bet · GN01KU6 · 1999-11-23 00:00:00 — harockså flera finskspråkiga skolor. Regeringen ser detsom angeläget att dessa insatser kan fortsätta. Meddet anförda avstyrker utskottet motion K11 yrkande1.Socialförsäkringsutskottet har således ingainvändningar mot de föreslagna förvaltningsområdenai de två särskilda lagarna. Därvid noteras att de nuframlagda lagförslagen innebär ett första steg. Enutvärdering av åtgärderna skall ske och områdena kanförändras.Konstitutionsutskottets bedömningSom socialförsäkringsutskottet har framhållit liggeren samlad bedömning av de förhållanden som är avbetydelse i sammanhanget bakom den avgränsning avden lagstadgade rätten att använda minoritetsspråkentill vissa s.k. förvaltningsområden som föreslås ipropositionen. delar denbedömning som ligger till grund för propositionen idetta avseende. Såvitt gäller den sydsamiskavarieteten av det samiska språket innebärpropositionen att den enskilde får rätt att användasitt eget språk inom de ramar som framgår av denföreslagna lagen om rätt att använda samiska hosförvaltningsmyndigheter och domstolar.Konstitutionsutskottet anser sig i likhet medsocialförsäkringsutskottet inte i detta ärende kunnaföreslå någon utökning eller förändring av gränsernaför förvaltningsområdena enligt lagen om rätt attanvända samiska hos förvaltningsmyndigheter ochdomstolar. Vilka åtgärder som senare kan böra vidtasinom ramen för en samlad minoritetspolitik börbedömas när erfarenheterna av den förändring som nuhar föreslagits kan överblickas.Konstitutionsutskottet tillstyrker propositionen ochavstyrker motionerna 1999/2000:K3 yrkande 1, K9yrkande 2, K12 yrkande 1, K237, K239 yrkande 1, K280och K353 yrkande 8.Konstitutionsutskottet gör samma bedömning när detgäller förslaget i motion K11 yrkande 1 om rätt attanvända finska språket i Stockholmsregionen.Motionen avstyrks.Domstolar och förvaltningsmyndigheterBakgrundSom en allmän princip i gäller att rättegångskall hållas på svenska språket. I 33 kap. 9 §rättegångsbalken (RB) finns dock en bestämmelse omatt domstolen vid behov får låta översättahandlingar som kommer in till eller skickas ut fråndomstolen. Bestämmelsen innebär att en inlaga på ettfrämmande språk skall översättas om det kan antas habetydelse för målet. Vidare innebär bestämmelsen atten domstol av kostnadsskäl bör vara försiktig medatt översätta sådana handlingar. Översättning börombesörjas av domstolen endast om det inte kan skepå annat sätt. Konsekvensen av att domstolen intefinner skäl att översätta en handling och att enpart inte följer ett föreläggande att ombesörjaöversättning torde bli att handlingen lämnas utanavseende på samma sätt som en grovt ofullständighandling. I 5 kap. 6 § RB anges att tolk kan anlitasom någon som skall höras inför rätten inte behärskardet svenska språket. Bedömning av behovet av tolkgörs av domstolen. Det finns följaktligen inte någonabsolut rätt att använda andra språk än svenska viddomstol. I 50 § förvaltningsprocesslagen (1971:29)finns en bestämmelse där både muntlig och skriftligöversättning regleras. Innebörden av bestämmelsenmotsvarar bestämmelserna i rättegångsbalken.Det föreligger således ingen absolut skyldighet fören domstol att översätta inlagor eller bevisning somges in på ett annat språk. Det finns emellertidingen bestämmelse som säger att en inlaga ellerbevisning skall avvisas enbart på den grunden attden är avfattad på ett annat språk än svenska. Inteheller är en juridisk handling ogiltig enligt svenskrätt bara för att den är upprättad på ett annatspråk än svenska.Enligt artikel 6 i den europeiska konventionen omskydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna har var och en som blivitanklagad för brott vissa minimirättigheter. Dit hörrätten att utan dröjsmål, på ett språk som hanförstår och i detalj, underrättas om innebörden avoch grunden för anklagelsen mot honom och att utankostnad bistås av tolk, om han inte förstår ellertalar det språk som begagnas i domstolen.Konventionen gäller som laghär i landet.I 8 § förvaltningslagen (1986:223) anges attmyndigheter vid behov bör anlita tolk i kontaktermed personer som inte behärskar svenska.Bestämmelsen gäller både skriftliga och muntligakontakter. Myndigheter har således lika lite somdomstolar någon absolut skyldighet att anlita tolkeller översättare. I stället görs en behovsprövning.Inte heller beträffande myndigheter finns någonbestämmelse i svensk rätt med innebörden atthandlingar som ges in på annat språk än svenskaanses ogiltiga bara på den grunden att de ärupprättade på annat språk. En myndighet får ocksåupprätta handlingar på andra språk och det ärtillåtet för regionala och lokala myndigheter att geut sina officiella dokument på annat språk änsvenska.PropositionenRegeringens förslag innebär att en part ellerställföreträdare för part skall ha rätt att hosdomstol använda samiska, finska eller meänkieliunder handläggningen av ett mål eller ärende som haranknytning till förvaltningsområdet för respektivespråk. Rätten att använda språken skall omfattaingivande av handlingar och skriftlig bevisning, attfå handlingar som hör till målet eller ärendetmuntligen översatta till språken och att vid muntligförhandling tala språken. Domstolar skall översättaingivna handlingar till svenska om det inte äruppenbart onödigt samt i övrigt sträva efter attbemöta enskilda på samiska, finska och meänkieli.Rätten att tala samiska, finska och meänkieli skalläven omfatta de domstolar dit en dom eller ettbeslut i ett mål eller ärende överklagas. En begäranatt använda samiska, finska eller meänkieli skallframställas i samband med att målet eller ärendetinleds eller första gången parten skall yttra sig.En begäran att använda samiska, finska ellermeänkieli som framställs senare eller som uppenbarthar ett otillbörligt syfte skall få avslås.Den enskilde skall få rätt att använda samiska,finska och meänkieli vid skriftliga och muntligakontakter med regionala och lokala statligaförvaltningsmyndigheter samt med kommunala ochlandstingskommunala förvaltningsmyndigheter iärenden som avser myndighetsutövning i förhållandetill honom eller henne, om ärendet har anknytningtill respektive förvaltningsområde. Myndighetenskall ge muntliga svar på samiska, finska ochmeänkieli samt även i övrigt sträva efter att bemötaden enskilde på respektive språk. Myndigheten skallfå bestämma särskilda tider och särskild plats förbesök och telefonsamtal.Några särskilda bestämmelser om att myndigheternaskall erbjuda sin personal fortbildning och om atttvåspråkighet i samiska och svenska, finska ochsvenska respektive meänkieli och svenska skallbetraktas som en särskild merit vid anställning avpersonal hos myndigheter inom förvaltningsområdetskall enligt regeringens förslag inte tas in i deföreslagna lagarna. I propositionen anförs att detär myndigheternas ansvar att avgöra om sådanutbildning skall erbjudas personalen och vad somskall utgöra en särskild merit vid anställning.MotionernaI motion 1999/2000:K3 av m.fl. (kd)yrkandena 2 och 3 hemställs att beslutaren annan lydelse av bestämmelserna i 6 § förstastycket andra meningen lagen om rätt att användasamiska hos förvaltningsmyndigheter och domstolaroch 6 § första stycket andra meningen lagen om rättatt använda finska och meänkieli hosförvaltningsmyndigheter och domstolar än den somföreslagits i propositionen. Motionärernas förslaginnebär att en begäran om att få använda något av detre språken skall kunna avslås endast om det finnssärskilda skäl för det, oavsett när den framställs.Motionärernas förslag innebär vidare att en begäranom att få använda något av språken inte som enligtpropositionen skall kunna avslås med motivering attden har ett otillbörligt syfte. En begäran skall istället kunna avslås om det är uppenbart att den äronödig.I motion 1999/2000:K3 yrkande 4 begärs etttillkännagivande om de nationella minoriteternasrätt att använda sitt minoritetsspråk i kontaktenmed centrala myndigheter. Motionärerna anför att detär mycket vanligt att medborgarna hardirektkontakter med centrala myndigheter. Denationella minoriteterna bör enligt motionärerna hamöjlighet att använda sitt minoritetsspråk också ikontakten med centrala myndigheter.Motion 1999/2000:K239 av ()yrkandena 2 och 3 har samma innehåll som motsvarandedelar av motion 1999/2000:K3.I motion 1999/2000:K10 av m.fl(fp) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande omytterligare stöd till skriftspråken. Motionärernaanför att det är viktigt för minoritetsspråken attde fungerar också som skriftspråk och förespråkar enförsöksverksamhet med skyldighet för myndigheternaatt ge också skriftlig service på minoritetsspråkeni ett par kommuner.I samma motion yrkande 4 begärs etttillkännagivande om meritvärdering för offentligpersonal. föreslog att detskulle lagfästas att tvåspråkighet på svenska ochminoritetsspråket skulle betraktas som en särskildmerit vid anställning av personal vid en myndighetinom förvaltningsområdena. Motionärerna anser attförslaget bör förverkligas.I motion 1999/2000:K11 av m.fl. (c)yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om rätten attanvända samiska, finska och meänkieli hos domstolar.Motionärerna menar att inte endast parter och derasställföreträdare utan även andra aktörer somexempelvis vittnen och målsägande skall ha sammarätt att tala dessa språk.I samma motion yrkande 4 begärs etttillkännagivande om rätten att få svar frånmyndigheter på samiska, finska och meänkieli.Motionärerna anser det betänkligt från demokrati-och rättssäkerhetsperspektiv att det inte redan nuges en rätt till skriftliga svar från myndigheter pådessa språk. Målet bör enligt motionärerna vara attsnarast utvidga rätten att få svar på samiska,finska och meänkieli.I motion 1998/99:K274 av ()yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om en personsrätt att få skriftligt svar på sitt egetminoritetsspråk. Motionären anför att en person somskriver på samiska eller finska till en myndighetinom något av de förvaltningsområden där språkentalas skall kunna få både muntligt och skriftligtsvar på sitt eget språk. Enligt språkreglerna iFinland och kan samiskan användas bådemuntligt och skriftligt i de samiskaförvaltningsområdena. Så borde det enligt motionärenvara också i Sverige.I motion 1999/2000:Sf639 av () m.flyrkande 18 (delvis) begärs ett tillkännagivande omnationella minoriteter. Motionärerna vill attnationella minoriteter skall kunna använda sittspråk i kontakten med centrala myndigheter.Konstitutionsutskottets bedömningVid avgörandet av vilken omfattning regler om rättatt använda samiska, finska och meänkieli viddomstolar och förvaltningsmyndigheter skall ha måsteenligt vad regeringen anför i propositionen fleraolika faktorer beaktas. Dit hör såvälminoritetsspråkskonventionens inriktning sompraktiska, historiska och kulturella skäl samtsträvan efter nordisk rättslikhet. När det gällerrätten att använda språken vid domstol måste dockenligt propositionen hänsyn framför allt tas tillvilka kunskaper i dessa språk som finns i deaktuella regionerna. Det får enligt propositionendärför anses uteslutet att föreslå så omfattanderegler att domstolarna på begäran av någon avparterna skall hålla rättegången på samiska, finskaeller meänkieli. Av likartade skäl anser regeringendet orealistiskt, såväl praktiskt somekonomiskt, att ställa krav på att myndigheternaskall avfatta skriftliga beslut även på samiska,finska och meänkieli. Enligt konstitutionsutskottetsmening bör de bedömningar som ligger till grund förpropositionen i dessa delar godtas. Detsamma gällerfrågan om rätten att använda minoritetsspråken hoscentrala statliga förvaltningsmyndigheter.Motionerna 1999/2000:K3 yrkande 4, 1999/2000:K10 yrkande 2, 1999/2000:K11 yrkande 4, 1998/99:K274och 1999/2000:Sf639 yrkande 18 (delvis) avstyrks.Minoritetsspråkskonventionen innefattar inte kravpå att andra än de som har ställning som parter imål och ärenden skall ha rätt att användaminoritetsspråk. Regeringen har inte heller ansettatt det finns skäl att låta rätten att användaminoritetsspråk gälla för andra än parter och derasställföreträdare. finner denbedömning som ligger till grund för regeringensförslag i detta hänseende väl avvägd. Motion1999/2000:K11 yrkande 3 avstyrks.Möjligheten att använda minoritetsspråken viddomstol får en särskild betydelse vid muntligaförhandlingar. Sådana fordrar en omsorgsfullplanering för att kunna genomföras på ettändamålsenligt sätt. Bland annat måste anlitande avtolk kunna förberedas. Brister i förberedelserna kani värsta fall leda till att en förhandling måsteställas in. Behovet av tolkning kan också ha storbetydelse för hur som måste avsättas för enförhandling, något som givetvis påverkarmöjligheterna att hålla också andra förhandlingarsamma dag.Regeringen föreslår att en begäran att använda ettminoritetsspråk i ett mål eller ärende hos domstolskall få avslås om den inte framställts i sambandmed att målet eller ärendet inleds eller förstagången en part skolat yttra sig i målet ellerärendet. En sådan regel innebär inte att en senareframställd begäran alltid måste avslås, men ettavslag kan ofta nog visa sig påkallat av praktiskaskäl. Vid en restriktiv tillämpning av denföreslagna regeln kan dess verkningar antas blitämligen lika dem som skulle följa av en regel omatt en begäran om att få använda ett minoritetsspråkfår avslås endast om det finns särskilda skäl fördet.Regeringen föreslår också att en begäran om att fåanvända ett minoritetsspråk vid domstol skall fåavslås om det är uppenbart att den har ettotillbörligt syfte. Inte heller denna regel innebäratt en begäran alltid måste avslås i vissasituationer. En situation då det kan finnas skäl förett avslag kan enligt propositionen dock vara om enbegäran om att få använda minoritetsspråk framställsi syfte att förhala rättegången. Det är givetvisinte möjligt att bortse från att ett behov av attkunna avslå en begäran om att få användaminoritetsspråk kan visa sig av sådanaskäl. Grunden för ett avslag kan då ligga mera i detotillbörliga syftet än i att det från de synpunktersom bär upp den föreslagna lagen om rätt att användaminoritetsspråken skulle vara onödigt att ettminoritetsspråk kom till användning.Det nu anförda innebär att konstitutionsutskottetställer sig bakom vad som anförts i propositionen ide berörda hänseendena och avstyrker motionerna1999/2000:K3 yrkandena 2 och 3 samt K239 yrkandena 2och 3. Därmed tillstyrks förslagen till lagar omrätt att använda samiska hos förvaltningsmyndigheteroch domstolar och om rätt att använda finska ochmeänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar.Utskottet delar också den bedömning som gjorts ipropositionen såvitt gäller frågan om meritvärderingvid anställande av personal hos myndigheterna.Motion 1999/2000:K10 yrkande 2 avstyrks.Förskoleverksamhet och äldreomsorgPropositionenEnligt regeringens förslag skall en kommun, när denerbjuder plats i förskoleverksamhet, ge barn varsvårdnadshavare begär det möjlighet till plats iförskoleverksamhet där hela eller delar avverksamheten bedrivs på samiska, finska respektivemeänkieli.Vidare skall en kommun erbjuda den som begär detmöjlighet att få hela eller delar av den service somerbjuds inom ramen för äldreomsorgen av personal sombehärskar samiska, finska respektive meänkieli.MotionernaI motion 1999/2000:K353 av och (v) yrkande 6 (delvis) begärs etttillkännagivande om äldreomsorgen. Motionärernaanser att alla äldre människor som tillhör någon avde nationella minoriteterna behöver ges möjlighetatt få äldreomsorg med personal som kan derasmodersmål. Enligt deras mening skulleförsöksverksamheter kunna startas för sydsamerna iKrokoms, och kommuner.I motion 1999/2000:K353 yrkande 7 (delvis) begärsett tillkännagivande om förskolor. Motionärernaanför att staten bör lämna stöd till attförsöksverksamhet med förskoleverksamhet på det egnaspråket skall komma i gång för de minoriteter sominte omfattas av ett i lag angivetförvaltningsområde. Försöksverksamhet för sydsamerskulle kunna prövas i , ochStrömsunds kommuner.Socialutskottets yttrandeEnligt socialutskottets uppfattning är regeringensförslag att varje kommun i de s.k.förvaltningsområdena skall erbjuda den som begär detmöjlighet att få hela eller delar av den service somerbjuds inom ramen för äldreomsorgen av personal sombehärskar samiska, finska respektive meänkieli, välavvägt. Utskottet vill dock understryka att det äveni kommuner utanför förvaltningsområdena kan finnasbehov av särskilda insatser för äldre som har annatmodersmål än svenska. I detta sammanhang villutskottet också erinra om att regeringen ibudgetpropositionen för (prop. 1999/2000:1)föreslagit att anslås som ettsärskilt stimulansbidrag för försöksverksamheter ikommuner och landsting som syftar till utvecklingoch nytänkande inom vård-, omsorgs- ochserviceverksamheter för äldre. Regeringen fattadeunder beslut om försöksverksamheter medbl.a. Motion K353 (v) yrkande6 bör därför avstyrkas i den mån den inte ansestillgodosedd med det anförda.Utbildningsutskottets yttrandeMotion 1999/2000:K353 yrkande 7 berör regeringensförslag till åtgärder i den del som är i fråga.Motionärerna anser att staten med direktiv ochriktade resurser bör stödja initiativ till försökmed förskoleverksamhet för de minoriteter som inteomfattas av ett i lag preciserat förvaltningsområde.För sydsamer skulle förslagsvis försöksverksamhetkunna anordnas i , och har inte något att erinra motregeringens lagförslag i nu berörd del och anser attkonstitutionsutskottet bör tillstyrka förslaget iden delen. Motionsyrkandet (likaså i nu berörd del)bör avstyrkas.Enligt gällande ordning står det varje kommun frittatt, alltefter personella och ekonomiska resurser,organisera förskoleverksamheten på ett sätt sommotsvarar föräldrarnas och barnens behov ochönskemål. Det finns alltså inget som hindrar attförskoleverksamhet bedrivs helt eller delvis på ettminoritetsspråk även i kommuner som ligger utanförförvaltningsområdena. Såväl konstitutionsutskottetsom - det är utbildningsutskottetsbedömning - bör kunna utgå från att man lokaltöverväger möjligheterna att tillmötesgå exempelvisönskemål från sydsamerna i de av motionärerna nämndakommunerna. Utskottet är inte berett att medverkatill ett uttalande av om nationellreglering av viss försöksverksamhet i enlighet medmotionärernas yrkande.Konstitutionsutskottets bedömningKonstitutionsutskottet ansluter sig till vadsocialutskottet och utbildningsutskottet haranfört. Motionsyrkandena /2000:K353 yrkande 6och 7 (båda delvis) avstyrks.Kommunindelning och språkgränserBakgrundVid en jämförelse av de historiska språkgränsernaför samiska respektive finska och meänkieli medkommungränserna i förvaltningsområdena för dessaspråk kan konstateras att dessa gränser intesammanfaller. I två av de kommuner som omfattas avförslagen, och , talas både samiska,finska och meänkieli. Samiska talas mest i de västradelarna av kommunerna och i norra delen av medan finska och meänkieli talas mest i deöstra delarna.Av bestämmelsen i 7.1b) iminoritetsspråkskonventionen framgår att gällandeeller ny administrativ indelning av landet inteskall hindra främjandet av ifrågavarande landsdels-eller minoritetsspråk.Förutsättningarna för ändringar i den kommunalaindelningen regleras i lagen (1979:411) om ändringari indelning i kommuner och landsting. Däranges i 1 kap. 1 § att en ändring i rikets indelningi kommuner kan göras om en sådan ändring kan antasmedföra bestående fördel för en kommun eller en delav en kommun eller andra fördelar från allmänsynpunkt. Särskild hänsyn skall tas till den ellerde kommuner som närmast berörs av indelningen. Om ensådan kommun motsätter sig en indelningsändring fårbeslut om ändring meddelas endast om det föreliggersynnerliga skäl. Särskild hänsyn skall också tastill befolkningens önskemål och synpunkter.Av förarbetena till lagen framgår att enindelningsändring inte bör genomföras utan att detföreligger från allmän synpunkt objektivt bärandeskäl till ändringen. Vilka skäl som skall föreliggaoch hur tungt de skall väga i förhållande tilleventuella skäl mot en ändring har i huvudsaköverlämnats till praxis. Vid denna avvägning böralla omständigheter som talar för eller emot enändring uppmärksammas. Befolkningens förhållandenskall ges en central plats vid bedömningen.PropositionenRegeringen anser att det är viktigt att denadministrativa indelningen av landet inte utgörhinder för att främja landsdels- ellerminoritetsspråk. Enligt regeringens bedömning utgörden nuvarande indelningen inte något sådant hinder.Regeringen anser att nuvarande bestämmelser omförutsättningar för ändringar i den kommunalaindelningen är tillräckliga för att uppfyllaminoritetsspråkskonventionens krav att denadministrativa indelningen inte skall hindrafrämjandet av landsdels- eller minoritetsspråk.MotionenI motion 1999/2000:K10 av m.fl.(fp) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om attförändringar i den kommunala indelningen inte fårförhindra främjande av de svenska landsdels- ellerminoritetsspråken. Minoritetsspråkskommitténföreslog att det uttryckligen skulle stadgas i lagatt en förändring av den kommunala indelningen intefår hindra främjande av de svenska landsdels- ochminoritetsspråken. Motionärerna anser att kommitténsförslag bör förverkligas.Konstitutionsutskottets bedömningI likhet med vad som har anförts i propositionenanser utskottet den nu gällande regleringentillräcklig för att uppfylla kravet att denadministrativa indelningen av landet inte skallhindra främjandet av landsdels- ellerminoritetsspråk. Motion 1999/2000:K10 yrkande 5avstyrks.Utbildningsfrågor m.m.PropositionenGrundskola och gymnasieskolaI läroplanen för det obligatoriska skolväsendet,förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94)respektive de frivilliga skolformerna (Lpf 94) bördet anges att eleverna skall ges kunskap omminoritetsspråken och om de nationellaminoriteternas kultur, religion och historia.Universitet och högskolorDet är väsentligt att universitetsutbildning ochforskning i minoritetsspråk och om de nationellaminoriteterna fortsätter och kan utvecklas. Ettnärmare ställningstagande i fråga om högreutbildning och forskning i minoritetsspråken och omde nationella minoriteterna kommer att redovisas isamband med regeringens samlade bedömning när detgäller ämnen som har få lärare, forskare ochstudenter.FolkbildningFolkhögskolorna och studieförbunden har genom sinkaraktär och form möjlighet att genomföra verksamhetsom riktar sig till personer som tillhör nationellaminoriteter. bör redovisa vilketkursutbud som finns inom folkbildningen för denationella minoriteterna. bör isina utvärderingar beakta behovet av att kartlägga ivilken utsträckning som dessa grupper deltar ifolkbildningsverksamheten samt vilka ytterligareinsatser som folkbildningen anser kan behöva vidtasför att bredda dessa gruppers deltagande.MotionernaI motion 1999/2000:K6 av m.fl (s)begärs ett tillkännagivande om finska språket iförskolan och . Motionärerna anser att enkommun som erbjuder plats i förskoleverksamhet förett barn som talar ett minoritetsspråk böreftersträva att ge barnet en plats iförskoleverksamhet där hela eller delar avverksamheten bedrivs på minoritetsspråk, om detfinns underlag för något sådant och vårdnadshavarnaönskar det.I motion 1999/2000:K7 av m.fl. (s)yrkande 1 begärs ett tillkännagivande omminoritetsfolkhögskolorna och garanterat ekonomisktstöd för deras verksamhet som kulturella centrum förlandsdelsspråks- och minoritetsspråksgrupper. Isamma motion yrkande 2 begärs ett tillkännagivandeom folkhögskoleundervisning för finska romer iSverige.I motion 1999/2000:K12 av m.fl (fp)yrkande 2 (delvis) begärs ett tillkännagivande omrikstäckande åtgärder när det gäller barnomsorg.Motionärerna finner det oroande att propositioneninte tar upp de riks-täckande åtgärder som gällerbarnomsorg och som togs upp iMinoritetsspråkskommitténs utredning. De åtgärdersom föreslås i propositionen gäller endastförvaltningsområdet. Därmed spolieras och stoppasenligt motionärerna helt de initiativ som tagits idet sydsamiska området när det gäller famför alltbarnomsorgen.