bet · GN01JuU1 · 1999-11-23 00:00:00 — Som framgått bedrivs arbeten såväl rörande anpassning avden offentliga miljön i stort till funktionshindrades behov som med sådananpassning av just länsrätternas lokaler. Några ytterligare uttalanden frånutskottet kan mot denna bakgrund inte anses erforderliga. Motion Ju401avstyrks.Frågor om nämndemänErsättning åt nämndemänI motion Ju405 (c) begärs, förutom en allmän översyn av villkoren för nämn-demän, att dessa skall arvoderas på samma sätt som gäller för kommunalaförtroendeuppdrag. I motion Ju406 (m, kd, c, fp) efterfrågas en översyn avsåväl reglerna om ersättning för förlorad arbetsförtjänst som att arvodenaborde bestämmas med hänsyn till sammanträdestidens längd. En översyn aversättningen åt nämndemän begärs också i motion Ju905 (c). Hemarbetandenämndemän bör kunna få ersättning för barnomsorgskostnader enligt vad somförordas i motion Ju907 (kd). Högre ersättningar för nämndemän begärs imotion Ju412 (c), och en översyn av nämndemännens villkor mera allmäntefterfrågas i motionerna Ju418 och Ju419, båda (s).Nämndemän medverkar i handläggningen av olika måltyper i såväl all- männadomstolar som allmänna förvaltningsdomstolar. I tingsrätt och hovrättdeltar sålunda nämndemän i avgörandet av flertalet brottmål, se 1 kap. 3 b§ och 2 kap. 4 § . Vidare ingår nämndemän i rätten närsådana domstolar avgör familjerättsliga tvistemål med fullsutten rätt, se14 kap. 17 och 18 §§ samt 20 kap. 1 § . Förde allmän- na förvaltningsdomstolarnas del gäller att nämndemän somhuvudregel deltar när länsrätt företar mål till avgörande, se 17 § lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. I kammarrätt däremotmedverkar nämndemän endast om det är särskilt föreskrivet, se 12 § nämndalag. Jurymän deltar i tryckfri- hetsmål i vilka talan förs om ansvar förbrott samt i vissa andra fall, se 12 kap. 2 och 14 §§ ochtryckfrihetsförordningen (TF). Motsvarande reglering gäller iyttrandefrihetsmål, se 9 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen (YGL).Bestämmelser om ersättning till nämndemän och jurymän har meddelats iförordningen (1982:814) om ersättning till nämndemän och vissa andrauppdragstagare inom domstolsväsendet m.m. Av 2 § i förordningen framgår attnämndemän i tingsrätter, länsrätter, hovrätter och kammarrätter samtjurymän i tryckfrihetsmål erhåller ett arvode för sammanträde om perdag. Härutöver gäller enligt 2 a § i förordningen att en nämndeman ellerjuryman, som förlorar inkomst på grund av sitt uppdrag, för somhan har rätt till arvode för sammanträde också har rätt till ersättning förin- komstförlusten till den del denna inte täcks av arvodet. Tidigaregällde att inkomstförlust kunde ersättas med ett tilläggsbelopp somtillsammans med arvodet fick uppgå till högst per dag; dennabegränsning har alltså tagits bort med verkan från (SFS1998:1806).Arvodena beräknas sålunda utan hänsyn till sammanträdestidens längd ochnågon ersättning för barnomsorgskostnader utgår ej. Inte heller gottgörsnämndemannens arbete med annat än ersättning för förlorad inkomst i den måndenna går utöver arvodets belopp.Av 4 kap. 12 § kommunallagen (1991:900) följer att förtroendevalda ikommuner och landsting har rätt till skälig ersättning för denarbetsinkomst samt de pensions- och semesterförmåner som de förlorar, närde fullgör sina uppdrag. Enligt 4 kap. 13 § samma lag beslutar fullmäktigeenligt vilka grunder ersättningen skall betalas. Fullmäktige kan härutöver,enligt 4 kap. 14 § kommunallagen, besluta att förtroendevalda i skäligomfattning skall få bl.a. arvode för det arbete som är förenat meduppdraget.Ersättning enligt kommunallagen för förtroendeuppdrag bestäms såledesenligt regler som, vad gäller arvoden, medger en generösare ersättning änvad som gäller för nämndemän och jurymän.Utskottet har tidigare vid åtskilliga tillfällen behandlat frågor omersättning till nämndemännen (se /99:JuU1 s. 31 f). Vid förrariksmötet föreslog utskottet med anledning av flera motionsyrkanden attriksdagen skulle göra ett tillkännagivande i ämnet. Utskottet anförde attdet kunde ifrågasättas om inte nuvarande regler om ersättning åt nämndemänoch jury- män motverkade målsättningen att nämndemannakåren skall ha enallsidig sammansättning vad gäller ålder, kön och yrke. Särskilt kunde detdiskuteras om reglerna om ersättning för förlorad arbetsförtjänst medfördeatt yrkes- verksamma personer avstod från att åta sig uppdrag som nämndemaneller juryman. Även om denna fråga då övervägdes i Justitiedepartementetansåg utskottet, som ville understryka betydelsen av lekmäns medverkan irättskip- ningen, att tiden nu var mogen för en samlad översyn avnämndemäns och jurymäns ekonomiska villkor. Vid en sådan översyn borde intebara frågan om ersättning för förlorad arbetsförtjänst övervägas utan ocksåspörsmålet om arvodets storlek borde bestämmas med hänsyn tillsammanträdestiden. Det fick ankomma på regeringen att vidta erforderligaåtgärder.Vid kammarens behandling av utskottets hemställan biföll emellertidkammaren en reservation av innebörd att de ifrågavarande motionsyrkandenaskulle avstyrkas (rskr. 1998/99:80).Utskottet har tidigare ansett att en höjning av ersättningen till nämndemänoch jurymän vore önskvärd. Att full ersättning för inkomstförlust numerautgår är därför glädjande. Det saknas anledning för utskottet att nu tainitiativ till ytterligare höjningar, t.ex. av arvodet. Utskottet avstyrkermotionerna Ju405, Ju406, Ju412, Ju418, Ju419, Ju905 och Ju907 i nu aktuelladelar.Rekrytering av nämndemänI motionerna Ju403 (fp) och Ju807 (s) efterfrågas en mera representativnämndemannakår. I motion Ju804 (fp) begärs att frågan om tillsättande avnämndemän i icke-politisk ordning skall utredas.Nämndemän i allmän domstol utses genom val (4 kap. 5 § RB). Val avnämndeman i tingsrätt förrättas av kommunfullmäktige. Nämndeman i hov- rättväljs av utom i där valet förrättas avkommunfullmäktige. Valet skall vara proportionellt, om det begärs av minstså många väljande som motsvarar det tal som erhålles, då samtliga väljandesantal delas med det antal personer valet avser, ökat med ett. Vid val avnämndeman skall eftersträvas att nämndemannakåren får en allsidig sam-mansättning med hänsyn till ålder, kön och yrke (4 kap. 7 § RB). Likartadebestämmelser gäller för nämndemän i de allmänna förvaltningsdomstolarnaenligt 19 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar.I budgetpropositionen framhåller regeringen att nämndemännen är ett vik-tigt inslag genom den insyn och det inflytande de har i den dömande verk-samheten. Det är viktigt, understryker regeringen, att uppdraget att varanämndeman ges till så många medborgare som möjligt. Om samma nämn- demäntjänstgör under långa perioder och rekryteringsbasen är smal kannämndemännens legitimitet som lekmän och representanter för allmänhetenkomma att urholkas. De blir en del av systemet och får svårare att fyllasin roll som länk mellan domstolarna och medborgarna. Det är därför viktigtatt uppdraget cirkulerar i en betydligt vidare krets än i dag.Riksdagen har vid upprepade tillfällen behandlat frågor om tillsättning avnämndemän. Utskottet har därvid inte funnit anledning att förorda enföränd- ring av ett förfarande som enligt utskottets mening fungerat välsedan lång tid tillbaka. Utskottet har bl.a. framhållit att uppdraget somnämndeman innebär utövande av en domarfunktion, för vilken största viktmåste fästas vid sådana personliga kvalifikationer som omdömesgillhet,rättrådighet och självständighet. Vidare har utskottet strukit under attnämndemannauppdra- get har en särskild karaktär genom att därtill inte ärknutet uppgifter av poli- tisk natur (se bet. 1991/92:JuU19 s. 10 f medhänvisningar). Vid /97 uttalade utskottet, med anledning avliknande motionsyrkanden som de nu förevarande, att nämndemannafrågornabelysts såväl i proposition 1996/97:133 Domstols sammansättning som i 1993års domarutrednings betänkande Domaren i (SOU1994:99). Utskottet var inte berett att då tillstyrka att ett nyttomfattande utredningsarbete inleddes. Tvärtom ansåg utskottet att det varandra åtgärder som behövdes för att komma till rätta med derekryteringsproblem som fanns; en sådan åtgärd var frågan om en lösning avnämndemännens arvode, men utskottet kunde också tänka sig andra åtgärder,främst på informationssidan, för att främja en mera allsidig rekrytering.Utskottet avstyrkte de då föreliggande motionerna (bet. 1996/97:JuU17 s.15).Senast vid /98 avstyrkte utskottet på nytt ett motionsyrkan-de om en utredning om rekrytering och tillsättning av nämndemän (bet.1997/98:JuU24 s. 7 f).Utskottet finner inte skäl att nu inta en annan principiell inställningtill frå- gorna om rekrytering och tillsättning av nämndemän än denutskottet tidigare givit uttryck för. vill utskottet betonavikten av att de församlingar som utser nämndemän verkligen strävar efteratt uppfylla målsättningen om en allsidig sammansättning avnämndemannakåren, och utskottet vill ställa sig bakom de uttalandenregeringen gjort i denna fråga i budgetpropositio- nen. Någon ny utredningrörande rekrytering och tillsättning av nämndemän kan utskottet inte finnaerforderlig. Utskottet avstyrker motionerna Ju403, Ju804 och Ju807.I motion Sf637 (c) yrkas att kravet på svenskt medborgarskap för nämn-demän skall avskaffas. Enligt motionärernas mening bör den som är berätti-gad att rösta i kommunalval också kunna vara nämndeman.Enligt 11 kap. 9 § tredje stycket RF får endast den som är svensk medbor-gare inneha eller utöva domartjänst. Kravet på svenskt medborgarskap ärlagfäst beträffande nämndemän i allmän domstol i 4 kap. 6 § RB och beträf-fande nämndemän i allmän förvaltningsdomstol i 20 § lagen om allmännaförvaltningsdomstolar.Av 4 kap. 2 § kommunallagen (1991:900) framgår att den som senast påvaldagen fyller och är folkbokförd i kommunen har rösträtt vid val avledamöter och ersättare i kommunfullmäktige. För rösträtt krävs emellertiddessutom att personen i fråga är medborgare i eller någon annan avEuropeiska unionens medlemsstater, eller är medborgare i ellerNorge, eller, för det fall han är annan utlänning, har varit folkbokförd iSverige i följd före valdagen.Genom beslut tillkallade regeringen en särskild utre-dare med uppgift att se över medborgarskapskraven i lagstiftningen (dir.1999:4). Den ledande principen för utredningsarbetet skall vara att likarät- tigheter och skyldigheter oavsett medborgarskap i största möjligautsträck- ning skall gälla för landets invånare. Krav på svensktmedborgarskap skall vara sakligt motiverade. Vissa delar av lagstiftningenär undantagna från utredningsuppdraget; dock inte medborgarskapskraven fördomare och nämndemän. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag senast den 1maj 2000.Utskottet anser för sin del att kravet på svenskt medborgarskap för den som- låt vara som lekman - skall ha rätt att utöva domarfunktioner i Sverigeinte kan avskaffas utan omsorgsfulla överväganden. Något skäl att föregripaden nyssnämnda utredningen kan utskottet inte finna. Motion Sf637 i ifråga-varande del avstyrks.Notariemeritering, m.m.I motion Ju905 (c) begärs en översyn av bl.a. antagningskriterierna förnota- rietjänstgöring.Bestämmelser om notarietjänstgöring finns i notarieförordningen (1990:469). Enligt förordningen fullgörs notarietjänstgöring efter juriskandidatex- amen eller juristexamen av . Med svenskexamen jämställs juristutbildning som till övervägande del ägt rum i annatnordiskt land (1 §). Tjänstgöringen sker i tingsrätt eller länsrätt eller ibåda slagen av domstolar (2 §). Notariemeritering har förvärvats av den sompå ett tillfredsställande sätt har fullgjort notarietjänstgöring (5 §).Tjänster som tingsnotarier och länsrättsnotarier tillsätts avDomstolsverket (7 §). Beslut om antagning till notarietjänstgöring fåröverklagas hos (19 §).Vid antagning till notarietjänstgöring är i första hand betygen i juriskandi- datexamen eller juristexamen avgörande.Domstolskommittén lämnade i sitt betänkande Domaren och berednings-organisationen (SOU 1998:88) vissa förslag rörande notarietjänstgöringenslängd och innehåll.I budgetpropositionen framhåller regeringen att notarietjänstgöringen harett stort utbildningvärde för de unga juristerna som notariernagör ett värdefullt arbete i våra domstolar. Det är viktigt att det pågåendeföränd- ringsarbetet inte leder till att antalet notarieanställningarminskar. Det mesta talar för att framtidens domstolar snarare har ett ökatbehov av notarier och andra jurister för att åstadkomma en högre kvalitet iverksamheten och för att möjliggöra en nödvändig renodling av domarnasarbetsuppgifter.När det gäller notarietjänstgöring har , på utskottets initiativ,i ett tillkännagivande uttalat att det är angeläget att, med bibehållandeav kvali- tetskraven, så många jurister som möjligt bereds tillfälle tillnotarietjänstgö- ring. Enligt tillkännagivandet får det anses ha ettbetydande värde att prak- tiskt verksamma jurister bereds tillfälle tillnotarietjänstgöring (bet. 1996/97: JuU8 s. 9 f, rskr. 1996/97:160).I samma ärende antecknade utskottet att betraktade an-tagning på grund av i första hand betygen i juris kandidatexamen som kost-nadseffektivt, eftersom det rörde sig om en förhållandevis kort,tidsbegränsad anställning. Notarietjänstgöringen är i första hand tänkt förunga människor, vilkas meriter vanligen utgörs av examensbetygen ocherfarenheter av ferie- arbeten.Enligt vad utskottet inhämtat bedriver enstudie av betygssättningen vid landets juristutbildningar. frågan om betygskraven för notarietjänstgöring leder till"betygshets" bland studenterna. Studien skall presenteras i en rapport somskall läggas fram före utgången av år 1999.Utskottet vill till en början slå fast att det vidhåller sina tidigareuttalanden om värdet av notariemeritering. Som framgår avbudgetpropositionen torde behovet av notarier komma att öka iframtiden. Vad gäller antagning- en till notarietjänstgöring kan utskottetinte finna anledning att nu förorda en översyn. Utskottet avstyrker motionJu905 i denna del.Utskottet behandlar i detta sammanhang också regeringens förslag att denminsta tiden för fiskalstjänstgöring i underrätt skall förlängas från etttill . Syftet med förslaget är att se till att tillräcklig tid ges deunga fiskalerna att inhämta nödvändiga kunskaper. Utskottet tillstyrkerförslaget.Ersättning till vittnenI motion Ju723 (m) förordas att vittnen får rätt till ersättning förförlorad arbetsinkomst . En översyn av bestämmelserna omersättning till vittnen begärs i allmänna ordalag i motion Ju405 (c).För de fall där ersättning till vittnen enligt lag eller annan författningskall utgå av allmänna medel gäller förordningen (1982:805) om ersättningav allmänna medel till vittnen, m.m. Av förordningens 1 § framgår attersätt- ningen kan avse nödvändiga kostnader för resa (reseersättning) ochuppe- hälle (traktamente) samt ersättning för mistad inkomst eller annanekonomisk förlust (ersättning för tidsspillan). Ersättning för inställelse,som inte skett yrkesmässigt, utgör inte skattepliktig inkomst. Enligt 5 §får ersättning för tidsspillan betalas till den som på grund avinställelsen mister inkomst eller gör annan ekonomisk förlust. Ersättningenfår bestämmas till det belopp som motsvarar den faktiska förlusten, dockhögst per dag. Högre belopp kan i vissa fall betalas till den som ärbosatt på utrikes ort.Förordningens regler om ersättning för förlorad inkomst skiljer alltså intemellan den tid ett vittne får vänta och den tid han faktiskt avlägger sittvitt- nesmål.Utskottet anser i likhet med motionärerna att det är angeläget för rättsvä-sendets funktion att vittnen får ersättning för den inkomst de kan förloratill följd av att de är skyldiga att inställa sig vid domstol. Regeringenhar emel- lertid höjt den skattefria ersättningen förinkomstförlust, och ytterli- gare höjningar kan inte anses påkallade nu.Utskottet avstyrker motionerna Ju405 och Ju723 i ifrågavarande delar.KriminalvårdenInledningKriminalvårdens huvuduppgifter är att verkställa påföljderna fängelse ochskyddstillsyn, att ansvara för övervakningen av villkorligt frigivna, attverk- ställa föreskrifter om samhällstjänst och att utföra särskildapersonutredning- ar i brottmål. Kriminalvården ansvarar också förverksamheten vid häktena samt ombesörjer transporter av personer som skallavvisas eller utvisas från Sverige.Kriminalvårdens organisation m.m.Kriminalvårdsstyrelsen är central förvaltningsmyndighet för all kriminal-vårdsverksamhet. Styrelsen är chefsmyndighet för fem regionmyndigheter och37 lokala kriminalvårdsmyndigheter samt för Transporttjänsten. I admi-nistrativt hänseende är styrelsen chefsmyndighet även för och för de 30 övervakningsnämnderna.Kriminalvården har genomgått en organisationsförändring. Ijanuari 1998 inordnades verksamheten under sex regionmyndigheter, och dedrygt 140 lokala myndigheterna ersattes med 37 lokala kriminal-vårdsmyndigheter. Av dessa innehåller 23 samtliga verksamhetsgrenar me- dan8 innehåller två grenar. Ett häkte () och fem an-stalter (, Kumla, , och ) är egnamyndigheter. Med verkan har Örebroregio-nen delats mellan Stockholms-, Norrköpings- och . Denregionala organisationen består därefter av fem regioner med kansliorternaStockholm, , , och Härnösand.Syftet med den nya organisationen var bl.a. att skapa verksamhetsmässigafördelar både i kriminalvårdens inre organisation och i samarbetet medandra myndigheter och organ.Inom kriminalvården har vidare en ny beslutsordning införts. Regeringen haröverlämnat till att fatta beslut om anstalts- ochhäktesorganisationens närmare utformning. Beslut om landets indelning iregionala och lokala myndigheter fattas dock även i fortsättningen av rege-ringen.Övervakningsnämndernas verksamhetsområden fick fr.o.m. den 1 januari 1999en delvis ny indelning. Huvudsyftet med förändringen var att nämnder- naskulle ha samma verksamhetsområden som de lokala kriminalvårdsmyn-digheterna.ResultatuppföljningDet övergripande målet för rättsväsendet och därmed också för kriminal-vården är att tillgodose den enskildes rättssäkerhet och rättstrygghet.Krimi- nalvården skall i sin verksamhet upprätthålla en human människosyn,god omvårdnad och ett aktivt påverkansarbete. Därvid skall iakttas en höggrad av säkerhet samt respekt för den enskildes integritet och säkerhet.Verksam- heten skall inriktas på att motverka återfall i brott.Kriminalvårdens resultat skall bedömas mot bakgrund av de mål ochprioriteringar som gällde för verksamheten. Enligt dessa hade kriminal-vården att se till att innehållet i frivårdspåföljderna blev mer tydligtoch konsekvent samt att verksamheten med brotts- och missbruksrelateradepå- verkansprogram utvecklades ytterligare. Vidare skulle omhändertagandetav de psykiskt störda förbättras och arbetet med att bekämpanarkotikamissbru- ket bedrivas med fortsatt intensitet. Förhållandena förhäktade skulle göras mer humana som en hög grad av säkerhetskulle vidmakthållas vid häkten och anstalter. Kriminalvården skulleslutligen också öka de insatser som görs för att den intagne vidfrigivningen skall få bostad, sysselsättning och försörjning.Såvitt gäller frivården bör det noteras att vissa ändringar ipåföljdssystemet trädde i kraft . Bland annatpermanentades och utvidgades systemet med samhällstjänst; en föreskrift omsamhällstjänst kan numera meddelas också vid villkorlig dom.Intensivövervakning med elektronisk kontroll blev en permanentverkställighetsform vid korta fängelsestraff. Vidare har kriminalvårdeninom ramen för frivårdsuppdraget arbetat med att utvecklafrivårdspåföljderna. Uppdraget har redovisats i en rapport som beskriverresultaten . Arbetet bedöms ha medfört en merförutsägbar och strukturerad frivård . Det har också resulterati att kriminalvården har tagit fram ett antal föreskrifter och allmännaråd.Regeringen konstaterar att kriminalvården genom hittillsvarande arbeteutvecklat frivårdspåföljderna och ökat förutsättningarna för ett mertydligt och konsekvent innehåll i dem. Kriminalvården har enligt regeringenupp- fyllt verksamhetsmålet såvitt avser frivården.Vad gäller kriminalvårdsanstalterna var medelbeläggningen av tillgängliga platser, vilket är en ökning jämfört med åretinnan. På anstalterna för män var medelbeläggningen , medan den påkvinnoanstalterna var . Vid häktena var medelbeläggningen under år1998.I fråga om verkställighetsinnehållet konstaterar regeringen att den totalasysselsättningsgraden för de intagna var , vilket är enminskning med jämfört med året innan. Minskningen hänför sighuvudsakligen till de brotts- och missbruksrelaterade programmen. Den kanenligt förklaras dels av att personalkontinuitetenförsämrats i samband med omorganisationen, dels med att utvecklingen avprogrammens kvalitet prioriterats. I fråga om kvaliteten av de brotts- ochmissbruksrelaterade programmen visar kvalitetsdokumentet Krav & Råd på enkvalitativ förbättring. kvarstår dock en del brister i program-verksamheten.I denna del anför regeringen att de brotts- och missbruksrelaterade pro-grammen har utvecklats och att ytterligare utvecklingsarbetepågår. Det är enligt regeringen viktigt att detta utvecklingsarbetefortsätter. Härvid måste de erfarenheter som kan vinnas av pågåendekvalitetssäkring av verksamheten utvärderas och tas till vara.Vad beträffar målet att förbättra omhändertagandet av intagna med psykis-ka störningar anger att samarbetet med sjukvårdshu-vudmännen har utvecklats. Många problem finns dock fortfarande. utebli på grund av att vårdbehovet bedöms annorlunda av sjukvårdensläkare än av kriminalvården. Vidare förekommer att hemlandsting inte ansersig kunna betala regional specialistvård för särskilt vårdkrävande elleratt rätt sjukvårdsinrättning på grund av platsbrist inte tar emotvårdbehövande. Kri- minalvården avser att försöka etablera en samsyn inomkriminalvården och mellan kriminalvården och sjukvårdshuvudmännen kringpsykiska störningar och intagnas behandlingsbehov. Det bör också nämnas attkriminalvården öppnat tre stödavdelningar med sammanlagt 84 platser förintagna med psy- kiska störningar.Regeringen anser att kriminalvården nått målen i denna del. Det är enligtregeringen tillfredsställande att kriminalvården arbetar med att utvecklasina insatser att hantera intagna med psykiska störningar. Till dettakommer att tillsammans med Rättsmedicinalverketgenomför en studie för att belysa frågor om omfattningen och karaktären avpsykiska störningar för att bereda de intagna adekvat vård. Regeringen harockså tillsatt en parlamentarisk kommitté med uppgift att utreda frågor omansvar och påföljder för psykiskt störda. I uppdraget ingår bl.a. attbelysa behovet av rättspsykiatrisk vård för intagna i kriminalvårdsanstalt.Uppdraget skall redovisas senast vid utgången av år 2001.När det gäller målet att frigivningsförberedelserna skall förbättrasframgår det av en enkätundersökning som genomfördes 1998 att ca hälften av de intagna som friges från anstalt ärarbetslösa och att var femte är bostadslös. Enligt kriminalvården ärbehovet av hjälp när det gäller arbetssituationen stort bland de intagna.Inom flertalet av regionmyn- digheterna fungerar dock samarbetet medArbetsmarknadsinstitutet () och arbetsförmedlingen bra. Vidare ärkriminalvårdens samarbete med i projektet iarbetsmarknadsinstitut (KrAMI) enligt mycket lyckatoch bör ges en större utbredning. I fråga om de intagnas boendesituationframhåller att huvudansvaret är socialtjänstens.Någon prioritering för att ge gruppen från kriminalvården förturbeträffande bostad finns inte.Regeringen konstaterar att det av redovisning inteframgår vilka åtgärder som har vidtagits för att öka insatserna för att denintagne skall få bostad, sysselsättning och försörjning vid frigivningen.Det framgår inte heller om kriminalvården har prioriterat insatser för attåtgärder som inletts under verkställigheten kan fullföljas efterfrigivningen. Det kan därför enligt regeringen ifrågasättas omverksamhetsmålet kan sägas vara uppfyllt. Enligt regeringen måstesamarbetet mellan kriminalvården och andra myndigheter, t.ex.socialtjänsten, myndigheter samt hälso- och sjukvårdförbättras.Målet om en humanare häktesverksamhet får enligt regeringen anses upp-fyllt.