bet · GM01UbU3 · 1999-03-04 00:00:00 — Eleversom saknar behörighet eller har andra särskilda skälbör erbjudas sökbara, programinriktade studievägarinom det individuella programmet. Detta är möjligtredan med nuvarande bestämmelser i skollagen. Detfinns dock skäl att detta tydligare än framgårav bestämmelserna. Utskottet tillstyrker såledesregeringens förslag till lag om ändring i skollagensåvitt avser 5 kap. 4 b §.Utskottet vill i likhet med vad som anförts imotion 1997/98:Ub45 yrkande 12 betona vikten avkvaliteten på det individuella programmet. Det ärangeläget att det sker en utveckling och enförnyelse av programmet och att eleverna erbjudsalternativ inom programmet som upplevs sommeningsfulla och framtidsinriktade. Genom att stärkadet individuella programmets koppling till denationella programmen bör en kvalitetshöjning kunnaåstadkommas. Utskottet anser det mycket angelägetatt öka andelen elever som går vidare till ettnationellt eller specialutformat program. Genomsamhällsutvecklingen och förändringarna iarbetslivet är det nödvändigt för individen attskaffa sig en gymnasieutbildning, som ger bredd ochfördjupning, både för personlig utveckling och föratt kunna hävda sig i ett framtida samhälls- ocharbetsliv.Utskottet vill betona att det ärgrundskolans uppgift framför allt att lägga grundenför ett livslångt lärande och ett aktivt deltagandei samhällslivet. Genom bl.a. det nya betygssystemetoch de nya behörighetsreglerna till gymnasieskolansynliggörs skolans ansvar för att alla eleververkligen ges möjligheter att nå målen igrundskolan. Utskottet har tidigare vid fleratillfällen framhållit kommunernas ansvar för attsätta in åtgärder för de elever som har svårigheter.Utskottet vill än en gång understryka vikten av attså sker.Utskottet noterar att enligtregleringsbrev för har fått nyauppdrag inom det aktuella området. skallunder en treårsperiod särskilt följa vilkakonsekvenser de nya behörighetsreglerna tillgymnasieskolan har fått, hur verksamheten igrundskolan har påverkats, hur kommunerna har följtupp elever som inte klarat behörighetsreglerna,omfattningen vad gäller antalet elever medofullständigt slutbetyg samt vad eleverna erbjuditsför alternativa studier t.ex. inom ramen för detindividuella programmet. Uppdraget skall redovisasden . skall ocksåfölja elevströmmarna till och från samt inomgymnasieskolan. skall undersöka hur storandel av eleverna, fördelade på program, somfullföljer sin utbildning på nationella respektivespecialutformade program inom tre, fyra och fem år.Verket skall ägna uppmärksamhet åt i vilkenutsträckning elever som går vidare till ettindividuellt program klarar av att fullfölja studierpå ett nationellt eller specialutformat program.Uppdraget skall redovisas senast den 15 augusti1999.Med hänvisning till vad utskottet har anförtavstyrks motion 1997/98:Ub45 yrkande 12 omkvaliteten på det individuella programmet.Utskottet avstyrker även motion 1998/99:Ub1 yrkande1 om behörighet till gymnasieskolan med sammamotivering.KärnämnenaKärnämnesutbudet, m.m.PropositionenI den senaste utvecklingsplanen (skr. 1996/97:112)konstaterade regeringen bl.a. att kärnämnenareligionskunskap, naturkunskap och estetiskverksamhet har en ringa omfattning (30gymnasiepoäng) i förhållande till mycket ambitiösakunskapsmål. Regeringen pekade på att korta kurserinnebär onödig splittring och små möjligheter föreleverna att se helheter och samband. I rapportenGymnasieskola i ständig utveckling presenterades trealternativa förslag till förändringar ikärnämnesutbudet. Remissbehandlingen av dessaförslag visade en mycket splittrad opinion. Enligtregeringens uppfattning bör frågan om de småkärnämnenas innehåll och struktur beredasytterligare. Regeringen föreslår därför ingenförändring av kärnämnesutbudet.MotionernaI flera motioner tas frågor upp med anknytning tillkärnämnesutbudet. Enligt motion 1998/99:Ub210 (m)yrkande 7 bör antalet kärnämnen begränsas tillsvenska, engelska, matematik, samhällskunskap samtidrott och hälsa. De ämnen som ärobligatoriska skall ingå som karaktärsämnen inationella program, men omfattningen av dem skallkunna variera i respektive program. I motion1997/98:Ub43 (c) yrkande 1 begärs en utredning om enförändring i kärnämnesutbudet. Syftet med en sådanöversyn bör enligt motionärerna vara att minskaantalet kärnämnen och att en starkare betoning görsav de kunskaper som är nödvändiga för alla isamhället. Kärnämnena skall även fortsättningsvisvara obligatoriska i alla nationella program. Dettainnebär att alla som går ut ett nationellt programäven framgent bör ha allmän behörighet tillhögskolestudier. Enligt motion 1998/99:Ub2 (v) börintentionerna i det fortsatta beredningsarbetet avde små kärnämnenas struktur och innehåll vara attunderlätta och understödja samarbete mellan kärn-ämnen och karaktärsämnen, att eleverna ges möjlighetatt bearbeta de existentiella frågorna, att utrymmefinns för skapande verksamheter och att arbetet iskolan utgår från, tillvaratar och respekterarelevernas egna erfarenheter och upplevelser (yrk.4). Motionärerna anser att ämnet historia bör tasmed bland kärnämnena (yrk. I motion 1997/98:Ub45(kd) yrkande 10 betonas vikten av attreligionskunskap även fortsättningsvis är ettkärnämne. Enligt motion 1998/99:Ub273 (kd) yrkande 1är det viktigt att även fortsättningsvis slå vakt omämnet naturkunskap som bör förbli ett obligatorisktämne i gymnasieskolan.Förslag med anknytning till en etappindelning avkärnämnena finns i flera motioner. I motion1998/99:Ub210 (m) yrkande 6 föreslås att alternativakärnämneskurser införs där målen sätts lägre. Deskall inte ge behörighet till högre utbildning.Elever som väljer alternativa kurser skall kunnakomplettera och läsa in högskolebehörighet senare.Enligt motion 1998/99:Ub1 (fp) skall inte allaelever i gymnasieskolan behöva nå högskolebehörighet(yrk. Motionärerna framhåller att det är viktigtatt elever som inte väljer utbildning som gerhögskolebehörighet alltid skall ha möjlighet attsenare komplettera sina studier till sådanbehörighet (yrk. De mer omfattande kärnämnenabör kunna delas in i etapper. Eleverna bör kunnaläsa kurser med olika ambitionsnivå och takt.Kärnämnena bör profileras mer med utgångspunkt iprogrammets allmänna inriktning (yrk. 4).I motion 1997/98:Ub45 (kd) anförs att kärnämnena,främst svenska, engelska och matematik, bör delas ini etapper så att eleverna kan läsa kurserna medolika ambitionsnivå och i olika takt (yrk. 4).Motionärerna anser att kravet att alla program skallleda till högskolebehörighet är orimligt. Allaungdomar som vill fortsätta med högskolestudier kaninte beredas plats i högskolan. Alla elevereftersträvar inte ens att gå vidare till högskola(yrk. Motionärerna förordar att kärnämnena iökad omfattning bör studeras integrerat medkaraktärsämnena. Det leder till ett helhetstänkandesom underlättar studierna och kan bidra till att ökaintresset för kärnämnena, heter det i motionen (yrk.9). En ökad individualisering av undervisningen ochen ökad anpassning av kärnämneskurserna efterinriktning av program föreslås i motion 1997/98:Ub44(mp) yrkande 1. Motionärerna anser bl.a. att denindividuella studietiden skall kunna varierabetydligt friare på både enskilda kurser och helaprogram. Enligt motion 1998/99:Ub271 (fp) yrkande 3bör ge förslag till kommunerna om olikamodeller för klass- och grupporganisation ikärnämnena. Motionären anser att det är en utopi attkräva att alla individer skall kunna uppfylla dekrav som ställs i kärnämnena.Utskottets bedömningNågon ändring av kärnämnesutbudet föreslås inte ipropositionen. Regeringen har redovisat sin avsiktatt ytterligare bereda frågan om de små kärnämnenas- religionskunskap, naturkunskap och estetiskverksamhet - innehåll och struktur. Det ankommer påriksdagen att besluta om kärnämnen i gymnasieskolan.Enligt utskottets uppfattning bör dock riksdageninte föregripa regeringens fortsatta beredning avdenna fråga genom uttalande om hur många och vilkaämnen som fortsättningsvis skall ingå ikärnämnesutbudet.Utskottet vill dock med anledning av yrkandet attämnet historia bör tas med bland kärnämnena betonavikten av att eleverna får kunskaper i historia.Detta har också uttryckts i gällande läroplan (Lpf94). Där anges bl.a. att undervisningen skall ge etthistoriskt perspektiv, som bl.a. låter elevernautveckla beredskapen , förståelsenför kunskapers relativitet och förmågan tilldynamiskt tänkande. Det anges också i kursplanen förkärnämnet samhällskunskap bl.a. att eleverna skallkunna sätta in utvecklingen av det svenska samhälleti ett globalt perspektiv såväl i nutid som ihistorisk belysning. Eleverna skall eftergenomgången kurs kunna lägga historiska perspektivpå den ekonomiska, politiska och socialautvecklingen. Utskottet förutsätter att dethistoriska perspektivet i ämnet inte försvagas isamband med revidering av kursplanen i ämnet.Utskottet föreslår att avslår motionerna1997/98:Ub43 yrkande 1, 1998/98:Ub45 yrkande 10,1998/99:Ub2 yrkandena 4 och 5, 1998/99:Ub210 yrkande 7 och 1998/99:Ub273 yrkande 1.När det gäller etappindelning m.m. av kärnämnenavill utskottet anföra följande.Gymnasiereformen har kritiserats framför allt förde för alla nationella och specialutformade programgemensamma kärnämnena. Utskottet vill dock påminnaom att tillkomsten av kärnämnena, gemensamma föralla utbildningar i gymnasieskolan, innebar enmarkant höjning av de utbildningspolitiskaambitionerna och är ett av fundamenten igymnasiereformen. Denna ambitionshöjning gjordes föratt svara mot höga krav i arbets- och samhällsliv.Utskottet anser att den gymnasiala utbildningen ävenfortsättningsvis måste ha en hög ambitionsnivå. Detär därför av största vikt att frågan löses om hur enstörre andel av eleverna kan nå målen i kärnämnenautan att kraven sänks. Den absolut största delen aveleverna () i gymnasieskolan når godkändaresultat i kärnämneskurserna. En stor andel av deelever som fått betyget Icke godkänd i något av detre kärnämnena matematik, engelska och svenskastuderar på vissa program med yrkesämnen.Det ställs mycket höga krav på lärarna för att deskall kunna ge en undervisning i kärnämnena så attalla elever når ett godkänt betyg. Utskottet anseratt det därtill nu krävs särskilda åtgärder för attåstadkomma en positiv utveckling av arbetssätt ochundervisning i kärnämnena. En omarbetning avkursplanerna bör ske så att respektive programskaraktär får större genomslag i självaundervisningen. Beskrivningen av kursmålen förkärnämnena bör stödja samverkan med karaktärsämnena.Utskottet anser vidare att möjligheten attetappindela kärnämnena bör prövas. En etappindelningav kärnämnena kan t.ex. medge att eleverna intebehöver slutföra hela kärnämneskursen i början avgymnasiestudierna. Studierna i kärnämnet skulle istället kunna bedrivas under hela gymnasietiden.Därigenom skulle - som utskottet ser det - en störremöjlighet öppnas att knyta undervisningen ikärnämnet närmare undervisningen i karaktärsämnenaunder . Det innebär också enligtutskottets uppfattning att möjligheterna attindividualisera undervisningen blir större. Behovetav förändringar gäller särskilt kursplanerna isvenska, matematik och engelska.Vad utskottet nu har anfört om att möjligheternabör prövas för en etapp-indelning av kärnämnena ochökad anpassning av undervisningen till elevernasindividuella förutsättningar bör som sinmening ge regeringen till känna. Utskottet föreslåratt avslår motionerna 1997/98:Ub44 yrkande1, 1997/98:Ub45 yrkandena 4, 5 och 9, 1998/99:Ub1yrkandena 2, 3 och 4, 1998/99:Ub210 yrkande 6 och1998/99:Ub271 yrkande 3.Idrott och hälsaPropositionenKärnämnet idrott och hälsa omfattar 100gymnasiepoäng i regeringens förslag till gemensamstruktur för alla nationella program.MotionernaFrågan om idrottsämnets ställning på detindividuella programmet tas upp i motion 1998/99:Ub2(v) yrkande 6. Motionärerna anser att det bör varaobligatoriskt för alla gymnasieskolor att anordnaoch erbjuda samtliga elever undervisning i ämnetidrott och hälsa, dvs. även för de elever som gårdet individuella programmet.Vikten av ämnet idrott och hälsa betonas i fleramotioner. I motion 1997/98:Ub44 (mp) yrkande 4framhålls att innehållet i ämnet skall inriktas motutvecklande av kroppens rytm och harmoni medmänniskan sedd som en helhet och inte som ensomatisk prestationsenhet. Enligt motion1998/99:Kr519 (m) yrkande 2 måste ämnet idrott ochhälsa ges stort utrymme i skolan. Eleverna börstimuleras att använda utrymmet för eget val förämnet. Enligt motion 1998/99:Ub213 (m) ärnedskärningen av antalet veckotimmar för ämnetidrott och hälsa i läroplanerna för grund- ochgymnasieskolan ett förslag som i perspektiv avbeprövad vetenskap och pedagogisk erfarenhet verkarobegripligt. Enligt motion 1998/99:Kr520 (fp)yrkande 9 krävs mer omfattande mål för ämnet och ettutvidgat samarbete mellan skolan ochidrottsföreningarna. Det är viktigt att slå fast attdet inte handlar om prestationsidrott utan om idrottoch hälsa i ett brett perspektiv. I motion1998/99:Ub237 (fp) föreslås en ökning av antaletveckotimmar i ämnet idrott och hälsa till minst tregånger på alla stadier i skolan.Utskottets bedömningUtskottet vill beträffande ämnet idrott och hälsa pådet individuella programmet erinra om att ettindividuellt program skall utgå från den enskildeelevens behov. Det finns inga regler om vilka ämnensom skall ingå. Det individuella programmet syftar iförsta hand till att stimulera eleven att senare gåöver till ett nationellt eller specialutformatprogram. Det finns inget som hindrar att eleven isitt individuella program studerar olikagymnasiekurser, inklusive ämnet idrott och hälsa.Utskottet anser det viktigt att bibehålla detindividuella programmets speciella karaktär ochavstyrker förslaget i motion 1998/99:Ub2 yrkande 6.Utskottet vill i likhet med vad som anförts ipropositionen och i flera motioner betona vikten avundervisning i ämnet idrott och hälsa, inte minst urfolkhälsosynpunkt. Ämnet har ett mycket bretthälsoperspektiv. Det skall bl.a. ge elevernakunskaper om hur den egna kroppen fungerar, ökamedvetenheten om livsstilens betydelse för hälsa ochmiljö samt ge eleverna förståelse för betydelsen avregelbunden fysisk träning. Det innebär bl.a. atteleverna genom undervisningen skall få fördjupadekunskaper om kost, motion och ergonomi samt omdrogers skadliga inverkan. Utskottet vill isammanhanget peka på att rektor enligt läroplanenhar ett särskilt ansvar för att eleverna fårkunskaper om riskerna med alkohol, tobak, narkotikaoch andra droger (). Undervisning i dessa frågorbör förutom i ämnet idrott och hälsa också kunna gesi andra ämnen. Utskottet avser att i ett annatbetänkande (bet. 1998/99:UbU11) senare under vårenbehandla motioner om ANT-undervisningen i skolan.Det är självklart angeläget att det inom ämnetidrott och hälsa finns stort utrymme för olikaformer av fysisk aktivitet. Alla elever börregelbundet får tillfälle till fysisk aktivitet iskolan, inte bara de som är mestidrottsintresserade.I dag är omfattningen av ämnet idrott och hälsaolika på de nationella programmen. Utöverkärnämneskursen Idrott och hälsa A på 80gymnasiepoäng har naturvetenskapsprogrammetsnaturvetenskapliga gren ochsamhällsvetenskapsprogrammet ytterligare en kurs iämnet, Idrott och hälsa B, om 50 gymnasiepoäng.Utskottet anser i likhet med regeringen attomfattningen av kärnämnet idrott och hälsa bör vara100 gymnasiepoäng (enligt den nya beräkningen) ochha samma omfattning på alla nationella ochspecialutformade program. Kursen, Idrott och hälsaB, som ingår som karaktärs-ämneskurs på vissastudieinriktningar skall erbjudas alla elever somett individuellt val. Utskottet anser i likhet medregeringen att denna kurs bör få en särställning sominnebär att kursen skall anordnas när det finns engrupp elever som önskar läsa den. Utskottet villunderstryka vikten av att eleverna informeras omdenna möjlighet. I sammanhanget bör också erinras omatt har beslutat om en utökningav ämnet idrott och hälsa från 460 igrundskolan (prop. 1997/98:6, bet. UbU5, rskr. 107).Med hänvisning till vad utskottet har anförtavstyrks motionerna 1997/98:Ub44 yrkande 4,1998/99:Ub213, 1998/99:Ub237, 1998/99:Kr519 yrkande2 och 1998/99:Kr520 yrkande 9.Lärlingsutbildning, m.m.Samverkan skola - arbetslivPropositionenRegeringen anser att gymnasieskolans utbildningar istörre utsträckning bör knytas till arbetslivet. Nyasamarbetsformer mellan skola och arbetsplatserbehöver utvecklas. Alla elever i gymnasieskolan börgenom egna erfarenheter få insikt i arbetslivet.Regeringen informerar om att en arbetsgrupp kommeratt tillsättas, i vilken arbetsmarknadens parterskall ingå, med uppgift att belysa hur samarbetetmellan skola och arbetsliv kan vidareutvecklas.MotionernaVikten av samverkan mellan skolan och arbetslivetm.m. betonas i motion 1997/98:Ub43 (c) yrkande 3.Alla parter på lokal nivå, den politiska ledningen,skolan, företagen, fackföreningarna, har ettgemensamt ansvar för att samverkan mellan skola ochsamhällsliv kan utvecklas. Motionärerna anser attregeringen bör återkomma med förslag om hur dennasamverkan kan stimuleras. I motion 1998/99:Ub210 (m)yrkande 14 framhålls särskilt behovet av ett närasamarbete mellan skolan och näringslivet.Motionärerna förordar ett system däryrkesutbildningen är en kombination av skolförlagdutbildning och utbildning på en eller fleraarbetsplatser.När det gäller den arbetsplatsförlagda utbildningen(APU) påpekas i motion 1998/99:Ub210 (m) yrkande 16att incitamenten för företagen att anordna sådanutbildning ofta är svaga. Motionärerna anser att detär nödvändigt med en finansieringsmodell som gör detattraktivt för arbetsplatserna att ta emot APU-elever. Den modell som föreslogs i betänkandet Höjribban! (SOU 1994:101) borde prövas. Ett annatproblem är enligt motionärerna att APU:n ofta skallske på skolans villkor vad gäller både tid ochinnehåll. I motion 1997/98:Ub45 (kd) yrkande 15understryks att den föreslagna lärlingsutbildningeninte får leda till att APU:n inskränks. Elevernasutvärdering av APU är positiv och APU bör införas påfler program. Enligt motion 1998/99:Ub801 (mp)yrkande 22 bör i ett första skede insatserna frånSkolverket koncentreras på att få den redanbeslutade APU:n att fungera. Först därefter börmöjligheterna utredas om en utökad APU som ett led ien bättre yrkesförberedande utbildning. I motion1998/99:Ub2 (v) yrkande 7 betonas att arbetslivet istörre utsträckning måste ta ansvar för APU. Omsvårigheterna att skaffa inte löses inomen snar framtid bör en skyldighetslagstiftningövervägas. Detta bör enligt motionärerna ingå idirektiven till den arbetsgrupp som skall tillsättasför att utveckla samarbetet mellan skola ocharbetsliv.Utskottets bedömningEtt nära samarbete med arbetslivet är enförutsättning för att gymnasieskolan skall kunna geen aktuell undervisning av tillräckligt hög kvalitetoch därmed öka ungdomarnas möjlighet tillanställning. Av uppföljning avarbetsplatsförlagd utbildning (APU) framgår attnästan alla elever som har haft APU är klartpositiva till APU och ser den som ett viktigtkomplement till den skolförlagda utbildningen.Det finns olika former för samverkan mellanskolan och arbetslivet. På det estetiska programmet,naturvetenskapsprogrammet ochsamhällsvetenskapsprogrammet finns möjlighet tillämnesanknuten praktik men också till APU. Kommunenbeslutar om omfattningen av APU på dessa program. Påsamtliga program med yrkesämnen skall APU uppgå tillminst . Inom det individuella programmetförekommer det olika praktikinslag. Det pågår ocksåen försöksverksamhet med lärlingsutbildning i ettantal kommuner. Därutöver finns sedan den 1 juli1996 en försöksverksamhet med kvalificeradyrkesutbildning där en tredjedel av utbildningensker som ett lärande i arbetslivet.Utskottet vill i likhet med vad som anförts imotion 1997/98:Ub43 yrkande 3 betona vikten av attskolan samverkar med det omgivande samhället. Ensådan samverkan finns föreskriven i läroplanen (Lpf94). Där anges bl.a. att gymnasieskolan nära skallsamverka med den obligatoriska skolan, medarbetslivet, med universiteten och högskolorna ochmed samhället i övrigt. Detta krävs för att elevernaskall få en utbildning av hög kvalitet och fåunderlag för val av kurser på den utbildning someleven genomgår, för vidare studier elleryrkesverksamhet. Det är särskilt viktigt att skolansamarbetar med arbetslivet om den yrkesförberedandeutbildningen.I flera kommuner växer det fram olika typer avsamverkansformer. Utskottet ser positivt på dettaoch anser i likhet med regeringen attsamarbetsformerna bör utvecklas och attsamarbetsorgan, t.ex. programråd, bör inrättas vidalla skolor som anordnar program med yrkesämnen.Programråden bör ha till uppgift att verka för attkvalitetssäkra utbildningen. Utskottet villunderstryka att det behövs en ökad delaktighet ochmedverkan från arbetslivets sida i planeringen ochgenomförandet av gymnasieskolans utbildningar.Regeringen har aviserat att en arbetsgrupp, ivilken arbetsmarknadens parter kommer att ingå,kommer att tillsättas i syfte att utvecklasamarbetet mellan skola och arbetsliv. Enligt vadutskottet har erfarit kommer denna arbetsgrupp atttillsättas . Gruppen skall bl.a. behandlafrågan om hur den arbetsplatsförlagda utbildningenbör utvecklas.Med hänvisning till vad utskottet har anförtavstyrks motionerna 1997/98:Ub43 yrkande 3 och1998/99:Ub210 yrkande 14.Utskottet avstyrker även motionerna 1997/98:Ub45yrkande 15, 1998/99:Ub2 yrkande 7, 1998/99:Ub210yrkande 16 och 1998/99:Ub801 yrkande 22 omarbetsplatsförlagd utbildning (APU). Utskottethänvisar till vad utskottet har anfört ovan.Utskottet vill därutöver upprepa vad utskottettidigare har framhållit i fråga om finansiering avden arbetsplatsförlagda utbildningen (APU), senastvåren 1998 (bet. 1997/98:UbU10 s. 16). Utskottetansåg att det finns anledning att anta att detfrämst är andra insatser än ekonomiska som främjaren kvalitativt god utbildning som förläggs tillarbetslivet. Utskottet fäste stor vikt vid att ensärskild målbeskrivning för APU utarbetas. Enligtvad regeringen nu upplyser om i propositionen harSkolverket på regeringens uppdrag utarbetat förslagtill sådana mål. Enligt regeringens bedömning finnsi dessa mål sådant som till stor del även skullekunna komma att gälla för lärlingsutbildning.Regeringen anser att erfarenheter frånförsöksverksamheten med lärlingsutbildning böravvaktas innan mål för APU fastställs.Utskottet vill än en gång betona vikten av att målför APU fastställs. Utskottet förutsätter att frågorsom rör bl.a. tillgång till och platserför lärlingsutbildning samt ersättningsfrågor kommeratt behandlas i den arbetsgrupp som kommer atttillsättas inom kort.En ny lärlingsutbildningPropositionenRegeringen föreslår att en ny modernlärlingsutbildning införs i gymnasieskolan frånhösten som en alternativ möjlighet inomnationella program med yrkesämnen.Lärlingsutbildningen skall uppnå samma program- ochkursplanemål som ordinarie utbildning i skolan medAPU. Den skall därmed ge grundläggande behörighetför högskolestudier. Erfarenheterna från denpågående försöksverksamheten med pilotprojekt skallvägas in i den slutliga utformningen avutbildningen. En regel införs i 5 kap. 3 § fjärdestycket skollagen som visar att lärlingsutbildningär en studiemöjlighet inom nationella ochspecialutformade program. Regeringen ges ettbemyndigande att meddela närmare föreskrifter omlärlingsutbildningen.MotionernaI motion 1998/99:Ub210 (m) begärs avslag påregeringens förslag till ändring av skollagen såvittavser lärlingsutbildning (yrk. Motionärernaanser att lärlingsutbildningen skall ligga under etteget program. Gymnasieskolan skall ha ansvaret förutbildningen ocharbetslivet för de avslutande, i de flesta fall, tvååren. Arbetsplatsen bör ges ersättning motsvarandekommunens kostnad för yrkesutbildning under ett år.Lärlingen skall ges ersättning från arbetsplatsengrundad på den insats som görs i produktionen.Utbildningen skall avslutas med gesällprov ellermotsvarande (yrk. Liknande tankegångar framförsi motion 1998/99:Ub1 (fp) yrkande 9. Motionärernaanser att en flexibel lärlingsutbildning, där skolanoch arbetslivet delar på ansvaret för utbildningen,bör införas.