bet · GM01SoU10 · 1999-03-25 00:00:00 — Motionen avstyrks.Arbetsterapeuter är, liksom andra legitimeradegrupper enligt 3 kap. 2 § lagen (1998:531) omyrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område,journalföringspliktiga vid vård av patienter inomhälso- och sjukvårdens område. Utskottet finner inteanledning att föreslå någon ändring beträffandejournalföringsplikten. Motion So350 (s) avstyrks.Aborter, fosterdiagnostik, äggdonationerm.m.I motion So340 av m.fl. (kd) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts omägg- och spermadonation (yrkande 2). Motionärernaanser att donation av könsceller kan komma att påolika sätt beröra de familjer och individer somingår i givarens och mottagarens närhet. Det ärdärför viktigt att ifrån ett helhetsperspektivanalysera de potentiella problem som donationen kanmedföra. I motionen berörs olika situationer förbarnet, föräldrarna i den familj där barnet växerupp samt för donatorn och dennes familj.Motionärerna anser att de rättsliga konsekvensernaav ägg- och spermadonation inte är helt klara.Motionärerna anser att befruktning utanför kvinnanskropp med donerade könsceller bör upphöra.Motsvarande komplikationer gäller också vidgivarinsemination. Motionärernas uppfattning är genom information om de etiska komplikationernaoch genom underlättande av adoption bör fågivarinsemination att upphöra. Motionärerna begärockså ett tillkännagivande till regeringen om envidgad syn på abortförebyggande åtgärder (yrkande8). Abort är att släcka liv. Allt måste enligtmotionärerna göras för att i opinionsbildning ochrådgivning framställa det som naturligt ochsjälvklart att en graviditet skall fullföljas.Socialt och ekonomiskt skall alla tänkbara insatsererbjudas för att undvika abort. En vidgad syn på vadsom brukar kallas abortförebyggande åtgärderföreslås därför. I yrkande 9 begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförts om tidsgränsen då prövningkrävs. Motionärerna anför att abortlagens nuvarandetidsgräns diskuteras både bland lekmän ochmedicinskt sakkunniga. Å ena sidan har det framförtsargument för en sänkning av tidsgränsen. Antaletaborter skulle på det sättet kunna minska. Å andrasidan hävdas att skulle kunna medföraatt en del abortsökande inte fick tillräcklig tidatt i lugn och ro tänka igenom sitt beslut.Motionärerna anser att de tänkbara effekterna av ensänkt tidsgräns bör studeras noga. Vidare begärs iyrkande 10 ett tillkännagivande till regeringen omvad i motionen anförts om livsduglighet.Motionärerna anser att en ändring måste ske avSocialstyrelsens allmänna råd. Motionärerna anseratt det behövs entydiga signaler om att abort inteär tillåtet om ett barn kan bedömas livsdugligtutanför livmodern. De anser att den övre gränsen förabort bör ändras för att marginalenskall vara tillräcklig. I yrkande 11 begärmotionärerna ett tillkännagivande om stödsamtal. Deanser att informationen om stödsamtalen bör få enmycket tydligare inriktning än . Varjeabortsökande bör få en skriftlig information.Informationen bör redovisa vilka grundvärderingarsamhället står för när det gäller människovärdet ochtydligt men varsamt lyfta fram det etiska dilemmat.På ett naturligt sätt kan sedan alternativet tillabort diskuteras. Hur och i vilken omfattningstödsamtalen skall ske bör enligt motionärernaytterligare övervägas. Motionärerna begär också etttillkännagivande om utbildning av personal somdeltar i stödsamtal (yrkande 12). De anser att mötetvid ansökan om abort och följande stödsamtal endastskall få genomföras av personer som fått enutbildning i etisk rådgivning. I finns entvåårig akademisk utbildning för etisk rådgivning.Motionärerna anser att något liknande bör införas iSverige. Grundkraven på rådgivarna bör fastställasav , heter det i motionen. I yrkande13 begärs ett tillkännagivande om abortförebyggandeoch graviditetsstödjande forskning. Motionärernaanser det viktigt med tvärvetenskaplig forskningkring situationen före och efter en abort förkvinnan, hennes familj och närmaste anhöriga. Mångakvinnor får problem efter en abort. Resultaten frånen intensifierad svensk forskning kunde enligtmotionärerna bli till nytta såväl i detabortförebyggande och graviditetsstödjande arbetetsom vid stödsamtalen efter en abort, heter det imotionen.I motion So379 av m.fl. (kd) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts omdet abortförebyggande arbetet (yrkande 9).Motionärerna anför att det är synnerligen angelägetatt samhället gör allt för att nedbringa antaletaborter. Ungdomsmottagningarna har stor betydelse idet förebyggande arbetet, vilket måste präglas av endjup och bred information av välutbildad personal.Sexualundervisningen måste enligt motionärernafördjupas. Ansvarstagande för sin sexualitet ochpartnern bör betonas, heter det i motionen.Ett liknande yrkande finns i motion So340 av IngerDavidson m.fl. (kd) yrkande 14. Familje- ochpreventivmedelsrådgivningen skall vara väl utbyggd ihela landet samt omfatta ett brett spektrum avmetoder, även så kallad naturlig familjeplanering.Vidare måste det finnas ungdomsmottagningar i varjekommun, anförs det.I motion So401 av Skånberg (kd) begärs etttillkännagivande om vad som i motionen anförts om enutredning av postabortsyndrom i ettkvinnohälsoperspektiv. Motionären anför att det istaten gjordes en jämförande studie underåren 1975-1979. 40 000 kvinnor undersöktes, varavhälften gjorde abort och hälften födde fram sinabarn. När man senare analyserade deras påföljandehälsotillstånd beträffande barnafödande, såg man ettsignifikant mönster av ökade komplikationer hos dekvinnor som gjorde abort. En kommande utredning börundersöka om det finns några jämförande svenskastudier. Utredningen bör också undersöka hur stortantalet prematurfödslar och utomkvedshavandeskapfrån och framåt är i . Likaså börundersökas vilka svenska rön som gjorts i fråga omkomplikationer vid kommande graviditeter för kvinnorsom gjorde abort vid första graviditeten alternativti tonåren.I motion So415 av () begärs etttillkännagivande om en utvärdering av abortlagen.Motionären anför att en undersökning visar attnärmare var tredje kvinna mellan somgjort abort uppger att de har eller har haft problemsom de sätter i samband med aborten. Mot dennabakgrund finns det goda skäl att utvärdera dennuvarande abortlagen och undersöka bl.a. hurkvinnors psykiska hälsa förändrats, varför kvinnorgör abort, hur kvinnor mår efter en abort och om defår de alternativ till abort som de önskar.I motion So256 av () begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts ominförande av en lag om äggdonationer och uppföljningav en sådan lag (yrkande 2). Motionären anför att är läget så att barnlösa par som har egna pengaratt satsa på en behandling utomlands gör det, medanandra med samma medicinska behov inte får denmöjligheten. Det är därför angeläget att regeringenlägger fram ett lagförslag till somjämställer äggdonation med spermadonation. Tillförslaget bör kopplas en plan över hur man avser attfölja upp och utvärdera lagen.Även i motion So452 av ochLennart Klockare (båda s) yrkas att regeringensnarast återkommer till med förslag om huräggdonationsverksamheten i skall regleras.I motion A807 av m.fl. (mp) begärsett tillkännagivande om att resurser satsas påforskning om preventivmedel för män (yrkande 10).Tidigare behandling, pågående arbeteUtskottet behandlade motionsyrkanden omabortförebyggande arbete och fosterdiagnostik senasti betänkande 1997/98:SoU12 (). Utskottetåtergav i det sammanhanget delar av Socialstyrelsenråd (1989:6) samt delar av allmännaråd om information om fosterdiagnostik, SOSFS1997:20 (s. 80-83 i utskottets betänkande). I sinbedömning uttalade utskottet följande (delvisåtergiven).Utskottet anser det mycket angeläget att antaletaborter minskar. För att åstadkomma en minskningmåste arbetet på att stärka och förbättra deförebyggande insatserna fortsätta. arbetar också aktivt påområdet. Något initiativ från sida behövsinte enligt utskottet. (Motionerna avstyrktes. )Frågor om information om fosterdiagnostikbehandlade utskottet i betänkande 1994/95:SoU18 medanledning av proposition 1994/95:142 med förslag omriktlinjer för fosterdiagnostik. Mot bakgrund av densnabba utvecklingen inom bl.a. fosterdiagnostikenansåg utskottet att det kunde finnas skäl attytterligare överväga frågan om det bör finnasbegränsningar när det gäller den information som börlämnas ut till den gravida kvinnan. Utskottet ansågsig då inte ha tillräckligt underlag för att taställning till förslaget om införande av entidsgräns för utlämnande av information om fostretskön eftersom frågan berörde centrala etiska frågoroch integritetsfrågor. Utskottet konstaterade vidareatt det ingår i att följa utvecklingen på det medicinsk-etiska området och ge regeringen och därmed ävenriksdagen råd om huruvida ny kunskap och nya metoderinom medicinen medför behov av t.ex. lagändringar.Socialstyrelsen gav ut Allmänna råd ominformation om fosterdiagnostik.Utskottet kan konstatera att fortlöpande följer utvecklingen på detmedicinsk-etiska området. Något initiativ frånriksdagen behövs inte. (Motionerna avstyrktes. )Innan abort utförs skall kvinnan erbjudasstödsamtal. Syftet med ett stödsamtal är att hjälpakvinnan att själv fatta beslut om huruvida hon skallgenomgå abort eller inte. Kvinnan/föräldraparetskall även erbjudas stödsamtal efter genomgångenabort. Ansvaret för utformningen av stödsamtaletåligger sjukvårdshuvudmännen. Socialstyrelsenomarbetar Allmänna råd omtillämpningen av abortlagen. Enligt uppgift gälleromarbetningen bl.a. avsnittet omstödsamtal/kuratorssamtal. Något initiativ frånriksdagen behövs inte med anledning av motionerna.Utskottet vidhåller sin uppfattning att det intefinns någon anledning att begränsa rätten till aborteller att nu se över abortlagstiftningen.Socialstyrelsen omarbetar de allmännaråden på området. Motionerna berörs i vart fall inågon mån av den omarbetningen. )De frågor som tas upp i motionerna - - - fallerinom ramen för . Rådet lämnade sina synpunkter påvissa frågor i samband med befruktning utanförkroppen. bör inte föregripa regeringenskommande förslag på området. )Enligt uppgift från pågår enomarbetning av de allmänna råden om tillämpningen avabortlagen (). De nya råden beräknas blifärdigställda under våren 1999.I utskottets betänkande 1997/98:SoU12 Hälso- ochsjukvårdsfrågor behandlades motioner om manligthormonellt preventivmedel. Utskottet anförde attenligt uppgift pågår arbete i med att utvecklaett sådant preventivmedel. Utskottet ansåg vidareatt inte borde ta något initiativ påområdet. Motionerna avstyrktes (s. 106).Utskottets bedömningUtskottet vidhåller att det är mycket angeläget attantalet aborter minskar. För att åstadkomma enminskning måste arbetet med att stärka och förbättrade förebyggande insatserna fortsätta.Socialstyrelsen och arbetarockså aktivt på området. Något initiativ frånriksdagens sida behövs inte enligt utskottet.Motionerna So340 (kd) yrkande 8, 13 och 14, So379(kd) yrkande 9 och So401 (kd) avstyrks.Innan abort utförs skall kvinnan erbjudasstödsamtal. Syftet med ett stödsamtal är att hjälpakvinnan att själv fatta beslut om huruvida hon skallgenomgå abort eller inte. Kvinnan/paret skall ävenerbjudas stödsamtal efter genomgången abort.Ansvaret för utformningen av stödsamtalet ligger påsjukvårdshuvudmännen. omarbetar förnärvarande de allmänna råden om tillämpningen avabortlagen. Omarbetningen avser bl.a. avsnittet omstödsamtal/kuratorssamtal. Från harinhämtats att de nya råden kommer att färdigställasunder . Med hänsyn härtill behövs intenågot initiativ från med anledning avyrkandena 11 och 12 i motion So340 (kd). Yrkandenaavstyrks.Utskottet vidhåller sin uppfattning att det intefinns någon anledning att begränsa rätten till aborteller att nu se över abortlagstiftningen. Som ovananförts avser att ersättade nu gällande allmänna råden. Motion So340 (kd)yrkande 9 avstyrks. Även motion So340 (kd) yrkande10 avstyrks. Vidare avstyrks motion So415 (kd).De frågor som tas upp i motionerna So256 (fp)yrkande 2, So340 (kd) yrkande 2 och So452 (s) fallerinom ramen för . Rådet lämnade sina synpunkter påvissa frågor i samband med befruktning utanförkroppen. bör inte ta något initiativ påområdet. Motionerna avstyrks därför.Utskottet vidhåller sin uppfattning att riksdageninte bör ta något initiativ när det gäller frågan ompreventivmedel för män. Motion A807 (mp) yrkande 10avstyrks.Organdonation, m.m.I motion So340 av m.fl. (kd) begärsett tillkännagivande till regeringen om vad imotionen anförts om organdonation och aktivtsamtycke (yrkande 15). Motionärerna anför att enfråga som varit föremål för omfattande diskussioneroch överväganden är vem som skall få bestämma omorgan får tas till vara eller inte. De flesta anseratt det är bäst om varje individ under sitt livsjälv ger uttryck för sin vilja - eller tveksamhetinför - att bli donator. Då blir frågan sällan ettproblem för de anhöriga, heter det i motionen.Huvudprincipen måste enligt motionärerna vara aktivtsamtycke från givaren. Om det blir allt vanligaremed personliga beslut om organdonationer kommer detockså att uppfattas som naturligt att till enavlidens närstående ställa frågan om hur personenställde sig till att bli donator av organ. I yrkande16 begärs ett tillkännagivande om uppgiftslämnandetill organdonationsregistret. Motionärerna anser attstat, landsting eller kommuner aktivt bör informeraom organdonation vid de tillfällen då människornaturligt har kontakt med vissa myndigheter. Sådanatillfällen kan enligt motionärerna vara mönstringinför värnplikt, utfärdande av körkort, besök vidhälsomottagningar etc. Vid sådana tillfällen skulleden enskilde erbjudas att lämna uppgifter tillorgandonationsregistret. Det skulle enligtmotionärerna underlätta för många att på detta sättge sin åsikt till känna. I yrkande 17 begärs etttillkännagivande till regeringen om donationskort.Motionärerna anser att den vilja till organdonationsom den enskilde lämnar till organdonationsregistretskulle - förutom i registret - dokumenteras på ettdonationskort. Även i detta sammanhang är detviktigt att lyfta fram behovet av information ochutbildning, heter det i motionen. I yrkande 18begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om aktiv dödshjälp. Motionärerna anser attkraven på eutanasi med skärpa måste motarbetas.Kraven uttrycker en cynism inför människovärdet ochuttrycker ofta ett starkt nyttotänkande.Tidigare behandling, pågående arbeteMotionsyrkanden liknande de som är aktuellabehandlades senast i betänkande 1997/98:SoU12.Utskottet hänvisade till betänkande 1997/98:SoU2 ivilket en relativt ingående beskrivning avtransplantationslagens tillkomst redovisats. Vidarehade i det sammanhanget redogjorts för arbetet medinformation om bl.a. organdonation, donationskort.Utskottet anförde vidare i sin bedömning att krav påsamtycke för ingrepp på en avliden människa förtransplantationsändamål finns i lagen omtransplantation m.m. (1995:831) samt att utskottetinte hade ändrat uppfattning när det gäller kravetpå samtycke vid ingrepp på en avliden person förtransplantationsändamål. Utskottet anförde också attregeringen avsatt extra medel till Socialstyrelsensdisposition för informationsinsatser, produktion ochdistribution av donationskort. Slutligen anfördeutskottet att regeringen i direktiven om vård ilivets slutskede klart markerat att den är helt emotatt legalisera dödshjälp. (Motionen avstyrktes. )Kommittén om vård i livets slutskede (S 1997:23)skall enligt direktiven överväga och lämna förslagtill hur man kan förbättra livskvaliteten för demsom är svårt sjuka och döende, deras familjer ochnärstående. I direktiven (dir. 1997:147) anförsunder rubriken följande.Vid olika tillfällen har en legalisering avdödshjälp diskuterats.Dödshjälp, eller eutanasi, innebär att en läkareavsiktligt avslutar en patients liv på dennesbegäran. Enligt svensk lag är eutanasi förbjuden.Den som berövar en annan människa livet gör sigskyldig till mord eller dråp, även om det sker påden dödades begäran.En förklaring till det ökade intresset för eutanasikan vara patienternas krav på ökad autonomi,inkluderande rätten att avsluta sitt liv. Men rättenatt bestämma är, som sagts, inte absolutnär det gäller vårdinsatser.Läkarens uppgift är att värna liv. Om dödshjälpskulle legaliseras skulle det kunna leda till attmänniskors tillit till hälso- och sjukvården ochdess personal hotades. En legalisering av dödshjälpskulle också ge skrämmande signaler till de mångasom vill leva trots svår sjukdom.En önskan om hjälp att dö kan vara ett uttryck föratt människor i livets slutskede inte blir befriadefrån smärta och plågor på det sätt som hade varitönskvärt. Det måste därför stå helt klart attbrister i vården inte skall kompenseras genom attläkare får rätt att ge dödshjälp utan genom att denpalliativa vården utvecklas och förbättras ochkommer dem till del som har behov av den. Antaletfall där god palliativ vård inte skulle getillräcklig effekt är, enligt många bedömare,synnerligen litet.Om dödshjälp skulle tillåtas, skulle ett visstantal människor kunna komma att få dödshjälp trotsatt de inte uttryckligen begärt det. Därtill kommeratt många skulle kunna känna oro för att dödshjälptillgrips på ett otillbörligt sätt.Frågan om dödshjälp skall således inte behandlas avkommittén.Utredningsarbetet skall vara slutfört senast den 31december 2000.Utskottets bedömningUtskottet vill återigen poängtera att krav påsamtycke för ingrepp på en avliden människa förtransplantationsändamål finns i lagen omtransplantation m.m. (1995:831) samt att denna lag istor enighet antogs av (prop.1994/95:148, SoU21, rskr. Utskottet har inteändrat uppfattning när det gäller kravet på samtyckevid ingrepp på en avliden person förtransplantationsändamål. Vidare kan påpekas attregeringen har avsatt extramedel till disposition förinformationsinsatser, produktion och distribution avdonationskort m.m.Med hänvisning till det anförda avstyrks motionSo340 (kd) yrkande 15. Även yrkandena 16 och 17avstyrks.I direktiven till utredningen om vård i livetsslutskede har regeringen klart markerat att den ärhelt emot att legalisera dödshjälp. Det saknasdärför anledning för att ta någotinitiativ med anledning av motion So340 (kd) yrkande18.Hivpreventiva frågor, informationsinsatser,m.m.I motion So424 av m.fl. (m) begärstillkännagivanden om vad i motionen anförts omhiv/aidsarbetets inriktning på information,rådgivning och beteendepåverkan (yrkande 1), omsamlevnadsundervisningen i skolan (yrkande 3), omhiv och invandrare (yrkande 4) och om frivilligaorganisationers informationsarbete (yrkande 6).Information som påverkar attityder och beteenden ärenligt motionärerna avgörande för att hejdasmittspridningen. Information om hiv/aids bör ocksåingå i all upplysningsverksamhet om sexuelltöverförbara sjukdomar. Kampanjer på nationell ochregional nivå behövs för att påminna människor omriskerna med hiv. Informationskampanjerna måste,enligt motionärerna, vara ärliga och formulerade påett sådant sätt att människor i riskzonen påverkasoch låter testa sig. Det är viktigt attinformationen utformas så att den når de målgruppersom avses. Särskilda målgrupper för det förebyggandearbetet måste, enligt motionärerna, vara ungdomar,homo- och bisexuella män, flyktingar och invandrare,narkotikamissbrukare och utlandsresenärer. För attverkligen påverka attityder och beteenden börinformationsinsatserna kombineras med samtal ochdialog. Personer som arbetar med att förhindrasmittspridning måste få särskild utbildning så attde kan möta unga människor och hjälpa dem att finnastörre säkerhet, trygghet och ansvarstagande i sinsexualitet. Sådan utbildning måste gälla kunskap omsåväl hetero- som homosexualitet. Skolan har enviktig uppgift när det gäller fördjupad informationtill ungdomar. Information om hiv liksom om andrasexuellt överförbara sjukdomar samt omhomosexualitet måste ingå i allsamlevnadsundervisning, anser motionärerna. Likaviktigt är det att nå flyktingar och invandrare, somkanske tidigare inte fått någon information i sinahemländer om faran med hivsmittan. Särskildinformation bör också riktas till olikapersonalgrupper som kommer i kontakt med flyktingaroch invandrare. Vidare framhåller motionärernafrivilligorganisationernas viktiga roll i detförebyggande arbetet. En större del avinformationsmedlen bör komma dessa organisationertill del. I yrkande 2 begär motionärerna attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts om en utvärdering av lagstiftningenseffekter och annat hivpreventivt arbete. Om denrelativt begränsade smittspridningen i vårt land ärett resultat av smittskyddslagens bestämmelser ochförbud mot t.ex. bastuklubbar har enligtmotionärerna aldrig utvärderats. Samma förhållandegäller det arbete som bedriversamt effekterna av olika informationskampanjer.Vidare begärs ett tillkännagivande om vad somanförts om utvärdering av kontaktspårningen (yrkande7). Kontaktspårningen är, enligt motionärerna, ettav de viktigaste vapnen i smittskyddsarbetet och denmåste bedrivas intensivt och på ett kompetent ochförtroendeingivande sätt. I syfte att få en såeffektiv kontaktspårning som möjligt i hela landet,bör dess kvalitet och resurser omgående utvärderas.Vidare begärs också ett tillkännagivande om vad somanförts om provtagning av hiv (yrkande 8).Provtagningen fyller, enligt motionärerna, en viktigfunktion i kampen mot hiv. En väl utbyggdhivtestning av god kvalitet måste därför vara ettnaturligt inslag i hälso- och sjukvården. Det ärviktigt att provtagningen görs både i form avscreening och med avidentifierade test för att få eneffektiv övervakning av epidemin. måste enlättillgänglig provtagning finnas för människor somär oroliga för att de kan vara hivinfekterade, menarmotionärerna. Vidare bör flyktingar och invandraresom kommer till erbjudas hivtest som ett ledi en hälsoundersökning. Vidare yrkas att riksdagenbeslutar om en sådan ändring av smittskyddslagen attsåväl konsultation som behandling vid samhällsfarligsjukdom skall vara kostnadsfri för patienten,oavsett om denne vänder sig till den offentligasjukvården eller till försäkringsanslutenprivatpraktiserande läkare i enlighet med vad somanförts i motionen (yrkande 9). Motionärerna avvisarden åtskillnad som görs mellan offentlig och enskildvård. Frihet att välja vårdgivare är särskilt viktignär det gäller en sexuellt överförd sjukdom.Slutligen begärs i yrkande 11 ett tillkännagivandeom forskningen. Motionärerna anser att forskningenär av central betydelse för att vi skall hitta ettvaccin mot hiv samt hitta rätt behandling till bådeaidssjuka och till symtomfria hivsmittade.Forskningen på detta område måste få möjlighet attutvecklas. Det måste vara en prioriterad fråga attsatsa pengar på detta forskningsområde där Sverigeredan ligger väl framme.I motion Ju709 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om hivprevention (yrkande 16). Motionärernaanför att mycket av preventionen för män som har sexmed män sker i samarbete med de homosexuellasorganisationer. Det har lett till att inriktning,kampanjmetoder och kanaler är effektiva. Det ärdärför viktigt att dessa satsningar får fortsättaoch att bidrag tillverksamheten inte minskar. Vidare är det viktigt atttillåta anonym testning.Tidigare behandling, pågående arbeteMotionsyrkanden om hivprevention m.m., varav någraexakt likalydande som dem som behandlas,behandlades av utskottet i betänkande 1997/98:SoU12Hälso- och sjukvårdsfrågor. Utskottet anförde i sinbedömning bl.a. följande.Utskottet vidhåller att det är glädjande att dehivförebyggande insatserna varit framgångsrika ochatt smittspridningen inte har fått den omfattningsom tidigare befarats. Insatserna mot hiv/aids måstedock ges fortsatt hög prioritet på allasamhällsnivåer och bör i ökad utsträckning riktasmot de grupper där riskbeteendet är som störst ochdär en fortsatt hög smittspridning sker. Utskottetanser att det finns ett behov av att från centralthåll initiera och stödja förebyggande insatser. Depreventiva insatserna bör dock så långt som möjligtintegreras i kommuners och landstings reguljäraverksamhet.