bet · GM01SoU11 · 1999-04-22 00:00:00 — De fråntas arbetsgemenskapen och äri praktiken utan möjlighet att påverka sinekonomiska situation till det bättre.Samhällsservice som de är beroende av har blivitalltmer otillgänglig och belagd med kraftigt höjdaavgifter. Handikappolitiska utredningsinstitutetHAND konstaterar i utredningen situation att kostnaderna förrörelsehindrade ökat under åren 1996-1998.Kostnadsökningarna beror i första hand på minskadeeller borttagna subventioner på hemtjänst, medicineroch andra apoteksvaror, speciallivsmedel samtrehabilitering. Kostnaderna för har ökatmarkant. De sammantagna effekterna av avgifter förservice som funktionshindrade är beroende av fårtill följd att många i stället tvingas till ett livi passivitet och isolering, i mycket småomständigheter. Motionärerna anser att ettavgiftstak för service till människor medfunktionshinder bör införas.Utskottet behandlade en motion om förpersoner med funktionshinder i betänkande1997/98:SoU16. Utskottet hänvisade då till att detinte ville föregripa regeringens kommande förslag ifråga om avgifterna inom . En utredningarbetar med frågan om bl.a. avgifterna. Utskottethänvisade också till att socialministern uttalat attde stora skillnaderna i kommunernas avgifter för deäldre och handikappade måste minska. Slutligenhänvisades till den aviserade propositionen omnationella mål inom äldreomsorgen. följde utskottet (rskr. 154).Boende- och avgiftsutredningen avlämnade den 31 mars1999 sitt betänkande Bo tryggt - Betala rätt (SOU1999:33). Utredningen föreslår ett riktvärde förförbehållsbelopp för att skydda pensionärer som harsmå inkomster så att de har tillräckliga medel kvarför sina personliga behov. Utredaren anser attriksnormen liksom den tidigare socialbidragsnormeninte är rätt utgångspunkt, eftersom dessa normer ärberäknade efter mer kortvariga inkomstbortfall. Föräldreomsorg som kan utgå är det enbättre utgångspunkt att tillämpa den av riksdagenfastlagda skäliga levnadsnivå som tillämpas när s.k.särskilt bostadstillägg (SBTP) utbetalas enligtlagen om bostadstillägg för pensionärer (),anförs det. Denna nivå, av basbeloppet,motsvarar år för en ensamstående. Föryngre funktionshindrade föreslås i enlighet med vadsom anges i förarbetena till 35 § socialtjänstlagenett högre förbehållsbelopp, förslagsvis avbasbeloppet, vilket innebär för enensamstående. Avgiften förutsätts täcka kostnaderför personlig omsorg, serviceinsatser (såsomstädning, tvätt, snöröjning, dagligvaruinköp,matdistribution och ärenden), korttidsboende,biståndsbeslutad dagverksamhet, trygghetslarm (såvälteknik, larmbevakning som utryckning),ledsagarservice och avlösning av anhörig/närstående.Enligt förslaget skall kommunen också pröva om detpå grund av individuella omständigheter finnssärskilda skäl för jämkning. Kommunen skall tahänsyn till merkostnader på grund avfunktionshinder.Utredaren föreslår också ett tak för högstaavgiftsnivå. En lämplig avvägning mellan att å enasidan ge kommunerna frihet att utforma sina egnataxesystem och att å andra sidan begränsa olikhetermellan kommunerna är att fastställa ett tak för denavgift som får debiteras för vård, omsorg, service,trygghetslarm, dagverksamhet, korttidsboende ochliknande insatser till av basbeloppet, i 1999års nivå , anförs det.Utredaren föreslår också enhetliga regler förinkomstberäkningen samt att makars/sammanboendessammanlagda inkomst vid beräkning av avgiften skalldelas med två om omsorgstagaren har den högstainkomsten. Om omsorgstagaren har den lägstainkomsten skall bara denna inkomst ligga till grundför avgiften.Utredningsförslaget kommer att remissbehandlas.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att Boende- ochavgiftsutredningen föreslagit riktlinjer förförbehållsbelopp och tak för högsta avgiftsnivåliksom förslag till regler för inkomstberäkning föravgifter för äldre- och handikappomsorg. Utskottetanser inte att bör föregripa beredningenav utredningens förslag. Motion So369 (v) avstyrks.Samordning av insatser förfunktionshindradeI motion So460 av m.fl. (mp) yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn av hur enfinansiell samordning av huvudmän rörande insatserför funktionshindrade skall kunna genomföras(yrkande 22).Ett likalydande yrkande från behandladestillsammans med en annan motion i betänkande1997/98:SoU16. Motionärerna oroades där för att detdelade ansvaret skulle leda till attfunktionshindrade skulle riskera att falla mellanstolarna. Utskottet anförde följande (s. 29):har i sin uppföljning avhandikappreformen konstaterat att reformen behövertid för att slå igenom. Styrelsen bedömer att desamlade effekterna blir synliga först efter flera åroch anser att återkommande uppföljningar bör göras.Utskottet kan konstatera att lagstiftningen betonarbehovet av samverkan och att den enskilde enligt LSShar rätt till en individuell handlingsplan därsamtliga stöd- och behandlingsinsatser som görs avsåväl kommun som landsting skall redovisas liksominsatser som vidtas av andra organ. Kommunen skallverka för att insatserna samordnas på ett för denenskilde så fördelaktigt sätt som möjligt. Kommunenbör aktivt söka kunskap om andra organs åtgärder förden enskilde så att dessa kan redovisas i planen.Utskottet utgår från att detta arbete nu kommer attutvecklas i kommunerna.Utskottet avstyrkte aktuella motioner. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 154).Utskottets bedömningDen enskilde har enligt LSS rätt till en individuellhandlingsplan där samtliga stöd- ochbehandlingsinsatser som görs av såväl kommun somlandsting skall redovisas liksom insatser som vidtasav andra organ. Kommunen skall verka för attinsatserna samordnas på ett för den enskilde såfördelaktigt sätt som möjligt. Kommunen bör därföraktivt söka kunskap om andra organs åtgärder för denenskilde så att dessa kan redovisas i planen.Utskottet utgår från att detta arbete nu utvecklas ikommunerna. Härigenom minimeras risken för att denenskilde kommer i kläm mellan olika huvudmän. MotionSo460 (mp) yrkande 22 avstyrks därmed.Kunskaper om funktionshinderI motion So376 av m.fl. (kd) yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en bättre samverkanmellan och handikapporganisationer(yrkande 6). Motionärerna anför att kunskapen omolika funktionshinder är särskilt viktig hosförsäkringskassans personal. Ett bättre samarbetemåste därför byggas upp medhandikapporganisationerna för att också ta tillvaraderas kunskaper och erfarenheter. Det gäller försåväl yrkesutbildning och omskolning, anpassning ochrehabilitering. Bemötandet av de anhöriga är enannan viktig del, anförs det.I motion So465 av m.fl. (fp) yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att den personal somansvarar för ärenden rörande funktionshindrade måstefå den adekvata utbildning som krävs för ett brabemötande av den funktionshindrades behov (yrkande18). Motionärerna anför att av rapportenArbetsförhållanden och attityder - professionellasmöten med personer med funktionshinder framgår attde flesta anställda har en positiv inställning tillfunktionshindrade. Dock tycks många tjänstemän ochhandläggare inte förstå allvaret i människorssituation, utan betraktar grundläggande behov somvilka ärenden som helst. Personal som ansvarar förärenden rörande funktionshindrade måste få denutbildning, den tid och det stöd som krävs både föratt ge ett bra bemötande och kunna göra en korrektbedömning och därmed tillgodose defunktionshindrades behov, anför motionärerna.I betänkande 1997/98:SoU16 anförde utskottet (s. med anledning av motioner att det är angelägetatt alla personalgrupper som arbetar med personermed funktionshinder får en grund- ochvidareutbildning om olika funktionshinder. I förstahand är det en fråga för respektive huvudman atttillse att personalen ges den utbildning den behöverför att på ett adekvat sätt kunna sköta sitt arbete,anförde utskottet. Vidare framhölls attHandikappombudsmannen har tagit upp dessa frågor ocharbetar med att öka insikten om gällande regler ochvärderingar. Även utredningen om bemötande avpersoner med funktionshinder bedömdes komma attberöra utbildningsfrågorna.Utredningen om bemötande av personer medfunktionshinder anför i sitt avlämnadeslutbetänkande SOU1999:21 att verksamhetshuvudmännenbör ta ett särskilt ansvar för att de anställdaskompetens om de grundläggande principerna församhällets stöd till personer med funktionshinderstärks. De bör också verka för att en gemensamgrundsyn växer fram inom berörda verksamhetsområdeni frågor som rör bemötande, attityder, etik ochsättet att förhålla sig till människor som tar emotstöd och service. För att åstadkomma sådana insatserär det viktigt att det sker ett samarbete på lokaloch regional nivå mellan berörda parter, anförs det.Utredningen föreslår att regeringen uppdrar åtStatens utbildningsstöd(Sisus) att utarbeta och ansvara för ett nationelltkompetensutvecklingsprogram kring frågor som rörbemötande av personer med funktionshinder. Särskildamedel föreslås avsättas för detta ändamål.Programmet skall ha en klar förankring i dehandikappolitiska principerna. Dess syfte skall varaatt diskutera och klarlägga intentionerna bakomreformerna på handikappområdet och i en dialogmellan yrkesverksamma och personer medfunktionshinder behandla bemötandets etik. Tillprogrammet föreslås knytas ett råd med företrädareför t.ex. handikapprörelsen, stat, landsting,kommun, fackliga organisationer och Sisus. Slutligenföreslås att bör se till attprogrammet följs upp och utvärderas.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller att det är angeläget att allapersonalgrupper som arbetar med personer medfunktionshinder får en grund- och vidareutbildningom olika funktionshinder. I slutbetänkandet frånutredningen om bemötande av personer medfunktionshinder föreslås nu ett nationelltkompetensutvecklingsprogram kring frågor som rörbemötande av personer med funktionshinder. Utskottetanser att den fortsatta beredningen av frågan böravvaktas. Motionerna So376 (kd) yrkande 6 och So465(fp) yrkande 18 avstyrks i den mån de inte ärtillgodosedda med vad som anförts.Handikappanpassning som norm i statsbudget,utredningar m.m.I motion So310 av m.fl. (mp) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utformningen av enframtida statsbudget (yrkande 3). Motionärerna anseratt statsbudgeten skall utformas så attdet inom samtliga utgiftsområden framgår vadregeringen vill göra för att stärkafunktionshindrades möjligheter till aktivtdeltagande i samhällslivet.Samma yrkande finns också i motion So460 av ThomasJulin m.fl. (mp)(yrkande 21).I motion So440 av () begärs tillkännagivande ommöjligheten att synliggöra handikappaspekter ioffentligt material. Motionärens principiellainställning är att alla frågor har enhandikappaspekt. Det blir då naturligt att sökagenerella lösningar. För att underlätta att hittasådana generella lösningar är det viktigt attmänniskor med funktionsnedsättningar blir synliga ioffentlig statistik, i statliga utredningar, ipropositioner m.m. Regeringen bör utfärda direktivtill alla statliga utredningar att alltid beaktavilka konsekvenser deras förslag kommer att få förmänniskor med funktionsnedsättningar. Regeringen börvidare uppdra åt och andrastatistikproducerande organ att ta medfunktionsnedsättning som en variabel på samma sättsom ålder kön, nationalitet m.m., anförmotionärerna.Utskottet behandlade två likartade motioner ibetänkande 1997/98:SoU16 och anförde då (s. 24) attutskottet delade regeringens inställning atthandikappaspekterna skall beaktas inom varjesamhällssektor och att handikapp-organisationernaskall ingå som viktiga samverkansparter i ett sådantarbete. Utskottet vidhöll också atthandikappaspekterna bör beaktas på ett tidigtstadium i allt utredningsarbete. Därmed blir detnaturligt att söka generella lösningar i stället förindividuella. Detta kan leda både till bättre ochbilligare lösningar. Utskottet ansåg dock att kravetatt statliga utredningar alltid skall redovisa vilkakonsekvenser deras förslag får för människor medfunktionshinder är att gå för långt med tanke på demånga olika funktionshinder som finns och de olikaaspekter de aktualiserar. De aktuella motionernaavstyrktes därmed. följde utskottet (rskr.154).Utskottets bedömningUtskottet vill än en gång understryka atthandikappaspekterna skall beaktas inom varjesamhällssektor och på ett tidigt stadium i alltutredningsarbete. Härigenom blir det naturligt attsöka generella lösningar. Utskottet vidhåller ocksåatt ett krav på att statliga utredningar alltidskall redovisa vilka konsekvenser deras förslag fårför människor med funktionshinder är att gå förlångt med tanke på de många olika funktionshindersom finns och de olika aspekter som de aktualiserar.Motionerna So310 (mp) yrkande 3, So440 (s) och So460(mp) yrkande 21 avstyrks.De dövas situationI motion So333 av () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de dövas problem och behovav särskilda resurser vad gäller tillgången tillutbildning, information, kommunikation, psykiatriskoch annan vård. I många sammanhang är det viktigtatt hantera stöden gentemot handikappade på engenerell basis, anför motionären. är det docknödvändigt att "specialdesigna" stöd även på statlignivå. Motionären anser att detta måste ske gentemotde döva och svårt hörselskadade. var detland som först erkände teckenspråket som dövasförstaspråk. Det förekommer dock att lärare somtjänstgör i dövskolor inte kan teckenspråk. Döva harinte heller lärare på universitetsnivå. Vidarekonstaterar motionären att psykiatrisk hjälp är sågott som omöjlig att få för en döv. På sjukhem,, fängelser etc. finns döva som ärutestängda från all kommunikation och information.De dövas situation behöver ses över såväl i stortsom i smått.I samband med handikappreformen infördes fr.o.m. den1 en ny paragraf, 3 a §, i hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) där landstingensskyldighet att erbjuda bl.a. tolktjänst förvardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda,vuxendöva och hörselskadade tydliggörs.Utskottet behandlade ett motionsyrkande om bl.a.tolktjänst i betänkande 1997/98:SoU16. Utskottetanförde då följande (s.15):Bristen på teckenspråkstolkar och teckenspråkslärarehar förelegat . Flera insatser hardock gjorts för att komma till rätta med detta,bl.a. vid beslutet om handikappreformen. Riksdagenhar beslutat om ytterligareutbildningsinsatser fr.o.m. förföräldrar med behov av utbildning i teckenspråk.Samtidigt aviserade regeringen att en särskildkartläggning och analys skall genomföras av behovenav lärare i teckenspråk inom olikautbildningsformer. Kartläggningen skall ocksåomfatta behovet av teckenspråkstolkar. Utskottetanser dessa insatser mycket betydelsefulla för attkunna erbjuda ett bättre stöd till föräldrar meddöva och hörselskadade barn.Utskottet avstyrkte aktuella motioner. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 154).I budgetpropositionen 1998/99:1 redovisas attbildtelefoner med tillräckligt god kvalitet för attkunna fungera för teckenspråkskommunikation harutvecklats. En försöksverksamhet bedrivs avSocialstyrelsen och finansieras inomanslaget för ersättning för texttelefoner (B 6).Vidare anförs att utvecklingen inom multimedia, medmöjlighet att överföra såväl ljud som bild och textsamtidigt, ger ytterligare möjligheter att på sikttillgodose målgruppen.I Funkis - funktionshindrade elever i skolan (SOU1998:66) föreslås att döva och hörselskadade barnoch ungdomar som är beroende av kommunikation påteckenspråk även framgent skall erbjudas utbildningi en fullvärdig teckenspråkig miljö. Detta föreslåsske vid fem teckenspråkiga grundskolor samt vidÅsbackaskolan. För de teckenspråkiga grundskolornaföreslås ett kommunalt huvudmannskap. Verksamheternavid dessa grundskolor och vid föreslåsfinansieras dels med statligt verksamhetsstöd, delsav de kommuner som har elever vid skolan.Med en fullvärdig teckenspråkig miljö avserkommittén en miljö där elever, lärare och andravuxna kommunicerar på teckenspråk och som omfattarett tillräckligt antal elever.Kommittén föreslår att isitt arbete bl.a. skall beakta möjligheterna attpermanenta den teckenspråkiga inriktningen inomgrundutbildningen för lärare som skall undervisa vidden teckenspråkiga grundskolan.Betänkandet är remissbehandlat. En propositionplaneras att avlämnas i maj 1999.Socialstyrelsen redovisar i sin rapportStimulansbidrag för habilitering och rehabilitering.Slutrapport (följer upp ochutvärderar 1998:7) effekterna av hurstimulansbidraget på använtsunder för att stimulerautvecklingen av habiliterings- ochrehabiliteringsverksamheten. Styrelsen bedömer attstimulansbidraget åstadkommit en fokusering avintresse för och en ökad medvetenhet om behov ochnytta av habilitering och rehabilitering inom och inära anslutning till hälso- och sjukvården. Vadgäller kommunikationshinder (syn, hörsel, tal) ärdet områden som i proportion till behoven inte haruppmärksammats tillräckligt utan behöver lyftas framytterligare, anför styrelsen. Beträffandehörselområdet konstateras att, förutom äldregruppen,stora och eftersatta behov finns inom gruppenvuxendöva. Få projekt har varit inriktade motbarndomsdöva språklösa invandrare eller barn med enkombination av hörsel- och synskador. Endast ettfåtal projekt har försökt värdera brukarnashelhetssituation inom hörselskadeområdet. Styrelsenanser att ett problem som måste åtgärdas inomlandstingens hörselvård är den på sina håll alltförlånga väntetiden.I Slutrapport om uppföljningen avtolktjänstverksamheten för barndomsdöva, dövblinda,vuxendöva och hörselskadade (1997:22) redovisarSocialstyrelsen att de mål som finns uppsatta ifråga om utbyggnad av landstingens tolktjänst enligtproposition 1992/93:159 inte har nåtts. Utbyggnadenhar dock skett i den takt som varit realistisk ochmöjlig med tanke på att den mest grundläggandeförutsättningen inom tolktjänstverksamheten,tillgången på utbildade tolkar, fortfarande harvarit mycket begränsad. Det finns godaförutsättningar för en relativt snabb utbyggnad avtolktjänstverksamheten. Enligt () kommer 259 nya tolkar attha genomgått en tolkutbildning fram till år 2001.Utskottets bedömningUtskottet delar uppfattningen i motion So333 (s) attstödet till funktionshindrade i första hand börutformas genom generella insatser, men att detibland kan vara nödvändigt med specialdesignat stöd.Riktade insatser görs för döva och hörselskadade,bl.a. genom stöd till texttelefoner, genom stöd tilltolk-utbildning och genom särskilda skolor medteckenspråkig miljö. Utskottet konstaterar attutredningen om funktionshindrade elever i skolan ärremissbehandlad och att regeringen planerar attavlämna en proposition till i maj 1999.Riksdagen bör inte föregripa regeringens förslag.Motionen avstyrks.Utbildning av signalhundar förfunktionshindradeI motion So322 av och () yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omsignalhundar för funktionshindrade. Motionärernaanför att Nordiska rehabiliteringsfondens projektför signal- och servicehundar har inneburit storalättnader och en social utveckling för mångaenskilda, både barn och vuxna. Signalhundar tränasatt signalera på olika sätt vid t.ex.telefonsignaler, babyskrik, namnrop, dörrklockaeller brandlarm. Det är ägarens önskemål som styr.Hunden tränas på de ljud som ägaren vill att denskall reagera på. En servicehund tränas att hjälpaen rörelsehindrad att öppna och stänga dörrar ochlådor, ta upp saker från golv och mark, trycka påhissknappar m.m. utbildades ca 20service- och signalhundar och nästanlika många. Motionärerna anser att verksamheten harstor betydelse för att öka rörelsefriheten förpersoner med olika funktionshinder. krävs medelför att trygga verksamheten också 1999.Stiftelsen , som är enprivat stiftelse, har erhållit stöd av Allmännaarvsfonden för ett tvåårigt projekt med syfte attspecialutbilda hundar (som ägs av personer medfunktionshinder) så att hundarna på olika sätt skallkunna kompensera funktionshindren. Hundarna lär sigreagera på ljud som hörselskadade inte kan uppfatta,hämtar tappade saker för att underlätta förrullstolsburna osv. Utbildningen är individuell förvarje hund i relation till ägarens behov av hjälp.Utskottets bedömningUtskottet har stor förståelse för att projekt försignal- och servicehundar har inneburit storalättnader och en social utveckling för mångaenskilda, både barn och vuxna. Inom utgiftsområde 9finns dock inte resurser för att stödjaverksamheten. Motion So322 (s) avstyrks därmed. beträffande handikappolitikensinriktning m.m.att med anledning av motionerna 1998/99:So242,1998/99:So310 yrkandena 1, 2 och 4,1998/99:So326, 1998/99:So335, 1998/99:So439,1998/99:So447, 1998/99:So456 yrkandena 7 och 9,1998/99:So465 yrkandena 13 och 21 och1998/99:K289 yrkande 2 samt med avslag påmotionerna 1998/99:So455 yrkande 1,1998/99:So456 yrkande 1 och 1998/99:So465yrkande 10 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,res. 1 (m)res. 2 (c)res. 3 (fp)2. beträffande serviceboende förfunktionshindradeatt avslår motion 1998/99:N326 yrkande 23,res. 4 (m, kd)3. beträffande hjälpmedelsgaranti m.m.att avslår motionerna 1998/99:So455 yrkande 2,1998/99: So456 yrkande 5 och 1998/99:So465yrkandena 5, 8 och 9,res. 5 (m, kd, c, fp)4. beträffande rätt att överklaga beslutom hjälpmedelatt avslår motion 1998/99:So249res. 6 ( m, kd, mp)5. beträffande högkostnadsskydd förhjälpmedelatt avslår motion 1998/99:So310 yrkande 5,res. 7 (kd, mp)6. beträffande komplettering av 3 a §hälso- och sjukvårdslagenatt avslår motion 1998/99:So376 yrkande 19,res. 8 (kd)7. beträffande IT-hjälpmedelatt avslår motionerna 1998/99:So455 yrkande 10,1998/99:So456 yrkandena 3 och 4 och 1998/99:T803yrkandena 3-5,res. 9 (c)8. beträffande psykiatrireformenatt avslår motionerna 1998/99:So260, 1998/99:So349yrkandena 1, 2, 3 delvis och 4, 1998/99:So376yrkande 10, 1998/99: So446 yrkande 1,1998/99:So456 yrkande 6, 1998/99:So465 yrkande19 och 1998/99:So467 yrkande 15,res. 10 (m)res. 11 (kd)res. 12 (fp)9. beträffande daglig verksamhetatt avslår motionerna 1998/99:So349 yrkande 3delvis och 1998/99:So385,res. 13 (m, kd)10. beträffande råd och stödatt avslår motion 1998/99:So465 yrkande 4,11. beträffande ekonomisk reglering mellankommunernaatt avslår motion 1998/99:So319,12. beträffande bilstödetatt avslår motionerna 1998/99:So217,1998/99:So288, 1998/99:So291, 1998/99:So310yrkande 10, 1998/99:So376 yrkande 17,1998/99:So394, 1998/99:So406 och 1998/99:So465yrkande 26,res. 14 (m)res. 15 (kd)res. 16 (fp)res. 17 (mp)13. beträffande hemtjänstenatt avslår motion 1998/99:So384 yrkande 2,14. beträffande kostnader förfunktionshindradeatt avslår motion 1998/99:So369,15. beträffande samordning av insatser förfunktionshindradeatt avslår motion 1998/99:So460 yrkande 22,res. 18 (kd, mp)16. beträffande kunskaper omfunktionshinderatt avslår motionerna 1998/99:So376 yrkande 6 och1998/99:So465 yrkande 18,res. 19 (kd, fp)17. beträffande handikappanpassning somnorm i statsbudget, utredningar m.m.att avslår motionerna 1998/99:So310 yrkande 3,1998/99:So440 och 1998/99:So460 yrkande 21,res. 20 (mp)18. beträffande de dövas situationatt avslår motion 1998/99:So333,19. beträffande utbildning av signalhundarför funktionshindradeatt avslår motion 1998/99:So322.Stockholm den 22 april 1999På socialutskottets vägnarIngrid BurmanI beslutet har deltagit: (), ChrisHeister (m), (), MargaretaIsraelsson (s), (), ChatrinePålsson (kd), (), (),Elisebeht (), (),(), (),(), (),(), () och (). Handikappolitikens inriktning m.m.(mom. 1)(), (), CristinaHusmark () och () anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.11 börjar med "Utskottet vidhåller" och på s. 12slutar med "10 avstyrks" bort ha följande lydelse:Den socialdemokratiska politiken för dehandikappade har kännetecknats av verbalt stöd men ipraktisk handling av i bästa fall uppskjutande ochfördröjning av angelägna åtgärder och alltför oftaav rena försämringar. Perioden fram tillregeringsskiftet kännetecknades av löften ochutfästelser utan handling.