bet · GM01FiU19 · 1999-04-20 00:00:00 — Lag om betalningsöverföringar inom Europeiskaekonomiska samarbetsområdet (prop. 1998/99:53)*1998/99FiU19 Utskottet behandlar i detta betänkande det iproposition 1998/99:53 framlagda förslaget till lagom betalningsöverföringar inom Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet samt ett därav föranlettändringsförslag i en annan lag. Vidare behandlarutskottet en motion som väckts 1998.I propositionen föreslås en ny lag ombetalningsöverföringar inom Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet. Förslaget är föranlett av ett EG-direktiv. Syftet med lagen är attbetalningsöverföringar till och från utlandet skallbli snabbare och säkrare. Det föreslås att det skallfå ta för en betalning att kommafram till betalningsmottagaren. Bestämmelserna ärinte begränsade till konsumenter, utan de riktar sigäven till små och medelstora företag. Regleringenfår dock anses vara väsentligen konsumentinriktad.Lagen omfattar betalningar . Avlagen följer en skyldighet för banker och andrainstitut som bedriver gränsöverskridandebetalningsförmedling att informera kunderna omvillkoren för en sådan förmedling. Den svenskalagens krav på information föreslås vara strängareän direktivets bestämmelser. Om pengarna förkommerunder betalningsförmedlingen har avsändaren rätt attfå tillbaka det förkomna beloppet, s.k.återbetalningsgaranti. Denna garanti har dockbegränsats till ett belopp motsvarande 12 500 euro.Den nya lagen föreslås träda i kraft den 14 augusti1999.Utskottet tillstyrker regeringens förslag. I proposition 1998/99:53 föreslås att riksdagenantar regeringens förslag till1. lag om betalningsöverföringar inom Europeiskaekonomiska samarbetsområdet,2. lag om ändring i prisinformationslagen(1991:601).Propositionens lagförslag återfinns i bilaga tillbetänkandet.Motionen1998/99:Fi705 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om betalningstiderna mellanSverige och Danmark.Inkommen skrivelseUnder ärendets beredning har utskottet mottagit enskrivelse från . Lag om betalningsöverföringar inomEuropeiska ekonomiska samarbetsområdetPropositionenEuropaparlamentet och rådet har antagit ett den 27januari 1997 utfärdat direktiv (97/5/EG) omgränsöverskridande betalningar. Direktivet har sinbakgrund i att de finansiella transaktionerna mellanolika stater inom EU ständigt ökar. En betydande delav dessa transaktioner, såväl till antal som tillbelopp, utgörs av betalningar över nationsgränserna.År 1991 verkställdes över 100 miljoner transaktioneravseende betalningsöverföringar mellan EU-staterna.Antalet beräknas öka till minst 350 miljoner år2000.Direktivet syftar till att betalningsöverföringarskall bli effektivare och säkrare. Bestämmelsernaavses bidra till utövandet av fria rörelser av bl.a.kapital på den inre marknaden och till utvecklingenav den ekonomiska och monetära unionen. Direktivetavser att säkerställa att insynen i, utförandet avoch kvaliteten hos betalningsöverföringar mellan EU-stater motsvarar de bästa inhemskabetalningssystemen. Ett ändamål är också attuppmuntra kreditinstituten till att ompröva sinabetalningssystem så att kvaliteten på de erbjudnatjänsterna förbättras. Direktivet syftar alltså tillatt betalningar skall kunna ske snabbt, säkert ochtill låg kostnad från en del av gemenskapen till enannan.Direktivet avser vad som enligt den svenska textenkallas gränsöverskridande betalningar. Det är alltsåfråga om att överföra penningmedel från en person ien stat till en person i någon annan stat (inom EU).Det nu sagda förutsätter att den som ger ettkreditinstitut i uppdrag att utföra enbetalningsöverföring tillhandahåller detta detbelopp som avses med betalningen. I sin enklasteform kan detta göras genom att uppdragsgivarenlämnar beloppet kontant över disk. Det kan också skepå andra sätt, t.ex. genom att kreditinstitutetbemyndigas att dra beloppet från ett konto somkunden har i kreditinstitutet. Direktivet avserkreditbetalningar men däremot inte debetbetalningar.Direktivet är också begränsat i vissa andraavseenden. Bestämmelserna avser sålunda uteslutandebetalningar som sker mellan stater vilka ärmedlemmar i . Vidare gäller bestämmelserna endasti fråga om betalningar som görs i någon medlemsstatsvaluta eller i ecu. En begränsning gäller ävenbeträffande beloppets storlek såtillvida attbetalningar som överstiger värdet av 50 000 ecufaller utanför. De i direktivet infördabegränsningarna skall också återspeglas i densvenska lagen.Enligt ett beslut av ärbestämmelserna i direktivet tillämpliga även i frågaom betalningar till och från stater som tillhörEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).Som nämnts i det föregående innehåller direktivetvissa föreskrifter som hänvisar till valutan ecu.Den 1 januari 1999 infördes den gemensamma valutan,euron, i elva av EU:s medlemsstater. Euron ersattedärvid ecun till värdet mot 1 ecu. Allahänvisningar till ecu, bl.a. i förevarande direktiv,skall ersättas med en hänvisning till euro. Motbakgrund härav framstår det som lämpligt att iförslaget ta upp euro som valuta i stället för ecu.Den svenska lagens krav på information före ochefter en betalningsöverföring föreslås varasträngare än direktivets bestämmelser.Bestämmelsen om force majeure skall nära anslutatill direktivets lydelse.Av direktivet framgår det att enbetalningsöverföring skall, om inte annat avtalats,ta högst från acceptdagen till det attbeloppet har nått betalningsmottagarens bank. Dettakan tyckas vara , särskilt mot bakgrundav den tekniska utvecklingen på det finansiellaområdet.Frågan har uppmärksammats under arbetet meddirektivet. I artikel 12 och i ingressen tilldirektivet har införts en uppgift för kommissionenatt, senast efter det att direktivet harbörjat tillämpas, lägga fram en rapport tillEuropaparlamentet och rådet. I rapporten börsärskilt behandlas frågan om vilken tidsfrist somskall gälla om någon sådan inte överenskommitsmellan beställaren och det institut denne anlitat,med hänsyn tagen såväl till den tekniskautvecklingen som till förhållandena i varjemedlemsstat.Direktivet ger således intemöjlighet att genom nationella regler korta tidernaför betalningsöverföringar om principen omharmonisering av reglerna skall hålla. Det bör dockpåpekas att det står instituten fritt att erbjudakortare tider för sina betalningsöverföringar.Om en betalningsöverföring inte har verkställts pådet sätt som avtalats skall den anlitade banken varaskyldig att återbetala det förkomna beloppet. Detskall föreligga ett strikt ansvar upp till 12 500euro. Därutöver skall allmänna bestämmelser ochprinciper om skadestånd i kontraktsförhållanden varatillämpliga.Regeringen föreslår således att det skall införasen ny lag som skall betecknas lag ombetalningsöverföringar inom Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet.Mot bakgrund av lagens gränsöverskridande karaktärär det av vikt att den svenska lagen träder i kraftvid samma tidpunkt som motsvarande lagar i övrigamedlemsstater i EU träder i kraft. Enligt uppgifttorde majoriteten av medlemsstaterna föredra attlagarna träder i kraft . Dentidpunkt vid vilken medlemsstaterna senast skall hainförlivat direktivets bestämmelser i nationelllagstiftning är enligt direktivet den 14 augusti1999. Regeringen föreslår därför att den svenskalagen bör träda i kraft den 14 augusti 1999.MotionenI motion Fi705 av (), som väcktesunder allmänna motionstiden , anförs attbetalningar till och från kan ta orimligtlång tid. Det kan ta attbetala eller få betalt för en faktura. Motionärenanser att ansvaret för dessa långsamma rutinerfaller på bankerna. Problemet är stort och det måstelösas så att den ekonomiska integrationen mellanSverige och underlättas. Motionären anseratt staten, genom , bör krävaförbättringar och förenklade rutiner förtransaktioner mellan och ställningstagandeUtskottet konstaterar att den föreslagna nya lagenmedför att betalningsöverföringar till och frånandra EES-länder skall bli snabbare och säkrare.Utskottet anser dock att den föreslagna tidsfristenför betalningsöverföringar kan förefalla väl lång,särskilt mot bakgrund av den tekniska utvecklingenpå det finansiella området. Som redovisas ipropositionen har denna fråga uppmärksammats underarbetet med direktivet. I direktivet har införts enuppgift för kommissionen att, senast efterdet att direktivet har börjat tillämpas, lägga framen rapport till och rådet. Irapporten bör särskilt behandlas frågan om vilkentidsfrist som skall gälla om inte annat avtalats.Hänsyn skall tas såväl till den tekniskautvecklingen som till förhållandena i varjemedlemsstat.Med det anförda tillstyrker utskottet regeringensförslag. Motion Fi705 (s) avstyrks i de delarmotionen inte kan anses tillgodosedd genom vadutskottet anfört.Allmänhetens bankombudsmanPropositionenI behandlade regeringensproposition /93:135 om åtgärder för att stärkadet finansiella systemet. Med anledning avpropositionen väcktes en motion om en allmänhetensbankombudsman. tillstyrkte motionenoch föreslog att det skulle tillsättas en utredningom en allmänhetens bankombudsman (bet.1992/93:NU16).Svenska Bankföreningen, ochKonsumentverket bildade därefter StiftelsenKonsumenternas Bankbyrå. Stiftelsen har till uppgift att informera, vägleda ochhjälpa konsumenter i deras mellanhavanden med bankeroch andra kreditinstitut. Regeringen lämnade den 14oktober 1993 en proposition om inrättandet avstiftelsen och stiftelsekapitalet till (prop. 1993/94:83).I betänkande 1993/94:NU7 behandlade denovan nämnda propositionen. I två motioner framfördesåterigen kravet på att frågan om en allmänhetensbankombudsman borde utredas skyndsamt.Näringsutskottet anförde bl.a. att utskottet hadeerfarit att regeringen hade för avsikt att tillsättaen utredning om en sådan ombudsman. Detta borde skesnarast. anförde vidare att om deti utredningsarbetet inte framkommer starka skäl motatt en bankombudsman inrättas bör utredningenöverväga om det är mest ändamålsenligt med ettsjälvständigt ombudsmannaämbete eller om en sådanfunktion bör knytas till någon av de myndigheter somnu är verksamma på området. I hemställan gavnäringsutskottet regeringen till känna vad somanförts.Regeringen tillsatte en särskildutredare som fick i uppdrag att utreda frågan om enallmänhetens bankombudsman. Utredaren lämnade sittbetänkande Allmänhetens bankombudsman (SOU 1994:79). Utredaren fann att starka skältalade mot att en funktion som bankombudsmaninrättades och lade därför inte fram något förslag iämnet. Betänkandet remitterades inte av regeringen.Den 7 januari 1999 tillsatte regeringen enparlamentarisk kommitté som skall lämna förslag omhur den framtida konsumentpolitiken skall kunna gemänniskor förutsättningar att känna sig trygga somkonsumenter och ha ett starkt inflytande över sinvardagssituation. Kommittén skall särskilt analyseramålen och medlen för konsumentaspekterna inom bl.a.området finansiella tjänster. Kommittén skall bl.a.analysera konsumenternas behov av information ochrådgivning samt möjligheter att föra talan när detgäller finansiella tjänster. Regeringen kommer medanledning därav att överlämna ärendet medbetänkandet Allmänhetens bankombudsman tillkommittén.Genom utredarens slutsats i betänkandetAllmänhetens bankombudsman och den nya kommitténsuppdrag anser regeringen att hemställanbeträffande allmänhetens bankombudsman (p. 4 i bet.1993/94:NU7, rskr. 1993/94:79) har efterkommits.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet anser det tillfredsställande attregeringen nu lämnat en redogörelse för beredningenav beställning. Utskottet delarregeringens bedömning att beställning fåranses tillgodosedd genom de åtgärder som regeringenvidtagit. Utskottet hemställerbeträffande lag om betalningsöverföringarinom Europeiska ekonomiska samarbetsområdetatt med bifall till proposition 1998/99:53 och medavslag på motion 1998/99:Fi705 antar de avregeringen framlagda förslagen tilldels lag om betalningsöverföringar inomEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet,dels lag om ändring i prisinformationslagen(1991:601).Stockholm den 20 april 1999På finansutskottets vägnarJan BergqvistI beslutet har deltagit: (), MatsOdell (kd), (), (), (), (), SoniaKarlsson (s), (), (), (), (), PerLandgren (kd), (), (), (), () och BoKönberg (fp).Propositionens lagförslag1. Förslag till lag ombetalningsöverföringar inom Europeiskaekonomiska samarbetsområdet2. Förslag till lag om ändring iprisinformationslagen (1991:601)