bet · GN01SfU1 · 1999-11-25 00:00:00 — Det är aldrig en sak som ensam är orsak.Nu skall man var försiktig när man tolkar åtminstone populärvetensbeskrivningar av ärftlighet. mäter man den genom att man frsläkthistorien, dvs. hur vanligt är det med hjärtinfarkt i din släkt och blnärmaste släktingar? Då får man en mängd andra saker med i variablerna än genefår med uppfostran och det sociala arvet osv. Det innebär att man måste vara fnär man tolkar storleken på detta. Men det har stor betydelse inom alla områdenLennart : Ja, det finns en rehabiliteringsförsäkring. Den är ingehöjdare för det försäkringsbolaget.Gustaf von ställde en fråga om incitament när det gäller rehabiliteritror att det är kärnfrågan . Medicinsk rehabilitering skall betalandstingen. Det görs inte förrän ganska sent i förloppet. Alla sjukdominitialt ett medicinskt problem, men där saknas det ekonomiska incitamendet finns akutplatser; sjukvården kostar ändå.I dag ser försäkringskassorna oftast rehabilitering som en kostnad; nu pratfritt ur hjärtat. Den enskilde rehabiliteringshandläggaren har en viss summa pefördela och köpa rehabiliteringstjänster för, men rehabilitering ses som enKostnaden för förtidspension och sjukskrivning tas ur en helt annan pott som inSocialförsäkringen är ju inte i ordets rätta bemärkelse en försäkring.jag att vi har en förklaring till problemet.Vice ordföranden: för det! Om inte någon ytterligare vill säga någotkonstatera att hela församlingen har varit lysande på att hålla tiden. Vi befiungefär där vi skulle befinna oss när frågorna och svaren i den här omgången v- det finns säkert många andra frågor och svar.Vi får från utskottets sida framföra vårt varma tack till er som har berättatprojektet, och övriga inbjudna gäster som har kommit hit, för de kunskaper somfått och det som vi har fått att fundera över.Tack skall ni ha!Deltagare vid utfrågningenHUR-projektetForskningsledaren , professor i personskadeprevention vidKarolinska InstitutetIrene , doktor i medicinsk vetenskap, InstitutetJan , doktor i medicinsk vetenskap vid i (numera Nathell), doktor i medicinsk vetenskap,InstitutetRiksförsäkringsverket:Eva HultinFörsäkringskasseförbundet:Göran GeirydRobert GranathUlf GabrieliiRolf LindbergHans GoineSocialstyrelsen:Hans FolkessonMaria FridolfBild 1 och 2Bild 3 och 4Bild 5 och 6Bild 7 och 8Bild 9 och 10Bild 11 och 12Bild 13 och 14Bild 15 och 16Bild 17 och 18Bild 19 och 20Bild 21 och 22Bild 23 och 24Bild 25 och 26Bild 27 och 28Bild 29 och 30Bild 31 och 32Bild 33 och 34Bild 35 och 36Bild 37 och 38Bild 39 och 40Bild 41 och 42Bild 43 och 44Bild 45 och 46Offentlig utfrågning om samverkan mellan försäkringskassa och arbetsmarknadsmynDatum: tisdagen den 2 november 1999Tid: 10.00(13.00Lokal: andrakammarsalenInbjudna deltagare: se bilagaJohnny (), ordförande i arbetsmarknadsutskottet: God morgon och välkoden utfrågning som arbetsmarknadsutskottet och socialförsäkringsutskottet igemensamt. Jag som hälsar välkommen heter och är ordföarbetsmarknadsutskottet. Bredvid mig sitter , som är ordfösocialförsäkringsutskottet. På var sin sida har vi våra kanslichefer, som skallhålla reda på oss här på podiet.Skälet till att vi har kallat till utfrågning om de här projekten är att deoerhört många gemensamma nämnare mellan socialförsäkringssidan, arbetsmarknadss- inte minst - kommunsidan. Vi vet att det finns ca 5 000 olika projeklandet med ca 70 000 deltagare. Många av dem som deltar är långtidsarbetslmånga har någon annan anledning för att vara med i projektet. Det gemensamma måatt vi som beslutsfattare och ni som jobbar ute i verkligheten på något sättfå de här människorna tillbaka till arbetsmarknaden igen, inte minst därför aoerhört stora ekonomiska resurser. Men den största och viktigaste anledningen,jag själv i varje fall, är att det finns människor som faller mellan stolsom inte mår bra därför att de inte vet vem de skall vända sig till. De profinns ute i landet har visat mycket bra resultat, och människor har kommarbetsmarknaden på annat sätt.Vi kommer att lägga upp utfrågningen så att företrädare för olika projekt inleredovisar sina synpunkter. Vi tycker att det är bäst att börja med verklighetesenare låter vi myndigheterna komma in. Därefter blir det allmän frågesutskottsledamöterna. Naturligtvis finns det möjlighet även för andra att ställaKl. 11.00 är det min avsikt att bryta för en kort paus.Än en gång, varmt välkomna hit!Conny Hante: Jag skall försöka att snabbt förklara en verksamhet som viSkaraborg. Vi bildade två enkla ideella föreningar. Den ena föreningen heter Dbruk för alla, den andra heter Möjligheternas sektor, bruk för alla.I föreningen Det finns bruk för alla ingår fyra kommuner. Där ingår landförsäkringskassan, arbetsförmedlingen, LO och näringslivet. Man kan säga att dsom jobbar med hälso- och/eller arbetsmarknadsfrågor är med i den föreningeandra föreningen har vi individer, framför allt de som är bidragsmottagaär dessa två föreningar som bildar bakgrunden till hela Bruk för alla.Vi sade väldigt tidigt att detta inte är något projekt. Det kan vara en utmäratt jobba i projekt, men vi valde att se detta som en process. Det skulle kunna ta väldigt många olika vägar. Då sade vi: Detprojekt, det är en process. Vi sade också att den förening där kommuner och andinte skulle styra vår verksamhet, utan de skulle skapa jordmån för att vi skullväxa vidare. Vi skall alltså gå till den föreningen när vi behöver pengarkunskap eller något annat.Vi sade att alla är välkomna till vår verksamhet, oavsett om man är 16 åpensionär. Alla är lika välkomna. Vi sade att personer som kommer till vår veoch vill ha någon sysselsättning eller ett arbete ska självavälja. Vi har i dolika verksamheter. Vi är mycket noga med att man väljer själv vad man vill görVi sade också att man skall kunna vara i Bruk för alla så länge man önskar.lämna oss väldigt fort, men man skall också kunna välja att vara kvar i verksastället för att gå hem. Vi sade: Varför inte förvandla bidrag till lön? Detpengar.Vi tittade också närmare på vad som är ett riktigt arbete. Vi tyckte att ettarbete kan vara när någon utför något som någon annan har behov av. Det är oriktigt arbete. Detta skapade någon form av speciell ideologi när vi startad1994.Vi har väldigt många olika målsättningar med vår verksamhet. Vissa skapar bättri vårt område. En del av våra verksamheter kan knoppa av, exempelvis för att stföretag. Vi skall samarbeta med hela samhället. Vi skall givetvis inte konkufelaktigt sätt.Samtidigt är vårt ledarskap väldigt viktigt. Sätter människan i centrum gör jmen det är väldigt långt från att sätta människan i centrum till att lämna ifsitt ledarskap, och det är helt nödvändigt för att man skall kunna bygga en veunderifrån.Någon ekonomi har vi egentligen aldrig haft. Vi har bara kunnat göra budsenaste året. Det är meningen att föreningen Det finns bruk för alla skall hjämed bl.a. pengar. Det har gjort att pengar kommer från väldigt många olikasamhället. De kommer från fonder, vi har fått EU-stöd och vikommuner, landsting, försäkringskassa, länsarbetsnämnd. Vi tar också in egnavår verksamhet, ca . Det gör att pengarna har kommväldigt många olika håll in i vår förening för att vi där skall skapa nya arbetDe olika verksamheter vi har är exempelvis en verkstad, hunddagis och något soÄventyrsresan. Vi jobbar med mindre barn som skall lära sig sin hembygd.exempelvis ut till en stenåldersgrav, och bakom graven sitter stenåldersfamilberättar för barnen hur jobbigt det är att bära stenarna och varför man gör dethjälpverksamhet i tre olika länder. Vi har föreningsservice. Vi hjälper förenolika sätt. Vi har turistverksamhet, m.m. Det är alltså en väldigt blandad verkVi har framför allt betonat att människor skall kunna varaverksamheten så länge de önskar. Det har vi jobbat med under de här fem åren.dessvärre fortfarande väldigt trögt. Vi har många lediga arbeten inom Bruk förkan ta emot ytterligare 300 personer ytterligare mycket snabbt, inom 14 dagarväldigt många personer, eftersom vi är fyra små kommuner.Samtidigt är det väldigt mycket folk som fortfarande går hemma på sinbidrag. Vi har väldigt många som vill komma till Bruk för alla för att arbeta,inte får. Det finns olika anledningar. En anledning är att om man går arbetkommer in i vår verksamhet på någon åtgärd skall man inte längre gå på akostnad, utan det är en annan del av samhället som tar över betalningen. Ärslut där går kostnadsproblemet inte att lösa för tillfället. Det gör att väldigår hemma som vill vara med i Bruk för alla, men inte kan det.Man sade väldigt tidigt att detta var intressant i forskningshänseende. Därförman en forskningsstation i som bedriver professionell forskning. De fmänniskors hälsa och har följt oss . Man har lagt fram tre-fyra rappoman har följt människor när de har varit hemma, när de har gått in i Bruk förnär de gått ifrån oss på olika sätt. Man har på så sätt kunnat få fram ehälsorapporter.Nu pågår också ett arbete om samhällsekonomiska effekter. Vi har sadetta måste vara lönsamt för samhället. Forskarna har bedrivit forskning, och rkommer att vara klar . Det finns lite material här utanför om debevisar i siffror det vi har trott , att vi går med vinst. Det är enoggrant gjord undersökning av 103 personer i vår verksamhet . Maatt samhället har tjänat ca på dessa personer. Vär också fördelade mellan kommuner, landsting, försäkringskassa m.fl. Den forskman som en första del har kommit fram till detta när det gäller ekonomin finnBruk för alla, utan den står fritt från oss.Den här verksamheten är annorlunda. Det är liksom inget arbetsmarknadsprojekt.inget fel att jobba i projekt, det har vi aldrig sagt, men vi äarbetsmarknadsprojekt, vi är inget socialprojekt. Vi är Bruk för alla. Samarbväldigt viktigt för oss. Om några parter inte längre vill vara med i samarbedrar sig ur finns inte Bruk för alla längre. Det är mycket möjligt att det kantill någon annan verksamhet, men Bruk för alla faller.Vi jobbar med en bit i taget . Vi vet inte vad som gäller . Så har vi levt . Våra anställningar av processledare haväldigt speciella. Den kortaste anställningstiden tror jag är . Men hehar vi kunnat ta oss fram.Samarbetet i samhället är alltså helt nödvändigt för att vi skall kunna exSamtidigt har styrelsen för Det finns bruk för alla också fungeratotraditionellt sätt. Där sitter kommunalråden och chefer från olika ställsamhället. Man har alltså olika regelsystem, men man har gått vikänt att man måste försöka klara av detta på något vis. Alla hjälper till förpersoner skall kunna komma i arbete.Detta är en rolig verksamhet. Den är givetvis spännande. Jag tycker attmakalöst bra. är det ett äventyr, som tyvärr kan ta slut väldigt forthaft ca 2 700 personer i vår verksamhet . Vi har stora förhoom att kunna driva verksamheten vidare med hjälp av samhällets olika parter. TaChristina : heter jag och är verkschef för . Det är den politiska nämnd som leder vårmed finansiell samordning i . kommun är en medelstor svenskmed sina 22 000 invånare. Jag skall dela med mig lite av de erfarenheter ochhar gjort i vårt förändringsarbete så här långt.Det är viktigt att betrakta detta som ett långsiktigt strategiskt utvecklingsdär kunskapen om invånarnas behov är utgångspunkten och tålamod och uthållighför det vi gör i vardagsarbetet. Tilliten till varandra och varandras kunsoerhört central.Vi har också, precis som , valt att inte prata om projekt. Vi tror natt det leder tanken fel. Projekt har alltid en början och ett slut, och vår erär också att man alltid får implementeringsproblem, även om projekten är alyckade. Därför pratar vi om långsiktigt, strategiskt förändringsarbete,förändrar i den takt som är möjlig i vardagsarbetet i . Det är det sgånger kräver vår tålmodighet.Vårt arbete i inleddes . Jag säger det också för att poängtera atthållit på , och att det tar tid. Då gjordes en gemensam kartläggsituationen i för de finspångsbor som valsade runt mellan myndighetsom hade flermyndighetskontakter, som hade en sammansatt problematik och som ratt hamna mellan stolarna. Denna förstudie, som vi kallar den, gav oss kunbehovet av att samordna våra resurser. Människors behov är inte adminiavgränsbara, som vi ofta vill göra dem till, utan vi behöver samlas frånmyndigheterna, med våra olika kompetenser, för att tillgodose dessa personersvård, behandling, rehabilitering, stödjande och stärkande insatser för eneller ingång på arbetsmarknaden. Målet är ju alltid arbete och egen försörjningförst då man kan leva ett fullt värdigt liv.Vi gjorde i samband med den här förstudien en ansökan till regeringen om att fmed finansiell samordning. Men vi ville redan då, 1995, ha arbetsförmedling,som fullvärdig part i vårt försök. Därför dröjde det innan vi slutligenom att få jobba enligt SOCSAM-lagstiftningen som den ser ut just . Vi filäget avtala med länsarbetsnämnden om ett samarbete med de övriga tre parterna.Vi har ett skarpt läge i vårt SOCSAM-försök och har fortsskaffa oss kunskap om invånarnas behov. Vi tror att det här har vaframgångsfaktor för oss. Vi började att skapa ett antal program och jobatt bygga kunskap gemensamt mellan myndigheterna, såväl på tjänstemannanivåansvariga politiker hos alla fyra samverkande myndigheter. Det handlar om akänna varandra. Men det handlar också om att lära känna varandras myndighregelverk, möjligheter och hinder för att sedan gemensamt kunna kliva vidutgångspunkt i invånarnas behov.Ett av de program som vi jobbade med och en del av 1998 handlångtidssjukskrivna personer , med eller utan arbete, i FKunskapen vi fick i det här programmet gav oss sedan underlag för vårbeställningar eller avtal med verksamheterna. Det handlade om atttvärprofessionella team som gemensamt gjorde individuella handlingsplanerpersoner som behövde vårt gemensamma stöd. Det handlade om att beta av en deldär det inte längre förelåg någon arbetslivsinriktad rehabilitering, men därinte hade fått läkarutlåtanden klara, där kassans handläggare inte hunnit skrivpensionsprövning osv. Vi avsatte en del resurser för att få rent på skrivbordetsäga.Vi beställde också av en genomgång av alla sjukfall som vara365 dagar för att få ännu mer kunskap om förbättringsåtgärder. Vi såg då hur losåg ut inom myndigheten och mellan och andra aktörer. Vi svar vi hade svagheter i rehabiliteringen som vi måste ändra för att kunna blmed rehabilitering i ett nytt sjukärende.I våra tvärprofessionella team insåg vi ganska snabbt att arbetsförmedlinoerhört central. En arbetsförmedlare med rehabiliteringsansvar jobbar nu eveckan på i . Detta har varit en framgångsfaktor förhar också som en del i den nationella utvärderingen djupdykt i brukarstudierkallar för . Där tittade vi särskilt på de långtidssjukskrivna kmed axel-, nack och ryggproblem. Vi insåg att det finns personer i Finspångvarit sjukskrivna upp till och i stort sett bara haft kontaktbehandlande läkare i primärvården. Detta föranledde oss att avsätta resurser fötill ett tvärprofessionellt team inne i primärvården, i primärvårdens innerstinte som projekt eller käcka aktiviteter utanför, utan verkligen i primärvårdfinns ett tvärprofessionellt team med en beteendevetare som samordallmänläkare ingår, en arbetsterapeut, en sjukgymnast och en rehabhandläggaförsäkringskassan. Det teamet gör en form av second opinion på alla ärepasserar sjukskrivningsdag 28, bara för att vi skall vara snabba i våra processÅterigen, detta är ett långsiktigt arbete. Vi bygger kunskap tillsammaninvånarnas behov som utgångspunkt, och vi går steg för steg vidare. Vi haattityder, värderingar, regelverk, utbildning osv. Det vi har lärt oss ärgäller att ta vara på vår kompetens och våra olika yrkesroller. Vi skall intedem, utan systematiskt och klokt använda dem och jobba tillsammans. Det är vikden enskilde är en tydlig ägare av sitt eget ärende, sin egen rehabilitering,vi andra samverkar tillsammans med honom eller henne med stödjande insatsersätt. Gemensamma handlingsplaner är ett nyckelord för oss.Vi har också lärt oss att det är viktigt att utgå från en försörjningsdelgäller den gemensamma handlingsplanen. Individen har ett grundläggande behoveta: Hur ser min försörjning ut, inte den närmaste månaden eller de närmamånaderna, utan lite mer långsiktigt? Det är först när försörjningen är tryggadär möjligt att gå vidare med aktiviteter. Där är vi noga med att sätta uppdelmål för vad som skall hända. Det är olika myndigheter som har ansvar över tdetta tydliggörs. För att nå hållbara resultat behöver vi långsiktigheten. Häflexibiliteten och samarbetet över gränserna. Det är inte säkert att den myndiansvarar för aktiviteterna i rehabiliteringen är den som står för försörjningDet är inte ovanligt att arbetsförmedlingen står för en aktivitet, medan försöfortfarande är socialbidrag. När vi 1999 har haft det kärvlönebidragsanställningar har vi ibland fått välja en försörjnirehabiliteringspenning eller socialbidrag under tiden.Vi har också gjort en djupdykning för att skaffa oss kunskapfinspångsbor som är arbetsföra men ändå inte anställbara. Under våvar det i 290 personer som vi tillsammans uppskattade inte är anstädagsläget. Vi har dessutom 60 personer som vi över huvud taget inte tror kommeen riktig anställning.När vi gjorde den här inventeringen samtalade vi mycket med de handläggare sohos de olika myndigheterna. Det ger oss också ytterligare underlag för vår kuatt det tvärprofessionella samarbetet behövs. Arbetsförmedlingen ger en bild apersonerna som står utanför arbetsmarknaden som naturligtvis präglas mycketarbetsmarknad som finns i . Man säger också att många apersonerna behöver rustas socialt för att vara gångbara.Socialtjänsten har en bild av att de här personerna egentligen bara saknarbete. Med lite kompetensutveckling är de gångbara på arbetsmarknaden. Vikänsla av att gärna överskattar individernas möjligheter. Nfråga kommer till rehabiliteringshandläggare tänker man irummet över huvud taget inte på om personen är anställbar. Vi jobbar med sjufriskt.Vi i har lärt oss att tänka även i termer av anställbarhet. Det äratt man redan när man drar i gång en tidig rehabilitering också har kunskapeverkligheten ser ut lite längre fram, så att man jämsides med en annan rehabiockså rustar för en ingång i eller tillbakagång till arbetsmarknaden.Vi såg också i att vi har mängder av aktiviteter. Men de matchade i väldigt låg utsträckning inbehov.Framför allt har vi sett att alla de personer i som stårarbetsmarknaden också behöver rustas teoretiskt. De behöver, i samband med förbarbetsträning, också kompetensutveckling utifrån individuella behov.Bo Könberg (): Båda inledningarna var mycket intressanta. Jag skulle vilja vmer, kanske framför allt från som - om jag uppfattat det rätt - inlekartläggningsarbete 1993 och som, som det väl formulerades, hade ett skarpt ljuli 1997. Kanske går det att tydligare säga något om resultaten.Är det fler som har fått jobb? Har man sparat pengar på verksamheten, sombedrivits ? Hur ser ni själva på utvärderingen? Även om ingen avkalla det här för ett projekt - och jag förstår varför - är ju meningen att detutvärderas för att vi skall kunna se om lagstiftning eller annat skall ändras,skall tillåtas i hela landet osv. Har ni uppfattat signalerna på central nivåen förlängning med innebär att ni skall göra en utvärdering någon gånvåren 2003?Ulla (): Jag håller med om att inläggen här varintressanta. Det är mycket spännande aktiviteter som pågår. Försörjningsstöindividen är viktigt, vilket från poängterIndividen skall inte behöva vänta medan han eller hon går på olika- a-kassan, socialbidrag osv. berättade du, , att man närpå arbetsmarknadspolitiska åtgärder fick socialbidrag. Det måste vara stor skilindividen på inkomstsidan då.Jag tycker att det ganska kraftigt poängteras i propositionen att individenkänna sig tryggad i sin försörjning . Man kan ju inte konsig på aktiviteter om man inte vet om man har någonstans att bo eller om manHur ser ni i och på försörjningsstödet, och hur ser ni i Fpå detta med hur försörjningen tryggas för dem som är med i Bruk för alla?Kerstin-Maria (): Jag har funderat på de personer som berä- personer som går hemma och som inte får komma in i Bruk för alla. Jag skullelite mer utvecklat hur det är med de här stötestenarna och om hur man jobbarför att de här människorna skall komma med i Bruk för alla. Det finns ju platspersoner till.Margareta (): Också jag tycker att det är mycket intressanta projehar tidigare i en hearing här i träffat på Bruk för alla. Tydligen foden här positiva utvecklingen.Jag har ett par frågor till båda inledningstalarna här: Var har svårigheterstörst mellan handläggarna på de olika myndigheterna? Har förankringen utåt i svarit besvärlig? Man behöver inte värdera detta, men jag undrar hur folkprojektet ser på det här nya sättet att arbeta och var svårigheterna funnits molika myndigheterna.Lennart Klockare (s): Även jag tycker att det är trevligt och intressant attmed här , och också jag har några frågor, bl.a. till som inledsade att man inte har haft pengar. Medel är naturligtvis en oerhört viktigsammanhanget. Men till detta skall läggas engagemanget, för utan engagemang bingenting och då gör pengarna heller inte någon nytta.Jag har funderat på det du sade om att ni tar in egna pengar till verksamhetkan tänka mig att det är utbildning, seminarier o.d. som det då är fråga om. Kadu kommentera vad som menas.Du säger att alla kommer till er och att det är en frivillig verksamhet. Jagatt det inte har varit fråga om att tvinga in människor i den här processendet skall finnas ett engagemang från den enskilde som drabbats av ohälsa elleandra skäl inte är arbetsför. Hur har man fångat upp de människorna? Ärhandläggarnivå i de olika organisationerna som de plockas? Och vad gör manengagera människor att komma med i detta? Det tycker jag nog är viktigt.Sedan gäller det den fråga som var inne på. Kulturen i deverksamheterna skiljer sig väldigt mycket åt. Åtminstone är det min uppfattnidetta varit en tillgång eller har det varit ett hinder? Hur har man i så faligenom arbetet med kulturskillnader och med det revirtänkande som kan existera?Christina : Våra erfarenheter så här långt när det gäller resuekonomi är följande. Vi har en gynnsam arbetsmarknad i Finspång.vi har i storleksordningen 350 personer som inte är anställbara har viutveckling. Vi har intedramatisk utveckling vad gäller sjukpenningkostnaderna som i riket i övrigt. Vslut kommer vi att ha ett ackumulerat positivt resultat på i storleksordnmiljoner kronor i fråga om vårt försök i . Vi har alltså en god ekonovi har gjort.Utvärderingen, uppfattar vi, kommer att ske , även om vi får fortsätutgången av . Vi poängterar alltid att det här är ett långsiktigt arbetedet tar ett tag innan vi ser resultat. Vår uppfattning lokalt i är docredan har goda resultat att utvärdera.Sedan till detta med förankringen i samhället mellan myndigheter och mellanpersoner. Då kan jag bara säga: Finspångborna undrar förvånat: Har ni intjobbat så här? Problemet har vi mellan handläggare i somliga frågorchefer i andra frågor och mellan politiker i åter andra frågor. Det finnsinmutade revir i detta arbete. Det beror alltså precis på var i utvecklingsarbevi befinner oss vilka som bevakar revir och gamla stenhus. Där är ingen bättsämre än någon annan.Sedan vet jag inte om jag är rätt person att svara på frågan om försörjningsKanske skall arbetsförmedlingschefen säga något om det.Viveca : Åtminstone har detta med människors försörjningcentral punkt för att vi skall lyckas med rehabiliteringen. Många har kommit tsom kanske har kvar på sin a-kassa och som behöver en ny period. Demest primära - alltså kanske inte att gå in i en mer långsiktig process srehabilitering är. Vi har hållit på länge och haft sexmånadersperioderkassadagar. När man har fått dem har det, tyvärr, ibland varit så att den eintresse för att gå in i rehabiliteringen varit ganska svalt. Man har ju hförsörjning tryggad i 300 nya dagar.För att nu lyckas jobbar vi tillsammans och gör först en handlingsplanekonomiska försörjningen; detta för att inte få konstiga avbrott.