bet · GM01UU10 · 1999-05-20 00:00:00 — Totalt sett innebärresultatet av Agenda 2000-förhandlingarna att 213miljarder euro avsätts inom gemenskapen förstruktur- och sammanhållningsfonderna för helaperioden.Enligt skall avstrukturfonderna tilldelas mål 1, mål 2 och12,mål 3.Enligt mål 1 skall utveckling och strukturellanpassning av de regioner som släpar efter främjas.Mål 1-status kommer under nästa programperiod attges åt nuvarande NUTS II-regioner[1] varsbruttonationalprodukt per invånare är lägre än av gemenskapens genomsnitt, regionerna i de yttersta randområdena, vilka allaligger under 75-procentströskeln (de franskautomeuropeiska departementen, m.m.), de områden som är berättigade till mål 6-stöd förperioden 1995-1999.Mål 2 skall stödja den ekonomiska och socialaomställningen i områden med strukturellasvårigheter. I dessa områden skall ingå områden somgenomgår ekonomisk och social förändring i industri-och tjänstesektorn, landsbygdsområden påtillbakagång, tätortsområden med problem samtkrisdrabbade områden som är beroende av fiske, alltdefinierat utifrån objektiva kriterier ilagtexterna. Högst av unionens befolkningkommer att omfattas av nya mål 2. Den vägledandeuppdelningen av befolkningen på gemenskapsnivå förde olika typerna av mål 2-områden bör vara förindustriområden, för landsbygdsområden, förtätortsområden och för fiskeberoende områden.Samma stödintensitet per capita kommer att gälla föralla mål 2-områden i hela gemenskapen.Mål 3 syftar till att stödja anpassning ochmodernisering av politiken och systemen förutbildning, yrkesutbildning och sysselsättning. Detskall gälla utanför mål 1.Gemenskapsinitiativen kommer att minskas tillföljande fyra initiativ: Interreg(gränsöverskridande, transnationellt ochmellanregionalt samarbete), Equal (transnationelltsamarbete för att bekämpa alla former avdiskriminering och bristande jämställdhet påarbetsmarknaden), Leader (landsbygdsutveckling) ochUrban (ekonomisk och social förnyelse avstadsområden). av strukturfondernasåtagandebemyndiganden kommer att anslås förgemenskapsinitiativen.Vid fördelningen av medel mellan medlemsstaternaför mål 1 och 2 kommer man i enlighet medkommissionens förslag att utgå från följandeobjektiva kriterier: stödberättigad befolkning,regionalt välstånd, nationellt välstånd ochallvarligheten i strukturproblemen, särskiltarbetslöshetsnivån. En lämplig avvägning kommer attgöras mellan regionalt och nationellt välstånd. Förmål 3 skall fördelningen efter medlemsstathuvudsakligen baseras på den stödberättigadebefolkningen, sysselsättningssituationen och gradenav problem när det gäller t.ex. social utslagning,utbildning, yrkesutbildning och kvinnors deltagandepå arbetsmarknaden.Förhandlingsresultaten för svensk del innebär bl.a.att det nya mål 1-området kommer att omfatta delsdet gamla mål 6-området, dels kusten i ,och . Det svenskanya mål 2-området är ännu inte avgränsat.Fastställandet av det nya mål 2-området börjar medatt kommissionen lägger fast befolkningsramen förett mål 2-område. Därefter föreslår regeringen vilkaregioner som skall omfattas av detta område, varpåförhandlingar kommer att äga rum mellan kommissionenoch regeringen.StrukturfondsfrågorMotionernaDet finns en risk, anför i motion1998/99:N335, att kommunerna medfinansierar projektgenom att undandra medel från "ordinarie"verksamhet. Motionärerna föreslår en utredning ommöjligheten att släppa in privata intressen förmedfinansiering i samband med näringslivssatsningar.Vidare framhålls det att det är orimligt att EUskall kunna styra vilka områden i som kanbeviljas nationellt regionalpolitiskt stöd.Centerpartiet hävdar i motion 1998/99:U505 attSverige genom krångliga regler och dåligt ledarskaphar försvårat möjligheterna att dra nytta av demöjligheter som det svenska EU-medlemskapet ger.Regeringen har snålat med den nödvändiga nationellamedfinansieringen och skapat de mest kompliceradereglerna i hela EU, anförs det.I motion 1998/99:N284 (s) framhålls det atttillgång till har varit positivtför skogslänen, men att krångel och byråkrati frånsvenska myndigheters sida har utgjort hinder.Beslutsfattandet måste förenklas, ansermotionärerna.Motionärerna bakom motion 1998/99:N326 (m, kd)kritiserar att de övervakningskommittéer sominrättats har haft få inslag av småföretagare ochatt merparten av strukturfondspengarna går tilloffentliga aktörer och inte till dem som har debästa projekten. Enligt motionärerna bör informationom strukturfonderna vara anpassad till förhållandenahos småföretagen. Nya former för att stimulerasmåföretag att delta i strukturfondsprogrammen ochnya medfinansieringsmodeller bör prövas. och privatpersoner bör kunnakomplettera offentliga organ som medfinansiärer.Byråkratin måste minskas, anförs det.I motion 1998/99:N274 (kd) betonas att den svenskaregeringen med all kraft måste värna svenskaintressen i förhandlingarna. Det är angeläget attSverige utnyttjar strukturfondsmedlen fullt ut.Kommuner i samverkan med länsstyrelser och andraregionala organ m.fl. måste finna bättre former förett effektivt samarbete kring regionalautvecklingsprojekt. Organisation och administrationbör förbättras, framhåller motionärerna.I fyrpartimotionen 1998/99:N256 (kd, m, c, fp) sägsatt det behövs en ökad samordning mellan Sverigesoch EG:s regionalpolitik. Den nuvarandeuppsplittringen på ett nationellt system och ett EG-system är både svåröverskådlig och tungrodd enligtmotionärerna. Systemet måste på ett bättre sätt anpassas efter företagsamhetens villkor, och nyaformer bör prövas för att stimulera näringslivet attta aktiv del i arbetet med strukturfonderna. Blandannat bör en ny finansieringsmodell prövas sommöjliggör för enskilda företag och grupper avföretag att upp till en viss gräns bidra till dennationella medfinansieringen. Ett skäl till dagenssvårigheter är att företagens projektidéer blirutkonkurrerade av offentliga projekt. En annansvårighet är att bidragen utbetalas i efterskott.Enligt motion 1998/99:T325 (c) måste det blienklare att söka och administrera stödpengar frånEU. Det lokala och regionala inflytandet överstrukturfondernas fördelning bör öka.I finns det en stor tröghet i utbetalandetav strukturfondsmedel, sägs det i motion1998/99:N207 (c). Skälet är att de projektansvarigamåste redovisa kostnaderna innan medel kan erhållas.Många projektägare har gett upp eller avstår frånstrukturfondsmedel. En viss andel av beviljade medelbör ges vid projektstarten, föreslås det.I motion 1998/99:N237 (fp) framhålls att denbyråkrati som utvecklats i administrationen avmålområdena, framför allt inom Närings- ochteknikutvecklingsverket (), med all kraft måstemotverkas. Regelverket måste förenklas. Bland annatbör det bli möjligt för projektägare att få förskottpå beviljade medel.SkrivelsenI skrivelsen (s. 151) redovisas att den gemensammaregional- och strukturpolitiken är det viktigasteinstrumentet för att minska obalanserna ochskillnaderna i ekonomisk utveckling mellanregionerna och på så sätt skapa en högre grad avsocial och ekonomisk sammanhållning inom unionen.Under perioden 1995-1999 kommer attsammanlagt ta emot ca 1,4 miljarder ecu frånstrukturfonderna, vilket motsvarar ca 12 miljarderkronor. Ett villkor för att medel från fondernaskall betalas ut är att de kompletteras med svenskaoffentliga medel samt i vissa fall privata medel.Insatserna sker inom ramen för särskilda program,s.k. samlade programdokument eller operationellaprogram, som utarbetats av regionala ellernationella myndigheter och som fastställts iförhandlingar mellan kommissionen och den svenskaregeringen.Vissa kompletterande uppgifterTidigare riksdagsbehandlingMotioner som är likartade med de här aktuella hartidigare behandlats av arbetsmarknadsutskottet iolika sammanhang. Vissa av dessa frågor är numerainte längre aktuella med hänsyn till att ettförhandlingsresultat föreligger.Hösten 1997 anförde arbetsmarknadsutskottet (bet.1997/98:AU2 s. 23) att byråkratin kringstrukturfondsstöden måste minska och regelsystemenbli enklare. poängterade attåtgärder mot byråkrati och krångel kringstrukturfonderna måste syfta till att underlättahanteringen för såväl offentliga som privatamottagare liksom för föreningar, stiftelser etc.Utskottet utgick från att regeringen i den dåaviserade regionalpolitiska propositionen (prop.1997/98:62) skulle redovisa vidtagna eller planeradeåtgärder och i förekommande fall lägga fram förslagtill om hur förenklingar ocheffektivisering kan göras.I sitt betänkande 1997/98:AU11 , där dennämnda regionalpolitiska propositionen behandlas,uttalade arbetsmarknadsutskottet (s. 86) attutskottet utgick från att regeringen gör deförändringar som den bedömer är påkallade för atthanteringen av strukturfondsmedlen skall bli såeffektiv som möjligt. Utskottet ansåg dock attstörre förändringar i organisationen kringstrukturfondsarbetet bör vänta till nästaprogramperiod för åren 2000-2006.Rapport från fondmyndigheternaDe centrala fondansvariga myndigheterna,(), Närings- ochteknikutvecklingsverket () och (), fick i uppdragav Närings- och att se över ochutveckla arbetsformer och administrativa rutinerm.m. vad gäller vissa strukturfondsprogram. Idecember 1998 redovisade de tre myndigheterna engemensam rapport (Rapport om att se över ochutveckla arbetsformer och administrativa rutinerm.m. vad gäller genomförandet av vissastrukturfondsprogram).Bland annat framförs i rapporten att de olika kravsom ställs på de centrala fondansvarigamyndigheterna inte alltid är förenliga. Strävan iSverige är att samordna så mycket som möjligt medanbudskapet från kommissionen är att hålla isär deolika fonderna.En allmän iakttagelse är att skillnader mellannationella regelsystem och regelverket för EG:sstrukturfonder ofta framhålls som bristandesamordning mellan de fondansvariga myndigheterna.Systemskillnaderna är emellertid enligt rapporten avsådan karaktär att de i allmänhet kräver beslut avregeringen. Successivt har ett arbete med attsamordna fonderna påbörjats. Genom den nyaförordningen (1998:579) om vissa stöd från EG:sstrukturfonder har ett förtydligande avarbetsfördelningen skett. Alla frågor avövergripande natur löses dock inte genom dennaförordning, sägs det i rapporten.EG:s strukturfonder är organiserade utifrån ettvisst regelsystem medan det svenskaregionalpolitiska systemet har starka inslag avmålstyrning - utan de krav på finansiella kontrollersom strukturfonderna förutsätter. Enligt rapportenär strukturfondssystemets krav på stödmottagarnarimliga. På vissa håll tycks dock beslutsgruppernainte ha förstått att de program som godkänts skallföljas. Ett annat problem som nämns i rapporten äratt de lokala skatteförvaltningarna har gjort olikatolkning av frågan huruvida ett bidrag frånstrukturfonderna skall anses utgöra en momspliktigintäkt för ett projekt.Rapporten avslutas med ett antal konkreta förslag,bl.a. att de fondansvariga myndigheterna skallslutföra utformning och samordning av föreskrifter,blanketter m.m. samt rutiner med avseende på tillsynoch kontroll. Vidare föreslås att de nämndamyndigheterna skall medverka till att utforma enenhetlig praxis för ärendehandläggningen hossekretariaten vid beslutsgrupperna. Förslagen irapporten är inte av den karaktären attregeringsbeslut krävs.StrukturfondsutredningenI presenterade den s.k.Strukturfondsutredningen sitt betänkande EG:sstrukturstöd, Ny organisation för de geografisktavgränsade strukturfondsprogrammen (SOU 1999:24).Strukturfondsutredningen (särskild utredare: f.d.riksdagsledamoten ) har samlat in ochanalyserat erfarenheter från första periodmed stöd från och lämnar förslagtill hur strukturfondsprogrammen för nästa periodkan tas fram och genomföras.Enligt utredningen har strukturfondsprogrammeninneburit ett nytt sätt att arbeta med regionalautvecklingsfrågor i . Programmen har lagtgrunden för ökat samarbete i nya konstellationer,inte minst över kommun- och länsgränser. Tiden föratt ta fram programmen var emellertid alltför kortoch förankringsprocessen blev lidande. Näringslivetkom inte in i programarbetet i den omfattning somvarit önskvärt.I genomförandet av programmen har arbetet ibeslutsgrupper och övervakningskommittéer fungeratolika bra, sägs det i utredningen. Ävenpartnerskapets delaktighet i genomförandet varierar.Beslutsgruppernas sekretariat har byggt upp en bredkompetens som hög arbetsbelastning utgjortett problem.Medfinansieringen och förbudet mot förskott avstrukturfondsmedel har medfört svårigheter främstför mindre projektägare, påpekas det i utredningen.Näringslivets delaktighet i programgenomförandet harvarit av liten omfattning genom att privata medelinte är godkända som medfinansiering. Vidare haröverprövningen av projektbeslut, där de utbetalandemyndigheterna kan återkalla beslutsgruppens beslutom stöd, skapat en osäkerhet hos projektägarna.Enligt utredningen har administrationen kringutbetalningar präglats av problem och oklarheter. Deolika fonderna ställer skilda krav på kontroll ochredovisning som sökt samordnahanteringen av utbetalningar. De utbetalandemyndigheterna har utvecklat olika system förgranskning av utbetalningar. Otydligansvarsfördelning mellan beslutsgruppssekretariatoch utbetalande myndigheter har medfört onödigtdubbelarbete. Vidare har brister i IT-system m.m.medfört effektivitetsförluster.Den särskilda utredaren gör följande överväganden:- Det är nödvändigt att partnerskapet deltar aktivtbåde i framtagandet och genomförandet avstrukturfondsprogrammen.-- Privata medel bör godkännas som stödgrundande förstrukturfondsstöd, så att enskilda företag kandelta aktivt i genomförandet.-- Beslutsgrupperna bör avskaffas och nämnderinrättas vid länsstyrelserna ochsjälvstyrelseorganen.-- De som fattar beslut om projekt bör också utsestill utbetalningsmyndigheter.-- En pott för länsövergripande satsningar böravsättas inom de nya programmen.-- En generell möjlighet till förskott på beviljatstrukturfondsstöd bör införas.-- Övervakningskommittéerna bör förstärkas somstrategiska politiska organ; i första hand börledamöterna vara förtroendevalda från kommuner ochlandsting.-- Det bör utses en förvaltningsmyndighet (nymyndighet eller ) för strukturfondsprogrammen.-Enligt information från bereds förnärvarande de nämnda utredningsförslagen. För attinhämta synpunkter på utredningen anordnades enhearing . Därutöver kunde skriftligasynpunkter lämnas . Regeringenkommer enligt uppgift att fatta beslut i ärendetunder våren 1999.Näringsutskottets ställningstagandeEnligt näringsutskottet visar såväl motionerna somde redovisade utredningarna att det nuvarandestrukturfondssystemet är behäftat med ett antalorganisatoriska och administrativa problem.Näringsutskottet ansluter sig till den uppfattningsom tidigare uttryckts av arbetsmarknadsutskottet,nämligen att byråkratin kring strukturfondsstödenmåste minska och regelsystemen bli enklare. Helahanteringen av strukturfondsmedlen måsteeffektiviseras.En sådan effektivisering måste i sak innebära attfinansieringsfrågan löses på ett smidigt sätt. Blandannat bör näringslivet och enskilda företag kunna taaktiv del i arbetet och till en viss gräns bidra medmedfinansiering. Vidare bör det bli möjligt förprojektägare att få förskott på beviljade medel.Näringsutskottet ser det som en nödvändighet attstrukturfondssystemet reformeras och effektiviserasför att det skall vara möjligt att på ettändamålsenligt sätt utnyttja EG:s strukturfondsmedelfullt ut.Näringsutskottet ser positivt på den nyligenpresenterade och anser attden i det väsentliga kan ligga till grund för härangiven kursriktning. bör en ökadsamordning mellan och EG:s regionalpolitikövervägas.Med hänvisning till det nu anförda tillstyrkernäringsutskottet de berörda yrkandena i motionerna1998/99:U505 (c), 1998/99:N256 (kd, m, c, fp),1998/99:N274 (kd), 1998/99:N326 (m, kd) och1998/99:N237 (fp). Övriga motionsyrkanden avstyrks iden mån de inte tillgodoses genom näringsutskottetsställningstagande.Stödområden och öregionerMotionernaI motion 1998/99:MJ224 erinras omatt EG-stödet på fiskets område i huvudsak ges inomramen för det strukturstöd som kan hänföras till mål5a. Enligt motionärerna är det angeläget attundersöka möjligheterna att bättre utnyttja EG:sstöd för landsbygdsutveckling, det s.k. 5b-stödet,för fiskeberoende områden.Öarna nämns vid sidan av regionerna i ett tilläggtill Amsterdamfördraget, framhålls det i motion1998/99:N258 (s). Inom EU har framarbetats ochantagits ett betänkande om problemen för unionensöregioner. Frågor som lyfts fram är enstrukturfondsreform, statliga stöd,avgiftsbefrielser m.m. Motionären framhåller att ennationell strategi bör utarbetas för att integreraGotland i den inre marknaden enligtAmsterdamfördragets tillägg om öar.Lika väl och lika aktivt som försöktförbättra förutsättningarna för de nordligaregionerna bör säkra de svenska öarnasframtida utvecklingsmöjligheter, sägs det i motion1998/99:N227 (m). EU:s medlemsstater har iAmsterdamfördraget, regeringskonferensen ochparlamentet uttalat vikten av särskilda åtgärder föröar.I motion 1998/99:N275 (c) anförs att det äroacceptabelt om reformeringen av EU:s strukturfonderutgår från länsnivån med hänvisning till situationeni Sydöstra . Förhållandena är mer likartadeinom denna region än inom respektive län i regionen.Vidare framhåller motionärerna attstrukturomvandlingen påskyndas genom en alltmeraintegrerad marknad inom EU och en ökad öppenhet.Tillväxten riskerar dock att bli mycket ojämntfördelad. Det är därför viktigt att såväl densvenska regionalpolitiken som gemenskapensstrukturpolitik förstärks i stället för raseras, ärbudskapet i motionen. Regeringen bör införordförandeskapet inom arbeta framett sammanhållet policydokument i fråga om enreformerad strukturpolitik inom EU och presenteradetta för . bör inom EUhävda att områden med en befolkningstäthet påexempelvis 50 personer per km² - och inte 100 somhar diskuterats - skall klassificeras somlandsbygdsområden i strukturpolitiken, begärs det imotionen.I motion 1998/99:N296 (c) framhålls att Dalslandbör vara ett område som kan påräkna stöd frånstrukturfonderna också för perioden 2000-2006.SkrivelsenI skrivelsen redovisas under rubriken ochstrukturpolitik (s. 151 f.) uppgifter om denhittillsvarande strukturpolitiken.Mål 2 Syftet är att omvandla regioner som påverkats avindustriell tillbakagång. Bergslagen, , delar av , norraNorrlandskusten och Ångermanlandskusten omfattas. Områdena får ca frånstrukturfonderna . Till detta kommer ca somsvensk offentlig medfinansiering samt privatamedel. hade beslutsgrupperna godkäntprojekt för av EU-medlen och varutbetalt till projektägarna.Mål 5b Syftet är att utveckla landsbygdsområden. Sydöstra , , Skärgården(bebodda öar utan fast landförbindelse), Gotlandsamt //omfattas. Efter omfördelning av 5a-medel m.m. uppgårbeloppet till under perioden1995-1999. Till detta kommer som svenskoffentlig medfinansiering samt privata medel. hade beslutsgrupperna godkäntprojekt för av EU-medlen och varutbetalt till projektägarna.Mål 6- Syftet är att utveckla glest befolkade områden.-- 43 kommuner i , ,, , , Dalarnasoch berörs.-- Efter omfördelning av 5a-medel m.m. uppgårbeloppet till under perioden1995-1999.-- offentliga medfinansiering är ca 2,4miljarder kronor. Den totala ramen för programmetär ca .-- hade beslutsgrupperna godkäntprojekt för av EU-medlen och var utbetalttill projektägarna.-Vidare redovisas i skrivelsen (s. 43) att förslageninom EU till nya förordningar för strukturfondernaunder inriktas på atteffektivisera och förenkla de regional- ochstrukturpolitiska insatserna. Exempelviseftersträvas en geografisk koncentration avinsatserna. Förslagen syftar också till ett ökatansvar för medlemsländerna i enlighet mednärhetsprincipen samt till effektivare kontroll ochuppföljning.Vissa kompletterande uppgifterKriterier för målområdesavgränsningSom tidigare nämnts i avsnittet om Agenda 2000 ärmålområdesavgränsningen för det nya mål 2-områdetinte klart. När det gäller frågan om vilka områdensom kan klassificeras som mål 2-område under nästaprogramperiod har följande faktorer nämnts avRegeringskansliet. Några områden är i dagklassificerade som landsbygdsområden. Somgrundkriterier används där antingen enbefolkningstäthet uppgående till högst 100 invånareper km² eller en sysselsättningsandel inomjordbrukssektorn som är dubbelt så hög somgenomsnittet för EU. Något av dessa kriterierkombineras sedan med minst ett av följandekriterier: en arbetslöshetsnivå som ligger över EU:sgenomsnitt eller befolkningsminskning sedan år 1985.Därutöver kan faktorer som strukturell omvandlingeller stadsproblem motivera inplacering i det nyamål 2-området.Amsterdamfördraget m.m.I artikel 130a i EG-fördraget finns grunden förgemenskapens regional- och strukturpolitik. GenomAmsterdamfördraget, som träder i kraft den 1 maj1999, gjordes ett tillägg i artikel 130a andrastycket (nytt artikelnummer 158) genom vilket öarnanämns vid sidan av regionerna. Det framgår av dettastycke att EU:s politik på området skall strävaefter att minska skillnaderna i utvecklingsnivåmellan olika regioner och att minska eftersläpningeni de minst gynnade regionerna och öarna inklusivelandsbygdsområdena.Till Amsterdamfördragets slutakt bifogades ettantal förklaringar som antogs avregeringskonferensen. Förklaringarna är numreradeoch som nr 30 återfinns förklaringen om öregioner.Den har följande lydelse:Konferensen inser att öregioner är behäftade medstrukturella nackdelar som har samband med derasökaraktär och vilkas bestående natur hämmar dessaregioners ekonomiska och sociala utveckling.Konferensen erkänner följaktligen attgemenskapslagstiftningen måste beakta dessanackdelar och att specifika åtgärder, när det ärberättigat, får vidtas till förmån för dessaregioner för att bättre och på rättvisa villkorkunna införliva dem med den inre marknaden.I har såväl som skärgårdsområdetunder innevarande period utgjort mål 5b-områden.Näringsutskottets ställningstagandeNäringsutskottet ser positivt på att EU:s regional-och strukturpolitik har möjlighet att effektiviserasgenom att förhandlingsresultatet rörande Agenda 2000innebär en minskning av antalet målområden ochantalet gemenskaps-initiativ. Detta bör i sig ledatill förenklingar och effektiviseringar, såvälcentralt som lokalt i strukturfondssystemet.Ur svensk synpunkt är det glädjande att inte baradet gamla mål 6-området utan även kusten iNorrbottens, och läninkluderas i det nya mål 1-området i enlighet med desvenska ståndpunkterna vid förhandlingarna. Endifferentiering kommer dock att ske mellan kust- ochinland vad gäller stödets storlek per capita.När det gäller det nya mål 2-området skall - somframgått av den tidigare redovisningen -kommissionen först lägga fast befolkningsramen fördet svenska mål 2-området, allt under det att högst18 % av befolkningen på EU-nivå kommer att omfattasav mål 2. Därefter kommer regeringen att föreslåvilka områden som bör ingå i mål 2. I det föregåendehar grundkriterierna för avgränsningen av nya mål 2-områden redovisats. Enligt uppgift frånRegeringskansliet kan det förutsättas att det nyamål 2-området kommer att omfatta samma typer avregioner som dagens mål 2- och mål 5b-områden. SåvälSydöstra som de svenska öarna har underinnevarande period utgjort mål 5b-områden. När detgäller de svenska öarna har näringsutskottetförståelse för deras särskilda situation och anseratt det tänkesätt som redovisas i anslutning tillAmsterdamfördraget är tillämpligt även i förutsätter att avgränsningen avmål 2-områden görs utifrån den regionalpolitiskaproblembilden när det gäller specifika åtgärder förolika öar och regioner.Med hänvisning till vad som anförts avstyrkernäringsutskottet här aktuella motionsyrkanden.Energiforskning m.m.MotionernaEnligt mening i motionerna1998/99:U508 och 1998/99:MJ778 bör sommedlemsland och som ordförandeland arbeta för attEU:s forskningsprogram på energiområdet heltinriktas på forskning och utveckling kringförnyelsebara energikällor, i stället för forskningkring kärnkraft. är inriktningen huvudsakligenpå fossil och nukleär energi, vilket direkt stridermot andan i klimatöverenskommelserna, senast iKyoto.