bet · GM01UFöU1 · 1999-05-06 00:00:00 — I detta betänkande behandlas de delar av regeringensproposition /99:74 Förändrad omvärld - omdanatförsvar som rör säkerhetspolitik,inriktningen på främst Försvarsmaktensinternationella insatser samt internationelltsamarbete och export på krigsmaterielområdet. Imotsvarande delar behandlas de motioner som harväckts med anledning av propositionen samt vissamotioner i säkerhetspolitiska frågor från denallmänna motionstiden /99.Utskottet tillstyrker regeringens förslag tillsäkerhetspolitikens mål med anledning av densäkerhetspolitiska kontrollstationen.Sveriges säkerhetspolitik syftar ytterst till attbevara vårt lands fred och självständighet. Vårtsäkerhetspolitiska mål är att i alla lägen och iformer som vi själva väljer trygga enhandlingsfrihet att, såsom enskild nation och isamverkan, kunna utveckla vårt samhälle.Vår säkerhetspolitik har såväl en nationell som eninternationell dimension.Nationellt skall vi kunna möta militära hot somdirekt berör . Vi skall också kunna förebyggaoch kunna hantera situationer som utan att direkthota fred och självständighet ändå skullekunna innebära snabba och allvarliga försämringar avsamhällets normala funktioner.Om det säkerhetspolitiska läget försämras, skallvår säkerhetspolitik bidra till att spänningen iomvärlden och särskilt i vårt närområde begränsas.Vi skall kunna försvara vårt territorium motkränkningar och angreppshandlingar var de än skeroch vi skall kunna agera för att tillvarata svenskaintressen. Vi skall kunna motstå hot ochpåtryckningar och möta insatser som riktas motfunktioner och värden i det svenska samhället ochsom syftar till att påverka vårt agerande ochsamhällets funktion.Vi skall också söka förebygga att vårt samhälleutsätts för svåra påfrestningar i fred genom denrobusthet och förmåga till omställning som byggs ini det fredstida samhället. Det skall därutöverfinnas en beredskap att hantera de påfrestningar somlikväl kan uppstå.Sveriges militära alliansfrihet syftande till attvårt land skall kunna vara neutralt i händelse avkrig i vårt närområde består. Den förutsätter att vihar en betryggande försvarsförmåga.Den militära alliansfriheten sätter, bortsett frånavtal om ömsesidigt stöd till försvar mot väpnatangrepp, inga hinder för ett svenskt allsidigt ochaktivt deltagande i internationelltsäkerhetssamarbete. Detta gäller även inom detmilitära området.Internationellt skall vi i samverkan med andrastater aktivt verka för fred och ökad säkerhet iomvärlden och därmed också för oss själva.Sverige skall stödja FN:s globala insatser för fredoch säkerhet.I är vårt säkerhetspolitiska mål attvaraktigt säkra ett förtroendefullt och närasamarbete mellan alla stater. Detta skall nås främstgenom samarbetet inom EU och med de euroatlantiskasäkerhetsstrukturerna samt genom det regionalasamarbetet i Östersjöområdet.Sverige skall ge bidrag till gemensammafredsfrämjande och humanitära insatser både i ochutom . Det är också ett svenskt mål att fåtill stånd en effektiv och väl fungerande euro-atlantisk krishanteringsförmåga som med begäran frånFN eller beslut av kan bidra till att främjasamarbete och fredlig konfliktlösning i Europa.Sverige skall på det fredsfrämjande området strävaefter att samarbeta med allasäkerhetsorganisationer.Utskottet instämmer i regeringens bedömning att denför grundläggande positivasäkerhetspolitiska utvecklingen harfortsatt, även om osäkerheten rörande utvecklingen iRyssland består.De senaste årens utveckling i hartydliggjort en rad djupa och svårlösta problem i denomdaningsprocess som landet genomgår. Förstabiliteten och säkerheten i , ochvärlden är det av stor betydelse att den ryskapolitiska och ekonomiska reformprocessen kanfortsätta.Säkerhetssamarbetet i , som bedrivs i en radolika former, fortsätter att fördjupas. EU är avgrundläggande betydelse för att varaktigt tryggastabilitet och säkerhet i . Unionensutvidgning österut syftar till att överbrygga detkalla krigets delning av . I vårt närområde ärde baltiska ländernas integration i Europeiskaunionen av särskilt säkerhetspolitiskt intresse.Nato och dess samarbete med partnerländerna spelaren central roll för krishanteringen i Europa.Natomedlemskapet för , och Ungerntillmötesgår dessa länders önskemål. Härigenom av alla godtagna principenbekräftats, nämligen att varje land har rätt attsjälvt välja sin säkerhetspolitiska linje.Det allt bredare säkerhetsinriktade samarbetet iÖstersjöområdet, som bl.a. bedrivs inom PFF,Östersjöstaternas råd, BALTSEA och ,ger ett väsentligt bidrag till säkerheten i norraEuropa. stöder uppbyggnaden avsäkerhetsfunktioner i de baltiska länderna. Det ärockså viktigt att deltar i det regionalasamarbetet.Deltagande i fredsfrämjande och humanitära insatserär en av totalförsvarets huvuduppgifter. Sverigeverkar på många olika sätt för fred, säkra samhällenoch internationellt samarbete runt , iEuropa och i världen.De fysiska resurser som avdelas för svenska bidragtill fred och säkerhet i omvärlden skall i de flestafall vara desamma som för totalförsvarets övrigauppgifter. Stor vikt läggs därför vid att utvecklaoch fördjupa det svenska totalförsvarets förmågatill internationell samverkan. Utskottet ställer sigbakom den av regeringen föreslagna inriktningen attsamverkansförmågan i första hand bör förbättras försådana typer av enheter som kan förväntasefterfrågas för internationella fredsfrämjandeinsatser och där svenska resurser är särskiltlämpade.Kvarliggande minor utgör ett stort problem efterkonflikter. Minröjning bör ges fortsatt prioritet avSverige.Sverige arbetar generellt för ökad restriktivitet ifråga om krigsmaterielexport samt för störreöppenhet vad gäller redovisning av sådan. Utskottetser positivt på en harmonisering avkrigsmaterielexportregler inom EU, förutsatt att densvenska restriktiva linjen tas som utgångspunkt.Sammanfattningsvis tillstyrks regeringens förslagtill säkerhetspolitikens mål. Samtligamotionsyrkanden besvaras eller avstyrks. Tillbetänkandet är fogat 13 reservationer och 4särskilda yttranden. Regeringen har i proposition 1998/99:74 Förändradomvärld - omdanat försvar i avsnitt 1 yrkat attriksdagen2. godkänner regeringens förslag tillsäkerhetspolitikens mål m.m. Motioner från allmänna motionstiden /991998/99:U404 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ett ökat svensktengagemang för minröjning,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att Sverigetillsammans med andra länder bör ta initiativ tillett globalt minröjningsprogram tillsammans med andraländer,1998/99:U405 av m.fl. (mp, m, v, kd,c, fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att utveckla SWEDECtill ett svenskt och internationellt testområde förminröjningssystem,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att den pågåendeomprioriteringen inom Försvarsmakten till förmån förminröjningsinsater bör intensifieras ytterligare,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att svenskamyndigheter bör ha en beredskap för att tillsammansmed vara med och delfinansiera utvecklingen avden "konstgjorda hundnosen",4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om det angelägna iFörsvarsmaktens förslag om ytterligare resurser förutvecklingen av multisensor, också efter det attpengarna från Sida är förbrukade,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att och andraföretag skall få sina minröjningssy-stemtestade och utvärderade av SWEDEC,6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att myndigheter börbistå och eventuellt andra företag vidmarknadsföringen av mekaniskt minröjningsfordon,7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att regeringen varjeår bör överlämna en skrivelse till somutförligt skildrar engagemang förminröjning.1998/99:U508 av m.fl. (mp) vari yrkas25. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att Sverigeupphör att vara observatör i VEU,1998/99:Fö210 av m.fl. (mp) variyrkas6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ett vidgatminröjningsengagemang i FN:s regi,10. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om avveckling avden svenska krigsmaterielexporten.Motioner med anledning av regeringensproposition /99:741998/99:Fö6 av m.fl. (m) vari yrkas3. att avslår regeringens förslag (yrk.2) till säkerhetspolitiskt mål m.m. i enlighet medvad som anförts i motionen,9. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om Sverigessäkerhetspolitik,20. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om gemensamma EU-regler för export av försvarsmateriel,1998/99:Fö7 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om densäkerhetspolitiska utvecklingen,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om säkerhetspolitikensmål,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om deltagande iinternationellt säkerhetssamarbete,1998/99:Fö8 av m.fl. (v) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om roll närdet gäller nödvändigheten av att stärka FN:s budgetoch demokratisera och effektivisera FN:sadministration,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att stärka densociala infrastrukturen,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att ett viktigtvillkor för ett svenskt deltagande i ett utvidgateuropeiskt försvarsindustrisamarbete är att densvenska hållningen avseende krigsmaterielexport kanupprätthållas,1998/99:Fö9 av m.fl. (kd) vari yrkas12. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att resurserbör avsättas som leder till att kan avdelaförband från alla försvarsgrenar tillinternationella operationer,13. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om fortsattutveckling av sjö- och luftstridskrafternas förmågaatt delta i fredstvingande operationer i vårtnärområde,29. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om en organisationsom kan ge svensk försvarsindustri stöd iexportsammanhang,1998/99:Fö15 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att böruttala sig för en svensk anslutning till CFE-avtaletoch att en ansökan bör göras så snart tillfälle tilldetta ges,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att börutveckla och organisera särskilda obeväpnade ochcivila insatsenheter utrustade och tränade förfredsfrämjande och humanitära insatser,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att ökadcivil-militär samverkan tydligt bör infogas somkomplement till de i proposition 1998/99:74 anfördastyrande syftena för engagemang i PFF, 4.1 Ärendet och dess beredningNu gällande försvarsbeslut som omfattar åren1997-2001 uppdelades i två etapper. Den förstaetappen beslutade om (prop.1995/96:12, bet. 1995/96:UFöU1, rskr. 1995/96:44,bet. 1995/96:FöU1, rskr. 1995/96:45-46). Denomfattade statsmakternas ställningstagande tillsäkerhets- och försvarspolitiken, övergripande måloch uppgifter för totalförsvaret, övergripandeprincipiella frågor om totalförsvarets utformningoch struktur samt ekonomin.Den andra etappen beslutade om hösten1996 (prop. 1996/97:4, bet. 1996/97UFöU1, rskr.1996/97:36, bet. 1996/97:FöU1, rskr. 1996/97: 109).Den omfattade statsmakternas ställningstagande tillden närmare inriktningen för det militära försvaretskrigsorganisation, det militära försvaretsgrundorganisationer i fred samt den närmareinriktningen av det civila försvarets verksamhet ikrig och fred.I den första etappen beslutade attsäkerhetspolitiska kontrollstationer skullegenomföras under försvarsbeslutsperioden.Kontrollstationer skall enligt försvarsbeslutetbidra till att det sker en fortlöpande politiskprövning av det säkerhetspolitiska läget och desskonsekvenser för totalförsvarets beredskap,omfattning, utveckling och förnyelse. Enkontrollstation genomfördes i samband medförsvarsbeslutets andra etapp medan ytterligare enkontrollstation planerades . Dockbeslutade på regeringens förslag undervåren 1998 att senarelägga den (prop.1997/98:83, bet. 1997/98:FöU10, rskr. 1997/98:269).Underlaget inför kontrollstationen har genomförtsoch regeringens överväganden samt förslag framgår avproposition 1998/99:74 Förändrad omvärld - omdanatförsvar.Propositionen remitterades i sin helhet tillförsvarsutskottet. Utrikes- och försvarsutskottenhar därefter beslutat - med stöd av 4 kap. 8 §riksdagsordningen - att bereda propositionensförslag till säkerhetspolitikens mål m.m., jämtetillhörande motioner i ett sammansatt utrikes- ochförsvarsutskott (UFöU). har tilldet sammansatta utskottet överlämnat propositionenskapitel 4, 5.1, 5.2, 5.6, 7.4, 7.5.6 och 7.5.7Utrikesutskottet har överlämnat ett antalmotionsyrkanden från den allmänna motionstiden 1998.I ärendets beredning har föredragningar skett avstatssekreteraren i Försvarsdepartementet LenaJönsson, kabinettssekreterare ochöverbefälhavare . Det sammansattautskottet har vidare avlagt ett besök vid Försvaretsinternationella kommando SWEDINT.4.2 De senaste årens utveckling i omvärldenoch dess betydelse för och Sverigessäkerhet4.2.1 Sammanfattning av propositionen (s. 14-43)Regeringens bedömningDen för grundläggande positivasäkerhetspolitiska utvecklingen under 1990-taletfortsätter, även om osäkerheten om utvecklingen iRyssland består.Genom det fördjupade euroatlantiskasäkerhetssamarbetet skapas förbättradeförutsättningar att hantera konflikter som likvälkvarstår i delar av och dess närhet.De gemensamma insatserna på fortsätter.Fortsatta insatser kommer sannolikt att varanödvändiga för lång tid framöver.EU är av grundläggande betydelse för att varaktigttrygga stabilitet och säkerhet i . Nato ochdess samarbete med partnerländerna spelar en centralroll för krishanteringen i Europa.Det breda praktiska samarbetet i Östersjöområdetsamt de nordiska och baltiska ländernas tilltagandesäkerhetssamarbete ger ett väsentligt bidrag tillsäkerheten i regionen. Det största hotet motsäkerheten i sammanhänger med en fortsattinstabilitet i . Osäkerheten kvarstår omRysslands inrikespolitiska utveckling och dekonsekvenser den kan föra med sig för landetsrelationer med omvärlden. Den ekonomiska krisenfördjupas och utrymmet för att vidmakthålla ellerreformera den militära kapaciteten är begränsat.Rysslands utrikespolitiska agerande präglas avsamarbete med väst, men också av hävdandet av egnaintressen mot väst och länder i det egna närområdet.Ett invasionsföretag syftande till ockupation avSverige ter sig inte möjligt att genomföra under denärmaste tio åren, förutsatt att vi har engrundläggande försvarsförmåga. Väpnade angrepp,främst genom luften eller genom insatser motbegränsade mål i , eller andra typer avavsiktliga hot och påtryckningar är dock, enligtregeringens bedömning, möjliga att genomföra även inuvarande omvärldsläge. Sådana skulle kunnaaktualiseras i samband med akuta kriser i vårtnärområde.Den globala utvecklingen - några huvuddragEuropas och säkerhet och välfärd är itilltagande utsträckning beroende av utvecklingen iomvärlden. Lokalt initierade motsättningar ochkonflikter kan få verkningar direkt och indirektlångt utanför det aktuella konfliktområdet. Krigenpå västra , i , , ochSudan visar att inomstatliga konflikter med etniskaoch religiösa förtecken blivit allt större regionalaproblem med konsekvenser även globalt. Samtidigtfinns en tendens att regionala konflikter i grundenförblir regionala och inte på samma sätt som underdet riskerar att trappas upp till enallvarligare stormaktsmotsättning.Kärnvapnen utgör alltjämt en viktig faktor i deninternationella säkerhetspolitiken. Även om riskernaför ett kärnvapenkrig mellan stormakterna harminskat betydligt, har riskerna för spridning avmassförstörelsevapen och farhågorna förterroristaktioner med sådana vapen uppmärksammats iallt större utsträckning. Provsprängningarna iIndien och har visat att kärnvapenfortfarande tillmäts stor säkerhetspolitiskbetydelse. I har kärnvapen getts en utökadroll i landets försvarsplanering för att uppväga dekonventionella styrkornas försvagning.Internationell handel, internationellt industrielltsamarbete, internationella investeringar och deninternationella kapitalmarknaden har under desenaste åren ökat i omfattning och betydelse.Ekonomins globalisering får allt större betydelseför enskilda länder och sätter gränser förden nationella handlingsfriheten. De ekonomiska ochhandelspolitiska frågorna väger tyngre irelationerna mellan världens länder och har därmedockså fått större säkerhetspolitisk betydelse.FN har i kraft av sitt stadgeenliga ansvar förinternationell fred och säkerhet en central roll idet internationella samfundets fredsfrämjandeverksamhet. Det är dock uppenbart att förändringarkrävs för att FN mer effektivt skall kunna utnyttjade möjligheter som det förändrade internationellaläget skapat, exempelvis för att förebyggakonflikter. FN kan inte axla ansvaret för ledningenav operationer med trupp för omfattande och utdragnainsatser av fredsframtvingande karaktär. FN:sbeslutsförmåga har blockerats av de skildauppfattningar som råder bland de permanentamedlemmarna i säkerhetsrådet. En delvis nyarbetsfördelning har utkristalliserats som innebäratt FN i större utsträckning auktoriserar regionalaorganisationer eller koalitioner av stater attgenomföra vissa insatser. Genom den nya typen avfredsfrämjande insatser har frågan om nödvändighetenav FN-mandat börjat diskuteras, bl.a. inom EU ochNato, både från folkrättsliga och säkerhetspolitiskautgångspunkter.De europeiska och euroatlantiska säkerhetssystemenDe har präglats av en intensivförhandlingsprocess om den framtidasäkerhetsstrukturen i . Många ytterligare stegåterstår innan alla länder i har kunnat uppnåsådana säkerhetslösningar som de självaeftersträvar. Det finns på den europeiskakontinenten åtskilligt kvar av motstridiga intressenoch misstro mellan länder och befolkningsgrupper somger anledning till oro och som innebär en risk förnya eller fortsatta lokala och regionala konflikter,särskilt i sydöstra unionenEU är av grundläggande betydelse för att varaktigttrygga stabilitet och säkerhet i . Det utökadeekonomiska samarbetet med länder i Central- ochÖsteuropa och den förestående utvidgningen har storbetydelse på det säkerhetspolitiska planet. EU:skrav på bl.a. institutionell stabilitet, demokratioch rättssäkerhet har redan haft avsevärda positivaeffekter i kretsen av kandidatländer. Det finns dockbeklagliga tendenser som innebär att många av EU:smedlemsstater mer än tidigare betonar den tidutvidgningsprocessen kommer att ta.Organisationen för säkerhet och samarbete i ()förmåga till snabba och anpassningsbarafältinsatser har blivit ett centralt inslag ieuropeisk säkerhet. Organisationen har tack vare ettbrett säkerhetsbegrepp och sitt flexibla arbetssättutvecklats till en central aktör i det europeiskasäkerhetsarbetet. verifikationsmission iKosovo var organisationens i särklass störstautmaning någonsin.Europeisk krishanteringDet är ett grundläggande europeiskt intresse attvidmakthålla ett starkt amerikanskt engagemang iEuropa. En stärkt europeisk krishanteringsförmåga ärdock nödvändig som ett komplement till dettransatlantiska samarbetet. Amsterdamfördragetinnebär att kopplingen mellan EU och VEU stärks. OmEuropa skall kunna spela en ökad roll inomkrishantering, krävs politisk vilja i kombinationmed en effektiv och trovärdig europeisk militärförmåga. måste ha förmåga att agera militärtnär inte kan eller vill delta. Detta handlarinte om att dubblera Natos roll, men däremot om attsnabbt och brett genomföra den europeiska säkerhets-och försvarsidentiteten (ESDI) i Nato. Det handlarockså om att skapa en ändamålsenlig struktur förbeslutsfattande i EU.Nato och dess reformering och utvidgningNatos omvandlingsprocess sedan det kalla krigetsslut omfattar fyra sammanhängande områden:utvidgningen, Rysslandsrelationen, den europeiskasäkerhets- och försvarsidentiteten samt den inrereformeringen. Nato har kommit att etablera sig somden centrala aktören för större militärakrishanteringsoperationer på den europeiskakontinenten. Natotoppmötet i i april 1999blir det första med , och somfullvärdiga medlemmar. En viktig punkt på toppmötetsdagordning blir antagandet av Natos nya strategiskagrundsyn. Natos fortsatta utvidgning blir ocksåföremål för diskussion.Erfarenheterna från Bosnien och implementeringen avDaytonavtalet har påskyndat reformeringen av Natooch klarare definierat de roller som olikasäkerhetsorganisationer kan och bör spela iinternationell krishantering. Betydelsen avfungerande samordning mellan civila och militäraresurser är ytterligare en viktig erfarenhet.Det utvidgade samarbetet i Partnerskap för fred(PFF)Samarbetet inom Partnerskap för fred (PFF), sominleddes , utgör ett viktigt politiskt ochmilitärt instrument för samverkan mellan Nato ochländer utanför Nato. Samarbetet syftar till attutveckla den europeiska krishanteringsförmågan ochfrämja förtroendet mellan de deltagande staterna.För de länder som strävar efter inträde i Nato utgörsamarbetet också ett slags förberedelse förmedlemskap. Det är viktigt att varje partnerlandsjälvt kan välja omfattning och djup på sittengagemang i partnersamarbetet, så attförutsättningar skapas för att länder med vittskilda intressen skall kunna delta. För länderna iÖstersjöregionen spelar PFF-samarbetet en viktigförtroende- och säkerhetsskapande roll ländernaemellan.Euroatlantiska partnerskapsrådet ()I det nya samarbete som växt fram i sedanNato lanserade PFF 1994 är () avsett att spela en dubbelroll. Den ena är som forum för politiskakonsultationer och den andra som ram för praktisktsamarbete mellan Nato- och partnerländerna. EAPR,som inte är en organisation i formell mening, har enstruktur som är uppbyggd kring Natos. Däri liggerockså dess säkerhetspolitiska mervärde.Västeuropeiska unionen (VEU)Bland européer finns en växande medvetenhet omatt vi kommer att behöva ta större ansvar för atthantera kriser i . Västeuropeiska unionen(VEU) är teoretiskt sett redo att ta på sig relativtomfattande krishanteringsuppgifter. Förutom denpolitiska kopplingen till EU har VEU en starkmilitär koppling till Nato. Nato har beslutat attVEU skall kunna använda sig av Natoresurser för attgenomföra krishanteringsinsatser. och övrigaobservatörsländer har inbjudits att delta i denlångsiktiga försvarsplaneringen av VEU-leddaoperationer.Konventionell rustningskontroll i EuropaDen europeiska rustningskontrollen har fortfarandeen omistlig roll som stabiliserande faktor i denpågående omvälvningen av den europeiskasäkerhetspolitiska strukturen. Wiendokumentet,Uppförandekoden om politiska och militära aspekterpå säkerhet samt Avtalet om konventionella styrkor iEuropa () utgör kärnan i detta system.Det mer öppna och samarbetsinriktade Wiendokumentetkompletteras av , som begränsar innehavetav vissa kategorier av vapen. Även om inteär avtalsslutande part i , har dettabetydelse för vår säkerhet genom de begränsningaroch den öppenhet som avtalet föreskriver vad gällerdet svenska närområdet.Wiendokumentet bygger på att länderna gerinformation om förband och deras aktiviteter samt omförsvarsplanering. Ett reviderat dokument kommersannolikt att antas vid hösten 1999.CFE-avtalet, som undertecknades av Natos ochWarszawapaktens medlemsländer 1990, har genomNatoutvidgningen blivit föråldrat. Det är ettviktigt svenskt intresse att ett omförhandlat avtalbevarar substansen i den nuvarande flankregimen.Open ger medlemsländerna rätt attgenomföra spaningsflygningar över varandrasterritorier. är observatör,men har möjlighet att söka tillträde till OpenSkies.Det säkerhetspolitiska läget i närområdeDe senaste årens säkerhetspolitiska förändringaromfattar även närområde, som uppvisar enmångfald vad gäller ländernas säkerhetspolitiskaval.