bet · GM01UU12 · 1999-05-04 00:00:00 — Utrikeshandel och internationella investeringar Utskottet behandlar i detta betänkande motionerväckta under allmänna motionstiden /99 som rörutrikeshandel och internationella investeringar. Ibetänkandet belyses särskilt den betydelse somglobaliseringen av världsekonomin har förutvecklingen i , för gemensam säkerhet,för demokrati och mänskliga rättigheter samt förmiljön. En ny omfattande förhandlingsrunda inom WTOär önskvärd. Frågorna om handelns ochinvesteringarnas påverkan på arbetsförhållanden ochmiljö bör behandlas i förhandlingsrundan. Utskottetbesvarar eller avstyrker samtliga motioner.En fri handel över nationsgränserna leder generellttill högre sysselsättning och ökat välstånd.Betydelsen av utrikeshandel och internationellainvesteringar för ekonomiska utveckling ärväl dokumenterad. En allt friare världsmarknad harockså varit en bidragande orsak till den snabbaekonomiska tillväxt som en stor del av världenåtnjutit sedan det slut.Den gynnsamma utveckling som ett stort antal uppvisat under harbekräftat att ett ökat deltagande på världsmarknadenbidrar till ekonomisk tillväxt och minskning avfattigdom. är minst lika beroende avutrikeshandel som i-länderna, och det är därförpositivt att i högre grad anslutit sigtill det globala regelsystemet för handel. Eftersomu-länderna nu är i majoritet i WTO bör derasintressen få större genomslag i kommandeförhandlingar. Att jordbruks- och textilområdena ioch med Uruguayrundan inkluderades i det gemensammaregelverket var ett viktigt steg framåt för u-länderna.Ekonomiskt utbyte genom handel och investeringarskapar positiva ömsesidiga beroenden länder emellan.På detta sätt bidrar internationell handel ocksåtill gemensam säkerhet. Den ekonomiska integrationeni efter det är ettframgångsrikt exempel på detta. Efter det kallakriget utgör främjande av handel och investeringaren viktig del i strategin för att främja enalleuropeisk säkerhet. På samma sätt har ökadekonomisk integration en säkerhetsfrämjandebetydelse inom regioner i den tredje världen.Likaså har handel positiva effekter vad avserdemokrati och mänskliga rättigheter. kanhandel ställa svåra förhållanden i fattiga länder,t.ex. undermåliga arbetsförhållanden och barnarbete,i relief. Världssamfundet har, bl.a. inom FN, gjortbindande åtaganden vad gäller t.ex. förbud motbarnarbete och normer för arbetsförhållanden. Det ärav vikt att dessa frågor beaktas i kommandeförhandlingar om handel och investeringar och attgjorda åtaganden inte undergrävs av framtidamultilaterala handels- och investeringsavtal.Handelns effekter på miljön är också föremål fördiskussion. Utskottet menar att även miljöfrågornabör beaktas i multilaterala handelssammanhang.Åtaganden från bl.a. och olikakonventioner måste stå fast. måste s.k.dold protektionism motverkas och hänsyn tas till intressen.I takt med att den handelspolitiska dagordningenhar breddats har det folkliga deltagandetfördjupats, både i formuleringen av den svenskapolitiken och i WTO-arbetet. WTO:s kommandeförhandlingsrunda bör präglas av en ökad öppenhet.Det är också viktigt att ges insyn i ochbereds tillfälle att delta i utformandet av densvenska utrikeshandelspolitiken. Vidare ärparlamentarikers deltagande i den nyaförhandlingsrundan ett led i en folklig förankringav WTO-arbetet.Internationella kapitalflöden i form av direkt- ochportföljinvesteringar har växt snabbt under desenaste åren. Detta är en naturlig följd av denökade ekonomiska integrationen. På liknande sätt sominternationell handel bidrar investeringar övergränserna till ett effektivare globaltresursutnyttjande. För ärdirektinvesteringar särskilt viktiga tack vare denkunskapsöverföring de bidrar till. Internationellaportföljinvesteringar har växt explosionsartat underdet . Inte minst den finansiellakrisen i har visat att flödet avportföljinvesteringar snabbt kan vändas mot fastaväxelkurser som inte understöds av makroekonomiskbalans.Av allt att döma kommer en ny, omfattandeförhandlingsrunda att inledas vid WTO:s ministermötei , , . Ytterligareavreglering av världshandeln är önskvärd av de skälsom ovan anförts. Att ett övergripande avtal förinternationella investeringar också behövsillustreras av att det finns ca 1 600bilaterala avtal på området.Vidare är en av det globala handelssystemetsviktigaste funktioner att det tjänar som enförsäkring mot nationella protektionistiskatendenser. WTO utgör, bl.a. tack vare sintvistlösningsmekanism, en stabilare grund att stå påän GATT.En ny WTO-runda kommer att skapa förväntningar omen ytterligare liberaliserad världshandel. Detgemensamma regelverket kommer att förstärkas ochutsträckas till nya områden. På detta vis kommer enny runda också att utgöra ett förstärkt skydd motprotektionistiska strömningar. 1998/99:U203 av m.fl. (fp) variyrkas7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att handelnsbetydelse som utvecklingsmotor måste betonasstarkare.1998/99:U205 av m.fl. (m) variyrkas3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att måstevärna frihandeln genom att inom EU och WTO ständigtarbeta för lägre tullar och avskaffande avhandelshinder.1998/99:U211 av m.fl. (v) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att nyaförhandlingar i första hand bör föras inom FN-systemets ram,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att nyaavtalsförhandlingar inom VHO skall föras endast omen generalklausul införs som garanterar att alla - nu gällande eller framtida - äröverställda ett internationellt investeringsavtal,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om omfattningen av ettnytt avtal,6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om öppenhet ochfolkligt deltagande i framtagandet av ettinvesteringsavtal,7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om förhandlingarnamellan och angående NTM (New TransatlanticMarket Place).1998/99:U506 av m.fl. (v) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att fler länder itredje världen skall ha frihandelsavtal med EU,14. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att börverka för att underlätta handeln mellan olika länderoch folk i hela världen.1998/99:U508 av m.fl. (mp) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att en prioriteradfråga för skall vara att inom EU driva attEU:s protektionism mot omvärlden minskar, dock medstarka sociala och miljömässiga skyddsklausuler motfrihandelns skadeverkningar.1998/99:U704 av (v) variyrkas8. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om öppenhet i MAI-förhandlingarna.1998/99:MJ224 av m.fl. (kd) vari yrkas26. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om svensk hållninginför kommande WTO-runda. 1 Ärendets beredningDetta betänkande, som bygger på motioner från denallmänna motionstiden /99, syftar till attbelysa utrikeshandelns och internationellainvesteringars ökande betydelse för relationermellan länder och för utvecklingen i världen.Inledningsvis redogörs för den roll frihandelnspelar för ett lands ekonomi. Utskottet behandlarsedan den internationella handelns påverkan i ettvidare perspektiv och då särskilt dess effekter påutveckling, säkerhet, demokrati och MR samt miljö.Vidare berörs effekter av de växande internationellakapitalflödena.Inför ärendets beredning har utrikeshandelsministerLeif för utskottet föredragit regeringensskrivelse /99:59 Öppen handel - rättvisaspelregler. Svensk handelspolitik inför en ny WTO-runda. Representanter för frivilligorganisationerhar för utskottet presenterat sin syn på en ny har i yttrande UU2y tillnäringsutskottet yttrat sig om tillämpliga delar avregeringens skrivelse om nästa WTO-runda. Den vidareberedningen av regeringsskrivelsen sker inäringsutskottet. Utskottets överväganden rörande deområden som regeringsskrivelsen berör återges i alltväsentligt i yttrandet till näringsutskottet, menåterspeglas även i detta betänkande.2 Den ekonomiska betydelsen av frihandel2.1 Den internationella handelnInternationell handel har i ett historisktperspektiv tillhört de viktigaste faktorerna bakomekonomisk tillväxt i både utvecklings- ochindustriländer. Den gynnsamma ekonomiskautvecklingen efter det andra världskrigetillustrerar frihandelns betydelse - i synnerhet mederfarenheterna av det protektionistiska iåtanke. Den internationella handeln med varor är i volym räknat sexton gånger större än 1950,som världens samlade produktion vuxit sexgånger. Under dessa år har världens folk åtnjutit ensnabbare ökning av välståndet än imänsklighetens historia. Det är givetvisoacceptabelt att 1,3 miljarder människor leveri absolut fattigdom. Antalet fattiga i världen harökat, men andelen fattiga minskat under de senaste25 åren (ökade antalet miljoner till 1 310 miljoner somandelen sjönk från till ). Att u-ländernaunder successivt öppnat sig för handelhar bidragit till att andelen fattiga har minskat.Sverige är en liten, öppen ekonomi som är starktberoende av omvärlden. Den svenska exportenmotsvarar av vår bruttonationalproduktoch en än större del av industriproduktionen.Handeln är en livsnerv i hela den svenska ekonomin.Det är heller inte enbart de största företagen somexporterar - små och medelstora företag (färre än200 anställda) står för av den svenskaexporten.Den snabba ökningen av världshandeln är till stordel ett resultat av att import- och exporthindersuccessivt har avvecklats, i första hand genom GATToch bildandet av WTO men också genom regionaltsamarbete. Vidare har förbättrade kommunikationeroch ny teknik också underlättat handel övergränserna.2.2 Frihandelns fördelarAtt frihandel är gynnsam för alla deltagande aktörerär en av de få saker som nationalekonomer är överensom. Åsikten stöds också av omfattande empirisktmaterial. Nationalekonomer är vidare ense om attfrihandel gynnar ett land oavsett hur andra länderagerar, dvs. även ensidiga handelsliberaliseringarbefrämjar tillväxt och välfärd. Den förekommandelekmannasynen att internationell handel är ettnollsummespel där enskilda länder måste skydda sinaintressen är alltså felaktig, menar den samladenationalekonomiska vetenskapen.Den nationalekonomiska teorin rörandeinternationell handel bygger på de brittiskanationalekonomerna från slutet av 1700- och början av 1800-talet.I hade frihandeln en av sina förstaförespråkare, före både och , iriksdagsmannen [1].En av de viktigaste fördelarna med internationellhandel är specialiseringsvinster, som uppstår närolika länder koncentrerar produktionsresurser tillsektorer där de åtnjuter s.k. komparativa fördelar.Detta innebär att alla länder kan höja sitt välståndgenom specialisering inom de områden där de är mesteffektiva - eller minst ineffektiva. I detövergripande internationella perspektivet innebärfrihandel ett bättre utnyttjande av världensresurser i form av naturtillgångar, arbetskraft,kapital och kunskap.När individer och företag tillåts handla fritt överinternationella gränser skapas vidaresamhällsekonomiska vinster för konsumenter genom attvaror kan importeras till lägre pris. Ävenproducenter drar nytta av billigare insatsvaror ochexportnäringen höjer sin konkurrenskraft. Dessavälfärdsvinster kallas i nationalekonomisk teoribytesvinster.Förutom specialiserings- och bytesvinster harfrihandel gynnsamma dynamiska effekter för dennationella ekonomin. En friare handel ger företag ivissa branscher möjlighet att öka sin försäljningoch därmed utnyttja skalfördelar. En friare importleder vidare till ökad konkurrens på den nationellamarknaden, vilket innebär lägre priser och enpåskyndad rationaliseringsprocess.Handelsliberaliseringar underlättar också spridningav kunnande och ny teknologi.Att fri handel ger konsumenterna tillgång tillbilligare produkter bidrar till att höja välfärden.Enbart den handelsliberalisering som åstadkoms genomUruguayrundan beräknas ge besparingar på mer än 200miljarder dollar åt världens konsumenter. Iså gott som samtliga fall tjänar konsumenterna på enså fri handel som möjligt. Konsumenternas intressenär dock som regel svagare företrädda än producentersoch storföretags, vilka i många fall kan ha intresseav att begränsa utländsk konkurrens.Bytesvinsterna av frihandel kommer i de flesta fallsamtliga konsumenter till godo. Välfärdsvinsterna påproducentsidan fördelas dock ojämnare. Löner är somregel högre i exportsektorer, medanomställningskostnaderna kan vara tunga att bära i desektorer som inte klarar av utländsk konkurrens. Enfrihandelsvänlig politik garanterar inte en jämlikfördelning av det välstånd det skapar. Nationellfördelningspolitik kommer alltid att vara avgörandeför en rättvis fördelning av inkomsterna. Det ärvidare viktigt att den nationella näringspolitikenstöder nödvändiga ekonomiska omställningar genom attunderlätta för arbetskraft och kapital att söka sigtill livskraftiga näringar.På motsvarande sätt som frihandel för med sigvälfärdshöjande vinster är kostnaden förprotektionism hög. 1930-talets depression var tillstor del en konsekvens av en spiral avprotektionistiska åtgärder världen över. Icke destomindre vidtar länder emellanåt protektionistiskaåtgärder för att skydda inhemsk produktion.Nationalekonomerna är dock överens om att det landsom vidtar protektionistiska åtgärder också bär denstörsta kostnaden för dessa. Välfärdsförlusterna förkonsumenterna och övriga producenter är större änden vinst som den skyddade industrin åtnjuter. Pålängre sikt låser skyddsåtgärder in resurser inäringar i vilka landet inte har sina komparativafördelar. Vidare går den nationella ekonomin misteom frihandelns dynamiska vinster. Slutsatsen att detprotektionistiska landet självt förlorar på sinpolitik är analog med att ett enskilt land tjänar påunilateral handelsliberalisering.Förutom intresset att skydda en inhemsk branschframförs ofta andra argument mot ett alltför frittinternationellt handelsutbyte. Till dessa hör bl.a.:- Frihandel i form av billig import sänker lönerna iutsatta branscher. Detta argument är giltigtsåtillvida att en viss sektor kan drabbas av denkonkurrens som billig import innebär. En sådankonkurrens är välfärdshöjande för ekonomin i desshelhet, även om enskilda producenter kan drabbas.Det är dock oftast vanskligt att särskilja utländskkonkurrens från inhemsk sådan samt från den allmännastrukturrationaliseringen. För dem som drabbas kandock kostnader för omställning vara nog såpåtagliga. Erfarenheten visar emellertid att det ärorimligt dyrt att skydda inhemska jobb mot utländskkonkurrens. Den arbetskraft som frigörs bör istället uppmuntras att söka sig till andra sektorer.Samtidigt bidrar fri handel generellt sett till atthöja konkurrenskraften. Frihandelns dynamiskaeffekter illustreras av att lönsamhet och löner somregel är högre i de sektorer som är utsatta förutländsk konkurrens (lönerna i den svenskaexportindustrin är i genomsnitt högre än i denövriga industrin).-Frihandel drabbar miljön. Vilken påverkan sominternationell handel har på miljö är föremål fördiskussioner. Många menar att handelnstillväxtbefrämjande effekt bidrar till att ökabelastningen på miljön, bl.a. genom att bidra tillminskad biologisk mångfald. Varuhandel skapar ocksåbehov av transporter, vilka påverkar miljön.Samtidigt innebär en friare handel ett mer effektivtresursutnyttjande på global nivå. Vidare finns detett positivt samband mellan ekonomiskutvecklingsnivå och miljöhänsyn. Länder med högreekonomisk utvecklingsnivå är generellt bättreorganiserade och ställer bl.a. högre miljökrav.Statshandels- och importsubstitutionsländer hör tilldem som åsamkat miljön de största skadorna. Densamlade erfarenheten talar för att en ökad frihandelkan kombineras med politik för en bättre miljö.Sambandet mellan internationell handel och miljöbehandlas vidare under avsnitt 4.4.3 Världshandelns organisationUnder efterkrigstiden har ett globalt handelssystemsuccessivt växt fram. Den första GATT-förhandlingeninleddes . De efterkommande förhandlingsrundornaväxte i omfång och alltfler länder anslöt sig tillavtalen. GATT-avtalen, som byggde på principen omicke-diskriminering, gav klarare spelregler föraktörerna inom världshandeln. Bildandet avVärldshandelsorganisationen (WTO) 1995 innebar attett permanent forum inrättades för administration avhandelsavtalen samt för fortsatta förhandlingar. Enav WTO:s viktigaste funktioner är vidare attövervaka gällande avtal och lösa tvister mellanländer. Genom att länder förbinder sig att följautslagen i WTO:s tvistlösningsmekanism minskasrisken för godtyckliga ensidiga handelssanktioner.Särskilt för mindre länder som kan ha svårt atthävda sina intressen gentemot större ekonomiskaaktörer är ett neutralt tvistlösningsförfarande ettovärderligt skydd. WTO utgör det främsta värnet motprotektionistiska krav.USA har varit den drivande kraften bakomförhandlingsrundorna inom . är detdock den andra ledande aktören inom världshandeln,Europeiska unionen, som har tagit initiativet ny förhandlingsrunda inom WTO. En ny runda - dens.k. millennierundan - förväntas inledas vid WTO:stredje ministerkonferens i , , i november1999.U-länderna har emellanåt agerat gemensamt i dens.k. De facto har dock många u-länderolika intressen, varför de oftast agerar i andrakonstellationer - t.ex. exportörer avjordbruksprodukter i den s.k. Cairns-gruppen. Ettflertal f.d. statshandelsländer, däribland ochRyssland, förhandlar om inträde iWTO. De baltiska ländernas förhandlingar harfortskridit och förhoppningsvis är alla tre deländerna WTO-medlemmar när nästa runda inleds.EU-kommissionen för unionens talan i WTO och andrasammanhang som rör internationell handel. I och medatt inträdde i Europeiska unionen anslöt vioss till den gemensamma handelspolitiken. Atthandelspolitiken är en gemensam kompetens innebäratt medlemsländerna tillsammans fastställerhandelspolitiken genom beslut i ministerrådet. 113-kommittén (efter artikeln i slår fast den gemensamma handelspolitiken)dryftar medlemsländerna och löpandeärenden samt förbereder behandling i ministerrådet.4 Frihandelns vidare betydelse4.1 Handel och utvecklingSammanfattning av motionernaI motion U203 (fp) yrkande 7 framhålls deninternationella handelns betydelse som motor förekonomisk utveckling och tillväxt i de fattigareländerna. ser som ett huvudmål att defattiga länderna integreras i världs-ekonomin. Ävenom utveckling ytterst hänger på denpolitik de själva för kan de rika länderna görauppgiften betydligt svårare genom att stänga u-landsprodukter ute från sina marknader. I EU-samarbetet bör därför verka för en merfrihandelsvänlig politik gentemotutvecklingsländerna. Särskilt EU:s skydd på teko-och jordbruksområdena missgynnar på justde områden de har bäst förutsättningar attkonkurrera.Motionärerna bakom U205 (m) yrkande 3 (delvis)betonar att välståndet i och andrautvecklade länder möjliggjordes av fri företagsamhetoch frihandel. På liknande sätt kan fattigdomenutrotas i utvecklingsländerna. De fattigareländernas deltagande i världsmarknaden är denfrämsta källan till ekonomisk tillväxt ochkunskapsöverföring. Frihandel är det viktigastebidrag som den industrialiserade världen kan ge tillutvecklingsländerna. Det öppna internationellahandelssystemet och dess institutioner, främst WTO,IMF och , måste stödjas. Öppen och doldprotektionism måste motarbetas - inte sällan döljsprotektionistiska strävanden i idealistisk form.Sverige bör spela en mer aktiv roll i utformningenav EU:s bistånd, inte minst införLoméförhandlingarna.I motion U506 (v) yrkande 9 anför attSverige inom EU bör verka för att unionen öppnar sigför handel med länder i tredje världen. Att EUfavoriserar handeln med vissa länder innebär attandra länder diskrimineras, vilket strider motGATT:s huvudprincip om "mest gynnadnationsbehandling". Vidare är EU:s jordbruks- ochindustripolitik protektionistisk och missgynnarfattigare länder. bör tredje världensländer under en utvecklingsfas ges rätt att skyddasina ekonomier mot den rika världens länder ochtransnationella bolag, anser motionärerna. I yrkande14 framförs att bör motverka EU:sprotektionism och verka för att underlätta handelnmellan olika länder och folk i hela världen.I motion U508 (mp) yrkande 8 anför attharmoniseringen av EU:s inre marknad sker påbekostnad av handel med länder utanför unionen. EU:shandelspolitik med den tredje världen bygger på enpostkolonial politik som går ut på att de fattigareländerna förser den industrialiserade världen medbilliga råvaror, medan förädlingsindustrin finnsinom EU. Motionärerna menar att somordförande i bör prioritera att minskaprotektionismen gentemot omvärlden, dock med starkasociala och miljömässiga skyddsklausuler motfrihandelns skadeverkningar.Utskottets övervägandenSom nämndes inledningsvis stöds de teoretiskaargumenten för frihandel av de senaste 50 årensutveckling av världsekonomin. För , ,och har den gynnsammaekonomiska utvecklingen efter andra världskrigetgått hand i hand med successivahandelsliberaliseringar inom , Efta ochEuropeiska unionen.I andra delar av världen har den ekonomiskautvecklingen varit mer blandad. Ett stort antalländer i tredje världen frigjorde sig efter från kolonialtstyre. Många av dessa länder sökte genomimportsubstitution minska sitt ekonomiska beroendeav de forna kolonialmakterna. För de en gång så rikaexportörerna av jordbruksprodukter i hademarknaderna i och plötsligtstängts efter det , varför ävendessa länder såg importsubstitution som ett sätt attöka det nationella ekonomiska oberoendet.I dag råder det dock bred enighet om attimportsubstitution inte har fungerat som ekonomiskutvecklingsmodell. Land efter land i tredje världenhar öppnat sinamarknader och satsat på en exportledd tillväxt.Resultaten visar att det finns ett klart sambandmellan en öppen handelspolitisk orientering ochekonomisk utveckling. har funnit att deutvecklingsländer som fört en öppen handelspolitikunder åtnjutit dubbelt så högårlig ekonomisk tillväxt som de länder som begränsatutländskt marknadstillträde.Fram till Uruguayrundan hade många ipraktiken stått vid sidan av det multilateralahandelssystemet genom långtgående undantag frånregelverket. var produkterofta utestängda från i-landsmarknaderna på grund avtullar, kvoter och andra handelshinder. Dettaändrades genom bildandet av WTO. Uruguayrundansresultat förbättrade tillträde till i-landsmarknaderna genom att jordbruks- ochtekoprodukter fördes in i regelverket. S.k.frivilliga exportbegränsningar, vilka i självaverket oftast var påtvingade och främst drabbade , förbjöds. Vidare godtog i högregrad än tidigare det gemensamma handelspolitiskaregelverket. Många enskilda hade för övrigtredan ensidigt sänkt sina handelshinder väsentligt(skr. 1998/99:59). Sedan Uruguayrundans start har 45utvecklings- och f.d. statshandelsländer anslutitsig till och senare WTO, och ett trettiotal harsökt medlemskap i samlade resultatet av Uruguayrundan blev dockinte så långtgående som hade hoppats. Förhandeln med jordbruks- och tekoprodukter kvarstårbetydande handelshinder i industrivärlden. Dessarestriktioner för med sig att inte gesmöjlighet att utnyttja hela sin potential förhandel. Dessutom begränsar ett många gångergodtyckligt användande av antidumpningstullar i USAoch EU möjligheter att ta tillvara sinafördelar i form av låga tillverkningskostnader. har därmed fördelar att vinna i fortsattaWTO-förhandlingar för sin framtida ekonomiskautveckling och integration i handelssystemet (skr.1998/99:59).Utvecklingsländerna är som grupp i själva verketmer beroende av internationell handel än i-länderna.Export och import motsvarar i genomsnitt av bruttonationalprodukter, jämfört med 24 %i den industrialiserade världen. Eftersommultilaterala regler är särskilt viktiga för mindreoch ekonomiskt svagare länder har ettstarkt intresse av att delta i utvecklandet avinternationella handelspolitiska spelregler.