bet · GN01KU6 · 1999-11-23 00:00:00 — kan man tänka sig att området förlagens tillämpning utvidgas till att omfatta ett störregeografiskt område under förutsättning att det visar sig attkunskaperna i samiska växer i andra områden och därmed gör detpraktiskt och ekonomiskt försvarbart att tillämpa sådana reglerdär.En samlad bedömning av var de flesta samisktalande inom dettraditionella samiska språkområdet kan antas vara bosatta ochvar myndigheterna har bästa förutsättningar att uppfyllarättigheterna medför att regeringen föreslår att de lagstadgaderättigheterna att använda samiska skall gälla i ,, och Kiruna.De skäl som ligger bakom denna avgränsning medför attutskottet inte kan föreslå någon utökning eller förändring avkommunerna. Utskottet vill dock erinra om att, vilket ocksåanges i propositionen, den enskilde skall ha rätt att väljavilken varietet av samiska som han eller hon vill använda vidsin kontakt med myndigheten samt att myndigheten vid sinamuntliga kontakter, så långt möjligt, bör använda sammavarietet av samiska som den enskilde. Även vid domstol har denenskilde rätt att använda den varietet som han eller hon begär.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna K3 yrkande 1, K9yrkande 2, K12 yrkande 1, K237 och K239 yrkande 1.Rätten att tala finska har av motsvarande skäl angivits tillGällivare, , , och . Med hänsyntill de avvägningar som ligger bakom valet av kommuner delarutskottet regeringens uppfattning även i denna del. Utskottetvill dock erinra om att det i propositionen anges att det iStockholmsområdet bor ett stort antal sverigefinnar samt attdet pågår satsningar inom vård och omsorg för sverigefinnarna iframför allt och . harockså flera finskspråkiga skolor. Regeringen ser det somangeläget att dessa insatser kan fortsätta. Med det anfördaavstyrker utskottet motion K11 yrkande 1.Utskottet har således inga invändningar mot de föreslagnaförvaltningsområdena i de två särskilda lagarna. Därvid noterasatt de nu framlagda lagförslagen innebär ett första steg. Enutvärdering av åtgärderna skall ske och områdena kan förändras.Ekonomiska konsekvenserUtskottet vill påpeka att i budgetpropositionen för budgetåret2000 föreslås att under utgiftsområde 8 Invandrare ochflyktingar, verksamhetsområde Minoritetspolitik, anvisas underanslaget C 1 Åtgärder för nationella minoriteter 8 miljonerkronor. Samma belopp beräknas för såväl 2001 som 2002.Av dessa medel avser statsbidrag tillkommunerna och och fördelas av iNorrbottens län med utgångspunkt i antalet invånare i kommunensom talar respektive språk samt med hänsyn till den verksamhetkommunerna och bedriver till stöd för dessagrupper. I budgetpropositionen anges att en uppföljning avkostnaderna bör göras så att fördelningen kan justeras följandeår om det behövs för att få en mer rättvis fördelning avbidraget. Härutöver avser åtgärder förinflytande och uppföljning. Av dessa skall gå tilllänsstyrelsen för hanteringen av bidragen samt till enarbetsgrupp vid som skall följa upp och utvärderade regionala åtgärderna.Utskottet avser att behandla anslagen inomutgiftsområde 8 i betänkande 1999/2000:SfU2.Stockholm den 21 oktober 1999På socialförsäkringsutskottets vägnarBerit AndnorI beslutet har deltagit: (), (),(), (), (),(), (), (), (), (), (),(), (), (), (), () och KalleLarsson (v).Avvikande meningar1. SverigefinnarBirgitta () anser att utskottets yttrande i denna delbort ha följande lydelse:Cirka en fjärdedel av de 450 000 sverigefinnar som omnämns ipropositionen är sådana som antingen själva är eller är barneller barnbarn till finländare med svenska som huvudspråk.Historiskt sett har finländare från båda språkgrupperna (finnaroch finlandssvenskar) alltid flyttat till , kulturen ärlikartad eller likadan oberoende av språket och i denfinlandssvenska identiteten ingår även, om än i starktvarierande grad, finska som ett andraspråk. Det är enligtutskottets mening rimligt att vid ratificeringen klart uttalaatt även finlandssvenskarna i anses ingå i densverigefinska eller hellre sverigefinländska minoriteten.Utskottet anser att bör tillstyrkamotion K11 yrkande 2.2. Regionala åtgärder, sydsamiskaRose-Marie Frebran och (båda kd) anser attutskottets yttrande i denna del bort ha följande lydelse:I propositionen föreslås att enskilda skall få lagstadgad rättatt i ett visst område använda samiska hos domstolar ochförvaltningsmyndigheter. Inte någon av de kommuner som ingår iområdet ligger inom det sydsamiska geografiska området. Detsydsamiska språket kommer därmed att försvagas och eventuelltförsvinna. Utskottet anser att förvaltningsområdet under enförsöksperiod bör utvidgas till att omfatta , Strömsundsoch kommuner. En utvärdering bör ske efterförsöksperiodens slut.Utskottet tillstyrker motionerna K3 yrkande 1 och K239 yrkande1.3. Regionala åtgärder, finskaBirgitta () anser att utskottets yttrande i denna delbort ha följande lydelse:I har det finska språket en livaktig historia underåtminstone fem sekler. Det finns därför starka skäl för att gefinska språket samma rättsliga ställning i Stockholmsregionensom i . Detta är viktigt för de rättigheter och denvälfärd som bör tillerkännas de flera tiotusentals finländaresom lever i regionen. Det är också viktigt för Stockholmsframtida roll i och för relationerna mellanSverige och . Den kompetens som krävs för att uppfyllakraven i minoritetsspråkskonventionen finns redan i regionen. kommuner i och som såönskar bör finska språket få ställning som territoriellt bundetspråk.Utskottet tillstyrker motion K11 yrkande 1.Särskilda yttranden1. Samerna som ursprungsfolkKerstin () anför:I detta yttrande uttalar socialförsäkringsutskottet enhälligtatt samerna är ursprungsbefolkning i och att dedärigenom har en särställning både gentemotmajoritetsbefolkningen och andra minoritetsgrupper.Miljöpartiet förutsätter att gör ettlika starkt uttalande vid behandlingen av motion MJ220 yrkande1.2. Regionala åtgärder, sydsamiskaUlla och (båda v) anför:Samerna är ursprungsbefolkning i och det är därförviktigt att så mycket som möjligt av deras språk och kultur kanfortleva. De regionala åtgärderna som föreslås i propositionenomfattar alla varieteter av samiska, och den som talarsydsamiska har således rätt att använda det språket i sinakontakter med förvaltningsmyndigheter när ärendet haranknytning det som kallas förvaltningsområdet. Sydsamiska talasi dag endast av några hundratal personer, vilka huvudsakligenär bosatta utanför förvaltningsområdet - i många fall iJämtland, dvs. långt utanför förvaltningsområdet. Viförutsätter att detta särskilt beaktas när åtgärdernautvärderas och att förvaltningsområdet då kan utökas.Socialutskottets yttrande1999/2000:SoU3yNationella minoriteter i SverigeTill konstitutionsutskottetKonstitutionsutskottet har beslutat beredasocialutskottet tillfälle att yttra sig över regeringensproposition /99:143 Nationella minoriteter i begränsar yttrandet till avsnitten 7.5Förskoleverksamhet och äldreomsorg och 8.5 Äldreomsorg samttill motionerna K5 (s), K12 (fp) yrkande 2 delvis och K353 (v)yrkande 6.SocialutskottetPropositionens huvudsakliga innehållI propositionen lämnas förslag till åtgärder som behövs för attSverige skall kunna ratificera ramkonvention omskydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan omlandsdels- eller minoritetsspråk. Det innebär att Sverigesnationella minoriteter och deras språk erkänns samt attminoritetsspråken ges det stöd som behövs för att de skallhållas levande.De grupper som enligt regeringens förslag utgör nationellaminoriteter är samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer ochjudar. Minoritetsspråken är samiska, finska, meänkieli(tornedalsfinska), chib och jiddisch. Av dessa harsamiska, finska och meänkieli en historisk geografisk bas,vilket innebär krav på mer långtgående åtgärder till stöd fördessa språk.Lagförslag läggs fram som ger enskilda rätt att användasamiska, finska och meänkieli hos domstolar ochförvaltningsmyndigheter med verksamhet i de geografiska områdendär språken använts av hävd och fortfarande används itillräcklig utsträckning. Förslagen innebär också rätt att idessa områden få förskoleverksamhet och äldreomsorg helt ellerdelvis på dessa språk. För samiska föreslås området omfattaArjeplogs, , och kommuner och förfinska och meänkieli , , , ochÖvertorneå kommuner.Regeringen redovisar i propositionen också rikstäckandeåtgärder som regeringen avser att vidta för att stödja denationella minoriteterna ochminoritetsspråken. Det gäller utbildningsfrågor,kulturverksamhet, massmedierna, arkivfrågor, äldreomsorg,översättning av vissa författningar, inflytande och samarbeteöver nationsgränserna.Lagarna föreslås träda i kraft den 1 april 2000.Regionala åtgärder - äldreomsorgPropositionenRegeringen föreslår att med förvaltningsområdet för samiskaskall avses , , och Kirunakommuner. Med förvaltningsområdet för finska och meänkieliavses , , , och Övertorneåkommuner.I minoritetsspråkskonventionens artikel 10.3 behandlas rättenatt få samhällsservice från förvaltningsmyndigheter pålandsdels- eller minoritetsspråk. För att nå upp tillkonventionens krav krävs att samiska, finska och meänkielianvänds inom förvaltningsområdena för samiska respektive finskaoch meänkieli i samhällsservice från förvaltningsmyndighetereller personer som handlar på deras uppdrag. Exempel påsamhällsservice som avses är enligt konventionskommentarenservice vid sjukhus, postbefordran, transporter ochelleveranser. I artikel 13.2c) behandlas ett närliggandeområde, nämligen rätten att bli bemött på landsdels- ellerminoritetsspråk vid institutioner som erbjuder social omsorg,såsom sjukhus, pensionärshem och vårdhem.Regeringen anser att det inte är möjligt attuppfylla kraven enligt dessa konventionsbestämmelser inom allaområden för statlig, landstingskommunal och serviceeller social omsorg. Kostnaderna skulle bli för höga och depraktiska problemen att genomföra sådana rättigheter för stora.Regeringen har mot denna bakgrund ansett att rätten att blibemött på samiska, finska och meänkieli i denna del av denoffentliga förvaltningen i ett första steg bör begränsas tillde områden där möjligheten att bli bemött på sitt eget språk ärmest angelägen och kan antas leda till det bästa stödet förspråkens bevarande. De områden regeringen har funnit vara mestangelägna är förskoleverksamhet och äldreomsorg.Enligt regeringen är det ofta de äldre som är de starkastespråkbärarna och bärare av kultur och traditioner. Det ärdärför viktigt för språkens och kulturens bevarande att deäldre som använder samiska, finska och meänkieli kan fortsättaatt göra detta. Därtill kommer den omständigheten att det inomäldreomsorgen har visat sig att äldre kan förlora kunskaperna idet sist inlärda språket men behåller kunskaperna i det förstinlärda språket. För denna generation kan följaktligen samiska,finska eller meänkieli vara det enda språk de kan kommuniceramed omgivningen på. Det är mot denna bakgrund enligtregeringen nödvändigt att kunna erbjuda äldreomsorg på samiska,finska och meänkieli för dem som har dessa språk som modersmål.Regeringen föreslår därför att kommunerna i respektiveförvaltningsområde åläggs en skyldighet att erbjuda äldreomsorgdär hela eller i vart fall delar av verksamheten bedrivs påsamiska, finska respektive meänkieli.Regeringen anför vidare att ett mycket viktigt inslag iäldreomsorgen är att eftersträva att en användning av samiska,finska och meänkieli förenas med en respekt för den samiska,finska och tornedalska kulturen och traditionerna så att deäldre kan få ett bemötande som så mycket som möjligt liknar detde varit vana vid när det gäller språk, kultur och traditioner.Äldreomsorg med sådana inslag förekommer redan permanent ellerpå försök i flera av de aktuella kommunerna. För att personaleninom äldreomsorgen i ökad utsträckning skall ha möjlighet attbemöta äldre på samiska, finska och meänkieli kan kommunenbehöva bereda personalen fortbildning i samiska, finska ochmeänkieli. Sådan fortbildning kan enligt regeringen bl.a.innehålla utbildning i samisk och tornedalsk historia ochtraditioner.Regeringen föreslår att kommunerna och landstingen tillförssex avseende bl.a. förslaget idetta avsnitt.Rikstäckande åtgärder - äldreomsorgPropositionenRegeringen anför att det av minoritetsspråkskonventionensartikel 13.2c) följer att en stat i den utsträckning deoffentliga myndigheterna är behöriga skall tillse att det isocial omsorg vid institutioner såsom sjukhus och särskildaboendeformer för äldre erbjuds möjlighet till vård ochbehandling på landsdels- eller minoritetsspråk. Vidare anförsatt regeringens förslag i propositionens avsnitt 7.5Förskoleverksamhet och äldreomsorg innebär att delvisuppfyller denna punkt när det gäller äldreomsorg iförvaltningsområdena för samiska respektive finska ochmeänkieli.Regeringen anför vidare att kommunerna skall kunna erbjudaalla medborgare en god äldrevård. I vissa fall innebär det attvården för att den skall nå önskat resultat bör ske på detmodersmål som individen i fråga talar. Därtill kommer denomständigheten att det har visat sig att äldre kan förlorakunskaperna i det sist inlärda språket men behåller kunskapernai det först inlärda språket.Det finns dock enligt regeringen vissa svårigheter med atterbjuda alla äldre som så önskar vård på deras modersmål. Delssaknas det ofta tvåspråkig personal, dels kan det innebärastora kostnader när det gäller mindre grupper.Den finskspråkiga minoriteten är den största minoriteten iSverige. Sverigefinnarna bor relativt koncentrerat till vissaorter i landet och utgör ett sådant antal att det enligtregeringens mening borde finnas goda möjligheter att erbjudafinsktalande äldreomsorg till en inte alltför stor kostnad.Dessutom är situationen sådan att det inom kanförväntas finnas ett stort antal äldre finsktalande som är ibehov av äldreomsorg. I kommuner som har en stor andelfinsktalande borde verksamheten t.ex. kunna omorganiseras såatt finskspråkig personal förs samman med finskspråkigavårdbehövande. Regeringen påpekar att fr.o.m. den 1 januari1998 har finsktalande äldre, i likhet med andra äldre sombosätter sig i en annan kommun, en lagstadgad rätt att i denkommunen ansöka om hjälp i hemmet och särskilt boende m.m. (6 h§ socialtjänstlagen). En sådan ansökan skall behandlas som omden enskilde var bosatt i inflyttningskommunen. Denna åtgärdkan bidra till att äldre finsktalande får bättre möjligheteratt få äldreomsorg på sitt språk om de så önskar.Under år 1994 till 1996 genomförde tillsammansmed finska föreningar i landet ett projekt bl.a. för att förmåde kommuner där många äldre finsktalande är bosatta attorganisera äldreomsorgen så att finsktalande äldre kunde fåvård och omsorg av finsktalande personal. Av ett trettiotaltillfrågade kommuner med stor andel finsktalande äldregenomförde tre kommuner projekt för att anpassa äldreomsorgenefter de äldre finsktalandes behov, nämligen , ochFagersta kommuner. Resultatet av projekten i dessa kommuner harvarit positivt och har redovisats i engångstidningen , somen del av invandrarprojekt. Projektet liggerväl i linje med minoritetsspråkskonventionens krav när detgäller att erbjuda äldreomsorg för dem som använder ettlandsdels- eller minoritetsspråk på det egna språket. Det ärmot denna bakgrund otillfredsställande att så få kommunerdeltagit i projektet. Tidigare undersökningar frånSocialstyrelsen har visat att många kommuner anser att detskulle bli kostsamt att organisera äldreomsorgen så attfinsktalande får möjlighet att få vård och omsorg avfinsktalande personal. har dock redovisat enannan uppfattning och påpekat att kostnaden för enomorganisering av äldreomsorgen kan kompenseras av attkostnader för anlitande av tolk helt försvinner om kommunerna istället för enspråkig personal använder personal som både kansvenska och finska. Det har också i vissa fall visat sig attfinsktalande äldre har behövt mindre vård och omsorg som enföljd av att de har blivit bemötta av personal som behärskarderas eget språk.I syfte att ge olika exempel på äldreomsorg som tar hänsyntill önskemål från finsktalande äldre avser regeringen att geSocialstyrelsen i uppdrag att inom befintliga ramar kartläggaäldreomsorgen för finsktalande i kommuner med ett stort antaläldre som använder finska. Inom ramen för en sådan kartläggningkan också erfarenheter från tidigare projekttas till vara.MotionerI motion K5 av m.fl. (s) yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omäldreomsorg på finska. Motionärerna anför bl.a. att det /99 bodde 37 295 ålders-pensionärer med finsktursprung i . Av dem bor den största delen utanför de femkommuner i där regeringen föreslår att kommunenåläggs en skyldighet att erbjuda äldreomsorg bl.a. på finska.Det har visat sig i vissa fall att finsktalande äldre harbehövt mindre vård och omsorg som en följd av att de blivitbemötta av personal som talar deras språk. Det ökande antaletsverigefinnar behöver en utbyggd finskspråkigservice inom äldreomsorgen. Den kommunalasjälvbestämmanderätten och kommunernas ekonomiska svårigheterhar lett till försämringar och ökad ojämlikhet när det gällerolika former av finskspråkig samhällsservice. Enligtmotionärerna bör därför poängteras att det åvilar kommunernaatt tillse att kommunmedborgarna får den omsorg de har rätt attkräva.I motion K12 av m.fl. (fp) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom rikstäckande åtgärder när det gäller äldreomsorg (yrkande 2delvis). Motionärerna anför att det är oroande attpropositionen inte tar upp de rikstäckande åtgärder gällandeäldreomsorg som behandlades i Minoritetsspråkskommitténsutredning. Förslagen bör tas upp till förnyad bedömning ochkostnadsberäkning.I motion K353 av och (båda v) från denallmänna motionstiden yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om äldreomsorgen(yrkande 6). Motionärerna anför bl.a. att alla äldre människorsom tillhör någon av de nationella minoriteterna behöver gesmöjlighet att få äldreomsorg med personal som kan derasmodersmål där så är praktiskt möjligt. Staten bör stödjainitiativ med direktiv och riktade resurser för att startaförsöksverksamhet för minoriteter i områden utanför de särskiltangivna förvaltningsområdena. Exempel på sådana områden ärKrokoms, och kommuner. Beträffande romer,sverigefinnar och judar anför motionärerna att det är positivtmed försöksverksamhet där det kan finnas ett behov och där detär praktiskt genomförbart.Tidigare behandling m.m.Frågor om äldre invandrare har behandlats av utskottet vidflera tillfällen. I betänkande 1997/98:SoU24 Nationellhandlingsplan för äldrepolitiken betonade utskottet i sambandmed behandlingen av frågan om personalförsörjning inomäldreomsorgen att det är angeläget att uppmärksamma attalltfler av våra äldre har annat modersmål än svenska och attflerspråkighet därför bör ses som en merit. Vidare anfördeutskottet att kulturkompetens bör kunna ingå i utbildningar ochfortbildning. I betänkande 1998/99:SoU7 Äldrepolitiken påtaladeutskottet bl.a. att i direktiven för Äldreberedningen nämns detökande antalet äldre med utländsk bakgrund och att beredningenbör beakta de konsekvenser detta kan medföra. Utskottet anfördevidare att gett rekommendationer om hurkommunerna kan arbeta aktivt med dessa frågor genom uppsökandeverksamhet och kartläggning av behoven och att tillgång tillvård och omsorg på hemspråket måste utvecklas.Sammanfattningsvis konstaterade utskottet att det pågår ettaktivt utvecklingsarbete inom området och att någottillkännagivande inte behövdes med anledning av de aktuellamotionerna.Äldreberedningen skall ha slutfört sitt arbete senast den 1 maj2003.Riksdagen fattade under föregående beslut om medel förförsöksverksamheter med uppsökande verksamhet bland äldre(prop. 1998/99:1, bet. 1998/99:SoU1, rskr. 1998/99:104).Minoritetsspråkskommittén föreslog i betänkandet Steg mot enminoritetspolitik konvention om historiskaminoritetsspråk (SOU 1997:192) att samisktalande respektivefinsktalande äldre i de kommuner där det finns tillräckligtmånga äldre som använder samiska respektive finska skall ges enlagfäst rätt att få hela eller delar av den äldreomsorg somerbjuds i kommunerna av personal som behärskar dessa språk.Innan ett lagförslag utarbetades med denna innebörd borde dockenligt kommittén en översyn göras av i vilka kommuner det finnstillräckligt många äldre som använder samiska respektive finskaoch som är i behov av äldreomsorg samt vilka resurser som finnsi dessa kommuner när det gäller personal som behärskar dessaspråk.Socialutskottets bedömningUtskottet delar inställningen i motionerna om vikten av att deäldre som så önskar bör erbjudas vård och omsorg av personalsom talar deras modersmål. Äldre är ofta de starkastespråkbärarna och även bärare av kultur och traditioner. Inomäldreomsorgen har det vidare visat sig att äldre kan förlorakunskaperna i det sist inlärda språket men behålla kunskapernai det först inlärda språket. Detta talar för att äldreomsorg imöjligaste mån bör erbjudas på de äldres modersmål.Kommunerna skall kunna erbjuda alla medborgare en godäldrevård. Detta kan i vissa fall innebära att vården - för attden skall nå önskat resultat - bör ske på det modersmål somindividen i fråga talar. Det finns dock vissa svårigheter medatt erbjuda alla äldre som så önskar vård på deras modersmål.Dels saknas det ofta tvåspråkig personal, dels kan det innebärastora kostnader när det gäller mindre grupper.Enligt utskottets uppfattning är regeringens förslag att varjekommun i de s.k. förvaltningsområdena skall erbjuda den sombegär det möjlighet att få hela eller delar av den service somerbjuds inom ramen för äldreomsorgen av personal som behärskarsamiska, finska respektive meänkieli väl avvägt. Utskottet villdock understryka att det även i kommuner utanförförvaltningsområdena kan finnas behov av särskilda insatser föräldre som har annat modersmål än svenska. I detta sammanhangvill utskottet också erinra om att regeringen ibudgetpropositionen för (prop. 1999/2000:1) föreslagitatt anslås som ett särskilt stimulansbidragför försöksverksamheter i kommuner och landsting som syftartill utveckling och nytänkande inom vård-, omsorgs- ochserviceverksamheter för äldre. Regeringen fattade under våren1999 beslut om försöksverksamheter med bl.a. uppsökandeverksamhet.Vad särskilt gäller den finskspråkiga minoriteten kankonstateras att den är den största minoriteten i . Somregeringen anfört bor sverigefinnarna relativt koncentrerattill vissa orter i landet och utgör ett sådant antal att detborde finnas goda möjligheter att erbjuda äldreomsorg på finskatill en inte alltför stor kostnad. Dessutom är situationensådan att det inom kan förväntas finnas ett stortantal äldre finsktalande som är i behov av äldreomsorg.Utskottet ser därför positivt på att regeringen avser att geSocialstyrelsen i uppdrag att kartlägga äldreomsorgen förfinsktalande i kommuner med ett stort antal äldre som använderfinska.Sammanfattningsvis instämmer utskottet sålunda till stor del ivad motionärerna anfört. Utskottet anser med hänsyn till vadovan anförts dock inte att något tillkännagivande bör föreslås.Motionerna K5 (s), K12 (fp) yrkande 2 delvis och K353 (v)yrkande 6 bör därför avstyrkas i den mån de inte ansestillgodosedda med det anförda.Stockholm den 21 oktober 1999På socialutskottets vägnarIngrid BurmanI beslutet har deltagit: (), ChrisHeister (m), (), MargaretaIsraelsson (s), (), ChatrinePålsson (kd), (), (),(), (),Elisebeht (), (), LarsGustafsson (kd), (),(), () och KerstinHeinemann (fp).Kulturutskottets yttrande1999/2000:KrU2yNationella minoriteter i SverigeTill konstitutionsutskottetKonstitutionsutskottet har beslutat attbereda kulturutskottet tillfälle att yttra sig över proposition1998/99:143 Nationella minoriteter i i de delar somberör kulturutskottets beredningsområde jämte eventuellamotioner.Kulturutskottet yttrar sig i det följande över propositionen ivad avser avsnitten 8.1.3 Folkbildning, 8.2 Kulturverksamhet,8.3.1 Radio och TV samt 8.4 Arkivfrågor jämte motionerna1999/2000:K4, K7 och K10 yrkande 3, väckta med anledning avpropositionen.