bet · GM01TU11 · 1999-05-19 00:00:00 — Föratt marknadsmekanismerna skall kunna fungeratillfredsställande måste Konkurrensverketsauktoritet stå orubbad och Postens verksamhetrenodlas. Det senare är en förutsättning för konkur-rensneutralitet på såväl postmarknaden som på allade övriga marknader där Posten agerar.I motion T17 av m.fl. (kd) framhållsdet att ett åttiotal företag har etablerats påpostmarknaden efter avregleringen. Deras andel avmarknaden är , medan Posten stårför återstående . Det tyder på - betonarmotionärerna - att har ettalltför begränsat uppdrag vad gällerkonkurrensfrågor.6.2 Utskottets ställningstagandeMotioner om konkurrensfrågor behandlades också ifjolårets postbetänkande 1997/98:TU13. Även dåframhölls i en m-motion att staten måste ta sittägaransvar för Posten och förhindra fortsattmissbruk av företagets dominerande ställning påmarknaden.Utskottet erinrade i det nämnda betänkandet om attombildningen av till ett av staten helägtaktiebolag hade medfört förändringar i fråga omstatsmakternas styrning, insyn och konroll. Postenborde så långt möjligt verka under sammaförutsättningar som vanliga aktiebolag. Därmed blevdet en uppgift för bolagets styrelse att utforma måloch strategier för verksamheten. Utskottet pekadevidare på att Postens uppgift var dels att se tillbolagets bästa enligt aktiebolagslagen ochkonkurrera med andra bolag, dels att tillhandahållaen postservice till rimliga och enhetliga priseräven där detta var olönsamt. Den dubbla rollen hademedfört att nya situationer uppstått på detkonkurrensrättsliga området. Härtill kom att den nyakonkurrenslagen hade trätt i kraft så sent som den 1juli 1993, endast efter brevmonopoletsupphörande. På en sådan marknad med nyaförutsättningar, nya aktörer och ny lagstiftning ärdet knappast ägnat att förvåna - sade utskottet -att viss osäkerhet råder om inom vilka ramar det nyapostbolaget kan agera.Enligt förordningen (1997:401) med instruktion förPost- och åligger det denna att isamband med sin årsredovisning bl.a. redovisakonkurrenssituationen inom postområdet, särskilt ifråga om hinder för marknadstillträde. I den senasteredovisningen, daterad ,framhålls det att ett framgångsrikt företag påmarknaden för industriell post torde vara mycketvolymberoende och därmed kräva stora kapitalinsatseroch finansiell uthållighet. Detta torde utesluta enfrån början rikstäckande verksamhet för nyaoperatörer. Av avgörande betydelse är därför attkonkurrenslagstiftningen hindrar den dominerandeaktören från att tillämpa en mot den potentiellekonkurrenten riktad, otillbörlig selektivprissättning.Att etablera ett företag på marknaden för enstakaförsändelser torde vara lättare, fortsätter Post-och , än på marknaden för industriellpost. Erfarenheterna visar att det går braatt börja i liten skala och därefter bygga utverksamheten allteftersom kunderna strömmar till.Kapitalinsatsen kan därför vara begränsad. Denpotentiella marknaden för de aktuella företagensynes emellertid vara begränsad, i första handberoende på att de inte ingår i ett riksnät utanendast kan befordra lokalpost. De lokalpostföretagsom har etablerat sig runt om i har iprissättningshänseende kunnat dra nytta av att dendominerande, och i de flesta fallen ende,konkurrenten är bunden av postlagens bestämmelser omenhetsporto för enstaka försändelser. EftersomPosten är skyldig att tillhandahålla en rikstäckandepostservice, innebär det att alla - oavsett var debor i landet och oavsett om de är privatpersonereller företag - måste erbjudas samma villkoravseende pris och eventuella rabatter för enstakaförsändelser. Posten är således förhindrad att genomen geografiskt betingad, eller på annat sättselektiv, prissättning "bjuda under" det lägre prissom ett lokalpostföretag ofta kan erbjuda. Om Postenskulle befrias från kravet på enhetsporto, skulledet, enligt Post- och bedömning,ytterst innebära ett hinder för tillträde för deföretag som vill etablera sig på marknaden förenstaka försändelser.Med anledning av kravet i motion T220 (m) på attPostens priser skall motsvara de verkligakostnaderna vill utskottet erinra om bestämmelsen ipostlagen att den som tillhandahållersamhällsomfattande posttjänst, dvs. Posten, skalltillhandahålla tjänsten till priser som grundar sigpå kostnaderna.Som framgår av vad utskottet anfört inledningsviskan Postens och övriga postoperatörers andelar avmarknaden beräknas på olika sätt. Sålunda beräknasCityMails andel av den delmarknad inom vilken mankonkurrerar med Posten, den industriella posten,uppgå till ca 7 à , och till 20 à om man sertill de områden där företaget delar ut post. Totaltsett hade Posten av marknaden ochövriga operatörer . Uppgifterna i m- och kd-motionerna om de privata operatörernas marknadsandelframstår med det sagda som en underskattning. Medtanke på den relativt korta tid som gått sedanbrevmonopolet avskaffades och postmarknadens unikakaraktär synes de förändringar som därefter skettsom långt ifrån obetydliga. Regeringens förslag omsamtliga postoperatörers tillgång till den postalainfrastrukturen syftar till att ytterligareunderlätta sådana förändringar och till att göra detenklare för postkunderna att använda posttjänster.Konkurrenslagen syftar till att undanröja ochmotverka hinder för en effektiv konkurrens. befogenheter hör att tillämpakonkurrenslagen på de områden som inte omfattas avsärskild reglering i postlagen. Det åligger Post-och att redovisakonkurrenssituationen på postområdet, särskilt ifråga om hinder för marknadstillträde. Den sålundaangivna ordningen synes utskottet väl ägnad attsäkerställa en effektiv konkurrens på postområdet.Härtill kommer att regeringen, enligt vad som angesi propositionen, avser att följa utvecklingen påpostområdet i dess helhet och därmed således även dekonkurrensfrågor som behandlas i de nu aktuella m-och kd- motionerna.Med det anförda finner utskottetsammanfattningsvis syftet med de aktuellamotionsyrkandena till väsentlig deltillgodosett. De bör därför lämnas utannågon åtgärd. Motionerna T17(kd) yrkande 1, T220 (m) yrkande 46 ochT223 (kd) yrkande 39 avstyrks följaktligen.7 Servicefrågor7.1 Motionsförslag7.1.1 Skärpta krav på övernattbefordran av brevI motion T223 av m.fl. (kd) utgårmotionärerna från en bestämmelse i postförordningen(1993:1709) med följande lydelse.Minst 85 procent av de brev som lämnats in förövernattbefordran före angiven senaste inlämningstidskall, oavsett var i landet de lämnats in, ha delatsut inom landet påföljande arbetsdag. Minst 97procent av breven skall ha delats ut inom trepåföljande arbetsdagar.Motionärerna finner dessa krav för lågt satta ochframhåller att de nu bör ställas högre. Varförskulle en kund - frågar motionärerna - välja attsända ett brev i stället för att faxa eller e-postasitt meddelande, om brevet är betydligt dyrare ochdessutom inte kan garanteras komma fram ens nästadag? Både fax och e-post är ju dessutom framme pånågra minuter. Till stöd för sitt krav åberoparmotionärerna en rapport från , enligtvilken av 6 700 försändelser kom fram övernatten. Postförordningens krav bör därför skärpas såatt av brev som lämnats in förövernattbefordran skall delas ut följande arbetsdagoch av breven, dvs. i princip alla, efter inlämnandet.7.1.2 Postservice på landsbygdenI motion N337 av m.fl. (c) framhållsatt en stor del av postservicen har försämrats genomexempelvis nedläggningar av postkontor. Mindre orteroch förortsområden tappar sin mest grundläggandesamhälls-service, en fungerande postdistribution.Dettta är oacceptabelt, betonar motionärerna.På flera håll, framhålls det vidare i motionen,genomförs indragningar av service - t.ex. utdelningav post på landsbygden. Posten måste ta sittregionalpolitiska ansvar. Ambitionen om regionalutveckling riskeras, om inte en god basservice kangaranteras. Om inte Postens service i de merglesbefolkade delarna av landet kan upprätthållas,måste medel säkerställas för upphandling där ävenandra aktörer ges möjlighet att svara för dennaservice.Lantbrevbäringen, fortsätter motionärerna, står fören viktig del av servicen på landsbygden och måstesäkerställas. På flera håll pågår olika projekt därlantbrevbärare även svarar för annan service. Denutvecklingen är värd att stödja. Även utvecklandetav post i butik har fallit väl ut. Det visar sig attbåde postservicen och lanthandeln har kunnat räddastack vare samordning.I motion T201 av () framhålls attinga ytterligare postkontor får läggas ned iskärgårdsområdena utan att ersättas av annan välfungerande postservice. Detta är och skall vara ettstatligt ansvarsområde, betonar motionären.I motion T804 av och (båda c) framhålls att Posten på sina hållpå landsbygden vill samla ihop brevlådorna vidnärmaste större väg. För många kan detta bli mycketlångt från bostaden, något som i åtskilliga fallmedför stora problem för äldre och handikappade.Även om Posten bolagiserats måste regeringen -betonar motionärerna - genom ägardirektiv elleravtal kunna garantera att postservicen pålandsbygden inte försämras.I motion T817 av () framhålls att det ärlika viktigt för människor i både städer och pålandsbygd eller i glesbygd att postservicen finnsnära och fungerar bra. I samband med lokaladiskussioner om en förändrad lant-brevbärarlinjeutanför har man från Postens sida hänvisattill vissa direktiv för bolaget från ägaren, dvs.staten, som skulle medge att de boende i trakten,t.ex. i Regna, får ett avstånd på närmare 3kilometer till närmaste brevlåda. Motionären finnerinte denna ordning rimlig. Direktiven i fråga bördärför tas upp till förnyad och fördjupaddiskussion.I motion T231 av m.fl. (s) framhållsatt det är en mycket viktig princip att allamänniskor har tillgång till postservice oavsett vari landet man bor. Staten måste därför ävenfortsättningsvis ta ansvar för att upprätthålla engod postservice i hela landet.Motion N275 av m. fl. (c) gällerregionalpolitiska konsekvenser av post- ochteleverksamhetens avreglering. Motionen behandlashär i den del den avser postverksamhet.Avregleringen av postmarknaden har enligtmotionärerna i viss utsträckning fått sammakonsekvenser som telemarknadens avreglering. Densistnämnda avregleringen har inneburit att främststorföretagen och storstadsområdena fått det bättre.Glesbygden och de mindre företagen har inte alls isamma utsträckning kommit i åtnjutande av dessaförbättringar. Motionärerna vill ha en utvärderingav konsekvenserna av postverksamhetens avregleringsamt en prövning av de politiska initiativ denna kanföranleda.7.2 Utskottets ställningstagande7.2.1 Allmänna synpunkterI postlagen fastställs de övergripande målen för densamhällsomfattande posttjänsten och dengrundläggande kassaservicen. Enligt lagen skall detfinnas en posttjänst i hela landet som innebär attalla kan ta emot brev och andra adresseradeförsändelser som väger högst . Vidarefastställs ett övergripande krav på posttjänstenskvalitet och på rimliga priser.Kvalitetskravet, liksom för övrigt ocksåbeteckningen samhällsomfattande posttjänst, infördesgenom en lag om ändring i postlagen, som riksdagenantog (prop. 1997/98:127, bet.1997/98:TU13, rskr. 1997/98: 304). Lagändringarnamotiverades bl.a. med hänvisning till ett då nyligenbeslutat EG-direktiv, som det ålåg attinförliva med sin egen lagstiftning. Av direktivetföljde att det övergripande målet för posttjänstenenligt postlagen måste kompletteras med krav på denservicenivå som skulle erbjudas för tjänsten, dvs.ett servicemål. Ett generellt servicemål borde angesi lagen - framhölls det i den då aktuellapropositionen - och därefter preciseras itillståndsvillkor och avtal. Det generellaservicemålet är enligt lagen att posttjänsten skallvara av god kvalitet.I det nämnda betänkandet framhöll utskottet att ettservicemål som utgår från EG:s postdirektiv innebäratt fler nya krav ställdes utöver dem som då, våren1998, gällde i . Sålunda ställdes krav påt.ex. tömningstider och lokalisering av brevlådorsamt möjlighet att bedöma posttjänstens kvalitetgenom öppen redovisning och uppnått resultat.Servicemålet understryker - sade utskottet - att detär användarnas behov och önskemål som skall sättas icentrum vid utformning av den posttjänst som statenskall säkerställa. Samma basservice skallsäkerställas i hela landet.Utskottet framhöll att det servicemål som statenskulle ange för posttjänsten i hela landet skullevara en insamling minst avpostförsändelser på upp till . Vidare sadesig utskottet se positivt på regeringens uttaladeavsikt att i tillståndsvillkor fastställa att detskulle ske en tydlig anpassning av servicenivån tillkundernas behov i fråga om lokalisering avinsamlingspunkter, regelbunden och tillförlitligbefordran, lika behandling och publicering avkvalitetskrav. Det är också värdefullt - sadeutskottet - att regeringen avser att ytterligareprecisera servicemålet i ett avtal mellan staten ochPosten. I avtalet skulle t.ex. anges att antaletfasta hushåll som saknar daglig posttjänst inte ficköka. I sammanhanget återgav utskottet en uppgift omatt det endast fanns ca 1 500 svenskahushåll utan tillgång till femdagarsservice. Medtanke på att det var fråga om hushåll i extremglesbygd - främst fjällvärlden och ytterskärgården -sade sig utskottet finna den angivna målsättningenrimlig och godtagbar.7.2.2 Skärpta krav på övernattbefordran av brevDen i motion T223 (kd) aktualiserade frågan omservicenivå för övernatt- och tredagarsbefordran avbrev behandlades utförligt i fjolåretspostproposition. För- och nackdelar med en basnivåpå respektive , som inte fick underskridas,och en målnivå på respektive diskuteradesingående. Genom att sätta kraven på servicen vid enmålnivå som inte uppnås - sade regeringen -skulle operatörerna ständigt sträva efter att blibättre, vilket i och för sig medför att servicenständigt ökar eller ligger på en hög nivå. Detinnebar emellertid också att kostnaderna för attbibehålla denna nivå, eller för varje nivåhöjningför att uppfylla de högt ställda kraven, blev myckethöga. Med en basnivå däremot riskerade man attoperatörerna nätt och jämnt nöjde sig med attuppfylla kravet, vilket i sin tur inte skulleinnebära någon höjning av servicenivån i landet. Påen fri marknad fanns det emellertid flera incitamentför operatörerna att sträva efter att nå en högrenivå, framför allt i förhållandet till sinakonkurrenter. Denna anpassning skulle dock ske efterföretagens egen förmåga och egna resurser.Regeringens slutsats blev att kraven påbefordringstid för adresserade brevförsändelserskulle anpassas till den basnivå som krävs förgräns-överskridande post enligt EG:s direktiv. (Idirektivet föreskrivs att av gränsöverskridandepostförsändelser skall vara framme efterinlämningsdagen och efterinlämnandet.) På nationell nivå innebar detta att85 % av de brevförsändelser som lämnas in förövernattbefordran skall komma fram och97 % . Kraven skulle ställas itillståndsvillkor och gälla försändelser som lämnatsin i alla delar av landet. Det är således inte frågaom en genomsnittlig procentandel för hela landet,betonade regeringen. Om det visade sig attbasnivån var för lågt satt, kunde den justeras. Detpoängterades slutligen att det givetvis inte finnsnågot hinder för berörd postoperatör att ha en högremålsättning än basnivån.Vad regeringen sålunda anförde om befordringstiderför adresserade brevförsändelser lämnade riksdagenutan erinran.Den nu aktuella motionen, T223 (kd) yrkande 10, omskärpta krav på övernattbefordran av brev, ger inteutskottet anledning att förorda att skalländra ståndpunkt i frågan. Det bör understrykas attdet självfallet ligger i Postens eget intresse attanvända kortast möjliga befordringstider som ettkonkurrensmedel, i förhållande till t.ex. defaxmeddelanden och den e-post som nämns i motionen.Posten har, enligt vad utskottet erfarit, infört ettnytt även i andra länder använt system för att mätakvaliteten i brevbefordran. Mätningarna enligt detnya systemet, vars tillförlitlighet vitsordas avPost- och , visar att av de försändelser som lämnas in förövernattbefordran kommer fram enligt angivetvillkor. Med det sagda avstyrker utskottetmotionsyrkandet.7.2.3 Postservice på landsbygdenVad gäller motionsyrkandena om postservice pålandsbygden vill utskottet till en början framhållaatt förutsättningarna för Postens verksamhet i höggrad ändrats . Utskottet har under handfrån Posten inhämtat att man hade drygt 2000 serviceställen i egen regi. har densiffran sjunkit till 1 100, men samarbete medlokala partner har tillkommit i 700 fall. Genomsådant samarbete, t.ex. det som kallas Post i butik,får kunderna tillgång till de vanligaste post- ochkassatjänsterna på sin ort. Transak-tionsvolymerna ipostkontorens kassor minskar med . har åtta av tiokassatransaktioner försvunnit. Alltfler kunderväljer att sköta sina betalningar med kort, giroeller Internet och att få sina paket levererade tilldörren. Vidare har utglesningen av antalet hushållpå landsbygden medfört en årlig minskning ilantbrevbäringen, av antalet försändelseroch av antalet kassatransaktioner. Ävenlantbrevbäringen måste därför effektiviseras.Enligt förordningen (1997:401) med instruktion förPost- och har denna bl.a. följandeuppgifter:- att verka för att en väl fungerandesamhällsomfattande posttjänst finns tillgänglig föralla enligt de mål som anges i postlagen,- att genom upphandling tillgodosefunktionshindrades behov av särskilda posttjänster,- att i samband med sin årsredovisning redovisaförändringar av servicenivån på posttjänsten ilandets alla delar och hur tillståndsvillkoren förpostoperatörer har efterlevts,- att främja att postmarknaden fungerar effektivt ursåväl ett konsument- som regionalpolitisktperspektiv,- att i konsumentfrågor och regionalpolitiskafrågor samråda med ochGlesbygdsverket och ta initiativ till ett löpandeinformationsutbyte mellan myndigheterna.I Post- och beslut omtillståndsvillkor för Posten återfinns bl.a. de ifjolårets postproposition förutskickade kraven påbefordringstider för brev. Av beslutet i övrigtframgår bl.a. följande. Som servicenorm för lantbrevbäringen gäller attdet skall finnas minst två fasta hushåll perkilometer enkel färdväg för att lantbrevbärarenskall göra en avvikelse från sin ordinariefärdväg.· Tillståndshavaren skall på beställning från Post-och och mot kostnadsbaseradersättning tillhandahålla posttjänster tillfunktionshindrade som t.ex. befordran avblindskriftsförsändelser samt utsträcktlantbrevbäring. En utsträckt lantbrevbäringinnebär i praktiken, framgår det av beslutet, attlantbrevbäraren gör en avvikelse från ordinariefärdväg för att betjäna hushåll med äldre ochhandikappade i glesbygd, även om det eljestgällande kravet i fråga om avvikelse frånfärdvägen inte uppfylls.·· Indragningar av inlämnings- ochutdelningsställen, som berör fler än en användareoch för vilka inte ett godtagbart alternativanvisas, skall godkännas av Post- ochtelestyrelsen.·Med hänvisning till vad utskottet anfört ompostservicefrågorna i allmänhet och om postservicenpå landsbygden finner utskottet att behovet av engod kvalitet på denna service kan tillgodoses.Därmed torde också syftet med följandemotionsyrkanden få anses tillgodosett: T201 (c)yrkande 3, T804 (c), T817 (c) och N337 (c) yrkande7. Yrkandena bör sålunda inte föranleda någotinitiativ från sida och avstyrksföljaktligen.I motion N275 (c) krävs en utredning om deregionalpolitiska konsekvenserna av postmarknadensavreglering.Som utskottet framhållit i det föregående åliggerdet att i samband med sinårsredovisning redovisa förändringar av servicenivånpå posttjänsten i landets alla delar och hurtillståndsvillkoren för post-operatörer harefterlevts. Denna skyldighet berördes i fjolåretspost-proposition och sades innebära bl.a. att Post-och borde göra en systematiskredovisning av skillnader i kvaliteten påposttjänster för de olika användargrupperna ilandet. Särskilt skillnader mellan användare iglesbygd och tätort samt mellan handikappade ochicke-handikappade borde uppmärksammas, framhöllregeringen. För att regeringen skulle kunna geriksdagen en nyanserad bild av läget påpostmarknaden borde isamband med årsredovisningen värdera de olika typerav klagomål som allmänheten framför tillpostoperatörerna. Den senaste redovisningen av denämnda frågorna föreligger i en den 26 februari 1999dagtecknad rapport från Post- och telestyrelsen.Regeringen beslutade att tillsättaen parlamentariskt sammansatt utredning med uppgiftatt lämna förslag om hur den svenskaregionalpolitiken skall inriktas och utformas under2000-talets början. I direktiven (dir. 1999:2)framhålls att åtgärder inom bl.a.kommunikationssektorn är av avgörande betydelse förden framtida regionala utvecklingen. Utskottetförutsätter därför att betydelsen av en godpostservice från regionalpolitisk synpunkt kommeratt behandlas inom ramen för den strategi förregional balans som det åligger utredningen attutarbeta.I likhet med de motionärer som står bakom motionT231 (s) anser utskottet att det är en viktigprincip att alla landets invånare, oavsettbostadsort, har tillgång till postservice. Statenhar tagit sitt ansvar härför genom att riksdagenantagit postlagen. I den anges som nämntsövergripande mål i form av en samhällsomfattandeposttjänst. Av lagen framgår vidare att Post- ochtelestyrelsen får förena tillstånd att bedrivapostverksamhet med villkor att tillståndshavarenskall tillhandahålla en samhällsomfattandeposttjänst. Av lagen framgår också att Post- ochtelestyrelsen skall ha tillsyn över lagensefterlevnad.Med hänvisning till det anförda finner utskottetsyftet med de nu behandlade yrkandena i motionernaT231 (s) och N275 (c) tillgodosett. Dessa yrkandenbör således inte föranleda någon åtgärdoch avstyrks därför.8 KulturportoI motion Kr275 av m.fl. (v) framhållsunder rubrikerna Litteraturstöd ochKulturtidskrifter att statens ansvar på postområdetger oss möjlighet att påverka prissättningen förporto på böcker och tidskrifter. Vänsterpartietfinner det angeläget, betonar motionärerna, attstaten förhandlar fram ett lågt kulturporto. Detsärskilda kulturportot borde även innefattaföreningspost.I fjolårets postproposition, 1997/98:127, Statensansvar på postområdet, fanns ett förslag, somriksdagen biföll, om bemyndigande för regeringen attföreskriva att priser för tjänster som ingår ipostverksamheten inte får överstiga vissa nivåer. annan proposition , 1997/98:86,Litteraturen och läsandet, framhölls att det nämndabemyndigandet gör det möjligt att, vid behov,reglera prissättningen för t.ex. befordran av vissatidningar och tidskrifter.Utskottet förutsätter att regeringen följerfrågan. Motionen bör därför enligtutskottets mening inte nu föranleda någotriksdagens uttalande. Motions-yrkandetavstyrks följaktligen.9 Gamla ortnamn i postadresserI motion T13 av de ()framhålls att gamla traditionsrika och välkändaortnamn har försvunnit som postortnamn alltsedanpostnummersystemet infördes . Härigenomriskerar man att en del av hembygds- ochsamhörighetskänslan med den egna kommundelen ellerdet egna lokalsamhället försvinner. Den som får iuppdrag att tillhandahålla och förvaltapostnummersystemet bör - betonar motionären - ha engenerös inställning till olika framställningar omatt gamla ortnamn bör återinföras såsompostortnamn.Även i motion T816 av () betonasvikten av att hävdvunna ortnamn återinförs. Imotionen anges också två exempel på sådana ortnamn iHälsingland.Som framhålls i propositionen är det Posten somförvaltar postnummer-systemet. Enligt vad utskottetinhämtat bemödar sig Posten att, när så är lämpligt,söka tillmötesgå önskemål av det slag som framförs ide båda motionerna. Något uttalande medanledning av dessa bör enligt utskottets mening intekomma i fråga. Motionerna avstyrks följaktligen. beträffande avslag på propositionenatt avslår motion 1998/99:T16 yrkande 1,2. beträffande postnummersystemetatt med avslag på motionerna 1998/99:T14 yrkande2, 1998/99:T16 yrkande 3, 1998/99:T17 yrkande 3och 1998/99:T815 antar det i propositionenframlagda förslaget till lag om ändring ipostlagen (1993:1684) såvitt gäller 3 a §, 7 a§, 7 c §, 7 d § och 25 §,res.