bet · GM01AU4 · 1999-02-16 00:00:00 — Syftet är bl.a. attåskådliggöra i vilken utsträckning propositionernasammanfaller och i vilka delar de avviker frånvarandra.Socialförsäkrings- resp. socialutskottet haravgivit yttranden. Dessa återfinns i bilaga 6.Under ärendets beredning har utskottet uppvaktatsav företrädare för (), Stiftelsen och Företagarnas Riksorganisation.Utskottet har också tagit emot skrifter frånenskilda.Om inte annat anges har de motioner som behandlas ibetänkandet väckts /riksmöte.Disposition av betänkandetBetänkandet har disponerats på följande sätt.I avsnitt 2 behandlas frågan om behovet av och deallmänna utgångspunkterna för en ny lagstiftning. Enredovisning lämnas för lagförslagen i huvuddrag. Idetta sammanhang tar utskottet även ställning tillfrågan om en samordnad lagstiftning och till vissaövergripande synpunkter på ombudsmännen.Avsnitt 3 tar upp lagförslagens ändamålsbestämmelseroch vissa definitionsfrågor.Avsnitt 4 behandlar reglerna om samverkan och aktivaåtgärder för etnisk mångfald.Avsnitt 5 behandlar diskrimineringsförbuden ochanknytande bestämmelser.Avsnitt 6 avser reglerna om trakasserier m.m.I avsnitt 7 behandlas påföljdsfrågor.Avsnitt 8 avser frågor om tillsyn och omombudsmännens roll m.m. i den del frågorna inte rörsamordning av funktionerna samt skyldigheten förarbetsgivare att lämna uppgift om meriter.Avsnitt 9 avser rättegången.I avsnitt 10 behandlas frågor om antagande avlagförslagen, ikraftträdande, anknytandelagstiftning m.m. och vissa utredningsfrågor.De följande avsnitten berör frågor utan direktanknytning till propositionerna, nämligen:Avsnitt 11 vissa allmänna frågor om diskrimineringm.m.Avsnitt 12 antidiskrimineringsklausuler.I avsnitt 13 finns utskottets hemställan.Till betänkandet finns även fogat ett antal bilagor:Bilaga 1 yrkandenBilaga 2 lagförslagen i proposition 177Bilaga 3 lagförslagen i proposition 179Bilaga 4 lagförslagen i proposition 180Bilaga 5 Utskottets lagförslagBilaga 6 Yttranden från andra utskottAvsnitt 2 Behovet av nylagstiftning m.m.I detta avsnitt behandlas frågor om behovet av ochde allmänna utgångspunkterna för en ny lagstiftning.En redovisning lämnas för lagförslagen i huvuddrag.Utskottet tar först ställning till yrkanden omavslag på propositionerna. Därefter går utskottet inpå frågan om samordning av diskriminerings-lagstiftningen. Vissa övergripande synpunkter påombudsmännen och deras roll tas också upp. Vidarebehandlas frågan om lagarnas tillämpningsområde ochnågra andra mer övergripande frågeställningar. Alltdetta är synpunkter som framförts i motioner.Propositionerna i huvuddrag m.m.De tre propositionerna innehåller var och enlagförslag mot diskriminering i arbetslivet. Deföreslagna lagarna är till stora delar likartade isin utformning. Det som framför allt skiljer dem åtär grunden för diskrimineringen. Det finns ocksåvissa andra avvikelser.Proposition 177 tar sikte på etnisk diskriminering,dvs. diskriminering på grund av ras, hudfärg,nationellt eller etniskt ursprung ellertrosbekännelse, vilket sammanförs i en lagtekniskterm, etnisk tillhörighet. Proposition 179 avserdiskriminering av funktionshindrade, medanproposition 180 gäller diskriminering på grund avsexuell läggning.Propositionerna har föregåtts av tre olikautredningar som var för sig lagt fram lagförslag.Det är Räkna med mångfald!, Förslag till lag motetnisk diskriminering i arbetslivet m.m. (SOU1997:174), Förbud mot diskriminering i arbetslivetpå grund av sexuell läggning (SOU 1997:175) ochFörbud mot diskriminering i arbetslivet av personermed funktionshinder (SOU 1997:176).Lagförslagen har arbetsrättslig karaktär. Lagarnaföreslås gälla på hela arbetsmarknaden och avse allakategorier arbetstagare liksom även arbetssökande.De omfattar förbud mot direkt och indirektdiskriminering. Förbudet mot diskriminering avarbetssökande omfattar hela rekryteringsförfarandetoch gäller oavsett om det fattas ettanställningsbeslut. Förbuden skall också omfattaarbetsgivarens beslut om befordran, utbildning förbefordran, tillämpning av löne- och andraanställningsvillkor, arbetsledningsbeslut och beslutom uppsägning, avskedande, permittering eller annaningripande åtgärd.Arbetsgivare åläggs en utrednings- ochåtgärdsskyldighet vid trakasserier arbetstagareemellan på etnisk grund eller på grund avfunktionshinder eller sexuell läggning. Medtrakasserier avses sådant uppträdande i arbetslivetsom kränker en arbetstagares integritet och som harsamband med etnisk tillhörighet (prop. 177),arbetstagarens funktionshinder (prop. 179) ellersexuella läggning (prop. Lagförslagen omfattaräven förbud mot repressalier till följd av enanmälan om diskriminering.I proposition 179 (diskriminering på grund avfunktionshinder) föreslås att förbudet mot direktdiskriminering skall gälla även då en arbetsgivarevid anställning, befordran eller utbildning förbefordran genom att vidta stöd- ochanpassningsåtgärder kan skapa en situation för enperson med funktionshinder som är likartad som denför personer utan sådant funktionshinder och detskäligen kan krävas att arbetsgivaren vidtar sådanaåtgärder.Skadestånd och ogiltighet föreslås vara derättsliga påföljderna vid en överträdelse avdiskrimineringsförbuden. Skadestånd skall ocksåkunna utgå om arbetstagaren utsätts för repressalierpå grund av en anmälan om diskriminering eller omarbetsgivaren inte fullgör sin utrednings- ochåtgärdsskyldighet vid trakasserier.Proposition 177 (etnisk diskriminering) innehålleräven regler om skyldighet för en arbetsgivare attvidta aktiva åtgärder för att främja etnisk mångfaldi arbetslivet. Skyldigheten omfattararbetsförhållanden och rekrytering.Tillsynen över efterlevnaden av lagarna föreslåsligga på tre ombudsmän: mot etniskdiskriminering (prop. 177), (prop. 179) och en nyinrättad myndighet,Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuellläggning (prop. Ombudsmännen föreslås få enprocessförande roll med rätt att föra talan iArbetsdomstolen. Tvister skall handläggas enligtlagen om rättegången i arbetstvister.Den nuvarande diskrimineringförelås byta namn till skall bl.a. vara att pröva vissavitesförelägganden av ombudsmännen.Den nuvarande lagen mot etnisk diskrimineringföreslås bli upphävd. De uppgifter som Ombudsmannenmot etnisk diskriminering enligt lagen har ifrågor som ligger utanför arbetslivets områdeföreslås att fortsättningsvis bliförordningsreglerade.Propositionerna, som lades fram för undersenvåren 1998, föreslås träda i kraft den 1 januari1999 (proposition 177) resp. (deövriga propositionerna).Allmänna utgångspunkter för lagförslagenProposition 177, etnisk diskrimineringFörekomsten av etnisk diskriminering i samhälletmåste motverkas på ett mer kraftfulltsätt än . I detta arbete är en effektiv lag motetnisk diskriminering i arbetslivet ett viktigtinstrument. Den nuvarande lagen, som har varit ikraft , måste skärpas och EU-anpassas. Utgångspunkten bör vara att skyddet motetnisk diskriminering i den svenska lagstiftningenär lika omfattande som det skydd som EU-medborgarehar när det gäller diskriminering på grund avnationalitet.Mot denna bakgrund föreslår regeringengenomgripande förändringar av lagstiftningen motetnisk diskriminering i arbetslivet i förhållandetill den nu gällande lagen. Denna lag bör därförersättas av en ny lag. På kan det bliaktuellt att överväga en samordning av olikaantidiskrimineringsregler. Det är dock angeläget attden nya lagen mot etnisk diskriminering iarbetslivet införs nu och inte försenas på grund avsådana överväganden.Det är viktigt att en ny lag blir ettverkningsfullt instrument i arbetet mot etniskdiskriminering i arbetslivet. är detnödvändigt att från början följa tillämpningen av denya reglerna och analysera om de har några negativaeffekter på bl.a. företagande och arbetsmarknad.Regeringen avser därför att utvärdera den nya lagennär den trätt i kraft.Bestämmelserna i den gällande lagen som avseruppgifterna för Ombudsmannen mot etniskdiskriminering (DO) och på andra områden än arbetslivet börinte tas in i den nya lagen utan i stället reglerasi instruktionen för respektive myndighet. Regeringenföreslår att diskriminering byternamn till . Skälet är attregeringen avser att föreslå att nämndensarbetsuppgifter utvidgas till andra områden iarbetslivet.Proposition 179, diskriminering på grund avfunktionshinderI propositionen hänvisas till två undersökningar avStatistiska Centralbyrån (SCB) som utförts påuppdrag av . Undersökningarnavisar enligt propositionen att funktionshindradeförvärvsarbetar i mindre utsträckning än andra ochatt det förekommer diskriminerande beteenden mot demi arbetslivet.I gällande rätt finns det inte något uttryckligtförbud mot diskriminering i arbetslivet av personermed funktionshinder. De bestämmelser som i vissafall kan tillämpas mot diskriminering är inteheltäckande och de gäller inte alla arbetsgivare,arbetssökande och arbetstagare. Defunktionshindrades situation på arbetsmarknaden ochi arbetslivet motiverar åtgärder för att stärkaderas ställning.Regeringen anser att det finns behov av en lag omförbud mot diskriminering i arbetslivet av personermed funktionshinder och föreslår att en sådaninförs. På kan det bli aktuellt attöverväga en samordning av olikaantidiskrimineringsregler. Det är dock angeläget atten lagstiftning till skydd för funktionshindradeinförs nu och inte försenas på grund av sådanaöverväganden.Det är viktigt att lagen blir ett verkningsfulltinstrument i arbetet mot diskriminering avfunktionshindrade i arbetslivet. Även i dennaproposition sägs att man från början bör följatillämpningen av de nya reglerna och analysera om dehar några negativa effekter på bl.a. företagande ocharbetsmarknad. Regeringen avser därför att utvärderalagen när den trätt i kraft.Varje individ som söker eller har en anställningskall ha rätt att bedömas efter sina personligaegenskaper och förutsättningar att utföra arbetetoch inte efter schablonuppfattningar om personer somtillhör en viss grupp. Syftet med lagen är att kommatill rätta med sådana schablonartade och osakligabedömningar. Erfarenheter från tyder på att enantidiskrimineringslag främst har en normbildandeoch attitydpåverkande effekt. Regeringen anseremellertid att det också av rättviseskäl finnsanledning att ge funktionshindrade ett med andragrupper jämförbart skydd. Till detta kommer att enlag om förbud mot diskriminering ger möjlighet tillkompensation i det enskilda fallet.Proposition 180, diskriminering på grund av sexuellläggningSexuell läggning är en privatsak som saknarbetydelse i arbetslivet. Arbetsgivare bör därförinte alls beakta arbetssökandes eller arbetstagaressexuella läggning. För att arbetsgivare inte skallgöra detta kan olika medel tillgripas. Vid sidan avolika slag av attitydpåverkande åtgärder kanlagstiftning vara ett sådant medel. Lagstiftningantas ju i sig ha en attitydpåverkande effekt.I gällande rätt finns det inte något uttryckligtförbud mot diskriminering i arbetslivet på grund avsexuell läggning. De bestämmelser som i vissa fallkan tillämpas mot diskriminering är inte heltäckandeoch de gäller inte alla arbetsgivare, arbetssökandeoch arbetstagare.Undersökningar visar att det förekommer otillbörligdiskriminering i arbetslivet. Enligt regeringensmening är den attitydpåverkan som sker intetillräcklig. Mot denna bakgrund anser regeringen attdet finns behov av lagstiftning och att det är dagsatt genom förbudsregler i lag markera ettavståndstagande mot diskriminering. Det bör slåsfast att sexuell läggning inte har och inte får habetydelse i arbetslivet. På kan det bliaktuellt att överväga en samordning av olikaantidiskrimineringsregler. Det är dock angeläget atten lagstiftning till skydd mot diskriminering pågrund av sexuell läggning införs nu och inteförsenas på grund av sådana överväganden.Även i denna proposition betonas vikten av attlagen blir ett verkningsfullt instrument i arbetetmot diskriminering, som det enligtregeringen är nödvändigt att från början följatillämpningen av de nya reglerna och analysera om dehar några negativa effekter på bl.a. företagande ocharbetsmarknad. Regeringen avser därför att utvärderalagen när den trätt i kraft.Varje individ som söker eller har en anställningskall ha rätt att bedömas efter sina personligaegenskaper och förutsättningar att utföra arbetet.Det går inte att dra några slutsatser om en personsförutsättningar att utföra ett arbete efter hanseller hennes sexuella läggning.På kan en antidiskrimineringslag antasha en normbildande och attitydpåverkande effekt. Denviktigaste effekten av en sådan lag på kort sikt ärdock att den bidrar till upprättelse och ekonomiskkompensation för den som blivit utsatt fördiskriminering.Fråga om avslag på propositionernaAvslagsyrkandenModeraterna förklarar i motion K336 attdiskriminering i alla sina former är uttryck förmänskliga fördomar. Möjligheterna att påverkamänskligt beteende med politiskt beslutsfattande ärdock begränsade. En grundval för ett humanistisktoch demokratiskt samhälle är att varje människabemöts med respekt för den han eller hon är. EnligtModeraterna kan därför lagstiftning vara befogad föratt hävda den enskildes rätt och okränkbarhet. Deförslag som lagts fram av regeringen uppfylleremellertid inte de krav som bör ställas på en sådanlagstiftning.Det finns enligt ett flertal nackdelarmed förslagen. De tar uteslutande sikte påarbetsmarknaden. Detta är en begränsning eftersomdiskriminering förekommer på olika samhällsområden.Förslagen är även begränsade till trediskrimineringsgrunder. Även om dessa sannolikt ärde vanligaste grunderna för diskriminering kanbegränsningen bidra till intrycket attdiskriminering på andra grunder är godtagbart.Sverige har redan en krånglig och svåröverskådliglagstiftning på arbetsrättens område. Utformningenav de föreslagna lagarna medför betydande risker föratt ytterligare sten läggs på bördan. Detta gällersärskilt små arbetsgivare. De bestämmelser somgäller rekryteringsprocessen leder till attanställningsförfarandet blir byråkratiserat.Förslagen innebär också att arbetsgivaren tvingasatt på olika sätt gardera sig mot anklagelser fördiskriminering. Detta kan i sin tur leda till andraintegritetskränkningar. Vidare kan det ifrågasättasom det är rimligt med en ordning där någon kanådömas skadestånd oavsett om han eller hon har haftför avsikt att direkt eller indirekt diskriminera.Den nuvarande arbetsrättsliga lagstiftningen ärsvåröverskådlig. Genom utformningen av lagförslagenkompliceras den arbetsrättsliga lagstiftningenytterligare. Till detta bidrar den omständighetenatt regeringen valt att föreslå tre parallella lagari stället för en gemensam.Enligt blir det en ordning där skyddetmot diskriminering både omfattar olika områden avsamhällslivet och är olika långtgående. Vissa slagav diskriminering regleras civilrättsligt och andrastraffrättsligt. Tillsynen skiljer sig också mellande olika formerna av diskriminering. Denförfördelade skall ibland vända sig till polisen ochibland till någon av ombudsmännen. översyn av jämställdhetslagen och enutvärdering av likheter och olikheter mellanHandikappombudsmannens verksamhet och övrigaombudsmän.Moderaterna konstaterar att Statens invandrarverkansett att en lagstiftning om mänskliga rättigheterär att föredra framför en separat lag mot etniskdiskriminering och att verket avvisar förslag sominte innebär en samordning av alla dediskrimineringsregler som bör gälla. Partiet delarverkets uppfattning och anser att det är nödvändigtatt få till stånd en samordnad lagstiftning. Ensådan samordning bör syfta till att få en såenhetlig och generell lagstiftning om mänskligarättigheter som möjligt. Samordning är nödvändig föratt parterna på arbetsmarknaden skall kunna tillämpalagen.Med hänvisning till motion K336 har Moderaternasföreträdare i utskottet framställt yrkande om avslagpå propositionerna.Moderaterna har i samma motion (yrk. 2) framförtatt samordningen även bör omfatta de fyraombudsmannainstituten, (JämO), Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO),() och den föreslagnaOmbudsmannen mot diskriminering på grund av sexuellläggning. Detta yrkande behandlas avKonstitutionsutskottet.Även i kommittémotionerna 1997/98:A70(yrk. 1) och A703 (yrk. 1 och 2) yrkar avslag påpropositionerna med hänvisning till att lagförslagentill sin uppbyggnad och tekniska utformning mycketpåminner om varandra och att samordning därför börske. - Utskottet återkommer till motionen i detföljande.Utskottets ställningstagande i fråga om avslag påpropositionernaUtskottet kan till en början konstatera att deframställda avslagsyrkandena inte grundas på ettavvisande av lagstiftning mot diskriminering i sig.Det som är gemensamt för ochCenterpartiets inställning är att lagstiftningen motdiskriminering inte bör splittras upp i olika lagar.Centerpartiet anser att de nu framlagda lagförslagenborde ha samordnats, medan Moderaternasargumentering är mera vittsyftande såtillvida attpartiet ser en enhetlig och generell lagstiftning ommänskliga rättigheter som en möjlighet. Som kommeratt framgå efterlyser även andra motioner en mersamordnad lagstiftning, men önskemålet leder intedär till ett avvisande av de nu framlagda förslagen.Även arbetsmarknadsutskottet kan se fördelar med enmer samordnad lagstiftning, vilket utskottetåterkommer till nedan. Denna inställning lederemellertid inte fram till att lagförslagen böravslås. Lagstiftning på de områden som avses ipropositionerna är mycket angelägen, och någrastörre olägenheter bör inte vara förknippade medseparata författningar. Det finns alltså inte skälatt skjuta på genomförandet av de nu aktuellalagförslagen i avvaktan på en samordning av dem, änmindre att inte genomföra dem av de skäl somModeraterna framför.Utskottet, som således anser att lagförslagen börgenomföras, avstyrker med det anförda yrkandena omavslag på propositionerna.Samordnad lagstiftning m.m.MotionerI ett antal motioner framförs krav på en samordnadlagstiftning.Det gäller till en början i denförutnämnda motionen K336 i enlighet med vad somredovisats ovan.Lars m.fl. (m) begär i motion A722 (yrk. 4)att regeringen skyndsamt skall utreda ett samlatskydd som omfattar även andra delar av samhället ochinte bara arbetslivet.Vänsterpartiet framställer i tre motioner,1997/98:A67 (yrk. 1 delvis), A5 (yrk. 1) och A9(yrk. 1), yrkanden om att en utredning tillsätts meduppdrag att lägga fram ett förslag om en samladlagstiftning. Partiet anser att det är glädjande attSverige äntligen får en lagstiftning mot etniskdiskriminering värd namnet. Den nuvarande lagen ärnäst intill meningslös, sägs det i motionen. Detpåpekas att partiet krävt eneffektivare lagstiftning. Den föreslagna lagenkommer att betyda att på ett tydligare sättgenomför sina konventionsåtaganden vad gälleråtgärder mot etnisk diskriminering påarbetsmarknaden.Vänsterpartiet delar också regeringens uppfattningatt det föreligger behov av lagstiftning motdiskriminering i arbetslivet av personer medfunktionshinder. Partiet hänvisar till fleraundersökningar - bl.a. de två SCB-undersökningarnasom nämnts ovan - som visar att arbetsgivare ärnegativt inställda till att anställafunktionshindrade. Enligt partiet är det ocksåviktigt att det införs en lag mot diskriminering iarbetslivet på grund av sexuell läggning. En sådanlag skulle kunna bidra till upprättelse ochekonomisk kompensation för den som utsatts fördiskriminering, och den skulle mer långsiktigt kunnapåverka attityder och normbildning.Enligt finns det mycket som talarför att samla alla bestämmelser om diskriminering påarbetsmarknaden i en lag. Arbetet med att åstadkommaen samordnad lagstiftning skulle bli relativtomfattande. Partiet anser att det är viktigt att deföreslagna lagarna antas. Regeringen bör därefteromgående tillsätta en utredning med uppgift attlägga fram förslag om en samladantidiskrimineringslagstiftning.Kristdemokraterna förklarar i kommittémotionerna A3(yrk. 1 och 2), A6 (yrk. 1 och 2) och A10 (yrk. 1och 2) att partiet ser det som mycket angeläget i arbetslivet genom den nya lagstiftningen kanfå ett nytt verktyg att ta itu med olika typer avdiskriminering. Respekten för alla människorsintegritet är en förutsättning för ett civiliseratoch demokratiskt samhälle. Enligt partiet är detdock omotiverat att för detta ändamål skapa tre nyalagar med nästan identisk uppbyggnad. För mångaföretagare, men också för enskilda arbetstagare,innebär den föreslagna ordningen onödigt krångel ochen mer svåröverblickbar situation vad gällerdiskriminering i arbetslivet. Partiet anser därföratt lagförslagen med fördel skulle kunna samordnas.Vidare anser att det verkaromotiverat att ha tre parallella myndigheter hantera frågor om diskriminering iarbetslivet. Partiet föreslår därför att de tremyndigheterna samlas i en. Härigenom skulleombudsmännen kunna samarbeta på ett kraftfullt sätt.Centerpartiet, som enligt vad som framgått ovanyrkar avslag på propositionerna främst medhänvisning till kravet på en samordnad lagstiftning,anser i motionerna 1997/98:A70 (yrk. 2) respektiveA703 (yrk. 3) att det i och för sig finns starkaskäl att skärpa diskrimineringslagstiftningen ochatt denna även bör omfatta fler grupper. Starka skältalar också för en sammanföring av alla bestämmelseroch diskrimineringsförbud i en lag. Frågan om ensamordning har inte utretts ordentligt. Det ärdärför ett märkligt påstående att det skulle bli ettalltför omfattande arbete att sammanföra lagarnatill en enda. Partiet anser att man vid utarbetandetav en ny lag även bör överväga om inte förbud motkönsdiskriminering borde innefattas. Det skulle dåäven vara möjligt att sammanföraombudsmannainstitutionerna till endiskrimineringsombudsman.Motsvarande förslag framställer ochÅsa (båda c) i motion K330 (yrk. 2).Folkpartiet framför i de tre kommittémotionerna A4(yrk. 3), A8 (yrk. 3) och 1997/98:A68 (yrk. 3)uppfattningen att det behövs en övergripande översynoch samordning av alla dagens bestämmelser motdiskriminering. Partiet, som ställer sig positivttill förslagen, anser att de bara är en av mångainsatser som måste göras för att komma till rättamed diskriminering i samhället.Miljöpartiet genom m.fl. instämmeri motion 1997/98:A69 i regeringens ställningstagandeatt den nya lagen om åtgärder mot etniskdiskriminering i arbetslivet inte börförsenas av ytterligare utredningar om hur de olikaantidiskrimineringslagarna skall samordnas. Genommotionärerna har dock, utan attframställa något särskilt yrkande, förklarat att manpå sikt vill ha en sådan samordning.I detta sammanhang tar utskottet även två motionermed förslag om utvärdering.I motion So310 (yrk. 7) av m.fl. (mp)betonas vikten av att den nya lagen motdiskriminering av funktionshindrade följs upp på ettbättre sätt än vad som enligt motionärerna varitfallet beträffande de funktionshindrades rätt tillinsatser.Den förutnämnda motionen A722 (yrk. 3) av LarsLindblad m.fl. (m) tar också upp betydelsen avutvärdering. Motionärerna pekar på risken att de nyalagarna blir ett slag i luften.