bet · GN01KU10 · 1999-12-15 00:00:00 — Enligt Lagrådet var det med hänsyn till deberörda lagstiftningsarbetenas komplexa natur ochuppställda tidsramar inte ett realistiskt alternativför Lagrådet att överväga mer grundläggande elleromfattande ändringsförslag.När det gäller proposition 1997/98:100 Förbättrademöjligheter till punktskattekontroll m.m. fannLagrådet beträffande förslaget till lag ompunktskattekontroll av transporter m.m. avalkoholvaror, tobaksvaror och mineralprodukter atten del bestämmelser till följd av remisskritikenändrats i avsevärd mån och därför inte blivitföremål för egentlig granskning av berördamyndigheter, vilket försvårade Lagrådets granskning.När det gällde ett kapitel om kontroll avpostförsändelser framhöll Lagrådet att den tid somstått till buds för remissinstanserna och för denfortsatta beredningen i kan-slihuset varit klartotillräcklig för att allsidigt belysa frågorna somär viktiga för den enskildes rättssäkerhet. Detfanns således enligt Lagrådet betydande brister iberedningen. Lagrådet avstyrkte förslaget till lagom punktskattekontroll av transporter m.m. avalkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter,såvitt avser ett kapitel om kontroll avpostförsändelser. Regeringen å sin sida anförde attremisstiden visserligen varit kort, ,men det rörde sig om ett relativt begränsat förslagsom inte heller lagtekniskt kunde anses särskiltkomplicerat. Regeringen pekade på att sju av tioremissinstanser tillstyrkt förslaget och attytterligare underhandskontakter underberedningstiden hafts med ochRiksskatteverket. Även om det varit önskvärt medbredare remiss och längre remisstid fick enligtregeringens bedömning de krav på beredning somställs i 7 kap. 2 § regeringsformen anses varauppfyllda.I proposition 1997/98:109 Yrkesverksamhet påhälso- och sjukvårdens område lades bl.a. fram ettförslag till lag om yrkesverksamhet på hälso- ochsjukvårdens område. Lagrådet tvingades konstateraatt lagförslaget framstod som otillräckligtgenomarbetat. Det var svårt att få någon klaruppfattning om vilken innebörd grundläggande begreppoch uttryck avsågs ha. I vissa fall syntes deföreslagna bestämmelserna som sinsemellanoförenliga, vartill kom att lagtexten inte alltidstämde överens med motivuttalandena. Enförutsättning för att det remitterade förslagetskulle kunna läggas till grund för lagstiftning vardärför att det med beaktande av Lagrådets synpunkterbearbetades ytterligare under det fortsattalagstiftningsarbetet.I proposition 1997/98:124 Ny körkortslag m.m.lades fram ett förslag till ny körkortslag, där ien paragraf åldersgränser och perioder var angivnasom 00. Lagrådet framhöll att det visserligen varitönskvärt att en så viktig fråga som åldersgränservarit avklarad innan förslaget lämnades tillLagrådet, men utelämnandet syntes inte påverkalagstiftningen. Lagrådet uttryckte ocksåtveksamheter inför förslaget till lag omförsöksverksamhet med villkorligkörkortsåterkallelse. Tveksamheterna gällde bl.a.att lagen inte skulle träda i kraft förränytterligare studier om tillförlitligheten av dentekniska utrustningen redovisats. Lagrådet framhöllatt remissinstanserna inte kunnat granska studierna.Regeringen pekade på att en teknisk beskrivningvarit med i remissen till myndigheter ochorganisationer. I förslaget till lag om ändring ilagen om straff för vissa trafikbrott saknadeLagrådet stadganden med subjektiva rekvisit.Lagrådet föreslog sådana och detta godtogs avregeringen.I proposition 1997/98:141 Utländskaförsäkringsgivare med verksamhet i ladesbl.a. fram ett förslag till lag om utländskaförsäkringsgivares verksamhet i . Lagrådethade understrukit behovet av en genomgång avterminologin och gränsdragningar på området, bl.a.den närmare innebörden av termen försäkringsrörelse.Regeringen framhöll att denna och angränsande frågorhängde samman med ett större arbete påförsäkringsområdet och terminologin påverkade ocksåförfattningar på rättsområdet. Dessa frågor kundedärför inte få sin lösning i den aktuellapropositionen.Proposition 1997/98:146 Förenklad avdragsrätt förpensionskostnader innehåller ett förslag tilländring i kommunalskattelagen. Lagrådet framhöll attregelsystemet även efter ändringarna var behäftatmed åtskilliga brister. Rättsområdet var enligtLagrådet svårbemästrat och ställer givetvis krav påde enskilda lagreglernas utformning och en lämpligsystematik. Lagförslaget kunde enligt Lagrådet inteanses uppfylla dessa krav. Regeringen framhöll attden redaktionella utformningen skulle ses över isamband med förslag till nyinkomstskattelag och instämde att det behövde görasen översyn av terminologin.När det gäller proposition 1997/98:151Inkomstgrundad ålderspension m.m. ansåg Lagrådet detvara beklagligt att man inte hunnit bereda färdigtt.ex. ett så centralt område som vem som skall varaförsäkrad enligt lagen. Inte heller hade förtids-och efterlevandepensionens ställning i systemet ochpå vilket sätt studietid skall beräknas fått enlösning. När det gäller pensionsgrundande belopp förbarnår ansåg Lagrådet att bestämmelserna blivitosedvanligt svårtillgängliga och uppenbarligen ocksåsvåra att administrera. Regeringen beklagade attvissa frågor inte fått sin slutgiltiga lösning,vilket skulle komma att medföra senare ändringar.Det bedömdes dock vara en större olägenhet attytterligare tvingas senarelägga reformensikraftträdande.Proposition 1997/98:157 Överföring avperiodiseringsfond och skatteutjämningsreservinnehöll två lagförslag som granskats av Lagrådet.Lagrådet framhöll att det med tanke på atterfarenheterna från viss lagstiftning var begränsadehade varit önskvärt att vissa villkor utvecklatsnärmare. Lagrådet drog den slutsatsen attlagförslaget måste kompletteras på flera punkter menframhöll också att en annan väg var värd att pröva.När det gäller proposition 1997/98:166 Nyassociationsrätt för bankaktiebolag, m.m. ansågLagrådet att överblicken över de framlagda förslagenskulle ha underlättats om ett bredare och mersammanhållet lagkomplex hade förelagts förgranskning. Det kunde ifrågasättas om lagstiftningeninte borde anstå till dess reformeringen avaktiebolagslagen och banklagstiftningen i övrigtgenomförts.När det gäller lagförslagen i proposition1998/99:15 Omstrukturering och beskattning hadeLagrådet till en början slagit fast att dekännetecknades av en mycket hög komplexitet. Ävenför en erfaren skattejurist torde det vara nästintill omöjligt att med ledning enbart av lagtextenbilda sig en säker uppfattning om vad reglernainnebär. Det kunde enligt Lagrådet sättas i fråga ominte en lagstiftningsinsats av den omfattning somföreslogs hade bort anstå och samordnas med den tillhösten aviserade lagrådsremissen om en nyinkomstskattelag. Vissa av förslagen framstod sommateriellt sett diskutabla och en mer ingåendeanalys hade varit önskvärd när det gäller innebördenav centrala begrepp. Det fanns dock vägande argumentför lagstiftningen och Lagrådet ville inte motsättasig den. Frågan aktualiserades senare underriksmötet i proposition 1998/99:113 Vissajusteringar i skattereglerna vid omstrukturering.Lagrådet framhöll att det knappast kunde bestridasatt den beslutade lagstiftningen omskatteregler för omstrukturering av företag genomsin omfattning och tekniska svårighetsgrad medfördestora tillämpningsproblem och risk förrättsförluster. Att efter införandet avdessa provisoriska regler behöva genomföra partiellaändringar i regelsystemet framstod som olyckligt.Proposition 1998/99:29 Kriminalisering av främjandeav deltagande i lotterier som anordnas utom landetinnehåller lagförslag som granskats av Lagrådet.Lagrådet ansåg att sammanfattningsvis framstodrisken för att den föreslagna regleringen stridermot EG-rätten som så betydande att den inte bordegenomföras om inte mer ingående analyser kundevederlägga att förbudsregeln och därmed också denföreslagna straffbestämmelsen innebär en otillåtendiskriminering.När det gäller proposition 1998/99:88 Bekämpningenav smittsamma sjukdomar hade Lagrådet funnit att ettförslag om ersättning enligt schablon varotillräckligt berett och avstyrkte därför detsamma.Regeringen framhöll att syftet med schablonen varatt få en snabb och enkel hantering av deersättningsärenden som rör de mest frekventasjukdomarna. Detta enbart för att kunnabetala ut ersättningen till drabbade producenter,som annars inte sällan riskerade att komma iekonomiska svårigheter. Den djurägare som anserersättningen alltför ogynnsam kan begära omprövningav ersättningsbeslutet, varvid en ordinär,individuell prövning görs. Regeringen ansåg mot denbakgrunden att det inte fanns några hinder av detslag Lagrådet pekat på mot den föreslagnabestämmelsen.I proposition 1998/99:119 Socialförsäkringenspersonkrets lades fram ett förslag tillsocialförsäkringslag och förslag till ändringar i 28lagar. Lagrådet granskade den nya lagen men inteföljdändringar i andra lagar, vilket enligt Lagrådetförsvårat granskningen. Lagrådet ifrågasatte ocksåatt det inte ansetts möjligt att reglera ocksåarbetslöshetsförsäkringen inom den föreslagna ramen.I detta sammanhang kan också redovisas att Lagrådetberömt beredningen i lagstiftningsärenden. Den nyalagen om skiljeförfarande (prop. 1998/99:35)hälsades med tillfredsställelse, och förslagetsförtjänster torde enligt Lagrådet inte minst kunnatillskrivas kvaliteten på det utredningsarbete somlåg till grund för förslaget.6.3.3 Utformningen av propositioner efter det attyttrande från Lagrådet inhämtatsI en rad propositioner har regeringen på vissapunkter inte godtagit Lagrådets förslag. Genomgåendegäller då att regeringen ganska utförligt motiveratsitt ställningstagande. Det gäller bl.a. proposition1997/98:55 Kvinnofrid, där Lagrådets förslag tilllydelse av 4 kap. 4 a § (grovfridskränkning) bara delvis följts. Lagrådetdiskuterade inte rekvisitet att förfarandet skullevara "ett led i upprepad kränkning". I självaverket syntes enligt Lagrådet det innebära attbrottet var ett perdurerande brott i vilketinnefattades allehanda diffusa och till och med ickestraffbara gärningar. Gärningarna syntes inte varaavsedda att preciseras i åklagarensgärningsbeskrivning, viket försvårade denmisstänktes möjligheter att försvara sig ochutgjorde en fara ur rättssäkerhetssynpunkt. Ibrottet kom de facto enligt motivuttalandena attingå även annars inte straffbelagda gärningar, ochbrottsbeskrivningen skulle därmed att få just en såvag karaktär som regeringsförslaget avsåg attundvika. Den bristande preciseringen i lagtextenskulle medföra risk att utdömda straff skulleomfatta också inte straffbelagda gärningar.Innehållet i bestämmelsen skulle i så fall stridamot straffrättens legalitetsprincip sådan den kommittill uttryck i 2 kap. 10 § regeringsformen, artikel7 i och 1 kap. 1 § brottsbalken.Lagrådet föreslog en omformulering till "omgärningarna innebär upprepad kränkning". Lagrådetansåg inte heller att brottsbenämningen "grovkvinnofridskränkning" borde införas eftersom denanvänds just för sådana gärningar som beskrivs somgrov fridskränkning. Det skulle innebära att ett ochsamma brott har två brottsbenämningar och dettadessutom i strid med avsikten att 3-6 kap.brottsbalken skall vara könsneutrala. Frågan kundemöjligen övervägas i den kommandeSexualbrottsutredningen, men i nuvarande läge syntesen sådan avvikelse från inte böragenomföras. Regeringen å sin sida anförde ipropositionen beträffande uttrycket "ett led iupprepad kränkning" att det kan finnas fall där detkrävs bevisning om annat än de aktuella gärningarna.Särskilt i den situationen att mönstret av upprepadekränkningar upptäcks först efter ett antalgärningar, där gärningsmannen kanske redan dömts förde första, kan en sådan bestämmelse som Lagrådetförordat innebära att alltför lite hänsyn tas tillhela serien av gärningar när några senare, sedda varför sig, relativt lindriga brott skall bedömas. Isådana fall borde det enligt regeringen för att visamönstret i gärningsmannens handlande vara tillåtetatt åberopa även handlingar som den åtalade tidigaredömts för. Det allvarliga i situationen var nämligenatt kränkningen upprepas, och syftet med den nyastraffbestämmelsen var att kunna ta hänsyn till denutsatta personens hela situation. Inte heller närdet gäller brottet grov kvinnofridskränkning deladeregeringen uppfattning. Genom införandetav en särskild brottsrubricering för dessa fallmarkerades, inte minst av pedagogiska skäl, densärskilda form av kränkning som brott av förevarandeslag mot en närstående kvinna utgör. En sådanutskiljning kunde enligt regeringen också ge ettvärdefullt bidrag till att synliggöra och kartläggaomfattningen av mäns våld mot kvinnor i närarelationer.I proposition 1997/98:90 följdlagstiftning tillmiljöbalken, ansåg regeringen att av Lagrådetföreslagna ändringar i lagen med vissa föreskrifterangående tillämpningen här i riket av svensk-norskavattenrättskonventionen skulle bli alltföromfattande för att genomföras i det aktuellasammanhanget. Regeringen framhöll att den kundeåterkomma i frågan.Vidare har regeringen i ett visst avseende integodtagit Lagrådets förslag när det gällerproposition 1997/98:95 Ändringar ikriminalvårdslagstiftningen, m.m. med motiveringenatt den av regeringen föreslagna lydelsen liggernärmare den underliggande fördragstexten.När det gäller proposition 1997/98:136 i medborgarnas tjänst ansåg regeringenatt den lydelse av en paragraf som föreslagits avLagrådet skulle leda tanken fel och föreslog endasten viss justering av lydelsen.I proposition 1997/98:151 Inkomstgrundadålderspension m.m. följde regeringen inte Lagrådetsförslag när det gäller pensionsgrundande belopp förbarnår och inte heller när det gäller möjligheternaför RFV att fatta beslut genom automatiskdatabehandling för räkning.Regeringen instämde i Lagrådets synpunkt attregleringen om barnaår är komplex och i vissa delarsvåröverskådlig, något som även framförts av fleraremissinstanser. Förslaget var emellertid resultatetav en ingående politisk process och de olikaalternativ systemet tar sikte på är personer iolika livssituationer med olika förvärvsmönster.Regeringen ville därför inte göra några mergenomgripande förändringar i förslaget, menpresenterade dock vissa förenklingar. När det gällerRFV:s beslut genom automatisk databehandling förförsäkringskassornas räkning framhöll regeringen attförsäkringskassorna inte hade tillgång till deuppgifter och det datorstöd som krävs för en såomfattande beslutshantering som här var i fråga utandenna uppgift måste skötas av RFV. Det var å andrasidan enligt regeringens uppfattning mindre lämpligtatt samma myndighet fattar beslut i enskildaärenden, omprövar dessa ärenden samt utövar tillsynöver samma verksamhet, vilket skulle bli följden omRFV var beslutsmyndighet. Den eventuella risken föroklarhet torde minimeras dels genom att förfarandetregleras i författning, dels genom att det påbesluten tydligt anges beslutsmyndighet samtanvisningar om omprövning och ändring.I proposition 1997/98:177 Ny lag om åtgärder motetnisk diskriminering i arbetslivet ansåg Lagrådetbl.a. att 14 §, som i likhet med 15 § behandlarogiltighet av avtalsbestämmelser, och 15 § tredjestycket som överflödiga borde utgå samt att det, omman ville stå på den säkra sidan i förhållande tillEuropakonventionen, borde införas en möjlighet attöverklaga nämndens beslut om vitesföreläggande,något som även från allmän synpunkt kunde framståsom önskvärt. Regeringen instämde visserligen i attdet fanns ett samband mellan 14 och 15 §§ men varinte beredd att låta 14 § utgå ur lagen eftersom deni vissa sammanhang kunde ha en självständigbetydelse. När det gäller möjlighet att överklaganämndbeslut om föreläggande av vite ansåg regeringenatt detta inte var nödvändigt. Talan om utdömande avvite skulle nämligen föras vid allmän domstol, ochdessutom var det regeringens avsikt att nämndensordförande skall vara lagkunnig och ha erfarenhetsom domare. Processekonomiska skäl talade också moten sådan ordning.I proposition 1998/99:3 Åtgärder mot dopninggodtog regeringen inte Lagrådets förslag att istället använda ordet doping. Regeringen ansåg attdopning var mer förenligt med svenskt språkbruk.I proposition 1998/99:15 Omstrukturering ochbeskattning har regeringen anfört att en särskildutredare tillkallats för att fortsätta arbetet medvissa av de frågor Lagrådet ansåg behöva utredasvidare, och förslag i dessa delar har inte tagitsmed i propositionen. I proposition 1998/99:113 ladesfram förslag till vissa justeringar i skattereglernaom omstrukturering. Ett förslag av Lagrådet godtogsinte av regeringen som bedömde att förslaget intebegränsade räckvidden av bestämmelsen på det sättsom var avsett.Lagrådet framhöll när det gäller de lagförslag somingår i proposition 1998/99:18 Vissa punktskatte-och tullfrågor att det var ytterst tveksamt om detär korrekt från EG-rättens synpunkt att i svensk lagta in bestämmelser i , som ju gällerdirekt, i syfte att göra en hänvisning till dennalag i sekretesslagen. Lagrådet förordade att det isekretesslagen skulle öppnas en möjlighet atthänvisa direkt till EG-förordning, men ansåg sigkunna godta de föreslagna lösningarna som ettprovisorium. Regeringen ansåg att den frågan måsteövervägas i annat sammanhang.Proposition 1998/99:29 Kriminalisering av främjandeav deltagande i lotterier som anordnas utomlandsinnehåller ett avsnitt rubricerat Står förbudet somkriminaliseras i överensstämmelse EG-rätten?, därLagrådets tveksamheter om förenligheten med EG-rätten diskuterades ingående.När det gäller proposition 1998/99:30Investerarskydd hade Lagrådets förslagit att statenoch investeraren skulle ges inbördes prioritet intebara i fråga om utdelning i värdepappersinstitutskonkurs utan även i fråga om betalning urinstitutets ansvarsförsäkring och skadestånd enligtaktiebolagslagen. Regeringen ansåg att den inbördeskonkurrensen mellan investeraren ochinvesterarskyddet borde regleras på samma sätt ialla situationer, men att frågan på grund av såvälprincipiella som praktiska skäl borde lösas på såsätt att staten gavs företräde framför investeraren.I proposition 1998/99:35 Ny lag om skiljeförfarandeargumenterade regeringen mot Lagrådets förslag att 2och 10 §§ skulle ändras, så att det inte skullefinnas möjlighet att meddela skiljedom medan fråganom skiljemännens behörighet eller jävsfråga prövasav domstol samt att 35 § skulle kompletteras med enuttrycklig bestämmelse om att domstol i vissaangivna mål skall meddela sådana beslut omsäkerhetsåtgärder som domstolen enligt lag ärbehörig att meddela. Regeringen ansåg när det gäller2 och 10 §§ att det borde ankomma på skiljemännenatt bestämma om de vill låta skiljeförfarandet vilai avvaktan på domstolens avgörande. Om dennabestämmanderätt skulle begränsas på det sätt somLagrådet förordade skulle en av de viktigastefördelarna med skiljeförfarandet, nämligensnabbheten, allvarligt äventyras. När det gäller 35§ framhöll regeringen att det är en avvägningsfrågai vilken omfattning olika regler uttryckligen skulleframgå av lagen och att det inte fanns någottillräckligt behov av en uttrycklig regel i detaktuella ämnet.När det gäller de lagförslag som finns iproposition 1998/99:38 Staten och trossamfunden -begravningsverksamheten, kulturminnena, personalen,avgiftsbetalningen m.m. hade Lagrådet vänt sig motatt regeringen gavs beslutanderätt i fråga omuppbördshjälp till trossamfund utan några som helstriktlinjer från sida. Lagrådetifrågasatte också om det inte behövdes vissa reglerom sekretess. Regeringen redovisade sin avsikt attåterkomma med förslag i fråga om uppbördshjälpen ochatt följa utvecklingen i sekretessfrågan ochåterkomma till om det visade sig föreliggabehov av det.När det gäller det förslag till lag om ändring itrafikskadelagen som lades fram i proposition1998/99:42 hade Lagrådet i frågan om jämkning avskadestånd (18 §) vänt sig mot uttrycket "desärskilda risker för skador som finns vid trafik medmotordrivet fordon". Lagrådet anförde att etthänsynstagande till de särskilda skaderiskerna vidtrafiken kan sägas i princip ingå redan ibedömningen av den medverkan som förekommit och attformuleringen blivit missvisande eftersom uttrycketnärmast förde tanken till en abstrakt värdering avriskerna i allmänhet för skador till följd avmotortrafik. Det var enligt Lagrådet svårt att hittaen formulering som korrekt återgav avsikten meduttrycket, dvs. att jämkningen skulle ske medbeaktande av den betydelse som motortrafikens riskerhar i det enskilda fallet. Lagrådet förordade attdet angivna uttrycket fick utgå. Regeringen gjordeen viss mindre omformulering i paragrafen för attdet klart skulle framgå att avsikten var attjämkningen skulle ske med beaktande av den betydelsesom motorfordonstrafikens risker haft i det enskildafallet. Enligt regeringens uppfattning var desärskilda skaderisker som motorfordonstrafikeninnebär av så stor betydelse att det var motiveratatt nämna dem uttryckligen i lagtexten som enomständighet att ta hänsyn till vidjämkningsprövningen.Regeringen godtog i huvudsak Lagrådets skildaförslag när det gäller proposition 1997/98:109Yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område meninte när det gäller yrkestitel som förutsättning föratt räknas som hälso- och sjukvårdspersonal.Regeringen ansåg att en person står under samhälletstillsyn om han eller hon presenterar sig för sinaaktuella och presumtiva patienter med en skyddadyrkestitel. Lagrådets kritik mot vissdubbelreglering respektive omfattningen avåtalsanmälan godtogs inte heller med motivering frånregeringens sida. Också i vissa andra fall godtogsinte Lagrådets förslag och ställningstagandetmotiverades.När det gäller proposition 1998/99:119Socialförsäkringens personkrets hade Lagrådetföreslagit att det i 5 kap. 2 § i den föreslagnasocialförsäkringslagen infördes en bestämmelse omanmälningsskyldighet och forum för den som är bosatti och börjar arbeta här. På grund avadministrativa skäl ville regeringen inte införanågon sådan anmälningsskyldighet.Regeringen har i proposition 1998/99:129 Ändraderegler för revisorer i sparbanker och medlemsbanker,m.m. åberopat behovet enhetlighet i förhållande tillnärliggande lagstiftning när Lagrådets förslag intei vissa fall följts.I proposition 1998/99:130 Ny bokföringslag m.m. togregeringen upp Lagrådets ifrågasättande beträffande2 kap. 5 § om det i lagtexten inte borde tas in enerinran om var i lagstiftningen som det finnsbestämmelser om räkenskaper för de juridiskapersoner som berörs i paragrafen. För vissa av dejuridiska personerna saknas dock detta slag avbestämmelser och för andra återfinns bestämmelsernai förordning. Regeringen följde inte Lagrådetsförslag eftersom de förordade erinringarna inteskulle kunna göras fullständiga. När det gäller 8kap.1 § årsredovisningslagen hade Lagrådetifrågasatt om inte första stycket borde ha sinplacering i 1 kap. 3 §. Regeringen följde dock inteLagrådet med hänsyn till att innehållet i styckethade en så nära anknytning till sakinnehållet ikapitlet.I propositionen tog Lagrådet också upp engrundlagsfråga. Lagrådet diskuterade frågan omgrundlagen medgav utrymme för bemyndigande till enstatlig myndighet att meddela bindande föreskrifteravseende de finansiella företagens bokföring ochredovisning. Lagrådet pekade på att bemyndiganden avdet aktuella slaget getts av vid upprepadetillfällen och att detta klart talade mot tanken attde skulle vara oförenliga med grundlagen. Lagrådethänvisade också till ett tidigare principuttalandeav Lagrådet som markerade att kravet på engrundlagstillämpning i strikt överensstämmelse medlagtexten gjorde sig gällande med olika styrka. Enstrikt tillämpning var befogad t.ex. i fråga om deabsoluta fri- och rättigheterna. Lagrådet sade siginte ha någon erinran mot det sätt varpå fråganhanterades men förordade en översyn av 8 kap.regeringsformen.