bet · GM01SoU10 · 1999-03-25 00:00:00 — Det är också angeläget att ett ökatsamarbete mellan olika aktörer kommer till stånd.Skolhälsovården och ungdomsmottagningarna har enviktig funktion. Många frivilligorganisationer ochintresseorganisationer gör betydelsefulla insatserpå området och deras erfarenheter bör tas till varai det fortsatta arbetet. Motionerna - - - står intei någon egentlig motsättning till den fördapolitiken. - - - (Motionerna avstyrktes).De frågor som berörs i yrkandena 2, 7 och 8 imotion So206 (m) omfattas av direktiven (1996:68)för kommittén för en översyn av smittskyddslagen.Riksdagen bör inte föregripa kommitténs kommandeförslag på området. Yrkandena avstyrks.När det gäller yrkande 9 i motion So206 (m)vidhåller utskottet sin tidigare inställning attpatientavgifter bör erläggas när vård och behandlingför en samhällsfarlig sjukdom ges avprivatpraktiserande läkare. Utskottet vidhållerockså sin inställning när det gäller forskningen påområdet. Yrkandena 9 och 11 i motion So206 (m)avstyrks därför.I det senaste forskningsbetänkandet 1996/97:SoU6behandlades ett motions-yrkande liknande yrkande 11i motion So424 (m). För en utförlig redogörelsehänvisas till betänkandet (s. 24-25). I sinbedömning konstaterade utskottet att regeringen ipropositionen hade uttalat att forskningen inomsmittskyddsområdet borde ha en fortsatt högprioritet. Forsknings- och utvecklingsarbetet skullebl.a. inriktas på praktisk tillämpning av nyavetenskapliga fynd. Utskottet delade dennainställning och såg inte någon egentlig motsättningmellan motionsyrkandet och propositionen. Yrkandetansågs i huvudsak tillgodosett och avstyrktes.Riksdagen följde utskottet (rskr. 59).I den senaste budgetpropositionen 1998/99:1(utg.omr. 9) anfördes under anslag A 4 Insatser motaids bl.a. följande:Det hiv-preventiva arbetet har varit framgångsrikt.Sverige har förblivit ett land med låg förekomst avhiv-infektion trots ett omfattande resande ochinvandring från länder med hög förekomst avhiv/aids. upptäcks ca 250 personer med hiv-diagnos. har antalet nya anmäldaaidsfall minskat i . Största förändringenskedde bland homosexuellt smittade män, med enminskning på . Bland heterosexuelltsmittade har ingen motsvarande minskning skett underperioden. I den heterosexuellt smittade gruppen hardet stora flertalet smittats utomlands. Minskningenav antalet anmälda aidsfall kan delvis förklaras avatt de så kallade bromsmedicinerna började användasunder år 1996.Av avgörande betydelse för hur det preventivaarbetet lyckas är en väl fungerande verksamhet inomkommuner, landsting och frivilligorganisationer samten god samverkan mellan dessa.Folkhälsoinstitutet har ett nära samarbete medolika frivilligorganisationer vad gällerhiv/aidsfrågor och lämnar ekonomiskt stöd tilldessa. Det största ekonomiska stödet lämnas tillNoaksArk-Röda korset, RFSL och . En utvärderingav dessa organisationer visar att de har en specifikoch ändamålsenligmålgruppsinriktning.Organisationerna harframgångsrikt engagerat medlemmar och aktivister ochskapat en social rörelse kring sexualupplysning ochpreventionsarbete.Ekonomiskt stöd ges också direkt till dehivsmittades frivilligorganisationer på riksnivå.De rikstäckande invandrarorganisationerna samarbetardirekt med och spelar en aktivroll i vissa projekt.En utvärdering av det så kallade extra bidragetfrämst till storstäderna redovisades för ibudgetpropositionen för . Utvärderingenvisade att det bedrivs ett mångfacetterat ochavancerat arbete som bygger på genomarbetadehandlingsprogram i de stora städerna.SlutsatserDet hiv-preventiva arbetet har varit mycketframgångsrikt och bör enligt regeringen få fortsatthög prioritet. Den inriktning som angavs ibudgetpropositionen för ligger fast;- insatserna bör genomföras inom ramen försammanhållna handlingsprogram,- insatserna bör i ökad utsträckning riktas mot degrupper som löper störst risk att smittas medhiv/aids,- samarbetet mellan olika aktörer behöver fördjupas,- stödet till frivilligorganisationer börprioriteras och deras kompetens tillvaratas ochutvecklas samt- insatserna skall fortlöpande följas upp ochutvärderas.Till förebyggande hiv/aids-verksamhet istorstadsområdena fördelades för 90 miljonerkronor från det under utgiftsområde 25 Allmännabidrag till kommuner uppförda anslaget A2 Bidrag försärskilda insatser i vissa kommuner och landsting.Syftet var att underlätta avvecklingen av en del avdet tidigare specialdestinerade bidraget och attvärna den verksamhet som byggts upp i samarbetemellan kommuner, landsting och frivilligaorganisationer. Regeringens avsikt är att även förår 1999 värna om de verksamheter som byggts upp ochmedel avses utbetalas från anslaget A2 underutgiftsområde 25. En överföring från A4-anslagetbör engångsvis göras med tillanslaget A2 under utgiftsområde 25. Bidraget skallanvändas för hiv/aidsförebyggande arbete istorstäderna.Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringenatt anvisas under anslaget A4Insatser mot aids för . och2001 beräknas anslaget till 65 622 000 kronorvardera året.Utskottet gjorde följande bedömning i betänkande1998/99:SoU1. Utskottet konstaterar att dethivpreventiva arbetet varit framgångsrikt och attförekomsten av hivinfektion i landet ligger kvar påen låg nivå. Utskottet vidhåller att insatserna mothiv/aids måste ges fortsatt hög prioritet på allasamhällsnivåer samt att de i ökad utsträckning börriktas mot de grupper där riskbeteendet är somstörst och där en fortsatt hög smittspridning sker.Enligt utskottets mening bör de preventivainsatserna så långt som möjligt integreras ikommunernas och landstingens reguljära verksamhet.Utskottet har därför inte något att invända mot attmedel från ifrågavarande anslag överförs tillutgiftsområde 25, anslag A 2, för att användas förförebyggande hiv/aidsverksamhet i storstadsområdena.Utskottet vill i detta sammanhang framhålla attöverföringen till ett annat utgiftsområde inteinnebär någon sänkning av ambitionsnivån när detgäller det hivpreventiva arbetet. Utskottet finnerden av regeringen föreslagna medelsanvisningen välavvägd.De aktuella motionerna avvisades. följdeutskottet (rskr. 1998/99:104).Folkhälsoinstitutet har givit ut en rapport med titeln (1998:39). Rapporten innehåller tre studier ommän som haft kontakt med och (psykosocial mottagning för homo- och bisexuella mänmed hivrelaterad problematik).1996 års smittskyddskommitté beräknas avgeslutbetänkande . Av direktiven framgåratt kommittén bl.a. skall kartlägga och utvärderaolika åtgärder för att förhindra spridning avsmittsamma sjukdomar, varvid internationellaerfarenheter av olika typer bör tas till vara (dir.1996:68).Utskottets bedömningUtskottet vidhåller att det är glädjande att dehivförebyggande insatserna varit framgångsrika ochatt smittspridningen inte har fått den omfattningsom tidigare befarats. Insatserna mot hiv/aids måstedock ges fortsatt hög prioritet på allasamhällsnivåer och bör i ökad utsträckning riktasmot de grupper där riskbeteendet är som störst ochdär en fortsatt hög smittspridning sker. Utskottetanser att det finns ett behov av att från centralthåll initiera och stödja förebyggande insatser. Depreventiva insatserna bör dock så långt som möjligtintegreras i kommuners och landstings reguljäraverksamhet. Det är också angeläget att ett ökatsamarbete mellan olika aktörer kommer till stånd.Skolhälsovården och ungdomsmottagningarna har enviktig funktion. Många frivilligorganisationer ochintresseorganisationer gör betydelsefulla insatserpå området och deras erfarenheter bör tas till varai det fortsatta arbetet. Motion So424 (m) yrkandena1, 3, 4 och 6 står inte i någon egentlig motsättningtill den förda politiken. Något initiativ frånriksdagen behövs inte. Även motion Ju709 (fp) yrkande 16 (delvis)avstyrks.De frågor som berörs i yrkandena 2, 7 och 8 imotion So424 (m) omfattas av direktiven (1996:68)för kommittén för en översyn av smittskyddslagen.Kommitténs slutbetänkande kommer attöverlämnas till regeringen. bör inteföregripa kommande förslag på området. Yrkandenaavstyrks.När det gäller frågan om fullständig anonymitet vidhivtest vill utskottet också hänvisa till kommittén.Frågan bedöms falla inom ramen för utredningensdirektiv. Motion Ju709 (fp) yrkande 16 (delvis)avstyrks.Även när det gäller frågan om patientavgifter börerläggas när vård och behandling för ensamhällsfarlig sjukdom ges av privatpraktiserandeläkare vill utskottet hänvisa till kommittén. MotionSo424 (m) yrkande 9 avstyrks. Utskottet vidhållerockså sin inställning när det gäller forskningen påområdet. Yrkande 11 i motion So424 (m) avstyrksdärför.Bemötande av homosexuellaI motion Ju709 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om olika gruppers yrkesutövning när detgäller respekten för homosexuella (yrkande 13).Motionärerna anför att läkares, sjuksköterskors,psykologers, psykoterapeuters och liknande gruppersyrkesutövning skall bedrivas utifrån vetenskap ochbeprövad erfarenhet. Det är enligt motionärerna inteförenligt med vetenskap och beprövad erfarenhet attarbeta med omvändelse av homosexuella. Detta börkomma till uttryck vid prövningen avlegitimationsärenden m.m. inom ochHälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd. I yrkande 15begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om hälso- och sjukvårdens behov av kunskapom lesbiska kvinnors behov. Motionärerna anför atten enkätundersökning i visat attkunskaperna om sexuell överföring av sjukdomar ärmycket små och att man skyddar sig mycket sällan närman har sex med kvinnor. Bara hälften av kvinnornaberättar för sin gynekolog om sin homosexualitet. Dekommer också i lägre utsträckning till mammografioch cellprovtagningar.BakgrundFolkhälsoinstitutet har givit ut en rapport(kunskapssammanställning) med titeln översikt av hälsofrågor i en marginaliserad grupp(F-serie nr 3, 1996). I slutorden anförrapportförfattaren att forskningen måste fördjupasoch breddas. För sjukvårdens del skulle det kunnavara en angelägen arbetsuppgift att kartläggaattityder och kunskaper bland vårdgivare på allaområden - från MVC till sjukhemmet - ikvalitetshöjande syfte. Det finns enligt uppgiftklara indikationer på hälsoproblem bland lesbiskakvinnor. I och finns särskildamottagningar för lesbiska kvinnor.Rapportförfattaren föreslår att något sådant bordeprövas i en större stad i och stå förkunskaps- och metodutveckling i syfte att höjakompetensen i den övriga sjukvården.Utskottets bedömningAv 2 kap. 1 § lag (1998:531) om yrkesverksamhet påhälso- och sjukvårdens område framgår att den somtillhör hälso- och sjukvårdspersonalen skall utförasitt arbete i överensstämmelse med vetenskap ochbeprövad erfarenhet samt att en patient skall gessakkunnig och omsorgsfull hälso- och sjukvård somuppfyller detta krav. Av 2 a § hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) framgår att vården skallbygga på respekt för patientens medbestämmande ochintegritet.Utskottet delar motionärernas uppfattning att detinte kan accepteras om hälso- och sjukvårdspersonalpå något sätt försöker påverka homosexuella när detgäller deras sexuella läggning. Utskottet anser dockinte att bör ta något initiativ i dennafråga.Utskottet instämmer också i motionärernasuppfattning att det är angeläget att hälso- ochsjukvårdens personal har goda kunskaper om lesbiskakvinnors behov. Detta är emellertid i första hand enfråga för sjukvårdshuvudmännen och inte förriksdagen. Inte heller i denna fråga bör riksdagenta något initiativ.Motion Ju709 (fp) yrkandena 13 och 15 avstyrks.Vård och behandling för olika sjukdomarm.m.I motion So437 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförts om behovet av en mera aktiv epilepsivård.Motionären anför att pensionsavgångar drastisktkommer att minska tillgången på neurologer och attutbildningstakten kraftigt måste ökas för attundvika en katastrofal brist på neurologiskkompetens. Motionären anför vidare att den förstakontakten med sjukvården efter ett misstänktepileptiskt anfall alltid är fylld av oro. Det är dåutomordentligt viktigt att dels möta vårdpersonalmed insikt och kunnighet, dels bli snabbt ochgrundligt utredd. Utredningen är enligt motionärenen uppgift för specialister med erfarenhet av attbedöma anfallstyp och behandlingsstrategi. Vidareaktualiseras rehabilitering och habilitering iallmänhet . De vinster som ligger i etttidigt åtgärdande tillvaratas inte. Motionärenföreslår att ett för epilepsiinrättas. Vidare måste vården av barn med epilepsiprioriteras. Motionären anser att i detdecentraliserade samhället tenderar olikheten imöjligheter att erhålla sjukvård på lika villkor attöka. Landstingens prioritering av och tillgången påepilepsivård inom eget landsting varierar enligtmotionären högst påtagligt.I motion So453 av och (båda s) begärs ett tillkännagivande om vadi motionen anförts om behovet av forskning kringsjukdomen familjär amyloidos. Motionärerna anför attfamiljär amyloidos på grund av sitt begränsadespridningsområde, delar av , är mindre känd.Sjukdomen kallas även för Skelleftesjukan ellerVästerbottenssjukan. Sjukdomen drabbar ofta ungamänniskor, . Man blir mycket svårthandikappad och sjukdomen leder oftast till döden. ISverige finns några forskare som är intresserade avsjukdomen och deras forskning har också gettresultat. saknas långsiktiga ekonomiskaresurser för att kunna föra forskningen framåt. Demedel som har stått till förfogande är frivilligainsatser. Det är viktigt att resurser också finnsför sjukdomar som inte får så stora rubriker, mensom är en tragedi för de inblandade och derasfamiljer.I motion So237 av () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts omsmärtlindring. Motionären anför att undersökningarvisar att många cancersjuka helt i onödan har svårasmärtor i livets slutskede. Motionären anför att detinom landsting och kommuner säkerligen pågår olikaarbeten och projekt med inriktning på smärtlindring.Det är viktigt att alla avslutade, nu pågående ochplanerade arbeten och projekt kartläggs ochinventeras. Det finns med stor sannolikhet mycketatt vinna på att ta del och lära av andras kunskaperoch erfarenheter. Kartläggningen bör, tillsammansmed inhämtande och sammanställning av övriga faktaoch kunskaper inom området, resultera i enutbildningsplan för all vårdpersonal som arbetar medsmärtlindring.I motion So321 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om att ge iuppdrag att sammanställa en rapport om vestibulit(yrkande 7). Motionärerna anför att vestibulit är en"nyupptäckt" sjukdom som nästan bara drabbar ungakvinnor och som yttrar sig som mycket svåra smärtori slidmynningen. Orsaken tycks vara en kombinationav svampinfektioner, biverkningar av läkemedel motsvampinfektioner och överansträngning avslemhinnorna. En teori är att det kan finnas ettsamband med samlag som genomförs trots att kroppeninte har lust. Nära hälften av gynekolog- ochhudklinikerna vid landets sjukhus har eller planerarett samarbete kring vestibulit genom att öppnaspeciella mottagningar.I motion So275 av m.fl. (kd)begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om en åldersgräns i sjukvården (yrkande 1).Motionärerna anför att en undersökning visat att enåldersgräns håller på att växa fram inom sjukvården.De äldre räknas ibland som ett B-lag och behandlasinte lika bra som de yngre på en medicinavdelning.Det får enligt motionärerna inte vara samhällsnyttansom avgör vårdinsatsen. Landsting och kommuner måstegarantera fortsatt god vård. Omsorgen om äldre skallvara ett prioriterat område.I motion So251 av () begärs etttillkännagivande om en översyn av möjligheterna attfå likvärdig behandling vid infertilitet. Motionärenanför att det råder stora ekonomiskaskillnader för dem som på grund av ofruktsamhet intekan skaffa barn på naturlig väg. Sedan några årtillbaka klassas infertilitet som en sjukdom, menlandstingen gör väsentliga skillnader iprioriteringsordning när det gäller att bedömabarnlösheten och dess psykologiska konsekvenser.Detta är inte tillfredsställande, anför motionären.Behandlingen bör vara likvärdig oavsett vilketlandsting man tillhör, heter det i motionen.I motion So284 av () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts omforskning (yrkande 1). Motionären anför att detbehövs satsningar på forskning om förebyggandeinsatser mot ätstörningar, vilka faktorer somutlöser problemen och uppgifter på hur många kvinnoroch män som är drabbade. I yrkande 2 begärs etttillkännagivande om förebyggande insatser förätstörningar. Förhållandet till mat och regelbundnamåltider är mycket viktigt för att förebyggasjukdomen. Maten i skolan måste vara god ochserveras på fasta tider och miljön iskolbespisningen skall vara trivsam. Hemkunskapenhar en viktig roll eftersom unga människor behöverkunskap om näringsbehov och en grundkunskap för attskaffa sig en bra matkultur. Motionären påtalarvidare att det är viktigt att de patienter somdrabbas av anorexi och bulimi har rätt att välja denvårdform de önskar (yrkande 3).I motion So465 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om stöd till polioskadade (yrkande 25).Motionärerna anför att många polioskadade, sominsjuknade och tidigare, nu hardrabbats av problem i form av nytillkommen ellerökad muskelsvaghet och ökad uttröttbarhet. Andrasymtom är muskelsmärta, ledvärk, köldkänsla,köldintolerans och i vissa fall andningsproblem.Alltför få inom hälso- och sjukvården ochsocialtjänsten känner till detta och det är därförviktigt att kunskap sprids om dessa sena effekter avpolio samt att patienterna remitteras till demottagningar som specialiserat sig på att hjälpadessa patienter.Flera av motionsyrkandena rör fibromyalgi.I motion So313 av och (båda c) begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförts om att det råder brist på kunskapom typiska kvinnosjukdomar och att det bör föranledaåtgärder (yrkande 1). I yrkande 3 begärs etttillkännagivande om att öka kunskaperna omfibromyalgi hos läkarkåren. Motionärerna anförvidare att det är mycket viktigt att statliga medeläven i fortsättningen ges för forskning omfibromyalgi (yrkande 5). Vidare anförs att patientermed kroniska smärtor bör ges rätt till remiss specialist på fibromyalgi (yrkande 6). Även imotion So346 av och (båda s) framhålls vikten av mer forskning omfibromyalgi (yrkande 1). I yrkande 2 anförs attkunskaperna om fibromyalgi bland sjukvårdspolitikeroch socialförsäkringspolitiker, allmänhet ochmassmedier bör förbättras. Vidare begärs etttillkännagivande om att läkare skall hagrundläggande utbildning i fibromyalgi, kunnadiagnostisera, behandla och medverka tillrehabilitering (yrkande 3).I motion So218 av och (båda fp) begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om vården av fibromyalgi-sjuka (yrkande 1). Motionärerna framhåller att detär viktigt att få en diagnos inom rimlig tid.Neddragningar inom vården har påverkatfibromyalgipatienterna. Motionärerna begär också etttillkännagivande om försäkringskassornas gemensammasyn på diagnoser vid fibromyalgi (yrkande 2). Enligtett projekt som drivs av Reumatikerförbundetupplever fibromyalgipatienter en väsentligt minskadkontroll över sina liv sedan de blev sjuka.Föräkringskassans bedömningar av diagnosen varierarstort. Vissa kassor accepterar diagnosen medan andrahar motsatt uppfattning. I yrkande 3 begärs etttillkännagivande om behovet av hjälpmedel förfibromyalgisjuka. Fibromyalgisjuka har stort behovav hjälpmedel, men kunskapen har varken nått ut tillde sjuka eller till vårdpersonalen. Slutligen begärsett tillkännagivande om ergonomiska åtgärder påarbetsplatsen (yrkande 4). Det är viktigt att de somär sjuka i fibromyalgi får sin situation påarbetsplatsen inventerad.Ett par motionsyrkanden rör reumatiska sjukdomar.I motion So455 av m.fl. (c)begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om forskning om de reumatiska sjukdomarnamed ett paramedicinskt perspektiv och ettomvårdnadsperspektiv (yrkande 11). Motionärernaanför att omvårdnadsforskningen behöver påskyndasliksom de paramedicinska insatserna där det saknaskompetenta forskare för att vetenskapligt förankraprojekt och utvecklingsarbete.I motion So458 av och (båda c) begärs ett tillkännagivande om behovet avatt speciellt studera värdet av de insatser somReumatikerförbundet gör genom att bedriva hälso- ochsjukvårdsverksamhet (yrkande 2). Motionärerna anföratt äger och driver ett sjukhus,Spenshults Reumatiker- och rehabiliteringssjukhus,specialiserat inom reumatologisk rehabilitering.Många reumatiker vill gärna få sin rehabiliteringförlagd hit, men ofta ges ingen remiss frånsjukvårdshuvudmännen.I motion So460 av m.fl. (mp) begärsett tillkännagivande om vikten av att det i allalandsting skall finnas tillgång till kvalificeradutredning och behandling av patienter med diffusabesvär från t.ex. amalgam (yrkande 10). Motionärernaanför att alla patienter som så önskar skall ha rätttill ett annat utlåtande och även rätt att bytabehandlande läkare i de fall kommunikationen mellanläkare och patient inte fungerar som patientenönskar.Tidigare behandling, pågående arbete m.m.I proposition 1996/97:60 Prioriteringar inom hälso-och sjukvården anförde regeringen att det är en formav diskriminering och oförenligt med de etiskaprinciperna att generellt låta behoven stå tillbakapå grund av ålder, födelsevikt, livsstil ellerekonomiska och sociala förhållanden. Däremot är detförenligt med de etiska principerna att i detenskilda fallet ta hänsyn till omständigheter sombegränsar nyttan av medicinska åtgärder.I utskottets betänkande 1996/97:SoU14Prioriteringar inom hälso- och sjukvården anfördeutskottet under rubriken bl.a.följande (s.15).Utskottet instämmer i de principer som enligtpropositionen bör ligga till grund förprioriteringar inom vården, nämligenmänniskovärdesprincipen,behovs-solidaritetsprincipen ochkostnadseffektivitetsprincipen. Dessa prin-ciperutgör en etisk plattform. Principerna förprioriteringarna och de bakomliggande skälen måste ienlighet med propositionen redovisas öppet.Utskottet delar regeringens bedömning att devärderingar, såväl på politisk/administrativ nivåsom på klinisk/professionell nivå, som styrtillgången till hälso- och sjukvård och principernaför prioriteringarna i vården i stort måste kunnadelas av det stora flertalet i befolkningen. - - -(Motionerna avstyrktes. )Under rubriken för prioriteringar anfördeutskottet i samma betänkande bl.a. följande (s. 22).Utskottet ställer sig bakom propositionensriktlinjer för prioriteringar. Vårdbehovet i varjeenskilt fall måste enligt utskottet bedömas utifrånförutsättningarna i just det fallet. Såväl akuta somkroniska sjukdomar kan variera i svårighetsgrad fråntid till annan hos samma patient och därmedvårdbehovet. Vården av en och samma sjukdom kandärför enligt utskottets uppfattning under olikastadier hamna i olika prioriteringsgrupper. Vilkendiagnos eller sjukdom det är fråga om är inte detviktiga. Det avgörande är i stället tillståndet ochvårdbehovet vid varje särskild tidpunkt. Högstprioritet bör därför gälla för vård av livshotandeakuta sjukdomar, vård av svåra kroniska sjukdomar,palliativ vård och vård i livets slutskede samt vårdav människor med nedsatt autonomi. Mot bakgrund avdet sagda är motionerna - - -tillgodosedda ochavstyrks.Utskottet delar bedömningen i propositionen attomvårdnad till patienter i livets slutskede kräverresurser och kompetens och ett utvecklat samarbetemellan olika vårdgivare. Det delade ansvaret ställerenligt utskottet stora krav på samarbete mellanhuvudmännen. Att skapa förutsättningar så att varjemänniska kan få en värdig död bör enligt utskottetvara en av de högst prioriterade uppgifterna inomvården. Detta bör enligt utskottet innebära attsmärtlindrande behandling och god omvårdnadprioriteras framför andra medicinska insatser omdessa inte kan höja patientens livskvalitet. Godomvårdnad innebär att ingen skall behöva dö ensam. (Motionen avstyrktes. )har bl.a. framhållit attsvåra kroniska sjukdomar har flera aspekter bl.a.svårt lidande i form av t.ex. smärta. Utskottetdelar uppfattningen i motion So16 (m) yrkande 2 attinsatser för att minska lidande, bl.a. svår ellerlångvarig smärta, bör ges hög prioritet även i andrafall än vid vård i livets slutskede.