bet · GN01SfU1 · 1999-11-25 00:00:00 — I det reformeradeålderspensionssystemet är förmånstaket fr.o.m år2001 knutet till ett inkomstbelopp.Inkomstbasbeloppet motsvarar för detförhöjda prisbasbeloppet men följer fr.o.m. år 2002i huvudsak förändringen av de genomsnittligapensionsgrundande inkomsterna. Enligt utskottetsmening är det viktigt att utformningen avintjänandetaket i övriga delar av socialförsäkringeninte leder till att allt fler försäkrade genom ennormal löneutveckling med tiden delvis hamnarutanför försäkringsskyddet.Vad gäller frågan om socialförsäkringen skall beståav skilda delar eller av en samlad försäkring villutskottet påpeka att de olika delarna avtrygghetssystemet samspelar med varandra vad gällersåväl finansiering som regelverk. Detta har inteminst förändringarna på arbetsmarknaden till följdav lågkonjunkturen i början av 1990-talettydliggjort. Kostnaderna förarbetslöshetsförsäkringen ökade då starkt samtidigtsom kostnaderna för sjukförsäkringen minskade.Vidare har de besparingar som varnödvändiga att göra i systemen visat att ingrepp ien del av systemen utan samtidig anpassning avregelverket i andra delar kan medföraöverströmningseffekter. Långvarig arbetslöshetliksom lägre kompensationsnivåer i sjuk- ocharbetsskadeförsäkringarna synes t.ex. ha bidragittill att förtidspensioneringarna då ökade. Dekraftiga ökningarna av sjukpenningkostnaderna underinnevarande år har också visat sig ha samband meddet förbättrade arbetsmarknadsläget.Utskottet anser att en renodling av de olikaförsäkringssystemen är nödvändig då den tydliggörgränserna för vad som bör ersättas frånsocialförsäkringen respektive från andratrygghetssystem, t.ex. arbetslöshetsförsäkringen.Enligt utskottets mening kan dock mycket vinnas påatt göra socialförsäkringssystemet tydligare och merlättöverskådligt. Som ett led i renodlingen harfr.o.m. kriterierna försjukpenning och förtidspension skärpts så attsjukpenning och förtidspension som huvudregel endastutges vid arbetsoförmåga som har sin grund imedicinska orsaker (prop. 1996/97:28, bet.1996/97:SfU6, rskr. 1996/97:125). Det är ocksåviktigt att samverkan sker mellan dem somadministrerar olika delar av välfärdssystemen.Det nya inkomstgrundade ålderspensionssystemetskall redovisas helt utanför statsbudgeten. Förövriga delar av försäkringen gäller numera (prop.1997/98:41, bet. 1997/98:SfU8, rskr. 1997/98:153)att utgifterna skall bruttoredovisas påstatsbudgeten. Senast gjordes denna förändring förarbetsskadeförsäkringen och delpensionsförsäkringen.Därigenom förbättras möjligheter att taställning till försäkringarnas utgifter ochinkomster. Utskottet vill nämna att isamband med fastställandet av utgiftsramar för år2000 på förslag av finansutskottet i betänkande1999/2000:FiU1 har avslagit en motion med förslagatt underskott och överskott i socialförsäkringarnai första hand regleras mot särskilt avsattabuffertfonder eller stabilitetsfonder.Finansutskottet anförde därvid att de utgifter somredovisas över anslag A 1 Sjukpenning ochrehabilitering, m.m. har ökat mycket kraftigt.Anslaget för innevarande budgetår har påtilläggsbudget räknats upp från 20,0 till 27,5miljarder kronor, dvs. Det är heltuppenbart att oförutsedda överskridanden av dennaomfattning förorsakar problem, i synnerhet som detrör sig om regelstyrda utgifter som inte utan vidarekan begränsas. Inrättandet av särskildabuffertfonder för att möta denna typ avfluktuationer i socialförsäkringarna förutsätterenligt finansutskottet att en ökad belastning pånågot av socialförsäkringssystemen alltid åtföljs aven lika stor avlastning så att fonden långsiktigtkan hållas intakt. I annat fall kommer buffertenenbart att fungera som ett anslag för oförutseddautgifter. I det nu aktuella fallet finns det ingetsom entydigt talar för att den registreradeutgiftsökningen skulle vara enbart temporär. Därtillkommer att det redan finns en form av buffertsysteminbyggt i den nuvarande budgetprocessen.Finansutskottet påpekade att anslaget A 1 är ettramanslag, och för sådana anslag gäller enligt 6 §budgetlagen (1996:1059) att regeringen tillfälligtfår överskrida dem genom att ta i anspråk enanslagskredit motsvarande högst av det anvisadeanslagsbeloppet. Dessutom finns enbudgeteringsmarginal som är avsedd att fånga uppoförutsedda utgiftsökningar av det nu aktuellaslaget. erinrar också om attregeringen tillkallat en särskild utredare för attgöra en analys av sjukförsäkringen.Det är enligt socialförsäkringsutskottet endast detinkomstgrundade ålderspensionssystemet, som ärutformat som ett helt autonomt system, ochmotsvarande delar av folkpensioneringen och ATP, somskall redovisas utanför statsbudgeten. För övrigadelar av socialförsäkringen bör enligt utskottetdock sammanställningar göras så att utvecklingen avinkomster och utgifter för de olika delarna kanföljas över längre perioder.Vad gäller sambandet mellan förmåner och avgiftervill utskottet påpeka att stora förändringar harskett i strukturen för socialavgifter ochavgiftsuttag i avsikt att skapa bättre samstämmighetmellan inkomster och utgifter i socialförsäkringen.Särskilt har genomförandet av det nyaålderspensionssystemet medfört stora förändringar.Finansieringen av de olika försäkringsgrenarna harblivit mer renodlad. Genom att inkomster ochutgifter för olika försäkringar lättare kan följasökar trovärdigheten för socialförsäkringssystemen.Någon exakt samstämmighet mellan förväntadeinkomster och utgifter för t.ex. sjukförsäkringenhar inte eftersträvats. Smärre och tillfälligaskillnader mellan inkomster och utgifter bör kunnafinnas utan att det föranleder justeringar avavgiftsnivån.Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottetmotionerna Sf254 yrkande 10, Sf277 yrkande 12, Sf260yrkandena 2 och 3, Sf246 yrkandena 1-4, Sk769yrkande 2 och Sf230. Motionerna Sf297, Sf286 ochSf227 får anses tillgodosedda med vad utskottetanfört, varför också dessa bör avslås av riksdagen.Vad gäller frågor kring trygghetssystemen förkulturproducenter vill utskottet erinra om attKonstnärsstödsutredningen i betänkande Generellakonstnärsstöd (SOU 1997:184) lämnade förslag tillett nytt generellt ekonomiskt stöd till konstnärligayrkesutövare. Utredningen föreslog också att ensärskild utredning skall tillsättas för att ta framförslag som anpassar de sociala trygghetssystementill konstnärernas särskilda inkomst- ocharbetsförhållanden. I proposition 1997/98:87Konstnärernas villkor föreslog regeringen en rad nyastödformer samt förstärkningar av bidrag m.m. tillkonstnärer. Propositionen antogs av (bet.1997/98:KrU13, rskr. 1997/98:303). Utskottetavstyrker motionerna Kr315 yrkande 26 och Kr316yrkande 1.En bättre samordning av inkomstbegreppen ochförändrade regler vad gäller beräkningsunderlaget ide olika socialförsäkringarna bör om möjligt göras.Utredningen om översyn av inkomstbegreppen inombidrags- och socialförsäkringssystemen (IBIS) har isitt slutbetänkande Förmån efter inkomst - samordnatinkomstbegrepp för bostadsstöden och nyakvalifikationsregler för rätt tillsjukpenninggrundande inkomst (SOU 1997:85)föreslagit bl.a. en samordning av de bådabostadsstödssystemen och vissa ändringar vad gällerinkomstprövningsreglerna i underhållsstödssystemet.Vidare lämnade utredningen förslag till förändringarav kvalifikationsvillkoren för sjukpenninggrundandeinkomst. Därefter har i departementspromemorianBeräkningsunderlag för dagersättning - sjukpenning,föräldrapenning m.m. (Ds 1999:19) lämnats förslagtill beräkningsunderlag för sjukpenning och annandagersättning. Förslagen rör bl.a.beräkningsalternativ för anställda ochuppdragstagare samt företagare. Reglerna förföretagare innebär att de i allt väsentligt kommeratt behandlas lika oavsett i vilken företagsformverksamheten bedrivs. Vidare lämnas i promemorianförslag som bl.a. rör överhoppningsbara tider,indexering i stället för löneanpassning ocharbetsskadelivränta. De båda förslagen bereds inomRegeringskansliet.Utskottet avstyrker motionerna Sf224, 1998/99:Sf245och 1998/99:N332 yrkande 13 med hänvisning till attberedningen av förslagen rörandeberäkningsunderlaget bör avvaktas.Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vidsjukdom och handikappUtgiftsområdet omfattar två verksamhetsområden,ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp samtsocialförsäkringens administration, dvs.Riksförsäkringsverket och de allmännaförsäkringskassorna.Förmånerna ges i form av dagersättningar såsomsjukpenning, rehabiliteringspenning ochnärståendepenning. Därutöver ingår i utgiftsområdetvissa bidrag till rehabilitering, arbetsskade- ochvissa yrkesskadeersättningar, handikappersättningsamt folkpension, allmän tilläggspension (ATP) ochpensionstillskott i form av förtidspension. ingår också kostnader försysselsättning av vissa förtidspensionärer ochersättning för kroppsskador.Riksdagen har för i enlighet medregeringens förslag fastställt ramen förutgiftsområde 10 till 92 (bet.1999/2000: FiU1, rskr. 1999/2000:28).Målen för utgiftsområdetI propositionen anges att målen för utgiftsområde 10för är att ge ekonomisk trygghet för sjukaoch funktionshindrade och att aktivt verka för attåterföra människor i arbete. Vidare anges attsocialförsäkringens administration skall garanteraeffektivitet, rättssäkerhet och kompetens vidärendehandläggningen.Målen för är i princip samma somfastställdes av i samband medbudgetbehandling för . Emellertid anges attdärutöver är målet för att aktivt verka föratt återföra människor i arbete.Av budgetpropositionen framgår att det inomSocialdepartementet pågår arbete med attvidareutveckla målen.Vad gäller prioriteringar fortsätter regeringenarbetet med att modernisera trygghetssystemen, bl.a.genom att anpassa dem till en föränderligarbetsmarknad. För socialförsäkringsadministrationengäller en fortsatt satsning på samverkan inomrehabiliteringsområdet. Verksamheten skall bl.a.utgå från både kvinnors och mäns utgångspunkter samtbeakta etnisk och kulturell mångfald.SjuklönGällande ordningEnligt lagen (19991:1047) om sjuklön (SjLL), sominfördes , har arbetstagare under deförsta av ett sjukfall rätt till sjuklönfrån arbetsgivaren. Rätten till sjuklön gällerfr.o.m. Ärden avtalade anställningstiden kortare än en månadinträder dock rätten till sjuklön endast omarbetstagaren tillträtt anställningen och däreftervarit anställd , i princip iföljd.För i sjuklöneperioden betalasingen ersättning (karensdag). För de återståendedagarna behåller den anställde av lön och andraanställningsförmåner.Antalet karensdagar är begränsat till tio under entolvmånadersperiod (allmänt högriskskydd). För enarbetstagare som lider av sjukdom som kan antasmedföra ett större antal sjukperioder med sjuklönunder en tolvmånadersperiod kan försäkringskassanbesluta om s.k. särskilt högriskskydd. Då utgessjuklön för och arbetsgivaren fårersättning från sjukförsäkringen. Fr.o.m. den 1januari 1998 gäller ett utökat särskilt högriskskyddsom omfattar den som har en sådan sjukdom som medförrisk för en eller flera längre sjukperioder under entolvmånadersperiod. Sjuklön utges i dessa fall dockinte för karensdag. Även i dessa fall fårarbetsgivaren ersättning från sjukförsäkringen.Samtidigt som sjuklönelagen infördes sänktesarbetsgivaravgiften till sjukförsäkringen så attarbetsgivarna, som kollektiv, fick kompensation förde ökade kostnader som den nya ordningen medförde.Vid senare förändringar av sjuklönesystemet harockså arbetsgivaravgiften anpassats.Företag med en viss högsta lönekostnad har enligt17 § SjLL möjlighet att försäkra sig hosförsäkringskassan mot sjuklönekostnader. Rätt attteckna en sådan försäkring har arbetsgivare varssammanlagda lönekostnader under ett kalenderår -exklusive sociala avgifter och särskild löneskatt -inte beräknas överstiga 130 gånger prisbasbeloppet.Försäkringen ersätter försäkringstagarens kostnaderför sjuklön fr.o.m. den tredje ersättningsdagenliksom kostnaderna för socialavgifter, allmänlöneavgift och särskild löneskatt. Avgiften för år1999 är av de sammanlagda lönekostnaderna.Enligt 12 § SjLL skall arbetsgivaren anmäla tillförsäkringskassan om ett sjukdomsfall, som har gettarbetstagare rätt till sjuklön, fortsätter eftersjuklöneperiodens utgång. En arbetsgivare med minst50 anställda skall dessutom till RFV lämna uppgiftom alla sjuklönefall, dvs. såväl sjukdomsfall somupphör inom sjuklöneperioden som sjukdomsfall somfortsätter därefter. Före gälldeanmälningsskyldigheten till RFV samtligaarbetsgivare.Företagens sjuklönekostnader och återförsäkringenMotionerI motion Sf306 av m.fl. (m) yrkande 3anför motionärerna att det är viktigt att systemetmed återförsäkring hos för småföretag får en konstruktion som inte gör detolönsamt för dessa att teckna en sådan. Det harvisat sig att den försäkring som erbjuds harinneburit att småföretagen väljer att inte försäkrasig. Motionärerna begär ett tillkännagivande härom.I motion Sf215 av () begärs etttillkännagivande om att mindre företag skall kunnavälja att inte ha arbetsgivarinträde och i ställetbetala en högre arbetsgivaravgift.Den ökade sjukfrånvaron bland anställda har enligtvad som anges i motion Sf231 av m.fl.(kd, m, c, fp) även medfört ökade kostnader försjuklön för företagen, inte minst för de små ochmedelstora. Åtgärder bör vidtas för att minskasjukfrånvaron vid arbetsplatserna och en översyn avreglerna om sjuklön bör göras. Motionärerna begärett tillkännagivande om detta.Marie m.fl. (v) anför i motion Sf263yrkandena 1 och 2 att sjuklöneperioden kan ha enhämmande verkan när det gäller dels vissa gruppersmöjlighet att få arbete, dels mindre företags viljatill nyanställningar. Det är därför nödvändigt medinsatser som riktar in sig mot i första hand demindre företagen. Ett företag med högst tioanställda kan undantas från kravet att betalasjuklön, t.ex. genom avdrag viduppbördsdeklarationen. Ett sådant undantag börkombineras med ett försäkringsskydd motsjuklönekostnader så att marginal-effekter imöjligaste mån förhindras.I motion Sf218 av och () anförs att det är angeläget attarbetsgivarinträdet avskaffas för små och medelstoraföretag. Det är också angeläget att se över påvilket sätt arbetsgivarinträdet har påverkatanställningarna och det förebyggandearbetsmiljöarbetet. Avskaffandet av sjuklöneperiodenskulle kunna få positiva samhällsekonomiskakonsekvenser. Ett tillkännagivande begärs härom.Utskottets bedömningEnligt utskottets uppfattning ingår sjuklöneperiodenpå numera som en naturlig och välfungerande del av välfärdssystemet. Genomsjuklöneperioden har arbetsgivaren fått ett ansvarför och möjlighet att påverka kostnaderna försjukfrånvaron på arbetsplatsen. harförsäkringskassorna avlastats arbetet med kortasjukfall och kan koncentrera sig på de längresjukfallen. Genom särskilda högriskskydd hararbetsgivarens kostnader begränsats när det gällersjukersättning till personer med sjukdomar som kanväntas medföra visst mått av sjukfrånvaro.Sjuklönesystemet hindrar således inte enarbetsgivare att anställa en sådan person. I övrigafall har arbetsgivare med begränsat antal anställdamöjlighet att teckna en återförsäkring försjuklönekostnader. Enligt utskottets mening är detviktigt att det finns ekonomiska drivkrafter förarbetsgivaren att genom förebyggande insatser ochrehabiliteringsåtgärder minska sjukfrånvaron påarbetsplatsen. En möjlighet för de mindre företagenatt ställa sig helt utanför sjuklönesystemet börenligt utskottets mening således inte införas.Kostnaderna för sjukförsäkringen har ökat kraftigtdet . Den ökade sjukfrånvaron måsteockså ha inneburit att arbetsgivarnassjuklönekostnader ökat. De kraftigt ökadekostnaderna för sjukförsäkringen skall analyseras aven särskild utredare (dir. 1999:54), och uppdragetskall redovisas senast den 31 maj 2000.Det är enligt utskottets mening däremot viktigt attåterförsäkringen fungerar väl. , somfick sitt uppdrag när sjuklöneperioden var ,har i betänkande Högkostnadsskydd motsjuklönekostnader (SOU 1997:142) lagt fram förslagom ett högkostnadsskydd mot sjuklönekostnader.Förslaget innebär att den nuvarande försäkringen motsjuklönekostnader upphör och att etthögkostnadsskydd införs. Syftet är att små företaginte skall behöva bära större kostnader för sjuklönän vad som svarar mot det riksvärde som erhålls närsamtliga arbetsgivares totala sjuklönekostnaderställs i relation till deras sammanlagdaårslönesumma.En särskild utredare (dir. 1999:44) har nyligentillsatts för att se över den arbetslivsinriktaderehabiliteringen. Resultatet av denna översyn kan fåbetydelse i detta sammanhang.Med det anförda avstyrker utskottet motionernaSf306 yrkande 3, Sf215, Sf231, Sf263 och Sf218.Arbetsgivares anmälningsskyldighet enligtsjuklönelagenMotionI motion Sf277 av m.fl.(kd) anförs att arbetsgivarnas uppgiftsbörda börminskas så mycket som möjligt. Informationen om dekorta sjukfallen bör kunna inhämtas genom deåterkommande arbetskraftsundersökningarna (). Iyrkande 10 begärs därför att skyldigheten förarbetsgivaren att lämna uppgifter om korta sjukfallslopas helt.Utskottets bedömningSkyldigheten för arbetsgivare att anmäla även kortasjuklönefall har begränsats till attendast gälla arbetsgivare med minst 50 anställda.Vid beredningen av förslaget till denna begränsninganförde utskottet (se bet. 1998/99:SfU1) att det ärviktigt att det finns en så god bild som möjligtöver sjukfrånvaron såväl i samhället som helhet sominom olika branscher. Det nuvarande systemet medrapportering av sjuklönefall har dock vissa brister.Det beror främst på att små företag ochorganisationer upplever uppgiftsskyldigheten sombetungande och kostsam. Mot denna bakgrund ansågutskottet det lämpligt att befria småföretagen frånden generella uppgiftsskyldigheten och i ställettäcka behovet av information om den kortasjukfrånvaron genom att SCB hämtar in motsvarandeinformation från ett urval av småföretag. saknades anledning att göra motsvarandeförändring för större företag eftersom det nuvaranderapporteringssystemet inte upplevs som särskiltbetungande av dessa.Utskottet vidhåller denna inställning och avstyrkermotion Sf277 yrkande 10.Sjukersättning vid vissa anställningsformerMotionerI motion 1998/99:Sf211 av m.fl. (v)anförs att för personer som inte har någon avtaladanställningstid, utan arbetar de dagar det finnsarbete, finns inga klara regler om vem som skallbetala sjukersättning. Motionärerna anser attlagstiftningen måste ses över så att skillnader iersättningsstorlek mellan korttidsanställda och fastanställda så långt möjligt elimineras.I motion Sf216 av och () anförs att personal på s.k.bemanningsföretag ofta bara har eller mindre avlönen garanterad. I många fall får de bara lön underden period de är uthyrda. Ofta bekostarbemanningsföretagen sjuklön bara om arbetstagarenskulle varit uthyrd. betalar inteersättning och den anställde blir utan ersättning deförsta av en sjukperiod. Motionärernaanser att arbetsgivaren självklart skall betalasjuklön också då personalen inte äruthyrd. Detta måste preciseras i lagstiftningen, ochmotionärerna begär ett tillkännagivande härom.Utskottets bedömningEn särskild utredare har haft i uppdrag attanalysera utvecklingen av deltidsarbete ochtillfälliga anställningar samt överväga behoven avförändringar i arbetslöshetsersättningen.Utredningen har redovisat sitt uppdrag iår i betänkandet DELTA - Utredningen omdeltidsarbete, tillfälliga jobb ocharbetslöshetsersättning (SOU 1999:27). I betänkandetanges att skattningar tyder på att omkring entredjedel av alla sysselsatta nu har en mer ellermindre "atypisk" anknytning till arbetsmarknaden,dvs. de har deltidsarbete, säsonganställning,tillfällig anställning, projektarbete,behovsanställning m.m. De tidsbegränsadeanställningarna har ökat markant under krisen på1990-talet, och denna utveckling tycks fortsätta.Under 1998 hade drygt en halv miljon personer entillfällig anställning.Utredningen har även pekat på attsocialförsäkringssystemen i vissa fall tycksmissgynna dem som har atypiska anställningar. Somexempel nämns att det för behovsanställda kan varaoklart vem som skall betala ersättning vid sjukdom.De som är anmälda som arbetssökande vidarbetsförmedlingen har rätt till sjukpenning men förövriga är lagstiftningen oklar. Utredningen, sominte lägger något förslag i denna del, anser attlagstiftningen borde ses över och anpassas till denya anställningsformer som har vuxit fram under1990-talet så att tidsbegränsat anställda ges ettstarkare skydd i olika trygghetssystem.Utskottet vill framhålla att det redan pågår ettarbete med att reformera olika delar avsocialförsäkringssystemen för att klara de krav somdagens och morgondagens arbetsmarknad ställer. Närdet gäller sjukförsäkringen har, som tidigarenämnts, en promemoria tagits fram inomSocialdepartementet med förslag till ett nyttberäkningsunderlag för bl.a. sjukpenning (Ds1999:19). När det gäller personer som inte har rätttill sjuklön utan skall ha timberäknad/dagberäknadsjukpenning men inte kan visa hur han eller honskulle ha förvärvsarbetat föreslåsatt sjukpenning beräknas som om den försäkradeskulle ha arbetat på samma sätt som under de fjortondagar som föregått bedömningstidpunkten.Utskottet anser att beredningen av detta förslagbör avvaktas och avstyrker motion 1998/99:Sf211.I betänkandet SOU 1999:27 redovisas ocksåframväxten och omfattningen av bemanningsföretag.Enligt utredningen var antalet anställda inombranschen omkring 18 500 . De två störstabranscherna var kontors- och ekonomiadministration,som tillsammans svarade för av deanställda. Branschen är starkt kvinnodominerad, ca80 % av de anställda är kvinnor.Personalomsättningen är mycket hög, ,till väsentlig del beroende på attbemanningsföretagen ofta fungerar somrekryteringsföretag. I betänkandet anges , , är detfackförbund som organiserar majoriteten av deanställda i bemanningsbranschen. slötsett kollektivavtal mellan HTF och arbetsgivare i ettantal bemanningsföretag. Avtalet ger de anställda av den genomsnittliga timlönen som garantilönunder den period som de inte är uthyrda. Nära 90 %av de anställda har en garantilön.Enligt utskottets mening är det viktigt att ävenanställda vid s.k. bemanningsföretag får ersättningför sitt inkomstbortfall vid sjukdom. Naturligtviskan det vara svårt att bedöma hur personen skulle haarbetat om han eller hon inte blivit sjuk men, i denmån praxis inte utformas genom domstolsavgöranden,bör berörda parter försöka finna ett beräkningssätt.Med det anförda avstyrker utskottet motion Sf216.A 1 Sjukpenning och rehabilitering, m.m.Gällande ordningFrån anslaget bekostas utgifter för sjukpenning,rehabiliteringsersättning och närståendepenning.Enligt sjuklönelagen (SjLL) har en arbetstagarerätt att av varjesjukdomsfall (sjuklöneperioden) behålla en viss delav lön och andra anställningsförmåner. För denförsta dagen i sjuklöneperioden betalas ingenersättning (karensdag). För de återstående dagarna iperioden har den anställde rätt att behålla avlön och andra anställningsförmåner som han eller hongått miste om till följd av nedsättningen iarbetsförmågan. Enligt SjLL är antalet karensdagarbegränsat till tio under en tolvmånadersperiod.Antalet karensdagar beräknas i förhållande tillsjuklön från varje arbetsgivare för sig och iförhållande till sjukpenning för sig.Efter sjuklöneperioden utges sjukpenning enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL).Sjukpenningen utgör av den sjukpenninggrundandeinkomsten. För den som inte omfattas av SjLL, t.ex.egenföretagare och uppdragstagare, utges sjukpenningenligt AFL från sjukperiodens början. Sjukpenningutges dock inte för i sjukperioden(karensdag). För tid därefter utges sjukpenning med80 % av den sjukpenninggrundande inkomsten. Ävenenligt AFL är antalet karensdagar begränsat tillhögst tio under en tolvmånadersperiod.Den sjukpenninggrundande inkomsten är enligtreglerna i AFL den årliga inkomst i pengar som enförsäkrad kan antas komma att tills vidare få föreget arbete, antingen såsom arbetstagare i allmäneller enskild tjänst (inkomst av anställning) ellerpå annan grund (inkomst av annat förvärvsarbete).För rätt till sjukpenning krävs att den försäkradehar en sjukpenninggrundande inkomst som uppgår till24 % av prisbasbeloppet.