bet · GM01KU23 · 1999-04-13 00:00:00 — Vad som anförts om riktlinjer förstatens agerande rörande medier i ett öppet samhällebör ges regeringen till känna (yrkande 2).Motionärerna anser att en skyldighet förprogramföretag att i sin redaktionella verksamhethålla sig till en i förväg lämnad programförklaringär diskutabel från konstitutionell synpunkt. Ensådan ordning kan enligt motionärerna ge möjlighettill en obehörig styrning av vad som yttras i radio.Motionärerna anför att en god regel är att itveksamma fall inte välja lösningar som kan påståsleda till begränsningar av grundlagsskyddademedborgerliga rättigheter. Vad som anförts om attstaten ej skall reglera formerna för olikaprogramföretags verksamhet bör ges regeringen tillkänna (yrkande 3).I motion 1998/99:T220 av m.fl. (m)anförs att övergången från analog till digitalöverföring av elektroniska tjänster innebär atttjänster som tidigare distribuerats separat nu kanintegreras med varandra. Motionärerna påpekar attdet tillämpas olika lagstiftning för t.ex.telefoni och TV-sändningar. Enligt motionärernakommer det inom en mycket snar framtid med nuvaranderegler att vara omöjligt att upprätthålla en sådanordning. Det finns dessutom en risk för attutvecklingen av nya informationstjänster hindras.Motionärerna anser att man därför bör införaen enhetlig lagstiftning för alla typer avelektroniska tjänster. Detta bör ges regeringen tillkänna (yrkande 6).BakgrundGällande reglerYttrandefrihetsgrundlagen (YGL) reglerar skyddet föryttrandefrihet i radio, television, filmer,videogram och ljudupptagningar m.m. Lagen bygger påsamma grundsatser som tryckfrihetsförordningen.Detta innebär bl.a. att censurförbud ochetableringsfrihet i princip gäller också för demedier som omfattas av YGL. Endast i fråga omanvändningen av radiofrekvensspektrum haretableringsfrihet i tryckfrihetsrättslig mening intekunnat införas.Enligt 3 kap. 1 § första stycket YGL har varjesvensk medborgare rätt att sända radioprogram genomtråd.I andra stycket sägs att den frihet som följer avförsta stycket inte hindrar att det i lag meddelasföreskrifter i fråga om bl.a. skyldighet förnätinnehavare att ge utrymme för vissa program i denutsträckning det behövs med hänsyn till allmänhetensintresse av tillgång till allsidig upplysning (s.k.must carry).Vidare sägs i 3 kap. 2 § YGL att rätten att sändaradioprogram på annat sätt än genom tråd fårregleras genom lag som innehåller förskrifter omtillstånd och villkor för att sända.Enligt andra stycket skall det allmänna eftersträvaatt radiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt somleder till vidaste möjliga yttrandefrihet ochinformationsfrihet.Den som sänder radioprogram skall enligt 3 kap. 4 §YGL självständigt avgöra vad som skall förekomma iprogrammen.Radio- och TV-lagen (1996:844) reglerar ljudradio-och televisionssändningar till allmänheten bl.a. ifråga om innehållet i sådana sändningar.Lagen är med visst undantag tillämplig påsändningar genom tråd endast om de når mer än 100bostäder. Den omfattar också vissasatellitsändningar och ljudradioprogram. Tillståndkrävs endast för sådana ljudradio- ochtelevisionssändningar som sker med hjälp av radio påfrekvenser under 3 Ghz.Den som bedriver sändningsverksamhet för vilken detinte behövs tillstånd eller som ärsattellitentreprenör är skyldig att anmäla sig förregistrering hos Radio- och TV-verket.Vissa undantag från tillståndsplikten gäller försändningar av sökbar text-TV och för sändningar somär särskilt anpassade för syn- eller hörselskadade.Regeringen är tillståndsmyndighet förtelevisionssändningar samt ljudradiosändningar ihela landet eller till utlandet. Ett tillstånd somregeringen meddelar innebär även rätt att samtidigtsända det antal program i varje område som anges itillståndet.Tillstånd till digitala ljudradiosändningar gesockså av regeringen.Radio- och meddelar tillstånd att sändanärradio samt - bortsett från den s.k. stopplagen -lokalradio enligt lokalradiolagen. Ingen kan få merän ett tillstånd.Tidigare riksdagsbehandlingUtskottet behandlade proposition1995/96:160 om en ny radio- och TV-lag (bet.1995/96:KU29). I samband därmed avstyrkte utskottet,med hänvisning till ett liknande ställningstagandevåren 1995 (bet. 1994/95:KU14), en motion (fp) om en parlamentarisk beredningmed uppgift att grundlagsreglera frekvensfördelning.Våren 1996 godkände de riktlinjer förSveriges Television, ochUtbildningsradion som lagts fram i proposition1995/96:161 om en radio och TV i allmänhetens tjänst1997-2001. konstaterade att fråganom vilka krav som skulle ställas på den fortsattapublic service-verksamheten hade övervägts i enparlamentarisk beredning (bet. 1995/96:KrU12).Vidare konstaterade kulturutskottet att det s.k.medielandskapet starkt förändrats och anförde attdetta självfallet borde återspeglas i uppdraget tillpublic service-företagen. ställdesig bakom regeringens förslag till riktlinjer förprogramverksamheten.Konstitutionsutskottet tog upp frågan omvillkor för sändningar (bet. 1996/97:KU19).Utskottet konstaterade att situationen alltjämt ärsådan att framför allt knappheten påsändningsfrekvenser innebär begränsningar i fråga omsändningsmöjligheterna. Utskottet ville dock ånyoframhålla att den tekniska och massmediepolitiskautvecklingen kan komma att innebära att staten helteller delvis avstår från att ställa de villkor påsändningsverksamheten som lagstiftningen nu medger.Under föregående avstyrktekonstitutionsutskottet en motion (fp) med yrkande omatt en utredning skulle tillsättas med uppgift attge grundlagsskydd åt de fria radio- och (bet. 1997/98:KU16). Utskottet hänvisadetill att det vid flera tillfällenhade bedömt att det inte fanns behov av attytterligare utreda frågan om ändring av YGL såvittgällde fördelningen av frekvenser. Utskottet varinte berett att frångå denna bedömning, men villeockså framhålla att kunde haanledning att komma in på frågor som berör YGL.Utskottet avstyrkte också motioner (m) med liknandeinnehåll som de nu aktuella mot bakgrund av attriksdagen ganska hade tagit ställning ifråga om sändningstillstånd och tillståndsvillkoroch med hänsyn till att resultatet avKonvergensutredningen och inteborde föregripas.Utredningar m.m.Konvergensutredningen har enligt sina direktiv (dir.1997:95) i uppdrag att utreda behovet av,förutsättningarna för samt konsekvenserna av ensamordning av lagstiftningen för ljudradio,television, övrig radiokommunikation ochteleverksamhet, med utgångpunkt i att lagstiftningenbör underlätta utvecklingen av elektroniskainformationstjänster och ta till vara medborgarnas,näringslivets och samhällets olika behov medavseende på sådana tjänster.Utredaren skall också bedöma om det behövsytterligare lagstiftning för att säkerställayttrandefrihet, tillgänglighet och mångfald inomområdet för elektroniska informationstjänster samtför att motverka skadliga konkurrensbegränsningar.Enligt direktiven skall till grund för utredarensbedömningar ligga en beskrivning av hur deelektroniska informationstjänsterna utvecklas samten analys av i vilken mån nuvarande lagstiftning förljudradio, television, övriga radiokommunikationeroch televerksamhet är tillämplig på olikainformationstjänster samt hur lagstiftningenpåverkar utformningen, användningen ochdistributionen av elektroniska informationstjänster.Uppdraget skall redovisas senast den 31 mars 1999.I december 1997 beslutade om engrönbok om konvergensen mellan sektorerna förtelekommunikationer, medier och informationsteknikoch vilka följder detta får för lagstiftningen.Under sommaren 1998 presenterade kommissionen ensammanfattning av medlemsländernas remissvar påkonvergensgrönboken där man formuleradetre diskussionsfrågor som man ber att få svar påfrån medlemsländerna. Utskottet har erfarit att kommer att lägga fram en handlingsplanunder början av 1999.Utredningen om den framtida kommersiella lokalradionavlämnade sitt betänkande Denframtida kommersiella lokalradion (SOU 1999:14).Utredningens förslag innebär att bestämmelserna omlokalradio inordnas i radio- och TV-lagen. Reglernaom koncessionsavgifter för radio införs i lagen omkoncessionsavgift för TV. I huvudsak föreslås attsamma reglering skall vara tillämplig för sändningaroavsett om analog eller digital utsändningsteknikanvänds.Utskottets bedömningUtskottet finner inte skäl att nu frångå sintidigare bedömning när det gäller grundläggandeprinciper och former för programföretags verksamhetoch avstyrker därför motion K323 yrkandena 1-3 (m).Vidare noterar utskottet att de frågor som tas uppi motion T220 yrkande 6 (m) är under utredning iKonvergensutredningen. Utredningens förslag kommerinom kort att överlämnas till regeringen och sedanbli föremål för beredning i Regeringskansliet.Utskottet anser att detta beredningsarbete böravvaktas och avstyrker därför motionen i berörd del.MedieägandetMotionenI motion 1998/99:K323 av Per m.fl. (m) anförsatt regionala medieföretag skall ges möjlighet attagera inom alla distributionsformer för att öppnamöjligheter att skapa och vidmakthållakonkurrenskraftiga företag. att äga radiostationer skall därföravskaffas. Vad som anförts om ägarbegränsningar börges regeringen till känna (yrkande 4).BakgrundGällande reglerEnligt 3 kap. 4 § radio- och TV-lagen (1966:844) kanvillkor för sändningstillstånd innebära attägarförhållandena och inflytandet i ett företag somerhåller tillståndet inte får förändras mer än ibegränsad omfattning.I 4 kap. 3 § radio- och TV-lagen finns ocksåbestämmelser om att tillstånd att sända närradioendast kan ges till vissa juridiska personer.Vidare sägs i 4 kap. 6 § samma lag att ett tillståndatt sända närradio inte får ges till någon som hartillstånd att sända lokalradio eller digitalljudradio.Enligt 6 § lokalradiolagen (1993:120) kan intestaten, landsting, kommuner eller programföretag medtillstånd enligt 2 kap. 2 § radio- och TV-lagen,vare sig direkt eller genom företag i vilket ettsådant organ på grund av aktie- eller andelsinnehavhar ett bestämmande inflytande, få tillstånd attsända lokalradio.Vidare sägs i 7 § samma lag att tillstånd inte fårges till1. någon som ger ut dagstidning,2. någon som på grund av aktie- eller andelsinnehaveller avtal ensam har ett bestämmande inflytandeöver ett företag som ger ut en dagstidning eller3. företag i vilket någon som avses i 1 eller 2ensam har ett bestämmande inflytande.Kommittén om lagstiftning om mediekoncentrationDen beslutade regeringen atttillkalla en kommitté med parlamentariskt inslag.Kommittén har haft som uppgift att lägga framförslag till lagstiftning för att slå vakt ommångfalden i svenska medier och motverka sådan ägar-och maktkoncentration inom massmedierna som kanskada ett fritt och brett meningsutbyte och en frioch allsidig upplysning. Kommittén skulle enligtdirektiven hålla sig underrättad om det arbete sompågår inom med att utarbeta förslagtill begränsningar av ägande eller inflytande inommassmedierna.Kommittén, som antagit namnetMediekoncentrationskommittén, avslutade i februari1999 sitt uppdrag och har överlämnat betänkandetYttrandefriheten och konkurrensen, Förslag tillmediekoncentrationslag m.m. (SOU 1999:30) tillregeringen. I betänkandet anför kommittén bl.a. atten lagstiftning är nödvändig om man på en gång villundanröja nuvarande rättsosäkerhet och hålla en vissberedskap för att möta en utveckling som skullekunna innebära ett allvarligt hot mot konkurrensen,mångfalden och den praktiska möjligheten att utövayttrandefriheten. Härtill kommer enligt kommitténatt utvecklingen inom EU kan tänkas göralagstiftning ofrånkomlig. Kommittén pekar på attäven i en nyligen antagen rekommendationhar förordat att medlemsstaterna vidtarlagstiftningsåtgärder i detta syfte i den mån detinte redan har skett. Kommittén föreslår att ensärskild lag - en mediekoncentrationslag - börinföras vid sidan av konkurrenslagen.Tidigare riksdagsbehandlingUnder föregående behandlade utskottet enmotion (m) med likalydande innehåll som den nuaktuella (bet. 1997/98:KU16). Utskottet avstyrktemotionen med motiveringen att det saknades anledningatt göra ett tillkännagivande till regeringen om attavskaffa regler om begränsningar av medieföretagsägande.Utskottets bedömningUtskottet anser alltjämt att det saknas skäl förriksdagen att vidta någon åtgärd när det gäller attavskaffa regler om ägarbegränsningar och avstyrkerdärför motion K323 yrkande 4 (m). Därutöver noterarutskottet att kommittén om lagstiftning ommediekoncentration har avlämnat sittbetänkande. Betänkandet kommer att bli föremål försedvanlig beredning i Regeringskansliet.Digital TVMotionernaI motion 1998/99:K231 av m.fl. (fp)framhålls att det inte är någon politisk fråga attTV digitaliseras och kommer att sändas digitalt iolika former. Konkurrensen är hård och TV-branschenkommer enligt motionärerna säkert att lyssna påkonsumentintresset. Motionärerna anser att det valstaten gör av vilka företag som skall få användamarknätet för TV och IT-tjänster skall ske efterekonomisk betalningsvilja och inte genom politisktgodtycke. Vad som i motionen anförts om politikernasstyrning av utvecklingen av digital TV bör gesregeringen till känna (yrkande 16).I motion 1998/99:K282 av () anförsatt ett exempel på regeringens vilja att styra IT-utvecklingen är hanteringen av marknätet för digitalTV. Motionären påpekar att regeringen väljer attsatsa på en teknik med liten kapacitet som endastlämpar sig för envägskommunikation och som dessutomlägger beslag på frekvens som behövs till annat.Enligt motionären springer den tekniska utvecklingennu förbi regeringen. Vad som anförts om marknätetför digital TV bör ges regeringen till känna(yrkande 1).I motion 1998/99:K323 av Per m.fl. (m) anförsatt valet av den markbundna digitala TV-teknikenbegränsar den möjliga mångfalden, leder till statligkontroll över vem som skall få sända, kostar merutan att kunna erbjuda vare sig interaktivitet ellerdatakommunikation samt motverkar deninformationstekniska utvecklingen. Staten bör enligtmotionärerna i stället bereda utrymme och gynsammavillkor för en snabb och omfattande digitaliseringliksom för en utbyggand av den informationstekniskainfrastrukturen på marknadens villkor. Vad somanförts om markbundna digitala TV-sändningar bör gesregeringen till känna (yrkande 5).I motion 1998/99:K328 av och () anförs att ytterligarefrekvensutrymme för digitala markbundna TV-sändningar bör ställas till tittarnas och TV-företagens förfogande. Enligt motionärerna börstaten utforma nya principer för fördelningen avtillstånden. Utrymmet för politiskt godtycke börminimeras. Detta bör ges regeringen till känna(yrkande 13).I motion 1998/99:T220 av m.fl. (m)anförs att tidigare beslut att bygga ettdigitalt mark-TV-nät leder in i en teknologiskåtervändsgränd. Det innebär dessutom en felaktiganvändning av det begränsade frekvensutrymmet ietern som det leder till att man etablerarännu ett statskontrollerat distributionsmonopol.Enligt motionärerna bör utbyggnaden av det digitalamark-TV-nätet stoppas och dettillgängliga frekvensutrymmet användas på ettsamhällsekonomiskt bättre sätt. Motionärernahemställer att beslutar avbrytautbyggnaden av det digitala marknätet i enlighet medvad som anförts i motionen (yrkande 9).BakgrundAllmäntRegeringen föreslog (prop. 1996/97:67)att digital marksänd TV skulle införas i flera stegmed möjlighet för staten att successivt ta ställningtill om och på vilket sätt verksamheten skallfortsätta. I en första etapp skulle sändningarinledas på ett begränsat antal orter i Sverige.Kärnan i verksamheten skulle vara digitalamarksändningar av TV, men även andradistributionsformer borde prövas. Det skulleeftersträvas att flera av varandra oberoendeprogramföretag deltog. En grundläggandeförutsättning för en utbyggnad var enligt regeringenatt de digitala marksändningarna bedöms ha ekonomiskbärkraft. Härvid skall utgångspunkten vara att eneventuell fortsatt utbyggnad skall finansieras avmedverkande företag och utan statliga bidrag ellersubventioner.Riksdagen godkände regeringens förslag (bet.1996/97:KU17, rskr. 1996/97:178).Regeringen fastställde genom beslut den 13 november1997 områden och sändningsutrymme m.m. för marksänddigital TV. Områdena utgörs av medMälardalen och , norra , södraoch nordöstra , med omnejd samtSundsvall och med omnejd. Enligt beslutetskall i varje sändningsområde två frekvenskanalerupplåtas för digitala TV-sändningar.Vidare beslutade regeringen omen förordning (1997:894) om marksänd digital TV.Förordningen innehåller föreskrifter som skalltillämpas vid annonsering och handläggning avansökningar om tillstånd för digitala TV-sändningar.Regeringen beslutade därutöver den 13 november 1997att tillkalla en parlamentarisk kommitté med uppdragatt följa och utvärdera de markbundna digitala TV-sändningarna under den första etappen (dir.1997:134). Kommittén skall medverka vid urvalet avprogramföretag för de digitala TV-sändningarna genomatt yttra sig till Radio- och övertillståndsansökningar. Kommittén skall följaverksamheten med digital marksänd TV och fortlöpanderapportera sina iakttagelser till regeringen. Vidbehov skall kommittén ta initiativ till förslag tillförändringar av t.ex. de regler som gäller förverksamheten. Kommittén skall lägga fram minst tvåutvärderingsrapporter. Slutrapporten skall läggasfram före utgången av den förstatillståndsperioden, såvitt kan bedömas före utgångenav oktober 2001.Under sommaren 1998 överlämnade regeringen enproposition till med förslag om ändringari radio- och TV-lagen som hade samband medinförandet av digitala TV-sändningar (prop.1997/98:184). Ändringarna avsåg att bestämmelsernaom skyldighet att vidarebefordra TV-sändningar ikabelnät ändras till att avse högst tre program frånde tillståndshavare vars verksamhet finansieras medTV-avgiftsmedel samt högst ett program från andratillståndshavare. Vidare föreslogs att ettprogramföretag skall kunna få mer än ettsändningstillstånd och att teknisk samverkan medandra tillståndshavare skall kunna utgöra villkorför sändningstillstånd.Riksdagen har antagit förslagen till ändringar iradio- och TV-lagen (bet. 1998/99:KU13, rskr.1998/99:100). Ändringarna trädde i kraft den 1februari 1999.Regeringen beslutade att meddelatillstånd att sända television med digitalsändningsteknik till , Kanal , , i ,Televisionsaktiebolaget , , ochLandskrona Vision AB.Samma dag beslutade regeringen att kompletterasändningstillstånden för ,och med en rättatt sända television med digital sändningsteknik.Sändningstillstånden innebär en rätt att sända isamtliga områden med två undantag. får sända i norra ochLandskrona får sända i södra och nordöstraSkåne.Vidare innehåller sändningstillståndet för villkor om att de regionala programmenskall sändas i samtliga områden som omfattas avtillståndet. I sändningstillståndet för angessom villkor att regionala program skall sändas,förutom i samma omfattning som gäller enligt TV 41996, i med och ,med omnejd samt och medomnejd.Enligt sändningstillstånden skulle vidaresändningarna inledas medett undantag. i skulle inledasina sändningar senast den 1 april 1999.Regeringen har beslutat attytterligare en frekvenskanal skall upplåtas fördigitala sändningar i de områden som anges iregeringens beslut . Medanledning av detta har sändningstillstånden för deaktuella bolagen ändrats. Ändringarna innebär bl.a.att sändningarna för samtliga bolag skulle inledassenast den 1 april 1999.Tidigare riksdagsbehandlingUnder föregående behandlade utskottetmotioner (m) som behandlade frågor om digitalmarksänd TV (bet. 1997/98:KU16). Utskottet anfördeatt en utgångspunkt för ställningstagandevåren 1997 i fråga om digital marksänd TV vartillgängligheten. konstaterade isitt yttrande till (yttr.1996/97:KrU4y) att av den bofastabefolkningen kan ta emot marksändningar. Därutövererinrade kulturutskottet om att en infrastruktur iform av marksändningar för analog sändning redanfanns i landet och att dessa sändare kankompletteras med digital utrustning tillförhållandevis begränsad kostnad. Detta hindradedock inte att även andra distributionsformer kundeprövas vid sidan av de trådlösa sändningarna.Konstitutionsutskottet delade kulturutskottetsuppfattning och avstyrkte motionsyrkanden som vändesig mot planerna på ett markbundet stolpnät (bet.1996/97:KU17). Utskottet gjorde under föregåenderiksmöte samma bedömning och ville dessutom hänvisatill den uppföljning och utvärdering som skallgenomföras av den parlamentariska kommittén. Ienlighet med detta avstyrkte utskottet motionerna.Utskottets bedömningSom framgår av redogörelsen ovan är avsikten att dedigitala marksändningarna nu skall inledas.Utskottet finner inte anledning att göra ett ändratställningstagande när det gäller dessa sändningar.Det är alltjämt tillgängligheten som enligtutskottets mening är av avgörande betydelse när detgäller valet av distributionsform. Vidare anserutskottet, i likhet med vad som tidigare uttalats,att den uppföljning och utvärdering som skallgenomföras av den parlamentariska kommittén böravvaktas. Motionerna K231 yrkande 16 (fp), K282yrkande 1 (m), K323 yrkande 5 (m), K328 yrkande 13(fp) samt T220 yrkande 9 (m) avstyrks därför.Digital radioMotionenI motion 1998/99:K323 av Per m.fl. (m) anförsatt det krävs ett tillståndsförfarande liknande detsom tidigare gällde för den privata lokalradionunder den borgerliga regeringen för att den digitalaradion skall utvecklas. Enligt motionärerna krävsett auktionssystem och långvariga sändningstillståndför att ge det oberoende och den stabilitet somkrävs för att programbolag skall göra de storainvesteringar som behövs för att etablera en nysändningsteknik och ny marknad. Vad som anförts omregelverk för digital radio bör ges regeringen tillkänna (yrkande 14).BakgrundAllmäntVåren 1995 beslutade i enlighet medregeringens förslag (prop. 1994/95:170, bet.1994/95:KU47, rskr. 1994/95:369) att digitalaljudradiosändningar skulle påbörjas, men att dessainledningvis endast skulle få förekomma i ettbegränsat antal områden.Utredningen om den framtida kommersiella lokalradiongavs i uppdrag att som en del i sin analys övervägaom de förslag som ställt sig bakom i frågaom digitala ljudradiosändningar skall utvecklas.Utredaren skulle utvärdera tidigare arbete medtillstånd för digitala ljudradiosändningar.I sitt betänkande (SOU 1999:14) beskriverutredaren den nuvarande situationen för den digitalaljudradion. har tillstånd attsamtidigt sända sex program i den nationellafrekvensen och ett eller två i de regionalafrekvenserna. Därutöver har rätt attsända tilläggstjänster i den utsträckning som behövsför programverksamheten. Tillstånden för denationella sändningarna gäller till utgången av år2001. När det gäller de regionala sändningarnagäller tillståndet till dess att regeringen harfattat beslut om fördelning av överföringskapacitetmellan programföretag i den regionala frekvensen irespektive område. I de regionala frekvensblockenhar utrymme reserverats för tre till fyraprogramföretag med en kapacitet om 224 kbit/s.Sändningstillstånd har dock ännu inte delats ut.I redogörelsen sägs vidare att Radioinledde digitala sändningar över riksnätet redanhösten 1995. Det finns endast ettbegränsat antal mottagare ute i handeln.Utredaren är i sin utvärdering positiv när detgäller en fortsatt utbyggnad av den digitalaljudradion. Bedömningar görs också i fråga omurvalsförfarandet och Radio- och tidigarearbete med fördelning av tillstånden. Avslutandesynpunkter lämnas vidare när det gäller lyssnarnasanvändning av tekniken, krav på "svenska" program,tillståndsperioden, vem som skall disponerasändningsutrymmet och frågor om teknisk samverkan.I betänkandet föreslås en fortsatt utbyggnad av detdigitala nätet. Utbyggnaden bör ske med beaktande avefterfrågan. Tillståndshavarna skall ges möjlighetatt själva välja sin infrastruktur. Enligt utredarenär det angeläget att förutsättningarna redan frånbörjan är sådana att kraven på yttrandefrihet,tillgänglighet och mångfald tillgodoses.