bet · GN01KU6 · 1999-11-23 00:00:00 — Av artikel1 punkt b) och konventionskommentaren framgårdessutom att konventionen inte kan tillämpas påspråk som talas av alltför få personer eftersomdetta skulle leda till alltför stora praktiskasvårigheter.Minoritetsspråkskommittén använde begreppetvarietet liktydigt med språkform, antingenspråkformen anses som ett språk eller en dialekt.Vad gäller frågeställningen om huruvida en vissvarietet av ett språk bör behandlas som ett särskiltspråk, ansåg utredningen att den måste bedömas motbakgrund av syftet med konventionen och vilkaeffekter en tillämpning av konventionen kan få iolika situationer.SamiskaAntalet samisktalande i antas vara ca 9 000.Samiskan har av tradition i huvudsak varit ett talatspråk. finns i tre olika samiskaspråkvarieteter, ett nordsamiskt, ett lulesamisktoch ett sydsamiskt. Mellan de olika samiskaspråkvarieteterna finns inga absoluta gränser. Inomhela språkområdet gäller att den ömsesidigaförståelsen är större mellan varieteter som talas igeografiska områden som gränsar till varandra änmellan varieteter som ligger geografiskt långt ifrånvarandra. Förståelsen mellan sydsamiska ochnordsamiska har liknats vid förståelsen mellanisländska och svenska. Förutom skillnader i språkfinns också vissa skillnader, kulturellt ochhistoriskt, mellan de grupper som talar olikasamiska varieteter.Minoritetsspråkskommittén har angivit att enratificering av minoritetsspråkskonventionen för deolika samiska varieteterna som skilda språk skullekunna vara positiv eftersom det skulle kunna bidratill ökad kunskap om de olika varieteternas existensoch om hur stora de språkliga skillnaderna är.Dessutom skulle olikheter kulturellt och historisktmellan de olika samiska grupperna markeras.Kommittén fann dock flera skäl som talade mot enbehandling av de olika samiska varieteterna somolika språk vid en ratificering. Det främsta skäletär att en sådan tillämpning med stor sannolikhetskulle leda till att de minst använda av de samiskavarieteterna inte skulle kunna omfattas avkonventionens tillämpning. Om de olika samiskavarieteterna behandlas som skilda språk kan det blisvårt att hävda att de varieteter som används iminst utsträckning talas av tillräckligt många föratt motivera att konventionen skall tillämpas pådem. Om man behandlar samiskan som ett språk vid enratifikation omfattar ett sådant åtagande samtligasamiska varieteter oavsett antal användare.Kommittén framhöll att vid tillämpningen av deåtgärder till stöd och skydd för språket som ärrikstäckande kan liksom nu avgöra hurdessa skall tillämpas på de olika varieteterna såatt de resurser som finns utnyttjas så effektivt sommöjligt för att ge bästa möjliga stöd och skydd förde olika språkliga varieteterna alltefter varjevarietets förutsättning. Vid tillämpning av deregionala reglerna får behovet hos dem som reglernariktar sig till och de lokala resurser som finns bliavgörande. Målet är att enskilda skall kunna väljavilken varietet av språket de vill använda och blibemötta på.I propositionen anger regeringen att enratifikation av samiska som ett språk med enflexibel tillämpning av konventionens bestämmelserpå de olika varieteterna - styrd av samerna självagenom och dem som använder språket i degeografiska områden där regionala regler gäller - ärdet som bäst överensstämmer med konventionens syftesom är att öka förståelsen och samverkan mellanolika grupper. Regeringen anser att fördelarna medatt ratificera konventionen för samiska som ettspråk överväger nackdelarna. En ratificering församiska som ett språk ger också den fördelen att detbidrar till nordisk rättslikhet eftersom bådeFinland och gjort på detta sätt vid sinratificering av minoritetsspråkskonventionen.Med hänsyn till det anförda bedömer utskottet attsydsamiskan får en starkare ställning vidtillämpning av minoritetsspråkskonventionen om desamiska varieteterna behandlas som ett språk.Socialförsäkringsutskottet delar därför regeringensbedömning och avstyrker motion K9 yrkande 1.Finska och meänkieliNär det gäller frågan om huruvida finska ochmeänkieli skall ses som ett eller två skilda språkkonstaterar socialförsäkringsutskottet till attbörja med att regeringen ochMinoritetsspråkskommittén kommit till olikaslutsatser.Om de olika minoritetsgrupperna kan nämnas atttornedalingarna alltid har bott i samma geografiskaområde där finska talats sedan mycket lång tidtillbaka från generation till generation. I dagbedöms ca 50 000-60 000 tornedalingar användameänkieli i . Dessutom finns ca 16 000personer i svenska som är från Finlandinvandrade personer i första och andra generationen.De använder både standardfinska och meänkieli. Denstora arbetskraftsinvandringen framför allt under1960- och har medfört attmerparten av de finsktalande i inte längrefinns i utan främst i de centrala delarnaav och i storstadsområdena. fanns ilandet ca 450 000 sverigefinnar ellerfinlandssvenskar i första eller andra generationen,varav omkring hälften använder finska.I propositionen anges att utanför harfinska använts till . Språkethar dock använts i olika delar av landet så att det inte går att avgränsa någotbestämt geografiskt område utom Tornedalen.Flera faktorer har bidragit till att isolera denfinska som talades i svenska från finskani . Genom denna isolering och inflytande frånsvenskan har finskan i svenska alltmerutvecklat egna särdrag.I propositionen föreslås att meänkieli skall ansessom ett eget språk. Skälen härför är att språkliga,men också kulturella och historiska, särdrag hos dentornedalska befolkningen talar för ett sådantsynsätt. Även tornedalingarnas egen strävan undersenare år att värna om det egna språkets särart ochsin egen kultur och historia är väsentligt isammanhanget. Även finska bör behandlas som ettterritoriellt baserat språk i Tornedalen.Det är enligt socialförsäkringsutskottets meningsvårt att bedöma om meänkieli bör anses som ett egetspråk eller ej. anlitadesärskild expertis för sitt ställningstagande. Det ärdock inte enbart språkliga skillnader mellan olikavarieteter som är avgörande, och med beaktande inteminst av tornedalingarnas egen strävan att värna omspråkets särart och sin egen kultur och historiadelar socialförsäkringsutskottet regeringensbedömning att meänkieli skall anses som ettminoritetsspråk. Därmed avstyrks motion K8 i dennadel.Romani chibSocialförsäkringsutskottet delar regeringensbedömning att chib (alla varieteter) skallanses som ett minoritetsspråk, dock territorielltobundet.JiddischBeträffande frågan om huruvida jiddisch bör ansessom ett nationellt minoritetsspråk anges ipropositionen att jiddisch visserligen troligen intehar talats kontinuerligt ,då de första jiddischtalande kom till , menspråket har funnits under olika perioder i historientill följd av att nya grupper jiddischtalande anlänttill landet. Detta återkommande nytillskott avjiddischtalande har gjort att antalet varittillräckligt stort för att språket skulle kunnaöverleva. Regeringen framhåller att jiddisch tillskillnad från andra språk i minskat iomfattning på ett onaturligt sätt bl.a. till följdav förintelsen av judar från . Jiddischskulle troligen ha haft en helt annan utbredning iEuropa om Förintelsen inte inträffat. Detfinns tecken som tyder på ett ökat intresse inom dejudiska församlingarna för att medverka till attjiddisch även i fortsättningen talas i . Detär enligt regeringen väsentligt att jiddisch kan gesdet stöd som behövs för att språket inte skall döut.Socialförsäkringsutskottet delar denna uppfattningoch tillstyrker att jiddisch anses som ettnationellt minoritetsspråk, icke territorielltbundet. Motion K8 avstyrks således i denna del.RatificeringenSocialförsäkringsutskottet tillstyrker att Sverigeratificerar minoritetsspråkskonventionoch att den skall tillämpas på de i propositionenföreslagna språken, varvid samiska, finska ochmeänkieli skall anses som territoriella språk medanromani chib och jiddisch skall vara territorielltobundna.Konstitutionsutskottets bedömningI likhet med vad som framgår av utrikesutskottetsoch socialförsäkringsutskottets yttranden villkonstitutionsutskottet betona det angelägna i attminoriteter inom en stat åtnjuter skydd för sinegenart. Skyddet av nationella minoriteter är enviktig del av skyddet för de mänskliga rättigheternaoch därmed för stabilitet, demokrati och fredligutveckling. anser att Sverigesom ett första steg mot en samlad svenskminoritetspolitik bör ratificera ramkonventionen ochminoritetsspråkskonventionen. Syftet med motionerna1998/99:K334 och Sf623 yrkande 10 får ansestillgodosett genom propositionen.Samernas ställning inom det svenska samhälletrymmer utan tvivel inslag som ger anledning till enallvarligt eftersinnande inställning frånstatsmakternas sida. Att säkra betingelserna för densamiska kulturens fortlevnad är i hög grad ettansvar även för det allmänna. En viktig beståndsdeli en samlad svensk minoritetspolitik måste komma attgälla samerna.Inte minst i fråga om kunskaperna om samernaskultur i vidaste mening kan det befaras att det brister i många hänseenden. Ett syfte med detförslag som har lagts fram är att uppmuntra tillkunskap om de nationella minoriteterna och derasspråk. Detta kan bli till gagn för samerna somnationell minoritet i Sverige.Uppmärksamheten på samernas förhållanden kan dockinte tillåtas avta. Det blir i första hand enuppgift för regeringen att uppmärksamt följautvecklingen och ta initiativ till de åtgärder somvisar sig påkallade. Regeringen har i propositionenförutskickat att de åtgärder som kommer attgenomföras inom ramen för minoritetspolitiken kommeratt följas upp och utvärderas.Utskottet räknar med att utvärderingen kan ges envid inriktning och ge underlag för att bedömabehovet av ytterligare åtgärder för att stärkasamernas ställning allmänt sett, bl.a. i derättsliga frågor som rör användningen av land ochvatten. Något tillkännagivande om hur en rimligmaktbalans mellan samerna och deras motparter skallkunna åstadkommas kan dock inte anses påkallat idetta sammanhang. Som ett första steg mot en samladsvensk minoritetspolitik bör vad som har lagts frami propositionen godtas. Motion 1998/99:K273avstyrks.Frågan huruvida skall ratificera nr 169 om ursprungsfolk och stamfolk isjälvstyrande länder övervägs iRegeringskansliet. I avvaktan på resultatet av dettaarbete bör inte nu ge någotställningstagande till känna i frågan om . Motionerna 1999/2000:K223 och MJ220yrkande 8 avstyrks.Som framgått av socialförsäkringsutskottetsyttrande har bekräftat samernasställning som ursprungsfolk i delar uppfattningen imotion MJ220 yrkande 1 att samerna är ettursprungsfolk i . Med hänsyn till riksdagensbeslut är något tillkännagivande i fråganenligt socialförsäkringsutskottets mening dock intepåkallat och socialförsäkringsutskottet avstyrkermotionen. har inte anledningatt ta ställning på något annat sätt. Motionenavstyrks.Den minoritet i som har anknytning tillFinland innefattar en grupp med finska som modersmåloch en med svenska som modersmål. När uttrycketsverigefinnar brukas i propositionen åsyftas såvittframgår personer som har finska som modersmål. Denfinländska grupp som har svenska som modersmålåsyftas med andra ord inte. Mot bakgrund av deändamål som minoritetsspråkskonventionen skall tjänaframstår detta som följdriktigt. Enligt denbedömning som framgår av regeringens propositiontillhör den i första hand svensktalande gruppen inteheller dem som bör anses omfattade av åtagandenaenligt ramkonventionen.Konstitutionsutskottet gör i dessa hänseenden intenågon annan bedömning än den som ligger till grundför propositionen. Som framgår av vadsocialförsäkringsutskottet har anfört följeremellertid inte därav att den finlandssvenskaminoritetsgruppen i inte skulle kunna få delav åtgärder som enligt propositionen skall vidtasför dem som i propositionen omtalas somsverigefinnar. Motion 1999/2000:K11 yrkande 2avstyrks.En ratifikation av ramkonventionen ochminoritetsspråkskonventionen i enlighet med vad somföreslås i propositionen skulle innebära etterkännande av samer, sverigefinnar, tornedalingar,romer och judar som nationella minoriteter.De åtaganden som följer med ratifikationen innebärockså att praktiska åtgärder till skydd för detalade minoritetsspråken vidtas på ett sätt som harförutsättningar att bli verksamma medel för atthålla språken levande.Sådana åtgärder skall enligt propositionenföreskrivas genom lag i fråga om samiska som ettspråk och i fråga om finska och meänkieli som tvåskilda språk. Propositionen innebär alltså attsamtliga varieteter av det samiska språket samtfinska och meänkieli ges ett skydd i lag som syftartill att språken skall stärkas så att de kan hållaslevande som minoritetsspråk i . Härigenomkommer de nationella minoriteternas ochminoritetsspråkens betydelse i det svenska samhällettill klart uttryck i lag. På den konstitutionellanivån återspeglas deras betydelse ibestämmelsen i 1 kap. 2 § sista stycketregeringsformen enligt vilken etniska, språkliga ochreligiösa minoriteters möjligheter att behålla ochutveckla ett eget kultur- och samfundsliv börfrämjas. Enligt bedömningkan det inte anses påkallat att i redan i sambandmed det första steg mot en samlad svenskminoritetspolitik som föreslås gå längre pågrundlagsnivån. Motionerna 1998/99:K274 yrkande 1,1998/99:MJ257 yrkande 5 och 1999/2000:K10 yrkande 1avstyrks.Inte heller finns det tillräckliga skäl att nu gåifrån vad som föreslagits i propositionen i fråga omdet samiska språkets ställning som nationelltminoritetsspråk. bör alltså i likhet medFinland och i detta sammanhang behandlasamiskan som ett språk. Som anförts i propositioneninnebär det att ratificeringen avminoritetsspråkskonventionen skall omfatta samtligavarieteter av det samiska språket oavsett antalanvändare. I annat fall finns risken att de minstanvända varieteterna av det samiska språket inteskulle kunna omfattas av konventionens tillämpning.Motion 1999/2000:K9 yrkande 1 avstyrks.Av de övriga minoritetsspråken berörs meänkieli ochjiddisch av yrkandet i motion 1999/2000:K8 om attdessa språk inte bör erkännas som minoritetsspråk iSverige.Som skäl för vad som föreslagits i fråga ommeänkieli har i propositionen pekats på språkliga,men också kulturella och historiska särdrag hos dentornedalska befolkningen och därtilltornedalingarnas egen strävan attvärna om det egna språkets särart och sin egenkultur och historia. harkonstaterat att regeringen kommit till en annanslutsats än i frågan omfinska och meänkieli skall ses som ett eller tvåskilda språk.För egen del har socialförsäkringsutskottet anförtatt det är svårt att bedöma om meänkieli bör ansessom ett eget språk eller ej.Socialförsäkringsutskottet pekar dock på att detinte enbart är språkliga skillnader mellan olikavarieteter som är avgörande och anför att utskottet,med beaktande inte minst av tornedalingarnas egensträvan att värna om språkets särart och sin egenkultur och historia, delar regeringens bedömning attmeänkieli skall anses som ett minoritetsspråk.Socialförsäkringsutskottet avstyrker därför motionK8 i denna del. gör intenågon annan bedömning än den somsocialförsäkringsutskottet har gjort. Motion K8avstyrks i vad den avser meänkieli.I fråga om jiddisch har i propositionen anförts attspråket har funnits i under olika perioder ihistorien då de förstajiddischtalarna kom till . Återkommandenytillskott av jiddischtalare har gjort att antalettalare varit tillräckligt stort för att språketskulle kunna överleva. I propositionen anförs vidareatt det också är viktigt att hålla i minnet attjiddisch är ett språk som till skillnad från andraspråk i minskat i omfattning på ettonaturligt sätt bl.a. till följd av förintelsen avjudar från . Jiddisch skulle troligen hahaft en helt annan utbredning i omFörintelsen inte inträffat. Det finns enligt vad somanförs i propositionen tecken som tyder på ett ökatintresse inom de judiska församlingarna för attmedverka till att jiddisch även i fortsättningentalas i . Det är enligt regeringen väsentligtatt jiddisch kan ges det stöd som behövs för attspråket inte skall dö ut.Socialförsäkringsutskottet har förklarat sig deladen uppfattning i fråga om jiddisch som kommit tilluttryck i propositionen och tillstyrkt att jiddischanses som ett nationellt minoritetsspråk, icketerritoriellt bundet. Socialförsäkringsutskottetsställningstagande innebär att motion K8 avstyrks ivad den avser jiddisch. delarsocialförsäkringsutskottets bedömning och avstyrkermotionen även i denna del.Det nu anförda innebär att konstitutionsutskottetgör samma bedömning som regeringen i fråga om vilkaspråk som skall omfattas av de åtgärder som Sverigeåtar sig genom att ratificeraminoritetsspråkskonventionen. Vad gällerteckenspråket finns självfallet starka skäl för attdet allmänna skall lämna sådant stöd som kan behövasför att främja de dövas möjligheter i skildahänseenden. Som anförts i propositionen kan det dockinte anses att teckenspråket faller inom ramen försyftet med minoritetsspråkskonventionen med dessanknytning till urbefolkningar och andra nationellaminoriteter som etniska grupper. Även om därförteckenspråket inte kan omfattas av en ratifikationav minoritetsspråkskonventionen, finns det intenågot som hindrar att frågan om åtgärder till stödför teckenspråket övervägs i annat sammanhang somkan vara lämpligt.Konstitutionsutskottet tillstyrkersammanfattningsvis att godkänner en svenskratificering av minoritetsspråkskonventionen ochramkonventionen.FörvaltningsområdetPropositionenRegeringen föreslår att enskilda skall ges enlagstadgad rätt att använda samiska, finska ochmeänkieli hos domstolar och förvaltningsmyndigheteri de geografiska områden där språken använts av hävdoch fortfarande används i tillräcklig utsträckning.Det geografiska område där sådana regler skalltillämpas för samiska är , ,och kommuner. För finska ochmeänkieli skall det geografiska området utgöras avGällivare, , , och Övertorneåkommuner. Om det finns särskilda skäl skallregeringen samt efter regeringens bemyndigandelandstingsfullmäktige och kommunfullmäktige ges rättatt undanta en förvaltningsmyndighet från lagenstillämpning. De områden där rätten att användaspråken skall gälla benämns i lagförslagenförvaltningsområdet för samiska ochförvaltningsområdet för finska och meänkieli.MotionernaI motion 1999/2000:K3 av m.fl (kd)yrkande 1 hemställs att beslutar attutöka förvaltningsområdet under en försöksperiodtill att omfatta , kommunsamt kommun och att därefter genomföra enutvärdering av försöket. Ett yrkande av sammainnebörd återfinns i motion 1999/2000:K239 av DanKihlström (kd) yrkande 1. Motionärerna pekar på attingen kommun inom det sydsamiska geografiska områdeti propositionen har angetts bland dem där rätten attanvända samiska, finska och meänkieli skall gälla.Det sydsamiska språket kommer därmed enligtmotionärerna att försvagas och eventuellt försvinna.Förvaltningsområdet för samiska bör därför utvidgasunder en försöksperiod.I motion 1999/2000:K9 av m.fl(v) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande omupprättande av en sydsamisk förvaltningskommun.Motionärerna anser det nödvändigt för sydsamiskansöverlevnad att en kommun får uppdraget som sydsamiskförvaltningskommun.I motion 1999/2000:K11 av m.fl. (c)yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om finskaspråkets ställning som territoriellt bundet språk iStockholmsregionen. Motionärerna anför att det finnsstarka skäl för att betrakta det finska språket somett territoriellt bundet språk även iStockholmsregionen. Detta är viktigt för de fleratiotusentals finländare som lever i regionen. Det ärenligt motionärerna också viktigt för Stockholmsframtida roll i och förrelationerna mellan och . Det innebärockså att såväl regionen som statsmakten ger ettbesked om att de ser en levande finskspråkig kultursom ett bestående nationellt värde ihuvudstadsregionen.I motion 1999/2000:K12 av m.fl.(fp) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om attförvaltningsområdet bör utökas med ochStorumans kommuner. Motionärerna föreslår en treårigförsöksperiod med konkreta uppgifter som utvärderasefter försöksperiodens slut.I motion 1999/2000:K237 av () begärsett tillkännagivande om sydsamiskan som språkgrupp.Motionären pekar på att det sydsamiska språkområdethar lämnats utanför förslaget om rätt att användasamiska hos domstolar och förvaltningsmyndigheteroch anser att någon kommun inom det sydsamiskaspråkområdet borde ingå i en försöksverksamhet medsådan rätt. Detta bör enligt motionären göras föratt inte splittra det samiska folket.I motion 1999/2000:K280 av ()begärs ett tillkännagivande om fortsatt reformarbetemed att stärka minoritetsspråkens ställning i helalandet. Motionären anser det viktigt att fortsättamed att stärka minoritetsspråkens ställning ävenutanför det av regeringen föreslagnaförvaltningsområdet.I motion 1999/2000:K353 yrkande 8 av ochStig () begärs ett tillkännagivande om ensärskild kartläggning av hur sverigefinnar utanförförvaltningsområdet praktiskt får skydd/stöd utifrånerkännandet som nationell minoritet. Motionärernaanför att det största antalet sverigefinnar borutanför förvaltningsområdet för finska och att detbehövs en kartläggning av hur de i praktiken fårskydd och stöd som nationell minoritet.Socialförsäkringsutskottets yttrandeSocialförsäkringsutskottet anför att när området förregionalt tillämpliga regler om rätt att användasamiska i offentliga sammanhang bestämts har, enligtvad som framgår av propositionen, också aspekter somberör möjligheten att praktiskt tillämpa sådanabestämmelser vägts in. Regeringen påpekar attminoritetsspråkskonventionen till stor del ärinriktad på att ge stöd och skydd för landsdels-eller minoritetsspråken i de geografiska områden därspråken använts av hävd och fortfarande används itillräcklig omfattning. Denna begränsning bygger påatt man ansett att det kan möta alltför storahinder, både praktiskt och kostnadsmässigt, atttillämpa konventionens olika bestämmelser i områdendär mycket få personer använder ett landsdels- ellerminoritetsspråk.Vad gäller samiska angav Minoritetsspråkskommitténatt de samisktalande är i minoritet i samtligakommuner. Det torde inte i någon kommun finnas ensamisk befolkning som överstiger av den totalabefolkningen. Det är nödvändigt att i ett förstaskede begränsa tillämpningen av sådana regler tillde kommuner i det traditionella samiska språkområdetdär det finns förhållandevis många samisktalande ochtillräckliga administrativa och praktiska resurserför att genomföra bestämmelserna. kan mantänka sig att området för lagens tillämpningutvidgas till att omfatta ett större geografisktområde under förutsättning att det visar sig attkunskaperna i samiska växer i andra områden ochdärmed gör det praktiskt och ekonomiskt försvarbartatt tillämpa sådana regler där.En samlad bedömning av var de flesta samisktalandeinom det traditionella samiska språkområdet kanantas vara bosatta och var myndigheterna har bästförutsättningar att uppfylla rättigheterna medföratt regeringen föreslår att de lagstadgaderättigheterna att använda samiska skall gälla iArjeplog, , och Kiruna.De skäl som ligger bakom denna avgränsning medföratt socialförsäkringsutskottet inte kan föreslånågon utökning eller förändring av kommunerna.Socialförsäkringsutskottet vill dock erinra om att,vilket också anges i propositionen, den enskildeskall ha rätt att välja vilken varietet av samiskasom han eller hon vill använda vid sin kontakt medmyndigheten samt att myndigheten vid sina muntligakontakter, så långt möjligt, bör använda sammavarietet av samiska som den enskilde. Även viddomstol har den enskilde rätt att använda denvarietet som han eller hon begär. Med det anfördaavstyrker utskottet motionerna K3 yrkande 1, K9yrkande 2, K12 yrkande 1, K237 och K239 yrkande 1.Rätten att tala finska har av motsvarande skälangivits till , , , Pajalaoch . Med hänsyn till de avvägningar somligger bakom valet av kommuner delarsocialförsäkringsutskottet regeringens uppfattningäven i denna del. villdock erinra om att det i propositionen anges att deti bor ett stort antalsverigefinnar samt att det pågår satsningar inomvård och omsorg för sverigefinnarna i framför alltStockholm och .