bet · GM01LU13 · 1999-03-02 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet sjumotionsyrkanden från allmänna motionstiden år 1998som rör homosexuellt föräldraskap samtlagstiftningen om insemination och annan assisteradbefruktning.Samtliga motionsyrkanden avstyrks med hänvisningtill pågående utredningsarbete. 1998/99:L404 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att begär att regeringen snaraståterkommer med lagförslag angående adoption ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ändringar i lag ominseminering,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ändringar i lag ombefruktning utanför kroppen.1998/99:L409 av m.fl. (v) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om utredningen omhomo- och bisexuella som föräldrar.1998/99:L415 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om närståendeadoption ochadoptioner genomförda i andra länder.1998/99:Ju709 av m.fl. (fp) variyrkas10. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att endastbarnets bästa skall vara utgångspunkten vid adoptionoch insemination - inte också föräldrarnas ellerförälderns sexualitet.1998/99:So256 av () vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad imotionen anförts om uppföljning ochmodernisering avinseminationslagen. Homosexuella och barnI flera motioner från den allmänna motionstiden år1998 tas upp olika frågor som rör barn ihomosexuella familjer. Motionsyrkandena går ihuvudsak ut på att skall vidta åtgärdernär det gäller homosexuella sambors och registreradepartners möjligheter att gemensamt anförtrosvårdnaden om barn och att adoptera barn.Som en bakgrund till de nu aktuellamotionsspörsmålen erinrar utskottet om attbestämmelser om vårdnad om barn finns i 6 kap.föräldrabalken (FB). Dessa bestämmelser innebär attett barn från födelsen står under vårdnad av bådaföräldrarna, om dessa är gifta med varandra. Ärföräldrarna inte gifta med varandra, blir modernensam vårdnadshavare. Ingår föräldrarna senareäktenskap med varandra, får de därigenom automatisktgemensam vårdnad om barnet. Även när föräldrarnainte är gifta med varandra kan vårdnaden tillkommadem gemensamt.I händelse av den ena eller båda föräldrarnas dödfinns särskilda regler om förordnande avvårdnadshavare. När båda föräldrarna har vårdnadenom barnet och en av dem dör, blir den efterlevandeautomatiskt ensam vårdnadshavare. Om bådaföräldrarna dör, skall rätten på anmälan avsocialnämnden eller när förhållandet annars blirkänt anförtro vårdnaden åt en eller två särskiltförordnade vårdnadshavare. I fall då barnet stårunder vårdnad av endast en av föräldrarna och dennaförälder dör, skall domstolen på ansökan av denandra föräldern eller på anmälan av socialnämndenanförtro vårdnaden åt den andra föräldern eller, omdet är lämpligare, åt en eller två särskiltförordnade vårdnadshavare (9 §). Om vårdnadshavareskall förordnas särskilt, utses någon som är lämpadatt ge barnet omvårdnad, trygghet och en godfostran. Två personer kan utses att gemensamt utövavårdnaden, om de är gifta med varandra eller bortillsammans under äktenskapsliknande förhållanden.Med uttrycket äktenskapsliknande förhållande avses idetta sammanhang endast heterosexuell samlevnad.Homosexuella sambor och registrerade partner kansåledes inte utses till gemensamma vårdnadshavare.En vanlig missuppfattning är att en ny partner tillden förälder som är vårdnadshavare (en styvförälder)kan utses att gemensamt med denna förälder havårdnaden om barnet. Detta är emellertid intemöjligt, varken i heterosexuella eller ihomosexuella förhållanden. Om vårdnadshavarenavlider har den efterlevande samlevnadspartern dock,oavsett om det varit fråga om en homo- ellerheterosexuell samlevnad, möjlighet att som särskiltförordnad vårdnadshavare få vårdnaden om denavlidnes barn.Bestämmelser om adoption finns i 4 kap. FB. är att skapa ett rättsligtförhållande mellan adoptanten (den som adopterar)och adoptivbarnet. En adoption har omfattandeföljder för barnet och många i barnets omgivning.Adoptionsinstitutet kringgärdas därför av reglertill skydd främst för barnet men också för deursprungliga föräldrarna. En adoption innebär somregel att adoptivbarnet i rättsligt hänseende, bådeinom familjerätten och i annan lagstiftning, skallbehandlas som adoptantens eget barn och att allaband med barnets biologiska släkt klipps av. Engiltig adoption kan numera inte hävas. Verkningarnaav en adoption kan dock i vissa säregna situationerupphöra, exempelvis genom att adoptanten gifter sigmed adoptivbarnet. Huvudregeln är att den som harfyllt inte får adopteras utan eget samtycke (5§). Den som inte har fyllt får i princip inteadopteras utan vårdnadshavarens samtycke. Enförälder som inte har del i vårdnaden om barnetskall ändå höras, om detta kan ske (5 a § och 10 §).I lagen (1994:1117) om registrerat partnerskapstadgas att registrerade partner varken gemensamteller var för sig får adoptera barn. Endast makarkan adoptera gemensamt. En gemensam adoption medföratt makarna blir att anse som barnets föräldrar. inte ovanliga situationen att en make vidgiftermål har eget barn, finns det möjlighet attbarnet kan bli makarnas gemensamma. I den nyafamiljen blir barnet nämligen inte sällan betraktatsom makarnas gemensamma barn, och det förekommer atten make önskar befästa detta förhållande genom attadoptera barnet. En sådan s.k. styvbarnsadoption kangenomföras av en make ensam, med den andra makenssamtycke och om reglerna i övrigt är uppfyllda.Genom styvbarnsadoptionen klipps de rättsliga bandenav endast med den förälder som inte är gift medadoptanten. Detta gäller även när maken adopterarden andra makens adoptivbarn. I andra fall än närdet gäller styvbarn och ytterligare någraundantagssituationer innebär äktenskapet hinder motatt en gift person ensam adopterar ett barn.För adoption krävs rättens tillstånd. Sådanttillstånd får ges endast om adoptionen är tillfördel för barnet och sökanden har uppfostrat barneteller vill uppfostra det eller det annars med hänsyntill det personliga förhållandet mellan sökanden ochbarnet finns särskild anledning till adoptionen. Vidbedömningen av om det är lämpligt att adoptionenäger rum skall domstolarna ta hänsyn till barnetsvilja med beaktande av dess ålder och mognad, även ide fall samtycke från barnet inte krävs (6 §).En underårig får, enligt 25 § socialtjänstlagen(1980:620), inte utan socialnämndens medgivande tasemot för stadigvarande vård och fostran i ettenskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarnaeller någon annan som har vårdnaden om honom ellerhenne. Ett sådant medgivande föregås av en utredningav förhållandena i det enskilda hemmet. Övervägandeantalet barn som adopteras av svenska föräldrarkommer från främmande länder. Om det är fråga om attta emot ett utländskt barn i syfte att adoptera det,skall medgivande från socialnämnden inhämtas innanbarnet lämnar sitt hemland. I de flesta fall avadoption av en underårig krävs alltså ävensocialnämndens medgivande. I rättspraxis har sådantmedgivande vägrats personer som lever i homosexuellaförhållanden under åberopande av att utländskaadoptivbarn ansetts ha en i psykologiskt hänseendesvårare situation än andra barn och att risken förstörningar blir oacceptabelt hög om man till dettalägger den psykiska påfrestning det skulle innebäraatt växa upp med homosexuella adoptivföräldrar (RÅ1993 ref. 102).Bestämmelser om erkännande och giltighet i Sverigeav adoptionsbeslut som har meddelats i annat landfinns i lagen (1971:796) om internationellarättsförhållanden rörande adoption. Av lagen följeratt ett utomlands meddelat beslut om adoption gällerautomatiskt här i landet om sökanden var medborgareeller hade hemvist i den främmande staten närbeslutet meddelades. Om adoptivbarnet var svenskmedborgare eller hade hemvist i , krävs dockatt för internationellaadoptionsfrågor () eller, efter överklagande,regeringen godkänner adoptionen. Även i andra fallkan regeringen eller förordna att ett utomlandsmeddelat beslut om adoption skall gälla här iSverige.Frågeställningar kring den rättsliga situationenför barn i homosexuella familjer har varit föremålför överväganden i en rad skilda sammanhang under desenaste decennierna. Frågan om två personer av sammakön borde ges en möjlighet att adoptera barn togsupp av Utredningen omhomosexuellas situation i samhället i betänkandet(SOU 1984:63) Homosexuella och samhället.Utredningen ansåg att homosexuella vårdnadshavare ioch för sig har samma förutsättningar som andravårdnadshavare att ge uppväxande barn omvårdnad,omtanke och kärlek, vilket talade för att tillåtahomosexuella att adoptera. Rätten till adoption förtvå personer av samma kön saknade emellertid, enligtutredningens mening, förankring i det allmännarättsmedvetandet varför det kunde innebära en störrepåfrestning för ett adoptivbarn att växa upp i enhomosexuell än i en heterosexuell familjemiljö.Därutöver pekade utredningen på det förhållandet attfå givarländer skulle acceptera att deras medborgareskulle få adopteras av två personer av samma kön. Iproposition 1986/87:124 om de homosexuellassituation i samhället instämde departementschefen iutredningens bedömning att det inte borde införasnågon möjlighet för två personer av samma kön attadoptera gemensamt. var av sammauppfattning (bet. 1986/87: LU28, rskr. 350).Partnerskapskommittén ansåg i sitt betänkande (SOU1993:98) Partnerskap att det inte var lämpligt attmöjliggöra för homosexuella par att adoptera barngemensamt så länge det inte råder någorlunda enighetbland forskarna om vilka konsekvenser det kan ha förett barn att växa upp i en homosexuellfamiljebildning. Av samma skäl ansåg kommittén atttvå partner inte heller borde ges möjlighet attförordnas gemensamt till vårdnadshavare för barn.Ytterligare ett argument för kommitténsställningstagande var att en lagstiftning sommöjliggör gemensamt rättsligt föräldraskap förhomosexuella par sannolikt skulle strida motnuvarande värderingar i samhället. Kommitténkonstaterade att eftersom en övervägande del av deunderåriga barn som adopteras kommer frånfrämmande länder, även givarländernas inställningmåste beaktas. Om skulle inta en positivhållning till adoption för partner fanns det, enligtkommitténs uppfattning, en risk för att de flestaländer, för att inte säga alla länder, som ärgivarländer av adoptivbarn till skulleställa sig mycket tveksamma till adoption av sinamedborgare. Detta skulle enligt kommittén drabbaalla de personer som vill adoptera utländska barn.Även en rätt till styvbarnsadoption skulle enligtkommittén innebära att ett barn som har blivitadopterat från ett annat land senare skulle kunnabli styvbarnsadopterat på så sätt att det får tvårättsliga föräldrar av samma kön. Kommittén ansågatt en sådan möjlighet sannolikt skulle väckanegativa reaktioner från givarländer.Frågor som rör gemensamt föräldraskap förhomosexuella övervägdes av utskottet (bet. 1993/94:LU28) i samband medriksdagsbehandlingen av förslaget till lag omregistrerat partnerskap. Utskottet framhöll därvidatt frågan om barns juridiska ställning iförhållande till ett registrerat partnerskap måstebedömas från helt andra utgångspunkter än när detgäller rättsverkningarna i övriga hänseenden. Ensådan bedömning borde enligt utskottet inte göras idet sammanhanget. Utskottet strök under att så längedet inte är vetenskapligt klarlagt att ett barnssociala och känslomässiga utveckling objektivt settär lika garanterad i en familj med två mödrar ellertvå fäder med en inbördes sexuell relation som i enheterosexuell familj, saknas den grundläggandeförutsättningen för att gemensamt föräldraskap skallkunna etableras i ett registrerat partnerskap,hänsynen till barnens bästa. Det förhållandet attdet finns ett antal barn som rent faktiskt växer uppmed två personer av samma kön aktualiserade enligtutskottet en annan fråga, nämligen den omstyvbarnsadoption. I såväl heterosexuella somhomosexuella familjebildningar finns barn som avolika skäl har endast en rättslig förälder. I vilkenutsträckning det skulle vara till fördel för ettsådant barn att bli adopterat av den rättsligeförälderns make eller registrerade partner beror,fortsatte utskottet, på förhållandena i det enskildafallet och måste även i dessa fall bedömas från heltandra utgångspunkter än de som låg till grund fördet då aktuella lagstiftningsärendet, nämligenprincipen om att i första hand barnets bästa skallbeaktas.Våren 1998 behandlade utskottet närmare 20motionsyrkanden rörande homosexuellt föräldraskap(bet. 1997/98:LU28). Utskottet anförde därvid bl.a.att en rimlig utgångspunkt måste vara att det idagens samhälle finns ett inte oansenligt antal barnsom växer upp i familjer med två vuxna av samma könoch att det är givet att den rättsliga situationenvad gäller relationen mellan barnet och dessföräldrar varierar, såväl för dessa barn som förandra barn. Utskottet konstaterade att det förelågett behov av att, utifrån barnets perspektiv,ytterligare belysa den rättsliga situationen för debarn som växer upp i homosexuella familjer och attde frågeställningar som därvid kan uppkomma medanledning av dessa barns förhållanden borde bliföremål för en förutsättningslös utredning där olikaaspekter på barnens behov och rättigheter ges ennoggrann genomlysning. Detta borde, enligtutskottets mening, ges regeringen till känna.Riksdagen anslöt sig till vad utskottet anfört(rskr. 1997/98:188).I motion L409 av m.fl. (v) anförsatt den svenska lagstiftningen diskriminerar homo-och bisexuella i flera olika avseenden och att dettaär mest påfallande när det gäller lagstiftningen omföräldraskap. Motionärerna pekar särskilt påskillnader i lagstiftningen beträffandemöjligheterna att anförtros vårdnaden om barn ochatt adoptera barn. I motionen begärs etttillkännagivande om att regeringen skalltillsätta den av begärdaförutsättningslösa utredningen om situationen förbarn i homo- och bisexuella familjer och att dennages i uppdrag att skyndsamt återkomma med lagförslagför att undanröja särbehandlingen av homo- ochbisexuella i lagstiftningen rörande föräldraskap.Yvonne Ruwaida m.fl. (mp) begär i motion L404 etttillkännagivande om att regeringen skallåterkomma till med förslag tilllagstiftning rörande adoption som innebär att endastden enskilda familjebildningens förutsättningar attvara en god miljö skall vara avgörande för omadoption skall medges, och att ingen skall kunnauteslutas från möjligheten att adoptera enbart pågrund av juridisk samlevnadsform eller sexuellläggning (yrkande 1).Barbro m.fl. (fp) yrkar i motion Ju709ett tillkännagivande om att endast barnets bästaskall vara utgångspunkten vid adoption - inte ocksåföräldrarnas eller förälderns sexualitet (yrkande10, delvis).I motion L415 av () yrkas etttillkännagivande om att en möjlighet tillnärståendeadoption beträffande barn som vuxit upp ihomosexuella relationer bör införas. Vidare begärsett tillkännagivande om behovet av åtgärder mot deproblem som kan uppstå i anledning av atthomosexuella adoptioner som genomförts utomlandsinte godkänns i Sverige.I anledning av tillkännagivande våren1998 beslutade regeringen atttillkalla en parlamentarisk kommitté med uppgift attundersöka och analysera villkoren för barn ihomsexuella familjer (dir. 1999:5). Kommitténs enahuvuduppgift är, enligt direktiven, attsammanställa, analysera och redovisa den kunskap somfinns om dessa barn. Den andra huvuduppgiften är attöverväga om de rättsliga skillnader som föreliggerbeträffande homosexuella och heterosexuella parsmöjligheter att adoptera och utses till särskiltförordnade vårdnadshavare är sakligt motiverade ochlämna förslag till hur eventuellt omotiveradeskillnader lämpligen kan undanröjas. Övervägandenaskall göras på grundval av vad som utretts omförhållandena för barn i homosexuella familjer ochvad som är känt om adoptivbarns särskilda behov ochskall utgå från principen om barnets bästa, men iövrigt göras förutsättningslöst. Kommittén skallsärskilt överväga om skillnaden mellan registreradepartner och äkta makars möjligheter till styvbarns-adoption har tillräckliga skäl för sig och om detbör införas en allmän möjlighet för barn att bliadopterade av registrerade partner gemensamt. föreslår en sådan möjlighet skallkommittén lämna förslag till hur man från svensksida kan motverka eller lösa eventuella svårigheterdetta kan leda till i det internationella samarbetetkring adoptionsfrågor. Ytterligare en fråga somkommittén särskilt skall överväga är om registreradepartner och homosexuella sambor bör kunna utses attsåsom särskilt förordnade förmyndare gemensamt utövavårdnaden om ett barn.Regeringen anför i direktiven att ändrade regler omadoption och vårdnad kan ge upphov till problem avinternationellt privat- och processrättslig natur.Kommittén skall - oavsett om den föreslår ändraderegler eller ej - mot denna bakgrund belysa deföljder av internationellt privat- ochprocessrättslig natur som kan uppkomma i anledningav en ändrad reglering. Kommittén skall överväga huren ändrad reglering förhåller sig tillinternationella överenskommelser på området, främst1967 års europeiska konvention om adoption av barnoch om skydd av barn ochsamarbete vid internationella adoptioner. beakta gällande rätt och pågåendelagstiftningsarbete i och i de utomnordiskaländer som kommittén bedömer vara av intresse. Ävendet internationella arbete som bedrivs inom bl.a.Europarådet skall beaktas. I uppdraget liggerslutligen att, för det fall att kommittén kommerfram till att de rättsliga skillnader som föreliggerinte är sakligt motiverade, ta ställning till hurskillnaderna lämpligen kan undanröjas och föreslå delagändringar som behövs. Kommittén skall inhämtasynpunkter från ,barnrättsorganisationer och homosexuellasorganisationer. Uppdraget skall redovisas senast den1 januari 2001.Vad först gäller önskemålen i motion L409 omtillsättande av en utredning är dessa numeratillgodosedda genom de direktiv regeringen beslutadeden . Beträffande motionsönskemålen iövrigt konstaterar utskottet att samtliga spörsmålsom tas upp i motionerna innefattas i det uppdragregeringen gett till den parlamentariska kommittén.Enligt utskottets mening bör resultatet avutredningsarbetet avvaktas, och utskottet anser attriksdagen inte , endast efter det attkommittén tillkallades, skall göra någraställningstaganden beträffande delagstiftningsfrågor som kommittén har att behandla.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna L404 yrkande 1, L409, L415 och Ju709yrkande 10 i denna del.Assisterad befruktningI några motioner berörs frågor kring homosexuellasmöjligheter att erhålla assisterad befruktning ochönskemål om en allmän översyn av bestämmelserna ominsemination.Olika former av assisterad befruktning regleras ilagen (1984:1140) om insemination och lagen(1988:711) om befruktning utanför kroppen. Medinsemination avses införande av sperma i en kvinnapå konstlad väg. Genom inseminationslagen, somträdde i kraft , lagregleradesverksamheten (prop. 1984/85:2,bet. infördes i 1 kap. FB en nybestämmelse som reglerar faderskapet till barn somhar tillkommit genom insemination. Enligtinseminationslagen får sådan behandling utförasendast på en kvinna som är gift eller som bortillsammans med en man under äktenskapsliknandeförhållanden. Som en ytterligare förutsättninggäller att kvinnans make eller sambo skriftligenskall ha samtyckt till inseminationen. Den nyabestämmelsen i 1 kap. FB innebär att ett barn somhar tillkommit genom insemination med samtycke avmoderns make eller annan man som bodde tillsammansmed henne under äktenskapsliknande förhållanden fårsamma rättsliga ställning i förhållande till dennesom om barnet hade kommit till på naturlig väg.Denne man skall alltså anses som barnets rättsligefar. Om insemination skulle ha skett utanmakesamtycke, exempelvis på en ensamstående kvinna,kan någon talan om fastställande av faderskap inteföras mot spermagivaren. Det är dock inget somhindrar att en spermagivare i sådana fall frivilligttar på sig faderskapet (se prop. 1984/85:2 s. 14 och20).Insemination med användande av sperma från någonannan man än kvinnans make eller sambo (s.k.givarinsemination) får utföras endast på allmäntsjukhus och under överinseende av läkare medspecialistkompetens i gynekologi och obstetrik.Innan en givarinsemination får utföras skall läkarenpröva om det med hänsyn till makarnas ellersambornas medicinska, psykologiska och socialaförhållanden är lämpligt att en insemination ägerrum. En ytterligare förutsättning är att det kanantas att det blivande barnet kommer att växa uppunder goda förhållanden.Även när det gäller lagen om befruktning utanförkroppen är tillämpningsområdet begränsat tillkvinnor som är gifta eller sambor med män. Dennametod för konstlad befruktning innebär att ägg tasut ur en kvinna, befruktas utanför hennes kropp ochdärefter förs in i hennes livmoder igen. Enförutsättning är att ägget är kvinnans eget och attdet har befruktats med makens eller sambons sperma.Sperma eller ägg som har donerats får således inteanvändas. Kvinnans make eller sambo skallskriftligen ha lämnat sitt samtycke. Ett barn somhar kommit till genom befruktning utanför kroppenmed samtycke av moderns make eller sambo får sammarättsliga ställning i förhållande till denne som ombarnet hade kommit till på naturlig väg. Denne manskall också anses som barnets rättslige far.I lagen (1994:1117) om registrerat partnerskapstadgas att varken inseminationslagen eller lagen ombefruktning utanför kroppen gäller för registreradepartner.Statens medicinsk-etiska råd genomförde påregeringens uppdrag en översyn av vissa frågorrörande assisterad befruktning, bl.a. ägg- ochspermiedonation, frysning av befruktade ägg ochkloning. Rådets överväganden redovisades våren 1995i rapporten befruktning. I rapportenföreslår rådet bl.a. att lagen om befruktningutanför kroppen skall ändras på så sätt att detunder vissa förutsättningar blir tillåtet att delsanvända donatorsperma vid befruktning av kvinnansegna ägg, dels befrukta donerade ägg med makenseller sambons sperma. Däremot anser rådet attbefruktning med användande av doneradsperma och donerade ägg även fortsättningsvis skallvara förbjuden. Rapporten bereds inomRegeringskansliet.Yvonne Ruwaida m.fl. (mp) anför i motion L404 attnuvarande lagstiftning leder till att många lesbiskakvinnor låter inseminera sig i hemmet eller åkertill en klinik utomlands. Detta får till följd attbefruktningen ofta sker med sperma som inte ärhivtestad, vilket är en fara för såväl kvinnan somfostret. Motionärerna anser att lesbiska kvinnor påsamma villkor som heterosexuella kvinnor skall fåtillgång till insemination och konstgjordbefruktning utanför kroppen. I motionen begärstillkännagivanden om ändringar av inseminationslagenoch lagen om befruktning utanför kroppen i enlighetmed det anförda (yrkandena 2 och 3).I motion Ju709 begär m.fl. (fp)ett tillkännagivande om att endast barnets bästaskall vara utgångspunkten vid prövningen ominsemination skall tillåtas - inte ocksåföräldrarnas eller förälderns sexualitet (yrkande10, delvis).Också när det gäller dessa motionsspörsmål villutskottet hänvisa till den parlamentariska kommittémed uppgift att undersöka och analysera villkorenför barn i homosexuella familjer som regeringentillkallade . Av direktivenframgår nämligen att om kommittén finner att derättsliga skillnaderna bör tas bort när det gälleradoption, skall kommittén pröva om de kvinnor somlever tillsammans i ett homosexuellt parförhållandebör ges möjlighet till assisterad befruktning i formav insemination och i så fall föreslå lämpligalagändringar. Kommittén skall därvid sträva efteratt reglerna om behörighet, villkor förbefruktningen och barnets rätt att få vetskap omsitt ursprung m.m. så långt det är möjligt blirdesamma som för heterosexuella och deras barn.