bet · GM01FiU25 · 1999-05-20 00:00:00 — Idet sammanhanget finns skäl att även väcka frågan ivad mån målen för inkomst- och kostnadsutjämningenkan uppnås inom ramen för ett statligt system.Grunden skall, framhålls det i motionen, självfalletvara likvärdiga förutsättningar för grundläggandekommunal service i hela landet och förstärktkommunal självstyrelse utan återgång tillspecialdestinerade statsbidrag.I motion Fi39 av och (s) förordas att den av regeringen ipropositionen aviserade delegationen bör ägnauppmärksamhet åt hur systemet kan göras enklare ochmer lättöverskådligt. Delegationen bör särskiltpröva hur en för utjämningssystemet gemensamintegrationsfaktor kan utformas, den bör ocksåöverväga grunderna för byggkostnadsfaktorn. Trotsatt systemet innehåller en rad faktorer saknas ändåenligt motionärerna några tunga kommunalaverksamheter som t.ex. psykiatri, LSS-verksamhet ochvuxenutbildning, vilket bör uppmärksammas idelegationens arbete. I motionen framhållsbetydelsen av att delegationen arbetar skyndsamt.I motion Fi42 av m.fl. (kd) ställskrav på ett nytt förslag till kommunaltutjämningssystem. drabbas enligtmotionärerna hårt av det föreliggande förslaget. Deförändringar som skett efter remissomgången har barapå papperet förbättrat läget något. Den enda"förbättringen" som regionen får är att tiden försystemets införande förlängs . Det äranmärkningsvärt, heter det, att regeringen i sinakorrigeringar av utredningsförslaget tagit hänsyntill ofta socialdemokratiskt styrdaNorrlandskommuner men undvikit att ta hänsyn tillStockholmsregionens ofta borgerligt styrda kommuneroch landsting.Motionärerna hävdar vidare att storstadsregionernasmerkostnader inte beaktats på ett tillfredsställandesätt bl.a. när det gäller vården, kollektivtrafikenoch färdtjänsten. Enligt motionärerna måstekostnaderna för kollektivtrafiken beaktas fullt utoch inte begränsas till ikostnadsutjämningssystemet. I motionen pekas ocksåpå behovet av att i samband med en översyn elimineraden s.k. pomperipossaeffekten i utjämningssystemet.Motionärerna framhåller också att demokratiskaaspekter bör lyftas fram. Systemet är såkrångligt att ingen har fullständig kunskap omsystemets alla effekter. Enligt motionen kan envanlig medborgare omöjligen sätta sig in i systemetoch förstå det.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet har inledningsvis i samband medbehandlingen av de principiella utgångspunkternatagit ställning för att de grundläggande principernaför systemet bör ligga kvar oförändrade. Utskottethar i samband därmed också uttalat sin ståndpunkt igrundlagsfrågan. Som utskottet tidigare framhållitinnebär regeringens förslag viktiga förbättringar idet kommunala utjämningssystemet.Utskottet konstaterar att utjämningssystemet enligtregeringens intentioner skall bli föremål för ettfortsatt utrednings- och utvecklingsarbete.Utskottet har redan i det föregående berört behovenav översyn av olika delar av såväl kostnads- sominkomstutjämningen. Motionsvis har en rad krav förtsfram på förändringar i det gällande systemet. Dethandlar såväl om utjämningssystemets grundläggandesyfte och inriktning som mer konkreta frågor om dessutformning.Utskottet kan inte ställa sig bakom kraven imotionerna Fi37 (m) och Fi40 (kd) på att övergå tillett statligt finansierat utjämningssystem. Utskottetvill i sammanhanget peka på att några av deviktigaste motiven för övergången till det nuvarandesystemet var att samtliga kommuneroch landsting skulle omfattas av utjämningen och attgenerella ekonomiska regleringar mellan staten ochkommunsektorn enligt den s.k. finansieringsprincipenskulle kunna ske via det generella statsbidraget. Idet statliga utjämningssystem som fanns åren1993-1995 var inget av dessa krav uppfyllda.I flera motioner tas frågan om ett enklare och merlättöverskådligt system upp, inte minst mot bakgrundav behovet av att ge systemet ökad legitimitet ochförbättra dess demokratiska förankring. uppfattning måste en avvägning görasmellan enkelhet och graden av träffsäkerhet.Problemet illustreras av vad som anförs i motionFi40 (kd). Motionärerna ställer sig bakom attsystemet skall ge en långtgående utjämning och reserkrav på en radikalt förbättrad precision ikostnadsutjämningen som man vill övervägamer generella lösningar. Det senare kan enligtutskottet uppfattas som att inte ipraktiken är beredda att helhjärtat stå för enlångtgående utjämning av kostnader och intäkter.Det nuvarande systemet har enligt utskottet denfördelen att det är lätt att se vad varje enskildverksamhet ger i utfall som det är lättareatt göra justeringar jämfört med tidigare system.Utskottet vill också erinra om att förslag om attlyfta ut vissa delar eller verksamheter harmötts av kraftiga invändningar från enskildakommuner eller landsting. Den som förespråkarförenklingar måste också som utskottet ser detacceptera att delar av systemet lyfts ur med dekonsekvenser detta får på graden av utjämning och avrättvisa. Utskottet vill i sammanhanget peka på attmöjligheterna att förenkla systemet skall övervägasi det fortsatta utredningsarbetet.I motion Fi42 (kd) tar man upp olika aspekter påpropositionens förslag utifrån Stockholmsregionensperspektiv. I motionen hävdas att de förändringarsom skett efter det att utredningsförslagetpresenterades endast på papperet förbättrat lägetnågot. Utskottet kan konstatera att i själva verketfår 21 av de 26 kommunerna i ettförbättrat utfall och två kommuner ett oförändratutfall i jämförelse med utredningens förslag. Vissakommuner får dessutom ett kraftigt förbättratutfall. Även i övrigt är flera av de uppgifter somanges i motionen felaktiga eller missvisande. Detgäller bl.a. effekten av förändringarna förkollektivtrafiken i . Dethandlar enligt regeringens förslag om ett försämratutfall på ca och inte som uppgesi motionen . Utskottet reagerarockså med skärpa mot påståendet i motionen att deförändringar som gjorts i utredningsförslaget skullevara manipulerade för att gynna socialdemokratisktstyrda kommuner. En seriös genomgång avpropositionen visar enligt utskottet att regeringensförslag är baserat på sakliga överväganden och intepå hänsynstaganden att gynna någon speciell kommun.Även i motion Fi39 (s) berörs konsekvenserna förStockholmsregionen av utjämningsförslaget.Motionärerna anser bl.a. att den delegation som nuskall tillsättas skall arbeta med att göra systemetenklare och pröva hur inkomst-utjämningen kanutvecklas för att undvika negativa marginaleffekter.Utskottet har tidigare berört dessa frågor. När detgäller den s.k. integrationsfaktorn förordarmotionärerna att delegationen bör pröva om intesamma definitioner för motsvarande faktorer böranvändas inom gymnasieskola respektive grundskola.Vidare bör frågan om en enhetlig byggkostnadsfaktorför prövas. Utskottet utgår frånatt de av motionärerna aktualiseradefrågeställningarna kommer att uppmärksammas i detfortsatta arbetet liksom verksamheterna psykiatrioch vuxenutbildning, som också tas upp i motionen.Med hänvisning till vad utskottet här anförtavstyrks motionerna Fi37 (m) yrkande 1, Fi38 (fp)yrkande 1, Fi39 (s), Fi40 (kd) yrkande 3, Fi41 (c)yrkande 1, Fi42 (kd) yrkande 1 samt Fi208 (m)yrkandena 12 och 13.Övriga kommunalekonomiska frågorUtskottet övergår nu till att behandla ett antalfrågor i olika kommunalekonomiska ämnen väckta underden allmänna motionstiden. Dessutom behandlas tvåmotionsyrkanden väckta med anledning av 1999 årsekonomiska vårproposition.Uppgiftsfördelningen mellan stat och kommunMotionernaI motion Fi14 av m.fl. (m) uttalas attett grundläggande fel är att välfärd i Sverigekommit att bli synonymt med offentlig verksamhet.Utgångspunkten för en välfärdsreform är attmedborgarna skall bli mindre beroende av detoffentliga. måste statens grundläggandeansvar slås fast. Kommunernas ekonomiska problemskall enligt motionärerna lösas genom en politik somleder till att fler jobb växer fram i företagen ochatt kunskapsinnehållet ökar. En sådan utvecklingunderlättar finansieringen av kärnuppgifternasamtidigt som utrymmet för skattesänkningar växer. Imotionen ställs krav på en generell översyn avkommunernas uppgifter, en renodling till deegentliga kärnuppgifterna och en klararerollfördelning för att underlätta samspelet mellanden kommunala sektorn och den privatatjänstesektorn.Även enligt motion Fi208 av m.fl. (m)bör en allmän översyn göras av de uppgifter somkommunerna ansvarar för. Syftet skall vara attåstadkomma en renodling till de egentligakärnuppgifterna, bl.a. genom en minskning avkommunernas obligatoriska åtaganden. Det behövsenligt motionärerna en distinkt rollfördelning somger goda förutsättningar för den privatatjänstesektorn att växa och skapa nya jobb och föratt säkerställa en bättre valfrihet för medborgarna.Samtidigt är, sägs i motionen, det viktigaste attkommunerna fortsätter ett förändringsarbete sominnebär att medborgarna kan få mer för varjeskattekrona. Genom avregleringar ochkonkurrensutsättning i förening med tydligprioritering av kärnuppgifterna finns godamöjligheter till detta. Vad som krävs är långsiktigareformer för att åtgärda systemfel i den offentligasektorn.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet vill betona att det är väsentligt att enfortlöpande diskussion förs om formerna församarbetet mellan stat och kommun liksom omomfattningen av den kommunala sektorn. Utskottetsgrundinställning är att uppgiftsfördelningen mellanden statliga och den kommunala nivån främst är enpraktisk avvägningsfråga där beslut får fattas frånfall till fall i samband med att respektiveverksamhetsområde tas upp till utvärdering ochprövning. Utskottet är för sin del inte berett attförorda omedelbara och vittomfattande förändringarnär det gäller arbetsfördelningen mellan de olikanivåerna eller av det offentliga åtagandet.När det gäller den statliga regleringen villutskottet peka på att en särskild utredare i augusti1998 till regeringen överlämnade betänkandet Minskaregleringen av kommuner och landsting (SOU1998:105). Betänkandet har remissbehandlats ochbereds av regeringen. Ivårpropositionen gör regeringen bedömningen attytterligare avregleringar kan underlätta arbetet medomstrukturering och omprioritering. Utskottet kanför sin del instämma i att konkurrensutsättningibland kan innebära en stimulans till ökadeffektivitet i den kommunala verksamheten och kanbidra till att reducera kostnader. villutskottet understryka att det också finns mångaexempel på mindre goda eller negativa erfarenheterav en konkurrensutsättning.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Fi14(m) yrkande 9 och Fi208 (m) yrkande 14.Kommunal näringsverksamhet m.m.MotionernaI motion Fi27 av m.fl. (fp, m, kd, c)- väckt med anledning av vårpropositionen - ställskrav på åtgärder mot offentlig konkurrens medprivata företag. Enligt motionen uppstår oftakonkurrensproblem i samband med att offentligaaktörer i allt högre grad agerar på marknader somtidigare var förbehållna det privata näringslivet.Konkurrensen sker emellertid inte på lika villkor,något som enligt motionärerna blivit väl belagt iutredningar . Förändringar börsnarast göras i lagstiftning för att komma tillrätta med kommuner som i strid med kommunallagen gårut på öppna marknaden och säljer varor och tjänster.Motionärerna förordar också att regler införs somgaranterar konkurrens på lika villkor på marknaderdär offentliga och privata aktörer tävlar om att fåutföra uppdragen, t.ex. inom vården och omsorgen,att möjligheter att överklaga kommunala beslutvidgas och att sanktioner införs i kommunallagen somskapar respekt både för lagens gränser och fördomstolarnas beslut.I motion Fi208 av m.fl. (m) framhållsatt affärsverksamhet och kommunala bolaggett upphov till förluster som är mycket stora. Imotionen understryks också att de faktiskamöjligheterna för privata lösningar i tjänstesektornsuccessivt har urgröpts under en lång följd av årgenom politiska beslut. Det har lett till offentligamonopol på flertalet områden som direkt berörenskilda människors välfärd. Följdriktigt hade denkommunala sektorn en mycket låg eller rentav negativproduktivitetsutveckling nästan alla år utom under1990-talets första hälft. Då steg produktivitetensom en direkt följd av den borgerliga regeringensvalfrihetsrevolution och påbörjade avreglering.Enligt motionärerna kan en positivproduktivitetsutveckling endast åstadkommas genomatt även offentlig tjänsteproduktion utsätts förkonkurrens. Konkurrensutsättning ger bättre kvalitetoch valuta för pengarna.I motion Fi502 av () sägs att detpågår en osund offentlig konkurrens med privataföretag. , understryker motionären, ärriksdag och regering överens om att företagarnasvillkor skall förbättras i syfte att skapa ökadtillväxt och fler arbetstillfällen. Det offentligaföretagandet är omfattande och i hög grad kopplattill de kommunala bolagen. Olika undersökningarvisar enligt motionären att dessa företag intesällan överträder de ramar som kommunallagen ochandra lagar ställer upp. Det drabbar inte minst demindre företagen som i regel är beroende av denlokala marknaden. I motionen ställs krav på attskattefinansierade offentliga företag ej skall fåkonkurrera med privata företag.I motion Fi613 av Per m.fl. (m) hävdarmotionärerna att den kommunala näringsverksamhetenhotar småföretagen. Riktiga jobb och småföretag slåsut av skattesubventionerad verksamhet.Enligt motionen skall kommuner inte bedrivanäringsverksamhet eller ge stöd till privatnäringsverksamhet. Genom utökad och korrektupphandling av olika tjänster kan kommunerna däremotmedverka till ett bättre fungerande lokaltnäringsliv.De flesta kommuner har , heter det i motionen,börjat tillämpa ökad konkurrensutsättning av sinauppgifter för att få ut mer av skattepengarna.Tyvärr sker konkurrensutsättningen ofta på ettvalhänt och direkt felaktigt sätt. Avbrutnaupphandlingar, gynnande av egen verksamhet, dåligkostnadsredovisning och underprissättning är baranågra av de problem som uppstår. Motionärerna anseratt kommuner och landsting skall avveckla dennäringsverksamhet de bedriver och överlåta den tillden privata sektorn. Detta gäller oavsett omnäringsverksamheten sker i bolags- ellerförvaltningsform. En sådan förändring kommer att tatid beroende såväl av omfattningen avnäringsverksamheten som av den politiska viljan. Detär därför viktigt att genom ändrade lagar och reglerse till att skadeverkningarna av den kommunalanäringsverksamheten begränsas omedelbart.I motion K355 av m.fl. (fp) ställs kravpå en halvering av den kommunala bolagssektorn tillår 2002. Enligt motionärerna finns det flera godaskäl att vidta en sådan åtgärd.Redan i ett kort perspektiv skulle en avveckling avkommunala bolag kunna frigöra resurser för hårtansträngda verksamheter som vård, omsorg och skola.Framför allt inom energisektorn kan enligt motionenmånga bolag säljas utan några risker. Enutförsäljning av hälften av de kommunala bolagenskulle kunna ge kommunerna intäkter på 60-75miljarder kronor.Ett annat skäl till att kommuner inte bör ägna sigåt affärsverksamhet är enligt motionärerna attoffentlig och privat verksamhet inte konkurrerar pålika villkor. Den helt övervägande delen av dekommunala bolagen konkurrerar på redan fungerandeprivata marknader. Affärsverksamhet innefattardessutom alltid risker. Den som betalar skatt kommun förväntar sig att pengarna förvaltas medomsorg, inte riskeras i affärer. Motionärerna pekarockså på att det i praktiken är mycket svårt attöverklaga kommunala beslut som fattas av kommunägdaföretag.Motionärerna hävdar också att de kommunala bolagenårligen dränerar landets kommuner på resurser. Detfinns ca 1 500 bolag i kommunerna. Av dessa gick år1994 ca 500 med en sammantagen förlust på . Enligt uppgift från SCB hadebidragen från kommunerna till de egna bolagen år1995 växt till . I motionen gesexempel på att de kommunala bolagen bl.a. ägnar sigåt korvtillverkning, skidliftar, tvätterier,restauranger, solarier, gym och snöskottning.Slutligen framhålls i motionen att bristerna påinsyn ökar risken för korruption. De kommunalaskandaler som uppmärksammats har haft anknytning tillkommunala bolag.I motion N215 av m.fl. (m) ställs kravpå konkurrensutsättning samt försäljning avkommunala företag och verksamheter. Det finns enligtmotionärerna uppenbara brister när det gällerkonkurrensvillkoren mellan offentliga och privataföretag. De verksamheter som drivs ibolagsform skall privatiseras eller avvecklas. Ävende kommunala affärsliknande verksamheter som bedrivsi förvaltningsform bör säljas eller avvecklas. Föratt underlätta försäljningar av verksamheter bördessa i vissa fall avgränsas till egnakostnadsställen med eget budget- ochförvaltningsansvar för att sedan bolagiseras.Motionärerna anser även att lagen om offentligupphandling bör ändras för att förbättrakonkurrensförhållandena mellan verksamhet ioffentlig respektive privat regi. I motionenunderstryks också att privatisering och avvecklingav affärsverksamhet innebär storaomvandlingsprocesser som måste skötas med storvarsamhet.Enligt motion N333 av m.fl. (fp) omkonkurrenspolitik har den bristande konkurrensen iden offentliga sektorn lett till en långsamproduktivitetsutveckling och en begränsadinnovationsförmåga. Priset har medborgarna fåttbetala i form av högre skatter och sämre välfärd.Motionärerna understryker att anser attviktiga välfärdsutgifter som vård, omsorg och skolai huvudsak skall finansieras via skatter.Finansieringen bör således vara offentlig mendriften av vårdinrättningar, sjukhem eller daghemmåste i högre grad få övertas av privataentreprenörer. Det innebär att nya metoder kanprövas, att kvaliteten förbättras snabbare och attmedborgarnas valfrihet ökar. Enligt motionärernamåste den valfrihetsrevolution som inleddes underden förra borgerliga regeringen drivasvidare och politiken behöver inriktas på en ökadkonkurrensutsättning av traditionellt offentligtproducerade varor och tjänster.I motion A811 av m.fl. (fp)föreslås en halvering av den kommunala bolagssektorntill . I motionen understryks att dekommunala bolagen ofta - med skattebetalarnas pengari ryggen - konkurrerar ut små privatatjänsteföretagare.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet behandlar under denna punkt ett antalförslag som förts fram av företrädare för deborgerliga partierna och som i vid mening gällersamspelet mellan den kommunala sektorn och privatnäringsverksamhet. Det handlar här främst omomfattningen och inriktningen av kommunalnäringsverksamhet, om formerna för att bedrivakommunal verksamhet samt om konkurrensen mellankommunal och privat sektor. Utskottet kan konstateraatt frågorna berör flera utskotts ansvarsområden.För finansutskottets egen del berörs främst områdenakommunal ekonomi samt offentlig upphandling.Näraliggande och likartade förslag har underinnevarande tagits upp i näringsutskottetsbetänkande /99:NU11 Vissa konkurrenspolitiskafrågor och i betänkande1998/99:KU24 Kommunala kompetensfrågor. betänkande behandlas bl.a. ettantal motioner om konkurrens mellan privat ochoffentlig sektor. framhåller, närdet gäller förhållandet mellan småföretag och denoffentliga sektorn, att det är en självklarutgångspunkt att varken eller annanoffentlig näringsverksamhet får slå ut jobb ellerhindra tillväxtförutsättningarna i privata företag.Näringsutskottet betonar att förhållandenai olika landsting och kommuner kan varierapåtagligt. På vissa håll är det privata utbudetmycket begränsat. Ett annat argument för attbibehålla en del av en verksamhet i regiär, enligt näringsutskottet, att därigenomupprätthålla en kompetens att utvärdera anbud.Finansutskottet vill peka på att i denhandlingsplan för att förenkla och förbättravillkoren för främst små företag som regeringenpresenterade ingår att åstadkommaklarare regler mellan kommuner, landsting ochsmåföretag. Ett inslag i detta är den verksamhet somdet s.k. bedriver. Det bör ocksåunderstrykas att ett samarbete inletts mellanNäringsdepartementet och de två kommunförbunden medatt utforma en långsiktig konkurrenspolicy och attreglerna för offentlig upphandling är föremål för enöversyn. I den senare frågan vill utskottet hänvisatill fattade beslut med anledningav utskottets betänkande 1998/99:FiU17 Offentligupphandling.I ovan nämnda betänkande omkommunala kompetensfrågor behandlas en rad frågor omkommunal näringsverksamhet med främstkommunalrättslig anknytning. Där anförkonstitutionsutskottet bl.a. att det inte finns skälatt införa regler som förbjuder eller begränsarkommunala företag. Utskottet anser att den kommunalaverksamheten i största möjliga utsträckning börbedrivas i nämndform men att det också kan finnasskäl som talar för bolagsformen.Konstitutionsutskottet pekar också på tidigareuttalanden som utskottet gjort med innebörden attverksamhetens speciella förutsättningar och densamlade kommunala nyttan bör vara avgörande förorganisatoriska överväganden.Finansutskottet anser att kommuner och landstinginom ramen för nuvarande regelsystem skall ha frihetatt organisera sin verksamhet utifrån de lokalaförutsättningar som råder. Enligt utskottetsuppfattning fungerar den nuvarande ordningen i deallra flesta fall på ett tillfredsställande sätt. Ilikhet med anser inte hellerfinansutskottet att det finns någrabehov av att ytterligare precisera kommunallagensregler om den kommunala kompetensen beträffandekommunal näringsverksamhet.Med vad utskottet här anfört avstyrks motionernaFi27 (fp, m, kd, c) yrkande 6, Fi208 (m) yrkande 11,Fi502 (m), Fi613 (m) yrkande 1, K355 (fp) yrkande 1,A811 (fp) yrkande 13, N215 (m) yrkande 1 och N333(fp) yrkande 3.Avstämningsdatum för statsbidrag till kommunernaMotionenI motion Fi601 av Per m.fl. (s)konstateras att statsbidragen till kommunerna förnärvarande baseras på den befolkning som finns irespektive kommun året förebidragsåret. Det innebär att kommunerna inte vetnivån på de statsbidrag som tillfaller kommunernaförrän efter detta datum. Framförhållningen blirdärmed endast . Motionärerna anser attsystemet inte fungerar bra eftersom det innebär attkommunerna i sitt budgetarbete tvingas arbeta medosäkra underlag vad gäller inkomsterna för kommandeår. I motionen föreslås därför attavstämningsdatumet för antalet invånare som utgörunderlag för beräkningen av statsbidrag skalltidigareläggas.Finansutskottets ställningstagandeEnligt lagen (1995:1514) om generellt statsbidragtill kommuner och landsting skall statsbidrag tillkommuner fördelas med ett belopp som baseras påinvånarantalet i kommunen året föredet år bidraget betalas ut (1 §). Ett skäl tillvalet av datum är att folkbokföringen per den 1november är avgörande för i vilken kommun som man ärskattskyldig nästkommande år. För kommuner med ettvikande befolkningsunderlag kan det givetvismarginellt vara en fördel om statsbidraget baseraspå befolkningsunderlaget vid ett tidigare tillfälleunder året. Detta kommer å andra sidan påmotsvarande sätt att vara en viss nackdel förkommuner med ett växande befolkningsunderlag.Utskottet vill poängtera att kommuner meden väsentlig befolkningsminskning kompenseras viakostnadsutjämningen i bidrags- ochutjämningssystemet.Med vad utskottet ovan anfört avstyrks motionFi601(s).Översyn av ersättningssystemet för hemtjänst isamband med fritidsboendeMotionernaI motion Fi605 av och ()pekas på det förhållandet att många människor efterpensioneringen väljer att tillbringa en stor del avsin tid i sin fritidsstuga. Ofta ligger fritidshusetinte i den kommun där man betalar skatt. Om manbehöver hemtjänst innebär det en extra kostnad förden kommun där man har sitt fritidshus. I och medatt alltfler väljer att bo av året i sittfritidshus kan detta skapa ekonomiska problem för enkommun, anser motionärerna. Detta bör lösas genom eninterkommunal ersättning för hemtjänst påmotsvarande sätt som när ungdomar studerar på annanort och får ersättning från sin hemkommun. Imotionen begärs ett tillkännagivande till regeringenmed denna innebörd.Motsvarande fråga tas även upp i motion Fi607 avGunnel (c). Motionären konstaterar att det ärvistelsekommunen som står för kostnaderna förhemtjänst och hemsjukvård då en person temporärtvistas i annan kommun än hemkommunen.