bet · GN01NU2 · 1999-12-02 00:00:00 — Motionärerna föreslår att ansvarigmyndighet i samarbete med företagens organisationerutarbetar en strategi för hur man skall informeraoch engagera de små företagen istrukturfondsprogrammen.I motion 1999/2000:N209 (c) framförs uppfattningenatt måste ändra sitt utbetalningssystem såatt - när det gäller beviljade projekt - av debeviljade EU-medlen utbetalas i samband medprojektstart i stället för den nuvarande ordningensom innebär att samtliga medel betalas ut närkostnaderna kan redovisas.Även i motion 1999/2000:N255 (c) begärs att detsvenska systemet skall ändras så attförskottsutbetalning av projektmedel från EG:sstrukturfonder möjliggörs.I motion 1999/2000:N278 (c) begärs att regeringen iförhandlingarna med kommissionen skall arbeta föratt de områden som föreslås bli utfasade ävenframgent skall ingå i mål 2-området. Enligtmotionärerna har nästan alla de kommuner, som berörsav utfasningen, en negativ befolkningsutveckling ochen låg bruttoregionalprodukt per capita. Vidareförordas i motionen att även privata medel skallkunna användas som medfinansiering i EG-finansieradeprojekt. När det gäller den offentligamedfinansieringen bör det inför kommandeprogramperiod finnas en ökad beredskap på dennationella, regionala och kommunala nivån.Motionärerna anser vidare att det bör införas engenerell möjlighet till förskott på beviljade medel.Det måste också ifrågasättas om utbetalningar av EG-medel fortsättningsvis skall ingå under detutgiftstak som fastställer; huruvidautbetalningar av EG-medel kan beräknas utanförstatsbudgeten bör därför utredas. Motionärerna menarvidare att de regionala partnerskapen harengagerat alltför få aktörer, särskilt från detregionala näringslivet. Tydliga riktlinjer frånregeringens sida för att nya aktörer skall kunnadelta i partnerskapen efterlyses i motionen.I motion 1999/2000:N358 (c) anförs att detregionalpolitiska arbetet bör samlas under enmyndighet och inte splittras upp på regional nivå.När det gäller bör ansvaretför EG-stödet, programskrivning och administrationligga på regionen, som också är ansvarig för deninomregionala utvecklingsplanen.Motionärerna i motion 1999/2000:N387 (c) anser attansvaret för EG-stödet bör överlåtas på regionalamyndigheter eller länsmyndigheter. Ocksåbeslutsmakten måste decentraliseras, menarmotionärerna.I motion 1999/2000:T317 (c) begärs att EG:sregionalstöd utformas så att ytterligare vägprojekti kan finansieras.Motionärerna i motion 1999/2000:N213 (fp)kritiserar den byråkrati som utvecklats iadministrationen av målområdena. Regelverket isamband med EG-stöden måste förenklas, lyderbudskapet. Sålunda bör t.ex. reglerna ändras så attförskott på beviljade medel möjliggörs.Vissa kompletterande uppgifterVissa av de frågor som tagits upp i motionerna varföremål för en interpellationsdebatt . Isitt svar på () interpellation(1998/99:313) om regelverket för EG:s strukturfondersade näringsminister bl.a. att hanvar väl medveten om problemen, t.ex. när det gälleröverprövningen av länsstyrelsernas beslut omutbetalning och frågan om förskott avstrukturfondsmedel. Hans uppfattning var dock attproblembilden med finansieringssvårigheterna varitalltför negativ. Under vissa förutsättningar skulleproblemen kunna lösas, menade näringsministern.Bland annat kan länsstyrelserna betala ut förskottefter särskild prövning av projekten för den del avett projekt som finansieras av regionalpolitiskaanslag. Vidare kan EU-medel betalas ut vid fleratillfällen under projektets gång. De små projektensfinansiering och organisering ville ministernsärskilt se över.Omfattningen av mål 1-området är fastställd undersommaren 1999 i enlighet med ovan nämnda kriterier.Beträffande nästa periods mål 2-områden skallmedlemsländerna inge förslag till kommissionen,vilken kommer att fastställa avgränsningen av dessaområden. Enligt uppgift från harolika medlemsländer kommit olika långt i processenmed fastställande av mål 2-områden.EG:s strukturfondsförordning (1260/1999) från den21 stipulerar följande för mål 2-områden:De regioner som omfattas av mål 2 skall vararegioner vars folkmängd eller yta är tillräckligtbetydande med strukturella problem och varsekonomiska och sociala omställning bör stödjas.Folkmängden i de områden som avses får inte uppgåtill av den totala folkmängden inom helagemenskapen.För svensk del fastställdes en befolkningsram på ca1,2 miljoner invånare för mål 2 i , vilketmotsvarar av befolkningen. Regeringenföreslog en karta till kommissionen, som inlämnadesi , men förslaget accepterades inte, vilketframgår av ett brev från kommissionen tillNäringsdepartementet. Brevet är daterat den 30 juli1999, men diariefördes på departementet först den 14oktober 1999.Kommissionen framför i brevet att inte harföljt de kriterier, som alla medlemsländer har attfölja, vid sitt förslag om mål 2-områden.Kriterierna framgår av den tidigare nämndastrukturfondsförordningen. Enligt förordningen skallde områden som uppfyller EG-kriterierna omfattaminst av den folkmängd som omfattas av mål 2 ivarje medlemsstat, med undantag av fall där det ärsärskilt motiverat. förslag innebar att enalltför låg procentandel () följergemenskapskriterierna, sägs det från kommissionen.Sverige ombads därför i brevet att komma in med ettreviderat förslag möjligt.Trots kommissionens avvisande av det svenskaförslaget har regeringen enligt uppgift arbetatvidare med att driva igenom förslaget under hösten1999. Enligt regeringens uppfattning borde kraftigastrukturella förändringar i vissa regioner under desenaste åren utgöra grund för det undantag från 50-procentsregeln som förordningen medger när det ärmotiverat av objektiva omständigheter. hardärvid använt sig av senare statistiskt underlag ängemenskapsstatistiken ().Enligt en skrivelse från tillnäringsutskottet, daterad , harregeringen emellertid nu gjort den bedömningen attdet är sannolikt att få igenomursprungsförslaget. För att inte riskera att hamna ien långdragen process med kraftig försening avprogramarbetet inklusive förlorad retroaktivitet ocheventuellt stödstopp har regeringen valt attpresentera en kompromiss för kommissionen.Detta förslag, vilket regeringen redovisade för , innebär följandeförändringar i förhållande till det tidigareförslaget:- , och blir nya mål 2-kommuner.-- och utgår.-- , och ingår i nya mål2, dvs. utfasning är inte aktuell för dessakommuner.-Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att strukturfonderna ökar Sverigesmöjligheter att bedriva en kraftfullregionalpolitik. Självklart bör reglerna förstödformerna vara så enkla och stabila som möjligt.Enligt utskottets mening är det väsentligt attbestämmelserna för stöden utformas på ett sådantsätt att de främjar initiativ och tillväxt påregional och lokal nivå.Den minskning av antalet målområden som är underinförande anser utskottet vara en positivutveckling, inte minst med hänsyn till attmöjligheterna till effektivisering av hanteringen avstrukturfondsmedel bör öka. När det gälleröverprövningen av länsstyrelsernas beslut omutbetalning kan utskottet konstatera att regeringennu har lagt fram förslag om ändrade principer förverksamhetsansvar och utbetalningar avseende EG:sstrukturfondsmedel under programperioden 2000-2006.I och med att förvaltningsmyndigheterna, dvs. vissalänsstyrelser, föreslås bli utbetalningsansvariga(till skillnad från nuvarande period när centralaverk som och harutbetalningsansvaret) kan självautbetalningsprocessen också förväntas gå snabbare.Utskottet förordar därför att godkännerregeringens förslag om ändrade principer förverksamhetsansvar och utbetalningar.Enligt utskottets uppfattning är det positivt omfrågan beträffande godkännande avavgränsningen av mål 2-området kan lösas snarastmöjligt. Förvisso innebär förhandlingsarbetet ochresultatet därav nya insikter om vad som krävs avSverige som medlemsland. Det är också utskottetsuppfattning att den för medlemsstaterna gemensammastatistiken bör påskyndas så att även den senasteregionala utvecklingen kan utgöra underlag förkommissionens ställningstagande om målområden. Genomregeringens modifierade förslag till kommissionentillgodoses i någon utsträckning önskemålet i motion1999/2000:N278 (c) om att utfasningsområden bör ingåi regeringens förslag till mål 2-område. Eftersomdet finns en fastställd befolkningsram på avinvånarna (1,2 miljoner) för mål 2 i Sverigekonstaterar utskottet att varje förändring avförslaget innebär att andra kommuner med motsvarandefolkmängd inte ryms inom målområdet.När det gäller motionsförslagen om förskott på EG:sstrukturfondsmedel vill utskottet peka på demöjligheter som näringsminister togupp i den ovan redovisade interpellationsdebatten,dvs. att förskott kan betalas ut inom ramen för denoffentliga medfinansieringen eller att utbetalningkan ske under projektets gång.I sitt svar tog näringsministern också upp de småprojektens problem och att denna fråga skullebelysas. Utskottet ser positivt på attfinansieringsfrågorna, särskilt för de småprojekten, kan lösas så enkelt och smidigt sommöjligt.Finansieringsfrågor har tagits upp i ett antalmotioner, i vilka motionärerna bl.a. efterlysermöjligheter för enskilda företag att delta imedfinansieringen. Utskottet vill i detta sammanhangerinra om den s.k. additionalitetsprincipen, dvs.att de enskilda medlemsstaterna inte får ersättanationella offentliga insatser medstrukturfondsmedel. Strukturfondsprogrammen utgörett avtal mellan och , vilketinnebär att strukturfondsmedlen storleksmässigtrelateras som andel av de offentliga medlen. Företagkan således inte genom bidrag till ett projektgenerera strukturfondsmedel. Ingenting hindraremellertid att företag och enskilda deltar ifinansieringen av projekt. Det kan i dettasammanhang påpekas att en majoritet av projekten harsmåföretagen som målgrupp. Vissafinansieringssvårigheter kan sammanhänga med att detsvenska budgetsystemet är ettårigt medanstrukturfondsprogrammen är fleråriga. En störrelångsiktighet i finansieringen är således önskvärd.Samma fråga har varit aktuell i det nya systemet medtreåriga regionala tillväxtavtal, vilket nu är underuppbyggnad. Många av insatserna i tillväxtavtaleningår även i strukturfondsprogrammen, vilket kanunderlätta en mer långsiktig planering beträffandeden nationella offentliga medfinansieringen avstrukturfondsprojekten.Beträffande vägfinansieringsfrågor vill utskottetinformera om att i de förslag tillstrukturfondsprogram för mål 1-regionen sominlämnats till regeringen, och därifrån vidare tillkommissionen, finns åtgärder som innebärinvesteringar i infrastrukturen. Beträffande mål 2har programarbetet ännu inte påbörjats, eftersomområdet inte är fastställt.I en motion ifrågasätts om utbetalningar avstrukturfondsstöd fortsättningsvis skall ingå underdet utgiftstak som fastställer.Utgiftstakets omfattning är emellertid en av defrågor som behandlas i utredningen om denreformerade budgetprocessen (dir. 1999:23). Enligtdirektiven skall utredaren analysera det statligautgiftstakets konstruktion och omfattning samtbedöma vilken effekt utgiftstaket har haft när detgäller långsiktighet och förbättrad kontroll överutgiftsutvecklingen. Vidare skall utredaren bl.a.bedöma om utgiftstakets nuvarande konstruktionerbjuder tillräcklig flexibilitet inom och mellanåren samt för- och nackdelar av en lagreglering avutgiftstaket. Utredaren skall redovisa sina resultatsenast enligt vad som står idirektiven. Enligt utskottets uppfattning är det isamband med den fortsatta uppföljningen av dettaövergripande utredningsarbete som olika delförslagbeträffande utgiftstakets konstruktion bör bedömas.Även inom pågår en utvärdering av den nyabudgetprocessen (direktiv enligt beslut vidtalmanskonferensen ). Enligtdirektiven skall utredningen bedöma konsekvensernaför arbete av det nya budgetsystemet medutgiftstak och en preliminär fördelning påutgiftsområden i den ekonomiska vårpropositionen.Utredningen ser dock, enligt uppgift, inte specielltpå avgränsningen av utgiftstaket.Med hänvisning till vad som anförts tillstyrksregeringens förslag och avstyrks samtliga behandlademotioner i aktuella delar.Beslutanderätten och principerna förnationella stödområdenPropositionenEftersom stödområdesindelningen numera till stor delbestäms av nya riktlinjer förstatligt stöd för regionala ändamål föreslås ibudgetpropositionen att det fortsättningsvis skallvara en uppgift för regeringen att närmare bestämmavilka områden som skall ingå i de nationellastödområdena. bör dock - inom de ramar somföljer av EG:s riktlinjer - kunna lägga fasthuvudprinciper för den nationellastödområdesindelningen.Regeringen föreslår att de delar av som hargeografiska lägesnackdelar och andraregionalpolitiska problem skall vara inplacerade itvå nationella stödområden, benämnda A och B.Stödområde A skall omfatta områden med de störstaproblemen. I stödområde A skall större ekonomiskastimulanser kunna ges än i stödområde B. Systemetmed inplacering i tillfälliga stödområden föreslåsupphöra. Huvudprincipen för att utse nationellastödområden bör enligt regeringen vara att deregionalpolitiskt mest utsatta områdena omfattas,att utsattheten bedöms efter hur långsiktigaproblemen är och att områdena skall vara stabila.Som tidigare nämnts har utfärdatnya riktlinjer (98/C74/C6) för hur nationellaregionalpolitiska stödområden skall utses iframtiden. Bland annat innebär riktlinjerna att deområden som berörs av regionalpolitiskt stöd underåren 2000-2006 högst får omfatta avbefolkningen i unionen, jämfört meddagens . Enligt kommissionen får Sverigeendast ha nationella stödområden som omfattar 15,9 %av landets befolkning jämfört med nuvarandeomfattning på . I enlighet med EG:sstatsstödsregler skall såväl de av landet föreslagnastödområdena som kriterierna för att utse sådanastödområden godkännas av kommissionen.Enligt regeringen är det låga utfallet för Sverigesdel inte rättvisande i förhållande till andramedlemsländer. Regeringen arbetar därför fortfarandeför att förmå kommissionen att ändra sitt beslut.EG-kommissionens nya riktlinjer innebär attstödområdena skall ses över . Vidare harde områden som varit inplacerade i tillfälligastödområden varit detta under en lång följd av år.Dessa faktorer, men också önskemål om förenkling,ligger bakom regeringens förslag att systemet medtillfälliga stödområden skall upphöra.Därutöver redogörs i propositionen för hur de härbeskrivna principerna konkretiseras genom enredovisning av avgränsningen av stödområdena A ochB.Stödområde A, som motsvarar det nuvarande mål 6-området för , omfattar följandeområden:Norrbottens län: , , ,, , , , ,, och kommuner samtEdefors och församlingar i Bodens kommunoch f.d. Markbygdens kyrkobokföringsdistrikt i : , , ,, , , , ,och kommuner samt Fällfors, Jörns ochKalvträsks församlingar i kommun.Jämtlands län: , , , ,, , och kommuner.Västernorrlands län: och kommunersamt Holms och Lidens församlingar i Sundsvallskommun samt Anundsjö, , församlingar i kommun.Gävleborgs län: kommun.Dalarnas län: , , och Älvdalenskommuner samt och församlingar i : kommun.Stödområde B omfattar följande områden:Norrbottens län: kommun samt Bodens kommunutom Edefors och församlingar och Piteåkommun utom f.d. : , , Umeåoch kommuner samt kommun utomFällfors, Jörns och församlingar.Västernorrlands län: , och Timråkommuner samt utom Holms ochLidens församlingar, samt , , och : , , ,och kommuner.Dalarnas län: och kommunersamt kommun utom och Våmhusförsamlingar samt i kommun.Västmanlands län: , ochSkinnskattebergs kommuner.Örebro län: , , , Laxåoch kommuner.Värmlands län: , , , ,, , , och Årjängskommuner.Västra län: , ochKarlsborgs kommuner.Regeringen anför vidare att om överläggningarna medEG-kommissionen exempelvis resulterar i att Sverigefår ha stödområden som omfattar avbefolkningen finns en preliminär bedömning attföljande ytterligare områden bör ingå i stödområdeB.Gävleborgs län: kommun.Dalarnas län: kommun.Västmanlands län: , och : kommun.Västra län: Åmåls kommun.Kalmar län: Hultfreds, och : , , , , Tranåsoch kommuner.MotionernaI motion 1999/2000:N277 (kd) hävdas att det äroacceptabelt att av svenskarnaomfattas av nationella stödområden i jämförelse medEU där motsvarande andel är av befolkningen.Motionärerna anser vidare att kraftfulltbör uttala sig mot att regeringen i fortsättningenskall besluta över vilka förslag till nationellastödområden, som skall föras fram till EG-kommissionen.I motionerna 1999/2000:N278 (c) och 1999/2000:N344(c) yrkas att avslår regeringens förslagom att det fortsättningsvis skall vara en uppgiftför regeringen att närmare bestämma vilka områdensom skall ingå i de nationella stödområdena. Vidareanser motionärerna i den sistnämnda motionen attriksdagen bör ge regeringen sitt fulla stöd för attförmå kommissionen att utvidga stödområdena till attomfatta av befolkningen.I motion 1999/2000:N213 (fp) betonas - EU-reglertill trots - att regionalpolitiken måste anpassastill behoven i de mest utsatta delarna i landet.Inplacering i tillfälliga stödområden måste fåtillåtas att gälla endast ,anser motionärerna.Vissa kompletterande uppgifterNäringsminister påpekade i oktober1999 i ett skriftligt svar på en fråga(1999/2000:33) av () omförhandlingsresultatet att skallgodkänna alla nationella regionalpolitiskastödområden i medlemsländerna, och att kommissionenhar utfärdat nya riktlinjer för hur dessa områdenskall utses . Regeringen har därvid,enligt statsrådet, bedömt att områden i somomfattar av befolkningen bör ingå inationella stödområden. Inför en framtida utvidgningav EU har kommissionen beslutat att de nationellastödområdena högst får utgöra av EU:s totalabefolkning. Vid fördelningen av denna befolkningsramhar kommissionen fastställt att får hastödområden som omfattar av befolkningen,jämfört med 18,5 %.Regeringen anser att det låga utfallet för Sverigeinte är rättvisande i förhållande till andramedlemsländer. Regeringen har därför under lång tidarbetat för att förmå kommissionen att ändra sittbeslut. Detta arbete pågår fortfarande, sadenäringsministern i sitt svar.Enligt information från har vidbedömningen av de långsiktiga regionalpolitiskaproblemens svårighetsgrad bl.a. följande kriterieranalyserats för samtliga lokala arbetsmarknader: denlångsiktiga befolkningsutvecklingen, den långsiktigasysselsättningsutvecklingen, aktuell arbetslöshet,senaste bruttoregionprodukt per invånare samt andelindustrisysselsatta. Den analys som har gjorts inomRegeringskansliet bygger på data för lokalaarbetsmarknader och inte på länsdata.Regeringen avser enligt uppgift att fortsätta sinaansträngningar för att få till stånd en mertillfredsställande lösning vad gäller omfattningenav stöd-område B. I avvaktan härpå har regeringenemellertid sett sig tvingad att anmäla ett förslagtill , vilket avser den avkommissionen beslutade befolkningsramen på 15,9 %.Skälet är att det annars finns en stor risk för ettlängre avbrott när det gäller användningen av mångaföretagsstöd i stödområdena. Kommissionen harsamtidigt informerats om kritik avprocessen och beslutsunderlaget samt om vilkaytterligare områden som bör ingå i nationelltstödområde om får tillämpa en befolkningsrampå (de områden som finns nämnda ipropositionen).I november 1999 lämnades ett skriftligt svar på enytterligare fråga (1999/2000:156) omstödområdesindelningen, en fråga av RolfGunnarsson (m). Näringsminister då att han planerade att han snarastskulle ta personlig kontakt med den för fråganansvariga kommissionären. Om beslutligger fast avsåg han att fortsätta arbetet för attSverige skall få ha nationella stödområdensom bättre motsvarar de regionalpolitiska problemeni landet.Utskottets ställningstagandeI fråga om principerna för stödområdesindelningeninstämmer utskottet med regeringen att de delar avSverige som har geografiska lägesnackdelar och andraregionalpolitiska problem skall vara inplacerade itvå nationella stöd-områden, benämnda A och B.Stödområde A skall omfatta områdena med de störstaproblemen och där skall de största ekonomiskastimulanserna kunna ges.Inplacering av områden medstrukturomvandlingsproblem i tillfälliga stöd-områden bör, i enlighet med regeringens förslag,upphöra. Systemet med tillfälliga stödområden, vilkautses av regeringen, tillkom genom beslutvåren (prop. 1981/82:113, bet. AU 1981/82:23).Detta system har spelat ut sin roll, inte minstmed hänsyn till att stödområdena skall ses enligt nya riktlinjer.Utskottet vill dock betona vikten av att systemetmed stödområden är stabilt. En översyn av de nyanationella stödområdena anser utskottetvara en lämplig avvägning mellan stabilitet ochflexibilitet.Vidare anser utskottet i likhet med regeringen attdet fortsättningsvis bör vara regeringen sombeslutar om vilka områden som skall ingå i denationella stödområdena. Som redovisas ipropositionen bestäms den nationellastödområdesindelningen numera till stor del av riktlinjer för statligt stöd förregionala ändamål. Varken eller regeringenhar annat än begränsade möjligheter att påverkadessa. Mot denna bakgrund finner utskottet attregeringens förslag är välbetänkt. Med hänvisningtill vad som anförts tillstyrks propositionenbeträffande beslutanderätten och principerna i frågaom nationella stödområden för företagsstöd ochavstyrks motionerna 1999/2000:N213 (fp),1999/2000:N277 (kd), 1999/2000:N278 (c) och1999/2000:N344 (c) i aktuella delar.Ändrad stödområdesindelningMotionernaOlofströms kommun bör inplaceras i stödområde Btills vidare och i vart fall så länge somutfasningstiden från pågår,enligt vad som sägs i motion 1999/2000:N307 (s).I motion 1999/2000:N376 (s) anförs att det ärorimligt att , som tidigare tillhört detnationella stödområdet och EG:s mål 2-område, intelängre skall tillhöra någotdera. och ingå i endera det nationellastödområdet eller strukturfondsområdet.Hofors bör inplaceras i stödområde B, är budskapeti motion 1999/2000:N377 (s).Motionären till motion 1999/2000:N251 (v) anför attSandvikens kommun har regionalpolitiska problem medutflyttning och minskat antal arbetstillfällen ochatt kommunens förutsättningar avsevärt skulleförbättras om kommunen inplacerades i det nationellastödområdet B.Under förutsättning att beslutar ienlighet med regeringens förslag om att detfortsättningsvis skall vara en uppgift förregeringen att närmare bestämma vilka områden somskall ingå i de nationella stödområdena ansermotionärerna till motion 1999/2000:N278 (c) attregeringen bör föra upp de kommuner som tidigareingått i de tillfälliga stödområdena på listan övernationella stödområden.Om bifaller regeringsförslaget i fråga ombeslutanderätten begärs i motion 1999/2000:N344 (c)ett tillkännagivande till regeringen att kommunernaHultsfred, , och i Kalmarlän samt kommunerna i skallinplaceras i det nationella stödområdet B. Omriksdagen avslår regeringsförslaget bör istället besluta att de ovannämnda kommunerna skallinplaceras i stödområde B.Säffle och bör placeras i stödområde B ansermotionärerna till motion 1999/2000:N370 (c),eftersom dessa kommuner har en vikandearbetsmarknad.Vissa kompletterande uppgifterHofors ingår i det nationella stödområdet 2och även i mål 2-området för och ingår inte i nationellt stöd-område; däremot ingår i mål 2-området ochOckelbo i mål 5b-området för EG:s strukturfonder.Enligt regeringens preliminära bedömning tillhörHofors den grupp av kommuner som bör ingå istödområde B om i förhandlingarna med lyckas uppnå resultatet att få hastödområden som omfattar av befolkningen.Såväl som och ingår i detav regeringen till kommissionen föreslagna nya mål2-området.Olofström ingår i det nationella tillfälligastödområdet och även i mål 2-området för EG:sstrukturfonder. kommer att ingå i det s.k.utfasningsområdet för enligtregeringens förslag till kommissionen.Säffle och ingår i detnationella stödområdet 2 och också i mål 5b-områdetför .