utgångspunkten bör vara attdet inte är en uppgift för kommuner och landstingatt utjämna förutsättningarna för varandra.·· Utredningen skall pröva en radikal förbättring avkostnadsutjämningssystemets träffsäkerhet. Iuppdraget skall ingå att eliminera denkostnadsutjämning som i realiteten gårtillbaka på påverkbara faktorer samt tillförarelevanta områden och variabler. Omutredningsarbetet inte skulle leda till en bättreträffsäkerhet måste ambitionsnivån sänkas ochinriktas på mer generella lösningar.·· Utjämningssystemet måste bli enklare och merbegripligt för att dess demokratiska förankringskall kunna förbättras.·Med vad utskottet här anfört tillstyrks motionernaFi40 (kd) yrkande 3 och Fi42 (kd) yrkande 1 samtavstyrks motionerna Fi37 (m) yrkande 1, Fi38 (fp)yrkande 1, Fi39 (s), Fi41 (c) yrkande 1 samt Fi208(m) yrkandena 12 och 13.dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande det fortsatta uppföljnings- ochutredningsarbetetatt med bifall till motionerna 1998/99:Fi40 yrkande3 och 1998/99:Fi42 yrkande 1 samt med avslag påmotionerna 1998/99:Fi37 yrkande 1, 1998/99:Fi38yrkande 1, 1998/99:Fi39, 1998/99:Fi41 yrkande 1och 1998/99:Fi208 yrkandena 12 och 13 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,12. Det fortsatta uppföljnings- ochutredningsarbetet (mom. 5) (c, fp)() och () anserdels att finansutskottets ställningstagande underrubriken uppföljnings- ochutredningsarbetet bort ha följande lydelse:Utskottet anser att utjämningssystemet bör bliföremål för ett fortsatt utvecklings- ochutredningsarbete. Enligt utskottets mening börföljande utgångspunkter vara vägledande i dettaarbete:· Det grundläggande syftet med utjämningssystemetskall bibehållas. Systemet skall således bidratill att skapa likvärdiga ekonomiskaförutsättningar för alla kommuner respektivelandsting att bedriva sin verksamhet. Kommuneroch landsting skall ha förutsättningar att kunnaerbjuda medborgarna i hela landet en likvärdigkommunal service inom de obligatoriskasektorerna.·· Systemet skall inte kompensera för skillnader iservicenivå, kvalitet, effektivitet elleravgiftssättning. Detta är något som den enskildakommunen själv eller det enskilda landstingetsjälvt väljer beroende på lokala behov ochprioriteringar.·· Systemet skall baseras på för kommunerna ochlandstingen opåverkbara faktorer som mäterstrukturella kostnadsskillnader. Mot bakgrund avden metodkritik som framförts bör nya metoderövervägas i det fortsatta arbetet. Skattekraftoch strukturella kostnadsskillnader måste ses iett sammanhang och bör utjämnas tillsammans.·· Den s.k. pomperipossaeffekten iinkomstutjämningen måste avskaffas somen relativt långtgående utjämning avskattekraften i förhållande till de strukturellaförutsättningarna bibehålls.·· Systemet behöver bli enklare, genomskinligare ochmer förutsägbart som en godträffsäkerhet är nödvändig. Därför måstemetoderna utvecklas så att förklarande variablerkan användas snarare än statistiskasamvariationer. Detta är nödvändigt för attsystemet skall bli mer korrekt, men också förstabiliteten över tiden. Ett tydligare system ärockså nödvändigt för att systemet skall få dennödvändiga demokratiska förankringen.·Utskottet tillstyrker med det anförda motionernaFi38 (fp) yrkande 1 och Fi41 (c) yrkande 1 samtavstyrker motionerna Fi37 (m) yrkande 1, Fi39 (s),Fi40 (kd) yrkande 3, Fi42 (kd) yrkande 1 och Fi208(m) yrkandena 12 och 13.dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande det fortsatta uppföljnings- ochutredningsarbetetatt med bifall till motionerna 1998/99:Fi38 yrkande1 och 1998/99:Fi41 yrkande 1 samt med avslag påmotionerna 1998/99:Fi37 yrkande 1, 1998/99:F39,1998/99:Fi40 yrkande 3, 1998/99:Fi42 yrkande 1och 1998/99:Fi208 yrkandena 12 och 13 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,13. Uppgiftsfördelningen mellan stat ochkommun (mom. 6) (m), , och (alla m) anserdels att finansutskottets ställningstagande underrubriken mellan stat och kommunbort ha följande lydelse:Utskottet förespråkar att en allmän översyn görs avkommunernas uppgifter och ansvar. Syftet medöversynen skall vara att åstadkomma en renodling avde egentliga kärnuppgifterna. En viktig utgångspunktär att medborgarna skall bli mindre beroende av detoffentliga. Utskottet anser också att det tydligarebör fastställas vilka uppgifter en kommun får ha,inte minst i relation till det privata näringslivet.En mer distinkt rollfördelning ger förutsättningarför den privata tjänstesektorn att växa och skapanya jobb och kan därmed bidra till att säkerställaen bättre valfrihet för medborgarna.Utskottet anser också att det krävs långsiktigareformer för att åtgärda systemfel i den offentligasektorn. Bland dessa reformer och riktlinjer märks:· En tillväxtfrämjande politik för att stärka denkommunala skattebasen.·· Större handlingsfrihet för kommunerna att bedrivasin verksamhet anpassad till de lokalaförutsättningarna.·· En kraftfull prioritering av vård och omsorg, somskall präglas av valfrihet och kvalitet.·· Vårdgaranti, som ger patienten ovillkorlig rätttill vård när den behövs.·· Skolpeng, som garanterar familjens rätt att väljaskola.·· Kunkurrensutsättning och ökat kundval, som gerökad kvalitet och större valfrihet.·Med det anförda tillstyrker utskottet motionernaFi14 (m) yrkande 9 och Fi208 (m) yrkande 14.dels att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande uppgiftsfördelningen mellanstat och kommunatt med bifall till motionerna 1998/99:Fi14 yrkande9 och 1998/99:Fi208 yrkande 14 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,14. näringsverksamhet m.m.(mom. 7) (m, kd, c, fp)(), (), Per (), (), (), KarinPilsäter (fp), () och ()anserdels att finansutskottets ställningstagande underrubriken näringsverksamhet m.m. bort haföljande lydelse:Enligt utskottets uppfattning är det mycketväsentligt att all konkurrens mellan offentliga ochprivata aktörer sker på lika villkor. Det är dockvanligt att de offentliga aktörerna harkonkurrensfördelar framför de privata, främst närdet gäller tillgången till skattemedel. Dettasnedvrider konkurrensen och kan leda till attresurserna inte används på bästa sätt samt till attprivata företag slås ut på grund av osundkonkurrens.För att komma till rätta med detta bör enligtutskottets mening en rad olika åtgärder vidtas. Såbehöver t.ex. reglerna för kommunalnäringsverksamhet bli tydligare och lättare attupprätthålla. Detta har bl.a. belysts avUnderprissättningsutredningen i betänkandetKonkurrens i balans (SOU 1995:105). Det är enligtutskottet mycket otillfredsställande attkommunallagens regler om kommuners och landstingsrätt att bedriva näringsverksamhet så oftaöverträds. En förändring av lagstiftningen bördärför övervägas.Utskottet anser att det också bör införas reglersom garanterar konkurrens på lika villkor påmarknader där offentliga och privata aktörer tävlarom att få utföra uppdrag, t.ex. inom vården elleromsorgen. Utskottet konstaterar att ett lagförslagmed en sådan modell har presenterats avUnderprissättningsutredningen. Det bör vidare prövasatt införa mer långtgående möjligheter att överklagakommunala beslut. Det bör därvid övervägas ommöjligheten att klaga på en verksamhet bör finnas sålänge den bedrivs. Klagorätten bör vidare inte baragälla om verkamheten drivs inom kompetensområdetutan även frågan om den snedvrider konkurrenseneller inte. Slutligen måste enligt utskottetkommunallagen tillföras sanktionsmöjligheter somskapar respekt både för lagens gränser och fördomstolarnas beslut.Utskottet tillstyrker med det anförda motion Fi27(fp, m, kd, c) yrkande 6. Motionerna Fi208 (m)yrkande 11, Fi502 (m), Fi613 (m) yrkande 1, K355(fp) yrkande 1, A811 (fp) yrkande 13, N215 (m)yrkande 1 och N333 (fp) yrkande 3 är därmed i vissmån tillgodosedda.dels att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande näringsverksamhet m.m.att med bifall till motion 1998/99:Fi27 yrkande 6och med anledning av motionerna 1998/99:Fi208yrkande 11, 1998/99:Fi502, 1998/99:Fi613 yrkande1, 1998/99:K355 yrkande 1, 1998/99:N215 yrkande1, 1998/99:N333 yrkande 3 och 1998/99:A811yrkande 13 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,15. Kostnadsansvaret för socialbidragen(mom. 10) (fp)() anserdels att finansutskottets ställningstagande underrubriken för socialbidragen bort haföljande lydelse:Utskottet kan konstatera att individ- ochfamiljeomsorgens andel i de kommunala budgetarna harökat. Särskilt i storstadskommunerna växersocialbidragskostnaderna. I dessa kommuner finns enstörre andel arbetslösa och äldre som fårsocialbidrag på grund av att de inte kommit in iförsäkrings- och pensionssystemen. Detta innebärdels att socialbidragskostnaderna tränger ut annanangelägen verksamhet, dels att dessa arbetslösa fårsämre stöd och sämre möjligheter att kunna ta sig inpå arbetsmarknaden.Staten och kommunerna bör enligt utskottet ta ettgemensamt ansvar för att människor kommer urbidragssystemen och får jobb och lön. Staten ochkommunerna bör därför dela på kostnaden försocialbidragen. Detta kan genomföras genom attstaten påtar sig ett direkt kostnadsansvar och attmotsvarande summa dras från de generellastatsbidragen till kommunerna. På detta sätt blir ensådan reform statsfinansiellt neutral vid nuvarandesocialbidragsnivå.Med vad utskottet här anfört tillstyrks motionFi606 (fp) yrkande 3 och avstyrks motion Fi609 (s).dels att utskottets hemställan under 10 bort haföljande lydelse:10. beträffande kostnadsansvaret försocialbidragenatt med bifall till motion 1998/99:Fi606yrkande 3 och med avslag på motion 1998/99:Fi609 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört.Propositionens lagförslag1. Förslag till lag om ändring i lagen(1995:1515) om utjämningsbidrag tillkommuner och landsting2. Förslag till lag om ändring i lagen(1995:1516) om utjämningsavgift förkommuner och landsting3. Förslag till lag om ändring i lagen(1995:1517) om införande av lagen(1995:1514) om generellt statsbidrag tillkommuner och landsting, lagen (1995:1515)om utjämningsbidrag till kommuner ochlandsting och lagen (1995:1516) om utjäm-ningsavgift för kommuner och landstingFinansutskottets offentliga utfrågning om detkommunala utjämningssystemetTid: kl. 08.00-10.55Lokal: FörstakammarsalenInbjudnaSvenska Kommunförbundet- , ordförande- , vice ordförandeLandstingsförbundet- , ordförande- , styrelseledamotKommunala utjämningsutredningen- , huvudsekreterareProfessor , universitetEkonom , LODeltagande ledamöterJan (), ordförandeMats (), vice ordförandeLennart ()()()()()Per ()()()()()Protokoll från finansutskottets offentligautfrågning om detkommunala utjämningssystemetOrdförande (): Välkomna tillfinansutskottets utfrågning om det kommunalautjämningssystemet. Vi är glada att vi här hos oss har representanter från ,, Kommunala utjämningsutredningensamt från ochMats Morin från . Vi skall medintresse lyssna på vad ni har att säga. Jag berförst att få överlämna ordet till Kommunförbundetsordförande : Tack, herr ordförande. Får jagförst säga att vi har arbetat ganska länge med vårtyttrande i förbundsstyrelsen. Det började idecember. Sedan har vi haft dragningar både istyrelsen och framför allt i vårt beredningsutskott.Vi har vänt och vridit. Vi har haft en gemensamambition att få fram ett yttrande där vi är eniga omgrundprinciperna. Det har vi lyckats med. Vi har enrad särskilda yttranden, men en enigförbundsstyrelse står bakom det förslag som ärinsänt som yttrande.Man kan slå fast att det måste finnas ettutjämningssystem och att alla kommuner bör vara medi det systemet. Detta är vår grundinställning. Viställer oss bakom huvudprinciperna i det förslag somligger framme, men vi har också en rad synpunktersom kräver justeringar.Det handlar om viktiga strukturella behovs- ochkostnadsskillnader som vi inte anser återspeglas påett riktigt sätt. Det första gäller invånare medutländsk härkomst. Vi säger att de kommuner som haren stor andel invånare med utländsk härkomst i sinbefolkning inte kompenseras för detta. Vikonstaterar vidare att statens ersättning tillkommunerna när det gäller flyktingar och invandrareinte täcker kostnaden för flyktingmottagningen, somvar avsikten när systemet infördes . Detåterspeglas av det faktum att kommunernas kostnaderär högre än den ersättning under tre och etthalvt år som generalschablonen täcker.Vi efterlyser egentligen ett nytt system när detgäller flyktingar och invandrare. Det systemet måstekompensera kommunerna fullt ut. Vad vi säger är bör införa en statlig introduktionsersättningsom garanterar försörjningen underintroduktionsperioden. Introduktionsperioden skallavslutas med arbete eller arbetsmarknadsåtgärd somkvalificerar till arbetslöshetsersättning.Efter introduktionsperioden bör de merkostnader somföljer av flyktinginvandringen beaktas somstrukturella och utjämnas i kostnadsutjämningen. Menvi säger också att det generella statsbidraget börökas så att det ger kommunkollektivet full täckningför merkostnaderna. Det problem vi ser är attdet är kommunkollektivet som tar dessa merkostnaderför de kommuner som inte får kostnadstäckning förflyktinginvandringen. Detta leder till spänningarinternt i kommunerna. Det är naturligtvis inte allsbra långsiktigt vare sig för demokrati eller församhälle.Sedan pekar vi på befolkningsminskningens effekter.210 av numera 289 kommuner har förloratfolk den senaste treårsperioden. 45 000 invånare harlämnat bara de s.k. skogslänen under denna period.Detta ger väldiga återeffekter på framför allt dekommunala bostadsföretagens ekonomi. Det finns,säger vi, ett mycket tydligt samband mellanvakansgraderna och befolkningsminskningen. Vi menaratt det är strukturella kostnader som kommunernainte rår på. Befolkningen flyttar, men husen stårtomma kvar.Vi pekar vidare på att den s.k.pomperipossaeffekten i utjämningen långsiktigtundergräver systemets legitimitet. Vi menar att denpå något sätt måste elimineras om man skall få ettlångsiktigt och hållbart utjämningssystem. harvi 18 kommuner som drabbas av pomperipossaeffekten.Vi säger vidare att de fasta införandetilläggenmåste ligga kvar efter 2003 - annars kommer mångakommuner att drabbas av orimligt stora förluster.Det är inte acceptabelt att låta övriga kommuner ståför den kostnaden, eftersom det till största delenhandlar om att förhindra att systemet får orimligaregionalpolitiska konsekvenser. Vi slår medeftertryck fast att regionalpolitiken är en statliguppgift. Därför bör staten också ta den kostnaden.Vi vill ha kvar kallortstillägget med hänvisningtill att utredningen själv inte kan avgöra omförändringen när det gäller kallorten beror på attlönerna för människor inom samma yrkesgrupputvecklas olika eller om den beror på attpersonalens sammansättning har utvecklats annorlundai kallortskommunerna. Det föreligger alltsåoklarheter på den punkten, och mot den bakgrundensäger vi att kallortstillägget tills vidare skallvara kvar.Kollektivtrafiken skriver vi en del om. Vikonstaterar att vi egentligen inte är nöjda mednågon av modellerna. Vi efterlyser en modell medbruttokostnader som på ett riktigare sättåterspeglar kollektivtrafikens kostnader.Vi säger vidare att byggkostnaderna rimligen börvara kvar. Man kan faktisk inte bortse från attbyggkostnader till viss del är strukturelltbetingade. Men vi säger också att det måsteuppdateras.Detta är huvuddragen. Ni från tjänstemannasidan,eller , får komplettera mig om jaghar bommat någonting här. Det är huvuddragen i vårtförslag till yttrande.