bet · GM01TU9 · 1999-04-13 00:00:00 — Utskottet ser med oro på att den positivautvecklingen med ett kontinuerligt sjunkande antaldödade och svårt skadade i vägtrafiken under åren1993-1996 har brutits. Ett enigt utskott framhålleratt den s.k. nollvisionen ligger fast. Det betyderatt det långsiktiga målet för trafiksäkerhetsarbetetskall vara att ingen dödas eller skadas allvarligttill följd av trafikolyckor i vägtransportsystemetsamt att vägtransportsystemets funktion anpassastill de krav som följer av detta. En fortlöpandeminskning av antalet dödade och skadade i trafikenär därför ett krav som inte får efterges. Det ärenligt utskottet angeläget att regeringen nusärskilt uppmärksammar hur detta krav skall kunnauppfyllas. Utskottet säger sig också förutsätta attregeringen möjligt för redovisarsina ställningstaganden i fråga omtrafiksäkerhetsarbetets fortsatta inriktning.Utskottet framhåller vidare att vi behöver öka vårakunskaper om varför trafikolyckor inträffar. Isammanhanget erinras om att vägtrafiken saknarmotsvarighet till de inspektionsmyndigheter somfinns för järnvägstrafiken, sjöfarten ochluftfarten. Regeringen bör enligt utskottets meninglåta utreda inrättandet av en för vägtrafikenfristående vägtrafikinspektion - med uppgift att nå,och dela med sig av, en ökad kunskap omtrafikolyckornas orsaker - samt återkomma tillriksdagen med förslag därom. Detta bör, betonarutskotet, som sin mening ge regeringentill känna.I betänkandet behandlas också ett trettiotalmotionsyrkanden om trafiksäkerhet m.m. från denallmänna motionstiden . utbildnings- och behörighetsfrågor, fordons-och utrustningsfrågor, trafikföreskrifter, vägmärkenoch trafiksignaler. Vidare behandlas motions-yrkanden om bl.a. flyttning av övergivna fordon,uppgift om födelseland på de nya EU-körkorten ochåtgärder för att motverka missbruk av principen omstrikt betalningsansvar för en bils ägare i fråga omfelparkeringsavgift. Så sker i många fall med hänvisning tillpågående beredningsarbete.Motioner väckta /99:T202 av () och () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att försök medinternationella hastighetsbegränsningar börgenomföras i län.1998/99:T217 av m.fl. (mp) variyrkas5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om fysiska åtgärder ivägmiljön i trafiksäkerhetssyfte.1998/99:T220 av m.fl. (m) variyrkas23. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om förbättradtrafiksäkerhet.1998/99:T223 av m.fl. (kd) vari yrkas22. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om utvärdering ochomprövning av pedagogiken och metodiken förtrafiksäkerhetsarbetet,23. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om trafiksäkerhet,en mer differentierad skala förhastighetsbegränsningarna, högersväng vid rött ljussamt olika typer av varningsskyltar vid skolor,24. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om det kommunalatrafiksäkerhetsarbetet.1998/99:T403 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring avtrafikbestämmelser vid ljussignaler.1998/99:T404 av () och () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om atthastighetsbegränsningen på motorväg ochmotortrafikled bör höjas /tim.1998/99:T405 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändringar av den tillåtnahastigheten på våra vägar.1998/99:T406 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om god kvalitet påreflexmaterial för vägmärken i Sverige.1998/99:T409 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att nuvarande ålderskravför hjälm vid färd på moped sänks till att ocksåomfatta barn i lägre åldrar än vad som ärfallet.1998/99:T410 av () vari yrkasatt hos regeringen begär en skyndsamutredning av äldres körkortsinnehav i enlighet medvad som anförts i motionen.1998/99:T411 av () vari yrkas attriksdagen beslutar om sådan ändring i 128 §trafikkungörelsen (1972:603) samt 3 §trafikkungörelsen (1998:1276) att lagen tillförstexten: "att cyklist får medförapakethållarpassagerare förutsatt att dennepassagerare bär cykelhjälm".1998/99:T413 av Tom () och () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om attuppdra åt att göra rimliga förenklingar avreglerna för s.k. snömoped.1998/99:T415 av () variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om obligatoriskanvändning av cykelhjälm för barn.1998/99:T416 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av reglerna förbortforsling av övergivna fordon.1998/99:T417 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kravet påfödelseland i körkortet.1998/99:T418 av () och Lars-ErikLövdén (s) vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts omåtgärder mot obetalda felparkeringsavgifter.1998/99:T420 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbättrad kontroll avimportbilar.1998/99:T421 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om revidering ochförtydligande av lagen om flyttning av fordon ivissa fall.1998/99:T422 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om utbildning i sambandmed körkortsförnyelse,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om"körkortsfortbildningen".1998/99:T423 av () och AlfEriksson (s) vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts omhögre krav på körkortsutbildning för traktorförare.1998/99:T424 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om undantag från 21-årsgränsen i körkortslagen.1998/99:T425 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av lagstiftningför att säkerställa bruket av vinterdäck vid haltväglag vintertid.1998/99:T426 av m.fl. (m) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av åtgärderför att öka användningen av vinterdäck.1998/99:T427 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring avhastighetsbestämmelserna.1998/99:T428 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att kalenderår i ställetför födelsedag skall vara avgörande vidåldersbestämmelser när det gäller rätt att köramoped, motorcykel och personbil.1998/99:T430 av m.fl. (s) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om regler ommobiltelefonering under bilkörning.1998/99:T431 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om särskild utbildning förförare av utryckningsfordon.1998/99:K215 av () vari yrkas2. att hos regeringen begär förslag omnya nationalitetssymboler på bilarnasregistreringsskyltar i enlighet med vad som anförtsi motionen.1998/99:Sf608 av m.fl. (c) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om de nya körkorten.1998/99:Sk708 av () och () vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad imotionen anförts om regler förbusstrafik inom miljözonsområden. 1 ÄrendetI detta betänkande behandlar utskottet 33motionsyrkanden som väcktes och som främst gällersäkerhet i vägtrafiken.Den positiva utvecklingen med ett kontinuerligtsjunkande antal dödade och svårt skadade ivägtrafiken har brutits. Motden bakgrunden anordnade utskottet utfrågning med företrädare förNäringsdepartementet, , Statens väg- ochtransportforskningsinstitut och Rikspolisstyrelsen.Betänkandet inleds med ett avsnitt med rubrikenÖvergripande trafiksäkerhetsfrågor. Där lämnas början en relativt utförlig redogörelse förriksdagens beslut om den s.k.nollvisionen samt för vissa tidigare riksdagsbeslutav betydelse för trafiksäkerhetsarbetet. Enredogörelse för trafiksäkerhetsarbetetshittillsvarande inriktning följs av statistiskauppgifter om trafiksäkerhetsutvecklingen åren1987-1997. Därefter redogörs för ochregeringens syn på trafiksäkerhetsarbetets resultat,för regeringens uppdrag åt attomprioritera sitt trafiksäkerhetsarbete och förverkets lämnade redovisning av sittuppdrag. Efter ett referat av fyra motionsyrkandenom vissa övergripande trafiksäkerhetsfrågor avslutasdet första avsnittet av betänkandet med attutskottet redovisar sitt ställningstagande till deövergripande frågorna om trafiksäkerhet.Härefter behandlas de återstående motionsyrkandenai två huvudavsnitt: Trafiksäkerhet och Övrigafrågor. Till den förstnämnda kategorin hörUtbildnings- och behörighetsfrågor, Fordons- ochutrustningsfrågor samt , vägmärkenoch trafiksignaler. Till de övriga frågorna hörbl.a. flyttning av övergivna fordon, uppgift omfödelseland på de nya EU-körkorten, åtgärder föratt motverka missbruk av principen om striktbetalningsansvar för en bils ägare i fråga omfelparkeringsavgift samt påskyndande av förstakontrollbesiktning för direktimporterade bilar.2 Övergripande trafiksäkerhetsfrågor2.1 Riksdagsbeslut om mål förtrafiksäkerhetsarbetet m.m.I ett beslut (prop. 1981/82:81, bet. TU1981/82:26, rskr. 1981/82: 231) fastställderiksdagen följande mål för trafiksäkerhetsarbetet:- Det totala antalet dödade och skadade i trafikenskall fortlöpande minskas.- Risken att dödas och skadas i trafiken skallfortlöpande minskas för allatrafikantkategorier.- Risken att dödas och skadas i trafiken skallminskas i högre grad för deoskyddade trafikanterna än för de skyddade.Barnens problem skall särskiltbeaktas.År 1988 bekräftades de sålunda fastställda målen förtrafiksäkerhetsarbetet (prop. 1987/88:50 bil. 1,bet. 1987/88:TU16, rskr. 1987/88:201).År 1990 fastställde ett kvantitativt målför trafiksäkerhetsarbetet (prop. 1989/90:100 bil.8, bet. 1989/90:TU21, rskr. 1989/90:166). Målet varatt antalet personer som dog eller skadades itrafiken skulle vara minst ca 150-160respektive 3 500 lägre än (då 813 personerdödades, 5 869 skadades svårt och 16 969 skadadeslindrigt vid 17 207 polisrapporteradevägtrafikolyckor). sattes målet till ca200 färre dödade och ca 5 000 färre skadade än år1988.År 1992 beslutade attTrafiksäkerhetsverket skulle läggas ned vid utgångenav det året och att , vars huvuduppgift äratt svara för statens väghållning, skulle fullgöraTrafiksäkerhetsverkets uppgifter fr.o.m. den 1januari 1993 (prop. 1992/93:2, bet. 1992/93:TU4,rskr. 1992/93:58).År 1993 bekräftade ånyo sitt beslut frånår 1982 om målen för trafiksäkerhetsarbetet (prop.1992/93:161, bet. 1992/93:TU29, rskr. 1992/93: 426).I det beslutet ställde sig också bakomen vision enligt propositionen om att ett samhällemed säker trafik skall förverkligas inför 2000-talet. I visionen står trafikanten i centrum.Myndigheterna har i första hand ansvaret förtrafiksäkerhetsåtgärderna, medan den enskildetrafikanten har ansvaret för sitt beteende itrafiken. Myndigheter och trafikanter skapar iömsesidig och förtroendefull samverkan en bättretrafiksäkerhet. Arbetet leder till att hosbeslutsfattare och trafikanter skapas värderingarsom innebär att bl.a. kraven påtrafiksäkerhetshöjande åtgärder ökar. Insatserna påolika håll resulterar i att de av åren1982 och 1988 fastställda trafiksäkerhetsmålen - omen fortlöpande minskning av det totala antaletdödade och skadade i trafiken etc. - uppnås och atttrafiksäkerhetsarbetets status ökar. Av 1993 årsriksdagsbeslut framgår också att , polisenoch kommunerna är huvudaktörer inomtrafiksäkerhetsområdet och att skulle få iuppdrag av regeringen att redovisa ett nationelltverksamhets- och åtgärdsprogram på grundval avbeslutet.År 1996 beslutade (prop. 1995/96:131,bet. 1995/96:TU18, rskr. 1995/96:231) att Vägverketsåsom statens företrädare på central nivå skall haett samlat ansvar, s.k. sektorsansvar, för helavägtransportsystemets miljöpåverkan, trafiksäkerhet,tillgänglighet, framkomlighet och effektivitet samtför frågor som rör väginformatik, fordon,kollektivtrafik, handikappanpassning, yrkestrafikoch tillämpad forsknings-, utvecklings- ochdemonstrationsverksamhet inom vägtransportsystemet.Våren 1997 fattade beslut med anledningav regeringens proposition 1996/97:53Infrastrukturinriktning för framtida transporter(bet. 1996/97:TU7, rskr. 1996/97:174). Riksdagengodkände en inriktning som bl.a. innebär attåtgärder i infrastrukturen skall utformas medutgångspunkt i högsta ambition för trafiksäkerheten.Av riksdagsbeslutet framgår att utgångspunkten förtransportinfrastrukturens utveckling bör vara attinga människor skall dödas eller skadas allvarligt iolyckor inom vägtransportsystemet.I oktober 1997 godkände förslaget iproposition 1996/97:137 Nollvisionen och dettrafiksäkra samhället "att det långsiktiga målet förtrafiksäkerheten skall vara att ingen skall dödaseller skadas allvarligt till följd av trafikolyckori vägtransportsystemet (nollvisionen) samt attvägtransportsystemets utformning och funktionanpassas till de krav som följer av detta" (bet.1997/98:TU4, rskr. 1997/98:11). I beslutet betonasatt nollvisionen förutsätter en ny ansvarsfördelningför vägtransportsystemets trafiksäkerhet. Hittillshar - sades det - så gott som hela ansvaret åvilatden enskilde trafikanten. I nollvisionens samhälleär ansvaret för trafiksäkerheten delat mellantrafikanterna och de s.k. systemutformarna. Medsystemutformare avses offentliga och privata organsom ansvarar för utformning och drift av olika delarav vägtransportsystemet såsom väg, fordon ochtransporttjänster, samt de som ansvarar för olikastödsystem för en säker vägtrafik såsom regelverk,utbildning, information, övervakning, räddning, vårdoch rehabilitering. Systemutformarna har alltid -underströks det i riksdagsbeslutet - det ytterstaansvaret för vägtransportsystemets helasäkerhetsnivå. Trafikanterna är liksom tidigareskyldiga att visa hänsyn, omdöme och ansvar itrafiken samt att följa trafikreglerna. Omtrafikanterna inte tar sin del av ansvaret - pågrund av t.ex. bristande kunskap, acceptans ellerförmåga - eller om personskador uppstår ellerriskerar att uppstå av andra orsaker, måstesystemutformarna vidta ytterligare åtgärder i denmån detta krävs för att motverka att människor dödaseller skadas allvarligt.I juni 1998 ställde sig bakom regeringensförslag i proposition 1997/98:56 Transportpolitikför en hållbar utveckling att nollvisionen skallgälla som ett långsiktigt mål inte bara förvägtrafiken utan för alla trafikslag (bet.1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266). I samband därmedgodkände också ett etappmål med innebördenatt antalet dödade och skadade inomtransportsystemet skall minska samtkvantifieringar av etappmålet för de olikatrafikslagen. För vägtrafikens del innebarkvantifieringen att antalet personer som dödas tillföljd av vägtrafikolyckor skulle minska med räknat års nivå.2.2 Trafiksäkerhetsarbetets inriktning enligt detnationella trafiksäkerhetsprogrammet för åren1995-2000I riksdagsbeslut om trafiksäkerhetenbetecknas som nämnts , polisen ochkommunerna såsom huvudaktörer inomtrafiksäkerhetsområdet. Med anledning av beslutetuppdrog regeringen åt att utarbeta ettnationellt trafiksäkerhetsprogram. ,och Svenska kommunförbundetutarbetade programmet och redovisade resultatet iseptember 1994. I programmet, som gäller för åren1995-2000, läggs särskild vikt vid tio s.k. reformerinom vilka insatser vidtas för att lösa olikatrafiksäkerhetsproblem. Dessa reformer är värderingav trafiksäkerhet, trafiknykterhet, färrehastighetsöverträdelser, färre andraregelöverträdelser, säkrare trafikmiljö, användningav skyddsutrustning i bil, säkrare bilar, synbarheti trafiken, användning av cykelhjälm samt räddning,vård och rehabiltering. För varje reformområde harkonkreta verksamhetsmål ställts upp, såsom bl.a.minskad andel onyktra i polisens kontroller, minskadandel hastighetsöverträdelser och ökad andelcyklister som använder cykelhjälm.I programmet föreslås också kvantitativatrafiksäkerhetsmål. De innebär högst 400 dödade ochhögst 3 700 svårt skadade 2000. Detinnebär vidare totalt högst 17 000 skadade ipolisrapporterade olyckor . De sålundaangivna kvantitativa trafiksäkerhetsmålen harsedermera fastställts av regeringen, såsom en del avVägverkets verksamhetsmål, i regleringsbrev för vartoch ett av åren 1997, 1998 och 1999.2.3 Några uppgifter om trafiksäkerhetsutvecklingenUtvecklingen i fråga om antalet dödade ochskadade personer vid polisrapporteradevägtrafikolyckor har varit följande.--------------------------------------------------------------------------------------------------------| || ||År Antal Antal ||svårt Antal lindrigt || || dödade ||skadade skadade || || |----------------------------------------------------| || ||1988 813 5 869 16 969 |----------------------------------------------------|1989 904 5 790 17741 |----------------------------------------------------|1990 772 5 501 16 996 |----------------------------------------------------|1991 745 4 832 16 225 |----------------------------------------------------|1992 759 4 705 16 022 |----------------------------------------------------|1993 632 4 334 15 407 |----------------------------------------------------|1994 589 4 221 16||862 |----------------------------------------------------|1995 572 3 965 17||208 |----------------------------------------------------|1996 537 3 837 16||973 |----------------------------------------------------|1997 541 3 917 17||363 |----------------------------------------------------| |----------------------------------------------------Av tabellen framgår att den positiva utvecklingenmed ett kontinuerligt sjunkande antal döda och svårtskadade i vägtrafiken harbrutits.Det bör påpekas att antalet skadade ivägtrafikolyckor är betydligt större än vadpolisrapporterna visar, eftersom åtskilliga olyckor- särskilt sådana med lindriga personskador - intekommer till polisens kännedom.Som framgår av nedanstående tabell varierartrafiksäkerheten betydligt mellan olikatrafikantkategorier. Andelen bilförare av det totalaantalet dödade i vägtrafiken har ökat från år1987 till . Andelen dödadebilpassagerare har däremot minskat något undertioårsperioden, från . Även de gåendeutgör en stor andel av det totala antalet omkomna ivägtrafiken. Andelen har dock minskat från till13 % .------------------------------------------------------------------------------------------------------| | | | | | | | | | || | | | | | | | | | ||År |Bil-|Bil- |MC- |MC- |Mopedist|Cyklist|Gående| Andra|Summa || | | |förare|passagerare|| | | | || |förare|passa-| | | | | | | || | |gerare| | | | | | | |---------------------------------------------------|1987| | | | | | | | | || | |162 |53 |6 |24 |58 |144 | 6|787|| |334 | | | | | | | | |---------------------------------------------------|1988| | | | | | | | | || | |166 |50 |7 |24 |66 |136 | 5|813|| |359 | | | | | | | | |---------------------------------------------------|1989| | | | | | | | | || | |213 |35 |5 |24 |87 |155 | 8|904|| |377 | | | | | | | | |---------------------------------------------------|1990| | | | | | | | | || | |154 |39 |7 |22 |68 |134 | 6|772|| |342 | | | | | | | | |---------------------------------------------------|1991| | | | | | | | | || | |157 |30 |7 |12 |68 |125 |13 |745|| |333 | | | | | | | | |---------------------------------------------------|1992| | | | | | | | | || | |129 |28 |5 |17 |76 |138 |10 |759|| |356 | | | | | | | | |---------------------------------------------------|1993| | | | | | | | | || | |114 |38 |4 |14 |70 | 94| 4|632|| |294 | | | | | | | | |---------------------------------------------------|1994| | | | | | | | | || | |115 |27 |4 |10 |52 | 86| 2|589|| |293 | | | | | | | | |---------------------------------------------------|1995| | | | | | | | | || | |111 |29 |3 | 9 |57 | 71| 9|572|| |283 | | | | | | | | |---------------------------------------------------|1996| | | | | | | | | || | |113 |38 |2 |14 |49 | 74| 4|537|| |243 | | | | | | | | |---------------------------------------------------|1997| | | | | | | | | || | | 98 |33 |3 |13 |42 | 72| 7|541|| |273 | | | | | | | | |---------------------------------------------------Risken för trafikolyckor skiljer sig även mellanolika befolkningsgrupper och generationer. Enligtstudier från Statens väg- ochtransportforskningsinstitut (VTI) går kvinnor meroch åker buss mer än män, vilket gör att de har ennågot lägre risknivå, utom kvinnor över 65 år.Inblandningsrisken för personbilsolyckor är i stortsett lika för män och kvinnor. Skadekonsekvensen ärdock mindre allvarlig för kvinnor, vilket innebäratt av de skadade personerna dödades endast hälftenså många kvinnor som män. Om man emellertid sätterskadorna i relation till trafikarbetet finner manatt kvinnornas skadekvot (dvs. antalet dödade ochskadade per personkilometer) för alla åldrar liggerhögre än mäns. Enligt VTI:s studier närmar sig dockkvinnor med tiden mer och mer mäns beteende,körkortsinnehav m.m. Andelen kvinnor bland de äldreökar med ökande ålder eftersom kvinnor har längrelivslängd. Äldre har större risk att skadas vidjämförbara olyckor än yngre på grund av störrefysisk skörhet. Detta gäller kvinnor i ännu högregrad än män.Utskottet förutsätter att statistiken övertrafikolyckor i fortsättningen så långt som möjligtutformas på ett könsuppdelat sätt.2.4 utvärdering avtrafiksäkerhetsarbetets resultatI den av utgivna publikationenTrafiksäkerhetsrapport 97 redovisas en tabell (på s.3) med en uppräkning av de tiotrafiksäkerhetsreformerna enligt det nämndatrafiksäkerhetsprogrammet . Itabellen anges också mål enligt programmetsamt bl.a. resultat jämfört med år 1994.Verket framhåller:Efter tre års verksamhet med det nationellatrafiksäkerhetsprogrammet har resultaten i detrafiksäkerhetsreformer som rör trafikantbeteendet,med undantag av nykterhet, i stort sett uteblivit.De har därmed inte bidragit till en minskning avantalet dödade och skadade. Anledningen till dettaär inte resursbrist utan troligen bristandeeffektivitet i de vidtagna åtgärderna. Möjligenbyggde det nationella trafiksäkerhetsprogrammet1995-2000 på orealistiska förväntningar om vad somgår att åstadkomma på kort sikt. För att förbättraeffektiviteten har ett arbete påbörjats som byggerpå nollvisionens grundprinciper.2.5 Regeringens uppdrag till attomprioritera trafiksäkerhetsarbetetI budgetpropositionen för utgiftsområde 22Kommunikationer framhåller regeringen att genomfördatrafiksäkerhetsåtgärder inom ramen för Vägverketssektorsansvar för trafiksäkerhet inte hargivit de förväntade effekterna på trafiksäkerheten.Vägverket har därför ändrat inriktning ochutformning på sina insatser inom ramen försektorsuppgifterna. Den nya inriktningen innebärbl.a. olika pådrivande och stödjande insatser somkommer att få effekt först på lite längre sikt.Regeringen har förtroende för bedömning idenna del, betonas det i propositionen. För attförstärka trafiksäkerhetsarbetet på kort sikt ochför att påskynda arbetet med nollvisionen, är detdock regeringens bedömning att insatser i fysiskaåtgärder i vägmiljön som direkt kan getrafiksäkerhetseffekt nu måste prioriteras framförsektorsuppgifter. Regeringen anser även - sägs det ibudgetpropositionen - att trafiksäkerhetsreformernaenligt nationella trafiksäkerhetsprogrambör ses över för att klarlägga och tydliggörasambanden mellan reformer ochtrafiksäkerhetseffekter.Regeringens sålunda återgivna uttalanden skall sesmot bakgrund av det uppdrag som gavs åt isamband med att regeringen togställning till frågan om fastställelse av verketsförslag till nationell väghållningsplan .