bet · GN01MJU5 · 1999-10-21 00:00:00 — Utskottethar inhämtat att regeringen inte har för avsikt attunder pågående framlägga förslag tillriksdagen med anledning av betänkandet.Med hänvisning till det ovan anförda finnerutskottet att syftet med motion MJ781 (c) yrkande 10i allt väsentligt kommer att bli tillgodosett utannågot särskilt uttalande i frågan.Ett tillmötesgående av motion MJ781 (c) yrkande 9om importförbud skulle enligt utskottets meninginnebära ett flagrant avsteg från de principer omvarors fria rörlighet som anslöt sig till ioch med medlemskapet i EU. Motionen avstyrks i dennadel.Genetiskt modifierade livsmedelMotionernaMärkning av genetiskt modifierade livsmedel tas uppi flera motioner. Enligt motion MJ513 (mp) skallSverige gå före och förbjuda försäljning avlivsmedel som innehåller hela eller processade GMO(yrkande 4). I det fall förbud inte kan åstadkommasbör regler införas om märkning av såväl hela somprocessade livsmedel av genmanipulerat ursprung(yrkande 5). Behovet av tydlig märkning avgenförändrade livsmedel påtalas i motion MJ523 (s).Förutom märkningen bör bra informationsmaterialfinnas tillgängligt i butiker och hos kommunernaskonsumentrådgivare. Enligt motion MJ749 (c) börobligatorisk märkning införas och genetisktmodifierade organismer särhållas under helaproduktionskedjan (yrkande 15). I motion MJ781 (c)framhålls att måste vara pådrivande i EU förett tydligt märkningssystem på genmodifieradeprodukter (yrkande 4).Utskottets övervägandenGrundläggande märkningsregler för s.k. nya livsmedel(inklusive genmodifierade livsmedel) finns iparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 avden om nya livsmedel ochlivsmedelsingredienser. Nya livsmedel skall märkasom de skiljer sig från traditionellt framställdalivsmedel. Alla genmodifierade färska frukter ochgrönsaker, spannmål och gryn av olika slag skallmärkas. Om gener överförs från djur till växter ochom ett livsmedel innehåller nya ämnen som kan orsakaallergier skall det framgå av märkningen.Förordningen ställer vidare krav påsäkerhetsbedömning av nya livsmedel ochlivsmedelsingredienser. För att ett livsmedel somframställts med genteknik skall bli godkänt förförsäljning måste det så långt möjligt vara klarlagtatt det är lika säkert som motsvarandekonventionellt framställda livsmedel. Utöver deuppgifter som föreskrivs i direktiv /112/EEGfastställer rådets förordning (EG) nr 1139/98 av den26 (om obligatoriska uppgifter vid märkningav vissa livsmedel som framställts från genetisktmodifierade organismer) särskilda märkningsreglerför livsmedel från genetiskt modifierad soja ochmajs. Enligt förordningen skall livsmedel från sådansoja och majs, som inte innehåller nytt proteineller DNA som härrör från den genetiskamodifieringen, inte omfattas av ytterligaresärskilda bestämmelse för märkning. För närvarandepågår arbete inom kommissionen med att upprätta enlista över livsmedelskategorier som inte behövermärkas. Inom kommissionen pågår även arbete med attfastställa ett s.k. tröskelvärde för oavsiktligförorening av livsmedel med DNA eller protein somhärrör från genetisk modifiering.I sammanhanget vill utskottet erinra om det arbetesom pågår inom (dir. 1997:120). Ikommitténs uppdrag ingår bl.a. att bedömalångsiktiga förändringseffekter av modern biotekniksamt lämna förslag till en övergripande politik förområdet i ett internationellt perspektiv. utifrån ett framtidsperspektividentifiera de frågor som kräver en vidareutveckladkonsekvensbedömning och en fördjupad etiskdiskussion samt bedöma möjligheter och identifierahinder för svensk industriell utveckling inombioteknikområdet. Uppdraget skall redovisas senastden 1 december 2000.Utskottet har ingen annan uppfattning änmotionärerna om vikten av att den oro som mångakonsumenter hyser för genmodifierade livsmedel taspå allvar. och senastvintern 1998 (1997/98:JoU14) har utskottet betonatdet angelägna i att konsumenterna i de flesta fallfår kännedom om huruvida ett livsmedel framställtsmed hjälp av eller innehåller genetiskt modifieradeorganismer. Som utskottet har uttalat (sebl.a. 1995/96:JoU11) bör det grundläggande kravetfrån svensk sida vara att det genom märkning tydligtframgår att en produkt innehåller eller består avsådana organismer. Denna inställning har bl.a.kommit till uttryck i det tillkännagivande somutskottet föreslog och som innebar ettuppdrag till regeringen att närmare bestämmaformerna för och omfattningen av märkningskravet.Utskottet förutsätter att regeringen även ifortsättningen med största kraft och stor tydlighetdriver märkningsfrågan i internationella sammanhang.Givetvis måste internationella överenskommelserbeaktas i den mån de har blivit bindande förSverige.Med det ovan anförda tillgodoses enligt utskottetsmening i allt väsentligt syftet med motionerna MJ513(mp) yrkande 5, MJ523 (s), MJ749 (c) yrkande 15 ochMJ781 (c) yrkande 4. Motionerna i dessa delar börinte påkalla någon ytterligare åtgärd frånriksdagens sida.Utskottet är emellertid inte berett att tillmötesgåkravet i motion MJ513 (mp) yrkande 4 på ett förbudmot försäljning av livsmedel som innehållergenetiskt modifierade organismer. Motionsyrkandetavstyrks.DricksvattenMotionernaI motion MJ518 (mp) begärs sänkning avbidragsgränserna för dricksvattenradon i privatabrunnar, så att fler kan söka bidrag och anslagetutnyttjas fullt ut.Behovet av om myndighetsföreskrifter för utbildningav personal som arbetar med dricksvattenfrågorpåtalas i motion MJ520 (kd) yrkande 2. I sammamotion betonas vikten av att arbetar för englobal vattenkonvention. De frågor som främst börhanteras inom konventionen är vattentillgångar somdelas av stater, nyttjande av ändligagrundvattentillgångar och globalt samarbete för attfå till stånd spridning av teknik för effektivtvattenutnyttjande (yrkande 4).Utskottets övervägandenVintern 1998 behandlade utskottet utförligt fråganom sanering av radon i enskilda vattentäkter(1997/98:JoU14). Av betänkandet framgår attsammanlagt hade anslagitsför bidrag till sanering av radon i dricksvatten.Bidrag har lämnats för åtgärder som påbörjats undertiden 1 augusti 1999. Den 31december 1998 hade bidrag om totalt drygt 24miljoner kronor beviljats för ändamålet. I ettfrågesvar (prot. 1998/99:21, svar påfråga 1998/99:31) anförde jordbruksministern atttiden för bidragsberättigade åtgärder egentligenredan skulle ha passerats, men att regeringen hadeförlängt tiden till . Anledningentill detta var att bidragen inte har efterfrågats iden utsträckning som hade förväntats. Fortfarandeåterstod medel att fördela, vilket enligtjordbruksministern möjligen skulle kunna tyda på attreglerna kan behöva ses över. Hon var emellertidinte beredd att ta ställningtill om det finns behov av ytterligare förändringarav förordningen. Enligt förordningen (1997:638) ombidrag till sanering av radon i dricksvatten kan,vad gäller enskilda vattentäkter som inte står underkommunal tillsyn, bidrag utgå eller högst om radonhalten överstiger 1 perliter vatten. Det bör framhållas att i och med attgränsvärden för radon i dricksvatten infördes (SLVFS 1997:32) inträdde också skyldighet för kommunernaatt se till att vattnets becquerelhalt inteöverstiger gränsvärdet när vattnet nårkonsumenterna. Skälet till att anvisademedel till täckande av kommunernassaneringskostnader var en överenskommelse mellanregeringen och , som innebäratt statliga beslut som medför ökade kostnader förkommunerna också skall finansieras av staten. tidigare uttalat (1997/98:JoU14) får det iförsta hand anses ankomma på ägarna av enskildavattentäkter att underhålla och upprusta täkterna.Riksdagen har emellertid beslutat om statligdelfinansiering även av sanering av enskildavattentäkter med så hög radonhalt, dvs. 1 000becquerel per liter vatten eller däröver, attvattnet bedöms som otjänligt. Det bör påpekas attgränsvärdet för ett livsmedel gäller livsmedlet somsådant, dvs. gränsvärdet per litervatten gäller för allt dricksvatten, oavsett om dethämtas från allmänna eller enskilda täkter. Med detanförda avstyrker utskottet motion MJ518 (mp).Enligt dricksvattenkungörelseanges i de allmänna råden till 7 § attdriftspersonal vid allmän anläggning är att betraktasom livsmedelspersonal och att det är av storbetydelse att personalen vid vattenverk har lämpligutbildning och kompetens för att sköta anläggningen.Därutöver krävs goda insikter i frågor som rörvattenhygien. Huvudmannen bör sörja för attpersonalen bereds tillfälle att genomgå lämpligutbildning i vattenhygien och vattenberedning. Detanses även viktigt att personalen informeras omolika smittämnen, om riskerna med smittspridning viavatten och hur sådana risker motverkas. Enligt 30 §livsmedelsförordningen (1971:807) skallarbetsgivaren dessutom informera personalen i frågaom personlig hygien. I 3 a § SLV:s kungörelse medföreskrifter och allmänna råd om livsmedelstillsyn(ändrad SLVFS 1996:37) stadgas att den som bedriververksamhet i vilken livsmedel hanteras har att setill att de som hanterar livsmedel i verksamhetenfår handledning och instruktion eller utbildning ilivsmedelshygien i rimlig proportion till det arbetede utför. Denna bestämmelse omfattar ävenvattenverken. Med det anförda avstyrker utskottetmotion MJ520 (kd) yrkande 2 i den månmotionsyrkandet inte kan anses tillgodosett.Utskottet delar uppfattningen i motion MJ520 (kd)om det hot som vattenbrist och otjänligtdricksvatten utgör mot främst befolkningen i tredjevärlden. I arbetet med den konvention omgränsöverskridande vattendrag som antogsinom FN har deltagit aktivt. Konventionenomfattar bl.a. användningen av vatten ochhushållning med vattenresurser. När det gällerfrågor om vattenteknik arbetar i olikainternationella fora och i biståndssammanhang medfrågor om tekniköverföring. är genom Sidat.ex. värd för Global Water Partnership, vilkettorde anses som det mest aktiva och framståendeinitiativet för att bistå länder med vattenbrist.Utskottet förutsätter att ävenfortsättningsvis kommer att inta en offensivhållning i dessa frågor. Med det anförda får syftetmed motionen i denna del anses tillgodosett.Övriga frågorMotionernaEnligt motion MJ218 (v) bör regeringen utarbeta ettprogram för förändrad köttkonsumtion. Programmet börsyfta till minskad konsumtion av de djurslag sominte kan tillgodogöra sig grovfoder i sammautsträckning som idisslarna (yrkande 1). För attuppnå en förändrad köttkonsumtion bör regeringendriva frågan om en förändring av EU:sjordbrukspolitik (yrkande 2). I motion MJ508 (kd)begärs förslag om en strategi för att öka andelenvegetabilier i kosten (yrkande 1).I motion MJ218 (v) framförs krav på att skolornaskall erbjuda elever fullvärdiga alternativ tillkött i skolan (yrkande 3). Enligt motion MJ219 (c)bör en kommission för säkra livsmedel tillsättas.Kommissionens uppgifter bör bl.a. vara attidentifiera eventuella brister i myndigheternasarbete och föreslå nödvändiga politiska åtgärder(yrkande 12).Motionärerna i motion MJ774 (fp) anser attregeringen bör verka för att konsumentskyddetgrundas på ett regelverk som genomförs och tillämpasenhetligt i hela EU (yrkande 6). Konsumentskyddetskall bygga på försiktighetsprincipen, en principsom bör respekteras även av WTO (yrkande 7).I syfte att åstadkomma en effektivare konkurrensoch snabbare kvalitetsutveckling bör regeringenenligt motion MJ774 (fp) inom EU verka för attlivsmedelssektorn successivt marknadsanpassas(yrkande 8). bör även verka för enavreglering av livsmedelsmarknaden (yrkande 12).Enligt motion MJ522 (c) bör krav på kunskaper omlivsmedelshantering införas ilivsmedelslagstiftningen.Behovet av resurser för forskning och hantering avlivsmedel för att förhindra sjukdom på grund avbakteriegruppen EHEC påtalas i motion MJ781 (c)yrkande 11.Utskottets övervägandenSom utskottet (sebl.a. 1997/98:JoU14) framhållit kräver globalamiljö- och resursfrågor allt större uppmärksamhet ilivsmedelspolitiska sammanhang. Mot bakgrund av denglobala livsmedelssituationen antogs enhandlingsplan vid i år 1996.Enligt handlingsplanens punkt 1 skall varjemedlemsland anta ett nationellt handlingsprogram iöverensstämmelse med sina resurser och sin förmågaatt uppnå individuella mål. skallmedlemslandet samverka med länder inom samma regionoch internationellt för att utarbeta gemensammalösningar på globala frågor om livsmedelssäkerhet.Den svenska har överlämnatrapporten åt alla till regeringen. Rapporteninnehåller flera förslag för att få jordenslivsmedelsresurser att räcka till alla. I rapportenföreslås att det svenska biståndet bör höjas ochanvändas för åtgärder för att stärka utvecklingen pålandsbygden och småjordbruk. Vidare föreslås att densvenska regeringen bör låta utreda desärskilda forskningsbehov som ställs på ett hållbartsamhälle vad gäller naturresurser ochlivsmedelssäkerhet. Analysen bör utvecklas mot enframtida strategi för jordbruks-, skogsbruks- ochfiskeforskning för ökad global produktivitet. Isammanhanget vill utskottet erinra om att Agenda2000 bl.a. innebär att nötköttets relativa prisnivåsänks i förhållande till spannmålsbaseradeproduktionsgrenar. Kommissionen räknar med att desänkta priserna kommer att leda till ökad konsumtionav nötkött i EU. Därmed premieras konsumtion avgräsomvandlande djur framför konsumtion avspannmålsomvandlande djur. Utskottet vill ävenerinra om äta för enbättre miljö (nr 4830). Rapporten ingår i verketsframtidsprojekt , som omfattar desektorer som står för den största påverkan påmiljön, där bl.a. livsmedels- ochjordbrukssektorerna ingår. Rapporten har bildatunderlag för den miljöpolitiska propositionen (prop.1997/98:145, bet. 1998/99:MJU6). Som anförs imotionerna MJ218 (v) och MJ508 (kd) kan enlivsmedelsproduktion med kretsloppsbaseradeproduktionssystem vara ett medel för bättreresursutnyttjande, ändrade matvanor ett annat. Somovan anförts delar utskottet motionärernasuppfattning så till vida att globala miljö- ochresursfrågor kräver allt större uppmärksamhet ilivsmedelspolitiska sammanhang. Av utskottetsredogörelse framgår att de frågor som tas upp imotionerna är föremål för uppmärksamhet såvälnationellt som internationellt. Utskottet är inteberett att föreslå några särskilda åtgärder frånriksdagens sida i denna fråga. Motionerna MJ218 (v)yrkandena 1 och 2 och MJ508 (kd) yrkande 1 avstyrksi den mån motionsyrkandena inte kan ansestillgodosedda.Med anledning av motion MJ218 (v) yrkande 3 harutskottet inhämtat att kommer attge ut råd för skolmåltider vad gällernäringssammansättning, livsmedelsval m.m. Utskottetvill emellertid erinra om att frågor om skolmåltiderär en utpräglat angelägenhet som omfattasav den grundlagsfästa principen om kommunaltsjälvstyre. Det anförda innebär att motionenavstyrks i denna del.Konsumentpolitiska riktlinjer har fastställts avriksdagen vid fyra tillfällen och senast (prop. 1994/95:140, bet. 1994/95:LU32). Av de målsom har fastlagts för konsumentpolitiken kan nämnasatt konsumenternas hälsa och säkerhet skall skyddasoch att sådana konsumtions- och produktionsmönsterskall utvecklas som minskar påfrestningen på miljönoch bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling. Ijanuari 1999 beslutade regeringen att tillkalla enparlamentarisk kommitté med uppgift att lämnaförslag beträffande utformningen avkonsumentpolitiken inför ett nytt sekel (dir.1999:1). Enligt direktiven skall kommitténidentifiera konsumentpolitikens långsiktiga innehålloch prioriteringar. Utredningen skall genomföras iett tydligt EU-perspektiv, där det nordiskasamarbetet skall vara en viktig bas. Kommittén skallför detta ändamål göra en utvärdering och en översynav de politiska målen. Vid behov skall kommitténföreslå hur målen kan utvecklas och förbättras, motbakgrund av de nya förutsättningar som samhälletger. Kommittén skall också avväga vilka medel i formav lagstiftning och ekonomiska och andra resursersom bör utnyttjas för att bäst nå dessa mål. När detgäller det konsumentpolitiska arbetet inom EU villutskottet erinra om rapportKonsumentpolitiken i EU - en lägesrapport från mars1999. Av rapporten framgår att konsumentområdet ären av fyra prioriterade frågor i den svenska EU-politiken. Med utgångspunkt i EU-kommissionenskonsumentpolitiska handlingsplan arbetarSverige för att EU:s medlemsstater skall fördjupasitt samarbete och sitt erfarenhetsutbyte genom attenas om riktlinjer för detta. Det är Sverigesförhoppning att detta skall leda fram till att allamedlemsstater utarbetar nationella handlingsprogramför starkare konsumentskydd. Andra frågor somSverige betonar i EU-samarbetet är god tillgång tillsäkra livsmedel, finansiella tjänster, säkerinformationsteknik samt hållbara konsumtions- ochproduktionsmönster. Utskottet vill även erinra omatt kommissionen har lagt fram enhandlingsplan för konsumentpolitiken fram till år2001, där det bl.a. anges att konsumenternasinflytande över besluten inom livsmedelsområdetskall stärkas. I sammanhanget vill utskottet hänvisatill svar på interpellation 1998/99:283 (prot.1998/99:90 9 §) där jordbruksministern uttalade atthon anser det betydelsefullt att ha en fortlöpandedialog med berörda intresseorganisationer, isynnerhet när det gäller djurskydd,livsmedelssäkerhet och konsumentskydd.Jordbruksministern betonade även vikten av en samsyni dessa frågor för att framgångsrikt skallkunna driva dem inom EU och för att konsumenternaskall kunna känna förtroende för svenska livsmedel.Av årets budgetproposition (1999/2000:1, utg.omr.23) framgår att regeringen prioriterar frågor somrör säkra livsmedel, dvs. att konsumenterna skallkunna äta livsmedel utan risk för sjukdomar. Det ärenligt regeringen av oerhörd vikt att konsumenternakan ha förtroende för de varor som erbjuds och kanlita på att de produkter som de köper är säkra.Regeringen föreslår dessutom en höjning med 15miljoner kronor, dvs. en fördubbling, av anslaget F6 Åtgärder inom livsmedelsområdet. Av anslaget omsammanlagt bör 20 miljoneravsättas för konsumentstärkande åtgärder, bl.a. förett förstärkt konsumentperspektiv i arbetet inominternationella organisationer, ökade kunskaper hoskonsumenterna samt kunskapsförmedling om säkralivsmedel och hur de skall hanteras. Sammantagetinnebär det anförda att utskottet finner syftet medmotionerna MJ219 (c) yrkande 12 och MJ774 (fp)yrkandena 6 och 7 i väsentliga delar tillgodosett.Motionerna i dessa delar bör inte påkalla någonytterligare åtgärd från sida.Utskottet delar de synpunkter på vikten av godutbildning, både livsmedelshygienisk ochnäringsmässig, som framförs i motion MJ522 (c).Bristfällig hygien och bristande kunskaper ökarriskerna i livsmedelshanteringen och leder till ettökat behov av livsmedelstillsyn. i dettabetänkande (s. 9 f.) redogör utskottet utförligt fördet utbildningsarbete som bedrivs i samarbete mellanLivsmedelsverket och berörda branscher. Ibetänkandet Livsmedelstillsyn i (SOU1998:61) framförs ett antal förslag i syfte attåstadkomma bättre kunskaper och högre kompetens påområdet. Betänkandet bereds i . Medhänvisning till det anförda är utskottet inte berettatt nu föreslå några ytterligare åtgärder frånriksdagens sida i denna fråga. Motionen avstyrks iden mån den inte kan anses tillgodosedd.När det gäller livsmedelshandeln har avföretagen färre än fem anställda. Antaletlivsmedelsbutiker minskar stadigt medanstormarknader och s.k. supermarkets ökarkontinuerligt. Den svenska detaljhandelsmarknadendomineras av ICA-gruppen, KF-gruppen samt AxelJohnsson/D-gruppen. Tillsammans har de avmarknaden. För viss samverkan inom lantbruket, dvs.jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk, finns sedanden ett särskilt s.k. legalundantag i 18a-c §§ konkurrenslagen (1993:20). Undantaget avserviss samverkan inom en primär lantbruksförening ochberor på att det inom jordbruksområdet är naturligtoch ofta nödvändigt för jordbrukets överlevnad attenskilda, mindre jordbrukare och andra liknandeprimärproducenter sluter sig samman i s.k.primärföreningar såvitt avser produktion ellerförsäljning av jordbruksprodukter och utnyttjande avgemensamma anläggningar för lagring, behandlingeller förädling av jordbruksprodukter. De särskildaförhållandena i föranledde att ävenskogsbruket inbegreps i legalundantaget. Ibetänkandet Ökad konkurrens i handeln med livsmedel(SOU 1996:144) drogs slutsatsen att en översyn bordegenomföras av det svenska legalundantaget medinriktning på att undantaget tas bort i den svenskakonkurrenslagen. Av de förslag som lämnats avutredningen kan nämnas att börkunna bedriva utredande verksamhet på egetinitiativ, mera aktivt tillämpa EG-rättens praxis påområdet samt tillämpa förbud mot missbruk avdominerande ställning. Vidare föreslås en förändringav stödet till små och medelstora företag enligtmodell från . Inom dåvarande Närings- ochhandelsdepartementet har en arbetsgrupp kartlagt ochanalyserat olika typer av småföretagssamverkan(Småföretagen och konkurrenslagen, Ds 1998:72).Arbetsgruppen föreslår bl.a. ett nytt och förändratgruppundantag för kedjor i detaljhandeln och att, pålantbrukets område, 18 c § konkurrenslagen ändras,bl.a. i syfte att nå en bättre överensstämmelse medEG-rätten. Förslagen bereds i Regeringskansliet.Utskottet har och senast våren1999 (1998/99:MJU7) uttalat sitt stöd förinriktningen av regeringens arbete med Agenda 2000.Utskottet betonade i detta sammanhang ocksåangelägenheten av att den samhällsekonomiskakostnaden för den gemensamma jordbrukspolitiken,CAP, sjunker och att genomgripande marknadsanpassadereformer av jordbrukspolitiken genomförs. Jordbruketborde enligt utskottet verka på mer marknadsmässigavillkor, fylla högt ställda miljö- ochhälsoskyddskrav samt motsvara konsumenternas krav. Imars 1999 kunde EU:s jordbruksministrar enas om enjordbruksreform. Syftet med reformen är ettmodernare, miljömässigt mer uthålligt ochkonkurrenskraftigt europeiskt jordbruk till lägrekostnader.Mot bakgrund av det ovan anförda anser utskottetatt motion MJ774 (fp) yrkandena 8 och 12 inte börpåkalla någon ytterligare åtgärd från riksdagenssida.En av de allvarliga zoonoser som förekommer iSverige är den sjukdom som orsakas av smittämnetEHEC. De smittämnen som ger upphov till sjukdomeninnebär inte någon sjukdom hos djuret, men väl hosmänniskan. Djuret är således enbart bärare avsmittan. EHEC kan ge upphov till allvarlig sjukdomhos människan och är ett ökande problem världenöver, men det saknas tillräcklig kunskap omsmittans epidemiologi för att den skall kunnabekämpas effektivt på besättningsnivå. I proposition1998/99:88 Bekämpning av smittsamma djursjukdomar(bet. 1998/99:MJU9) med bl.a. förslag till ensärskild zoonoslag anförde regeringen att till dessmer kunskap har samlats om zoonoser hos djur, endastsalmonella skulle omfattas av lagen. Regeringensmålsättning var dock att EHEC så snart möjligt ocksåskall omfattas av zoonoslagens tillämpningsområde.Vidare ansåg regeringen det självfallet angelägetatt den nödvändiga kunskapsnivån uppnås så snart sommöjligt. Utskottet gjorde samma bedömning somregeringen. Av årets budgetproposition (1999/2000:1,utg.omr. 23) framgår att har 6 000EHEC-prov analyserats vid Statensveterinärmedicinska anstalt (SVA). I samarbete medJordbruksverket har SVA även initierat nya studieröver förekomsten av EHEC hos får och vissa vildadjur. Det policydokument med rekommendationer omåtgärder när EHEC har påvisats hos djur, som harutarbetats av SVA isamarbete med , , kommer prioriterat attredovisas av vid SVA . Isammanhanget kan nämnas att från utg.omr. 23,anslaget E 5 Bekämpande av smittsammahusdjurssjukdomar, årligenutbetalas för ersättning för smittskyddsutredningari djurbesättningar inklusive provtagnings-, analys-och veterinärkostnader avseende zoonosen EHEC. Motbakgrund av det anförda anser utskottet att motionMJ781 (c) yrkande 11 inte bör påkalla någonytterligare åtgärd från sida.Motioner från allmänna motionstiden 1999Utskottet redovisar här sina ställningstaganden tillett antal nytillkomna motioner som utgör en direktupprepning av motioner från föregående riksmöteeller har nära anknytning till de motioner som harbehandlats i föregående avsnitt.