bet · GM01NU11 · 1999-04-22 00:00:00 — 1998/99NU11ÄrendetI detta betänkande behandlas 14 motioner frånallmänna motionstiden om vissa konkurrenspolitiskafrågor.Upplysningar och synpunkter i ärendet har införutskottet lämnats av företrädare förNäringsdepartementet, , , ,, , , och . En skrivelsehar inkommit från . Utskottet föreslår med anledning av en motion attriksdagen skall göra ett tillkännagivande medinnebörd att regeringen fortsättningsvis iavregleringssammanhang bör lägga särskild vikt vidatt ha ett helhetsperspektiv för konsumenterna:förutom konkurrens och effektivitet måste ocksåfrågor om välfärd samt risk för ökad ekonomiskbrottslighet och sämre arbetsmiljö beaktas. Det ärvidare viktigt att på ett systematiskt sätt följaupp de avregleringar som har genomförts och väga depositiva effekterna mot de negativa effekter - t.ex.sämre service för medborgarna, ökad ekonomiskbrottslighet eller sämre arbetsmiljö - som kanuppstå, anför utskottet.Övriga motioner rörande inriktningen avkonkurrenspolitiken avstyrks. Utskottet framhålleratt en effektiv konkurrens är en viktigförutsättning för en väl fungerande samhällsekonomi.Konkurrens bidrar till ett nödvändigtomvandlingstryck och ett innovativt företagsklimatsom stärker tillväxten och internationellakonkurrenskraft. För konsumenterna betyder dettatillgång till ett brett utbud av ständigtförbättrade varor och tjänster med god kvalitet tillrimliga priser. Utskottet anser vidare attregeringens arbete styrs av en vilja att uppnå ochupprätthålla konkurrensneutralitet mellan offentligoch privat verksamhet.I en reservation (m, kd, c, fp) sägs att eneffektiv konkurrens alltid i första hand gynnarkonsumenterna, och att konkurrensen är den kanskeviktigaste drivkraften till teknisk och ekonomiskutveckling. Reservanterna anser att kraftfullaåtgärder måste vidtas från regeringens sida för attdriva på avregleringsarbetet i syfte att skapautrymme för privata initiativ i kommuner ochlandsting, och de betonar betydelsen av attkonkurrensbegränsande förfaranden från olikakommunala aktörers sida påtalas och åtgärdas.Vidare avstyrker utskottet tre motioner omkooperativ samverkan, med hänvisning till pågåendeberedningsarbete inom Näringsdepartementet.Utskottet framhåller vikten av att frågan om delantbrukskooperativa samverkansformerna behandlasmed skyndsamhet av regeringen. Likartad synpunktframförs beträffande frågan om samverkan mellantaxiföretag. Motionerna följs upp i en reservation(kd, c). De motioner som behandlas här är följande:1998/99:Fi613 av Per m.fl. (m) såvittgäller yrkandet (4) att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omförändringar av konkurrenslagen.1998/99:Sk310 av m.fl. (m) såvitt gälleryrkandet (8) att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omprinciperna för konkurrenspolitiken.1998/99:T231 av m.fl. (s) såvitt gälleryrkandet (3) att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om attse över konkurrenslagstiftningen så att den inteutgör ett hinder för en effektiv regionalpolitik.1998/99:N210 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att utvecklaKonkurrensverket till en myndighet med ett bredareperspektiv på konkurrens, effektivitet och välfärd.1998/99:N236 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn avkonkurrenslagen i enlighet med vad i motionenanförts om det lantbrukskooperativa samarbetet.1998/99:N238 av m.fl. (c) såvittgäller yrkandena att riksdagen12. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att konkurrenslagstiftningenmåste utformas så att kooperativ verksamhet intemissgynnas jämfört med andra associationsformer,13. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att avreglera och minska antaletmonopol.1998/99:N263 av m.fl. (c) variyrkas att riksdagen1. hos regeringen begär förslag till sådan ändringi konkurrenslagen att samverkan i federativ form börmöjliggöras på samma grunder som gäller förprimärföreningar inom lantbruket,2. hos regeringen begär förslag till sådan ändringi konkurrenslagen att förbudet mot prissamverkan påi en förening oförädlade produkter bör utgå,3. hos regeringen begär förslag till sådan ändringi konkurrenslagen att förhandlingskooperation börlikställas med övrig kooperation,4. hos regeringen begär förslag till sådan ändringi konkurrenslagen att förbudet mot att begränsamedlemmars fria rörlighet bör utgå och ersättas medEG-rättens funktionsskydd för kooperativa företag.1998/99:N268 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om konkurrensregler förhögteknologi.1998/99:N277 av m.fl. (v) såvittgäller yrkandet (9) att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omkonkurrensfrågor.1998/99:N292 av m.fl. (s, m, v, c,mp) vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omåtgärder för att möjliggöra de fristående sågverkensfortsatta existens.1998/99:N326 av Per och (m, kd) såvitt gäller yrkandet (26) att riksdagenhos regeringen begär förslag om nytt,marknadsanpassat regelverk för tolkning i enlighetmed vad som anförts i motionen.1998/99:N330 av m.fl. (kd) såvittgäller yrkandet (6) att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om eneffektivare konkurrenspolitik och hos regeringenbegär en översyn av konkurrenslagen.1998/99:N332 av m.fl. (fp) såvittgäller yrkandet (21) att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt avveckla etableringshinder för småföretagare.1998/99:N333 av m.fl. (fp) såvitt gälleryrkandena att riksdagen4. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om inriktningen av ett systematisktavregleringsarbete,9. hos regeringen begär förslag till en nybestämmelse i KL som syftar till att komma tillrätta med sådana fall av säljvägran, ellermotsvarande fall av diskriminering, som medför attnyetableringar hindras eller konkurrensen i övrigtförsvåras. BakgrundKonkurrenslagen (1993:20) trädde i kraft den 1 juli1993 (prop. 1992/93:56, bet. 1992/93:NU17).Konkurrenslagen (KL) är baserad på den s.k. förbuds-principen, vilken utgår från att vissakonkurrensbegränsningar i sig är skadliga och därförskall vara förbjudna. Efter mönster från EG-rätteninnehåller lagen två principiella förbud, nämligenmot konkurrensbegränsande samarbete mellan företag(6 §) och mot missbruk från ett eller flera företagssida av en marknadsdominerande ställning (19 §).Dessa bestämmelser motsvaras av Romfördragetsartiklar 85 (regler beträffande avtal m.m. som hartill syfte eller effekt att hindra, begränsa ellersnedvrida konkurrensen) och 86 (regler beträffandeett eller flera företags missbruk av dominerandeställning), vilka ingår i de grundläggandekonkurrensreglerna för den gemensamma marknaden.Inriktningen av konkurrenspolitikenMotionernaKonkurrensverket bör utvecklas till en myndighet medett bredare perspektiv på konkurrens, effektivitetoch välfärd, anförs det i motion 1998/99:N210 (s).Med hänsyn till de starka producentintressen somförsöker begränsa konkurrensen behövs det såväl enkraftfull lagstiftning som en stark myndighet, sägermotionären. Han anser att konkurrensfrågorna börföras in i ett bredare samhällsperspektiv. För dettatalar, enligt honom, att konkurrens till varje prisi flera fall kan innebära samhällsekonomiskakostnader och onödiga välfärdsförluster. Enligtmotionärens mening har i flera fallgivit uttryck för en alltför snäv syn på de frågorsom ligger inom verkets ansvarsområde. Ofta tycksdet inte ha någon betydelse för verket om enavreglering leder till sämre service förmedborgarna, ökad ekonomisk brottslighet eller sämrearbetsmiljö, hävdar motionären.Konkurrenslagstiftningen måste ses över, så att deninte förhindrar en effektiv regionalpolitik, anförsdet i motion 1998/99:T231 (s). En viktig hörnpelareför det svenska samhället är att grundläggandeservice i form av vägar, järnvägar, flyg, post ochtelekommunikationer tillkommer alla delar av landetpå likvärdiga villkor, menar motionärerna. De anseratt de senaste årens utveckling, med avreglering ochbolagisering av infrastrukturverken, har visat attmarknaden inte förmår ta regionalpolitiska hänsyn.Regeringen bör noga följa utvecklingen beträffandede fristående sågverken och förbereda åtgärder föratt garantera denna viktiga glesbygdsnäringsöverlevnadsmöjligheter, anförs det i motion1998/99:N292 (s, m, v, c, mp). Det är inte statensuppgift att lägga sig i den affärskonflikt som nupågår mellan de fristående sågverken ochIndustriskog AB, konstaterar motionärerna men menaratt det är statens uppgift att motverka skadligakartellbildningar. I och har EUstoppat råvarukartellerna, men så har ännu inteskett i , säger motionärerna och hänvisartill en då väntad dom i rörandeSydved AB.I partimotion 1998/99:Sk310 (m) begärs ettriksdagsuttalande om principerna förkonkurrenspolitiken. En vital konkurrens skärpereffektiviteten och ökar välståndet, varför insatserför att främja konkurrensen är viktiga inslag i enpolitik som gör mer utvecklingskraftigt,anför motionärerna. Framför allt inom områden avmonopoliserad tjänsteverksamhet, t.ex.skolan och vården, anses mycket kunna vinnas genomen målmedveten konkurrensutsättning. I princip allverksamhet som inte är myndighetsutövning börutsättas för konkurrens, anser motionärerna. Deanger följande riktlinjer för en godkonkurrenspolitik: Kommunerna skall koncentrera sig påkärnuppgifterna och inte ägna sig åtaffärsverksamhet, vare sig i bolagsform eller påannat sätt. De kommunala bolagen bör därförsäljas eller avvecklas. förvaltningsverksamhet som inte ärmyndighetsutövning skall utsättas för konkurrens.Detta innebär att kommunerna, med undantag förmyndighetsutövningen, skall upphandla alla varoroch tjänster. Medborgarna skall också kunna väljadirekt mellan verksamheter med hjälp avchecksystem, t.ex. skolpeng.Det behövs förändringar av konkurrenslagen, anförsdet i motion 1998/99: Fi613 (m). Drygt hälften avalla anmälningar till riktar sigmot kommuner, landsting och statliga organ. Av dessahandlar en del om hur framför allt kommuner ochlandsting gynnar sina egna förvaltningar och bolagvid upphandlingar, säger motionärerna. En alltstörre del gäller dock den offentliga sektornsexpansion på den öppna marknaden - hurskattesubventionerade kommunala bolag med dumpadepriser konkurrerat ut privata småföretagare, hävdarmotionärerna. De menar att Konkurrensverketsmöjlighet att ingripa med hjälp av konkurrenslagennärmast är obefintlig, eftersom konkurrenslagengäller företag och inte är tillämplig på denoffentliga sektorns konkurrenssnedvridning. Detfinns stora brister i konkurrens-neutralitet mellanoffentlig näringsverksamhet och privata bolag, ansermotionärerna och säger att det är vanligt att olikaverksamheter inom den offentliga sektorn drivsintegrerat inom samma förvaltning eller bolag.Risken är då påtaglig att den konkurrensutsattadelen subventioneras av den icke konkurrensutsattaverksamheten. Bland de åtgärder som, enligtmotionärerna, behöver vidtas för att skapa rättvisavillkor ingår att konkurrenslagen bör utvidgas tillatt gälla även när myndighetens beslut inte varitett led i en företagarroll, t.ex. vid stödgivningoch vid interna köp.Ett nytt och marknadsanpassat regelverk för tolk-och översättningsverksamhet bör utarbetas, anförsdet i motion 1998/99:N326 (m, kd). Invandringen harskapat behov av tolk- och översättningskompetens somkan medverka när myndigheter vill kommunicera medpersoner som har bristfälliga kunskaper i svenska,konstaterar motionärerna. har denna kompetensbyggts upp i offentlig regi, men i takt med attverksamheten vuxit har utrymmet för privata företagökat, säger motionärerna och uppger att myndigheteroch kommuner inte alltid anlitar dessa företag pålika villkor. anser att ett nyttoch marknadsanpassat regelsystem för tolk- ochöversättningsverksamhet skulle underlättaetableringen av nya företag, påpekar motionärerna.Den svenska konkurrenslagstiftningen är anpassadför mogna branscher inom den priskonkurrerandesektorn, medan högteknologi i innovativahögriskbranscher kräver en helt annan flexibilitet,anförs det i motion 1998/99:N268 (m).Konkurrensregler lämpade för detproduktkonkurrerande näringslivet behöver därförsnarast utredas, anser motionären.När verksamhet regionaliseras på olika områden,vilket i och för sig anses positivt, får inteföljden bli att konkurrensreglerna skiljer sig åtmellan olika delar av , ett förhållande somkan verka hämmande på företagsetableringar i vissaregioner, anförs det i motion 1998/99:N277 (v).Länsstyrelsernas påstådda nedprioritering avkonkurrensfrågorna anses allvarlig, speciellt medhänsyn till det pågående arbetet med utarbetande avtillväxtavtal.I partimotion 1998/99:N330 (kd) begärs ettriksdagsuttalande om en effektivarekonkurrenspolitik och om en översyn avkonkurrenslagen. Marknads-ekonomin förutsätter eneffektiv konkurrenspolitik som förhindrarmarknadsdelning och prissamverkan samt utövarfusionskontroll, anför motionärerna. De framhålleratt konkurrenspolitiken kan vara ett instrument försträvandena att dämpa prisstegringstakten och attden svenska konkurrenspolitiken bör harmoniseras medutvecklingen inom EU. Många indikationer finns påatt en stor del av det potentiella nyföretagandethindras av ett alltför omfattande regelverk, hävdarmotionärerna. De anser att en ökad avreglering börske för att ge utrymme för konkurrens, somkonkurrenslagen bör skärpas och övervakningen blieffektivare. Monopol och oligopol, såväl privata somoffentliga, skall alltid motverkas, sägs detavslutningsvis i motionen.Det behövs åtgärder för att öka avregleringen ochminska antalet monopol, anförs det i motion1998/99:N238 (c). En fungerande och strängkonkurrenslagstiftning är viktig för att frikonkurrens skall råda i det privata näringslivet,sägs det. Konkurrensutsättning medför ökadeffektivitet och gynnar konsumenterna, framhållermotionärerna, som också anser att priskarteller inteskall förekomma. Konkurrenslagen har nio s.k.gruppundantag, erinrar motionärerna om. De anser attdet är angeläget att reglerna utvecklas ytterligareså att småföretagen kan samverka i lösa former, ochde menar att gruppundantagen måste förlängas efterår 1999. Motionärerna förespråkar olika åtgärder föratt avreglera och minska antalet monopol. Sålundaföreslås att sotningsmonopolet skall avskaffas.Vidare föreslås att biluthyrningsverksamheten skallförenklas genom ett slopande av nuvarande krav påtillstånd och att det skall räcka med enregistrering av verksamheten.Etableringshinder för småföretagare måsteavvecklas, anförs det i partimotion 1998/99:N332(fp). Som exempel anges sotningsmonopolet,apoteksmonopolet och kommunernas rätt att stoppalågprisbutiker. Inom många branscher motverkas nyaföretagsetableringar av olika slags regleringar ochetableringskontroller, hävdar motionärerna. De anseratt omständigheter som snabbt kan ge upphov till mängd nya företag är att offentligt ägdaföretag omvandlas till privata och att det finns enmedveten strävan efter att hitta privata alternativtill offentligt producerade tjänster.I motion 1998/99:N333 (fp) begärs dels ettuttalande om inriktningen av ett systematisktavregleringsarbete, dels ett förslag från regeringenom en ny bestämmelse i konkurrenslagen med sikte påatt komma till rätta med sådana fall av säljvägran,eller motsvarande fall av diskriminering, som medföratt nyetableringar hindras eller konkurrensen iövrigt försvåras. Fri konkurrens på lika villkorinom de ramar som sätts upp av etiska principer ochlagstiftning är det bästa verktyget för atttillgodose konsumenternas efterfrågan och hushållamed begränsade resurser, säger motionärerna. Eneffektiv konkurrens gynnar alltid i första handkonsumenterna, och konkurrensen är den kanskeviktigaste drivkraften till teknisk och ekonomiskutveckling, heter det. Väl fungerande konkurrensstimulerar en kontinuerlig förnyelse avproduktionsapparaten och leder därmed till eneffektiv användning av samhällets resurser, dvs.graden av konkurrens på olika marknader spelar encentral roll för marknadsekonomins funktionssätt ochför den ekonomiska tillväxten, menar motionärerna.Mot bakgrund av det anförda krävs en effektivkonkurrenslagstiftning och en effektivkonkurrenspolitik, säger motionärerna. De grupperarbristerna i konkurrensen under följande trerubriker: Naturliga konkurrensbegränsningar,Konkurrensbegränsande överenskommelser ochOffentliga regleringar. har flerastudier gjorts av konkurrenssituationen i Sverige,t.ex. av den s.k. konkurrenskommittén, avProduktivitetsdelegationen och avEkonomikommissionen, som samtliga pekar på att del av de problem som kännetecknat svenskekonomi under snabbakostnadsstegringar, svag produktivitetsutvecklingoch svag ekonomisk tillväxt kan förklaras avbrister i konkurrensen, påpekar motionärerna.Under den borgerliga regeringsperioden 19911994infördes en ny skärpt konkurrenslagstiftning, ochett systematiskt avregleringsarbete inleddes, sägsdet vidare i motionen. Motionärerna anser attavregleringsarbetet och "valfrihetsrevolutionen"måste återupptas och drivas vidare enligt följandeprinciper: begränsa offentliga monopol, minska offentligt ägande i näringsverksamhet, vidga sektorn för privat näringsverksamhet, öka den konkurrensutsatta sektorn, verka för lägre priser och taxor, främja konkurrens på lika villkor, underlätta för nya företag att etablera sig ochför små och medelstora företag att växa, minska arbetsbördan för små och medelstoraföretag med bl.a. uppgiftslämnande.Statsministern och finansministern bör leda ochpolitiskt ansvara för arbetet, anser motionärerna,och bör en redogörelse överavregleringsarbetet presenteras för riksdagen.De flesta klagomål och anmälningar tillKonkurrensverket kommer från småföretagare, sägermotionärerna avslutningsvis och hänvisar till enrapport från , Avreglerade marknaderi (rapportserie 1998:3),av vilken framgår att statliga och kommunala bolageller f.d. statliga monopolbolag ofta är inblandade.Ytterligare en grupp av klagomål rör leveransvägran,dvs. att småföretagen av olika skäl inte får köpavaror och tjänster av en viss leverantör. Säljvägrankan, enligt , ofta vara svår attkomma till rätta med, beroende på antingen attleverantören utsatts för påtryckning från gamlakunder eller att leverantören inte varit dominerandepå marknaden i lagens mening. Ett företag behöverdock inte ha uppnått en sådan styrkeposition för atten säljvägran från dess sida skall försämrakonkurrensen, säger motionärerna. De påpekar attFolkpartiet delar uppfattning attdet krävs en ny bestämmelse i konkurrenslagen isyfte att komma till rätta med sådana fall avsäljvägran, eller motsvarande fall avdiskriminering, som medför att nyetableringarhindras eller att konkurrensen i övrigt försvåras.Vissa kompletterande uppgifterTidigare riksdagsbehandlingLikartade motionsyrkanden om olikakonkurrenspolitiska frågor som de här aktuella harbehandlats tidigare av utskottet, senast underföregående (bet.1997/98:NU1 och bet.1997/98:NU9).KonkurrensverketKonkurrensverket är central förvaltningsmyndighetför konkurrensfrågor. Myndigheten skall enligt sininstruktion (1996:353) verka för en effektivkonkurrens i privat och offentlig verksamhet tillnytta för konsumenterna. Verket skall bl.a. fullgörade uppgifter som följer av konkurrenslagen och lagen(1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteendeavseende offentlig upphandling. Verket skall vidarelämna förslag till avregleringsåtgärder,uppmärksamma hinder mot en effektiv konkurrens ioffentlig verksamhet samt lämna förslag tillåtgärder för att undanröja dessa, sprida kunskap omkonkurrensregler, praxis och andra förutsättningarför en effektiv konkurrens, främja forskning påkonkurrensområdet samt i övrigt främja ettkonkurrensinriktat synsätt.I regleringsbrevet för anges de effektmålsom rör verksamhet på följandesätt:- att bidra till att stärka näringslivets tillväxtoch internationella konkurrenskraft,-- att konsumenterna skall ha en stark ställning påmarknaden och att deras intressen tillgodoses.-Konkurrensverkets del av effektmålen är därvid attverka för effektiv konkurrens i privat och offentligverksamhet till nytta för konsumenterna.KonkurrensrådetRegeringen inrättade ett råd förkonkurrens på lika villkor mellan offentlig ochprivat sektor - (dir. 1997:145). Irådet, vars ordförande är f.d. förhandlingsdirektörLars Ahlvarsson, ingår representanter för offentligoch privat verksamhet. Rådets uppgift är att, medbeaktande av de olika grundförutsättningar somgäller för offentlig och privat sektor, sökaundanröja konkurrenskonflikter mellan privat ochoffentlig verksamhet. Rådets verksamhet skall tasikte på sådana konkurrenskonflikter som inte lösesinom ramen för särskild lagstiftning ellerprövningsförfaranden.Konkurrensrådet får på eget initiativ belysasakförhållanden i konkreta fall och genom kontaktermed berörda parter bedöma om och hur enkonkurrenssnedvridning kan undvikas ellerundanröjas. Rådet får även i den omfattning detfinner lämpligt ta upp frågor på begäran av någonsom är berörd. Utgångspunkten för bedömningen skallvara de förutsättningar och regler som gäller förrespektive verksamhet. Rådets verksamhet skallinriktas på fall av allmänt intresse, och särskilduppmärksamhet skall ägnas åt frågor som rörprissättning och konkurrens på så lika villkor sommöjligt. Verksamheten skall syfta till att förframtiden ge vägledning om hur konkurrens-snedvridande förfaranden kan undvikas och, ommöjligt, att vissa typer av konkurrenskonflikter kanmönstras ut. Rådet skall på lämpligt sätt informerade berörda om sina bedömningar i dessa avseenden.Med utgångspunkt i de erfarenheter somKonkurrensrådet fortlöpande får av förhållandena påmarknaden skall rådet skaffa sig en samlad bild avvad som kan vara osund konkurrens. Med detta somunderlag skall rådet diskutera principiellakonkurrensfrågor, sprida information om goda exempelpå en väl fungerande konkurrens och för framtidensöka nå en samsyn om hur de långsiktiga spelreglernapå området bäst formuleras. I sina diskussionerskall rådet beakta att förutsättningarna förkonkurrens är olika i olika delar av landet.Konkurrensrådet skall fortlöpande samråda medKonkurrensverket och med andra berörda organ, t.ex. inomredovisningsområdet. Rådet skall bedriva sitt arbeteunder och skall fortlöpande informera omresultatet av detta. Rådet skall senast den 31december 2000 redovisa sina samlade erfarenheter ochde resultat som uppnåtts. Om det finns behov av detfår rådet lämna förslag till ytterligare åtgärdersom rådet kan bedöma motiverade.I den handlingsplan för att förenkla och förbättravillkoren för främst små företag som statsrådet presenterade ingick att rådetgavs i uppdrag att redovisa ensammanställning av sina ärenden. Vidare skulleredovisas hur uppgiften att nå samsyn om delångsiktiga spelreglerna genomförs. Redovisningenskall ligga till grund för att regeringen snabbtskall kunna se om det behövs regelskärpningar.Konkurrensrådet har lämnat en sådan rapporttill . Av rapporten framgårbl.a. att huvuddelen av de behandladeanmälningarna till rådet rör kommunerna, attärendena i stor utsträckning avser frågan om hurlångt kommunernas legala kompetens sträcker sig ochatt rådet lyckats komma fram till eniga beslut i catio konkreta fall. Rådet har dock inte kommitsärskilt långt i diskussionerna om långsiktigaspelregler och de underliggande principerna fördessa.I rapporten konstateras vidare att näringslivetsrepresentanter i rådet anser att det finns klara ochomfattande problem med snedvriden konkurrens påolika marknader. De anser också att rådetsmöjligheter att bidra till problemens lösning liggeri att rådet kan komma överens om förslag tillåtgärder från lagstiftarens sida. Kommun- ochLandstingsförbunden sägs, med vissa undantag, intaen reserverad hållning till skärpning avlagstiftningen som metod att förhindra snedvridningav konkurrensen.