bet · GM01FöU5 · 1999-05-11 00:00:00 — Av mycket stor betydelse isammanhanget är också att medlemskap i ger nya möjligheter ochförutsättningar för den ekonomiska politiken och försörjningspolitiken ikrissituationer.De grundläggande förändringar som inträtt gör attregeringen anser att det är både möjligt och nödvändigt att i vissutsträckning omvärdera den för olika krissituationer planerade användningenav nationella reglerande ingrepp i utrikeshandel och utrikes betalningarsamt ransonering och prisreglering som instrument i den ekonomiskapolitiken i krissituationer.De bedömningar regeringen gör innebär att nationella regleringar under denu aktuella förutsättningarna bör antas komma att sättas i kraft avsevärtsenare i krissituationer än vad som antagits eller införas medstarkt begränsade tillämpningsområden. I båda fallen innebär det att denallmänna ekonomiska politiken, som syftar till att stabiliserasamhällsekonomin, att styra resurser till angelägna användningsområden ochatt motverka en ogynnsam inkomstfördelning, bör förutsättas komma attbedrivas utan egentligt stöd av de traditionella regleringsinstrumentenallt längre in i en krissituation. Ett större ansvar kommer därmed att vilapå mer generella ekonomisk-politiska åtgärder för att uppnå målen för denekonomiska politiken. Dessa instrument kan därför behöva utvecklas för attkunna klara uppgifterna i krissituationer av skilda slag.De bedömningar som redovisats avser krissituationer där störningarna ärmåttliga eller ganska svåra. I mycket allvarliga kriser där väsentliga varu- och finansmarknader i vårt land har upphört att fungera kanstatsledningen för att söka uppnå oavvisliga nationella mål behövatillgripa enkla och handfasta reglerande åtgärder. Regeringen anser därföratt de förändrade förutsättningarna för att använda regleringar ikrissituationer bör ligga till grund för en översyn av den planering och deövriga beredskapsförberedelser som olika funktionsansvariga myndigheterinom den civila delen av totalförsvaret är skyldiga att utföra.UtskottetUtskottet gör ingen annan bedömning än regeringen om den ekonomiskapolitiken i kriser och krig.Vissa planeringsfrågor vad gäller det civila försvaret och beredskapen motsvåra påfrestningar på samhället i fredRegeringenRegeringen bedömer att formerna för att på ett effektivt och rationelltsätt kunna möta ett bredare spektrum av hot och risker successivt måsteutvecklas. Utgångspunkten bör härvid vara en förbättrad helhetssyn.En särskild utredare bör utses som skall analysera och lämna förslag tillvissa principer för att åstadkomma en förbättrad helhetssyn när det gällerplaneringen för civilt försvar och beredskapen mot svåra påfrestningar påsamhället i fred.I propositionen redovisas följande skäl för bedömningen av vissaplaneringsfrågor vad gäller det civila försvaret och beredskapen mot svårapåfrestningar på samhället i fred.Totalförsvarsresurserna skall utformas så att de även kan användas vidinternationella fredsfrämjande och humanitära insatser och stärkasamhällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrestningar påsamhället i fred. Det civila försvaret måste beakta även ett bredarespektrum av hot och risker.Det skall finnas en beredskap att hantera de påfrestningar som kan uppståi samhället. Beredskapen skall avse extraordinära situationer som kanuppstå genom snabba och allvarliga försämringar av samhällets funktion.Planeringen mot svåra påfrestningar på samhället i fred är inte en del avtotalförsvarsplaneringen utan genomförs inom ramen för berörda departementsoch myndigheters normala planering.Formerna för att på ett effektivt och rationellt sätt kunna möta ettbredare spektrum av hot och risker måste emellertid enligt regeringensuccessivt utvecklas. Utgångspunkten bör härvid vara en förbättradhelhetssyn. Betydande samordningsvinster bör kunna uppnås med helhetsynensom grund.I dag delas samhället planeringsmässigt in i sektorer (svåra påfrestningar) respektive funktioner (civilt försvar). I flera fall sammanfallerindelningen och det är ofta samma myndigheter som ingår och har uppgifterinom såväl en sektor som inom en funktion. Nuvarande funktionsindelninginom det civila försvaret har använts under . Det gäller ävenden ekonomiska planeringsramen.Mot bakgrund av detta anser regeringen att en utredare skall se över nugällande planeringssystem för civilt försvar och för beredskapen mot svårapåfrestningar på samhället i fred. I detta ligger att pröva hur denuvarande samordningssystemen kan utvecklas. Utredaren bör föreslå formerför en planering som tillgodoser samhällets förmåga att möta olika slag avhot och att kunna bidra till fred och säkerhet i omvärlden. Nuvarandefunktionsindelning inom det civila försvaret samt myndigheternas rollerskall prövas.Regeringen anser vidare att en utgångspunkt för utredningen skall vara attmed tillämpning av ansvarsprincipen bygga beredskapen underifrån, dvs.utgångspunkten skall vara det fredstida samhällets ansvarsfördelning samtsamlade förmåga och att åtgärder sedan successivt vidtas utefter helahotskalan från svåra påfrestningar till väpnat angrepp.MotionenMotionärerna i kommittémotion Fö9 (kd) av m.fl. anser bl.a. attdet i avsnittet om det civila försvaret saknas en beskrivning av hur detcivila samhället i sin helhet kan skyddas och fungera vid en krissituation.Länsstyrelsernas och kommunernas roll som områdesansvariga organ och derasskyldigheter och befogenheter har inte klarats ut.Kristdemokraterna kräver en grundläggande analys av de nya hotenskonsekvenser för civlbefolkningen, hur civilbefolkningen kan skyddas ochanvändas för att samhället skall fungera vid krissituationer (yrkande 18).UtskottetUtskottet instämmer i regeringens bedömning att formerna för att på etteffektivt och rationellt sätt kunna möta ett bredare spektrum av hot ochrisker successivt måste utvecklas och att utgångspunkten härvid bör vara enförbättrad helhetssyn.Med anledning av yrkande 18 i motion Fö9 (kd) vill utskottet framhålla attinom ramen för den reguljära planeringen av åtgärder m.m. somberedskapsmyndigheter och andra genomför för att skydda befolkningen ihändelse av bl.a. krig görs analyser över hur civilbefolkningen kan kommaatt drabbas. Analyserna skall utgöra en grund för vilka åtgärder som deolika funktionerna inom det civila försvaret bör genomföra samtprioriteringar mellan funktionerna. Som framgått ovan kommer den nuvarandefunktionsindelningen inom det civila försvaret samt myndigheternas rolleratt prövas av en utredare. Utskottet bedömer att de frågor som motionärernapekar på om de nya hotens konsekvenser för civilbefolkningen bör ligga inomramen för utredarens uppdrag.Utskottet vill också framhålla att frågan om länsstyrelserna ochkommunernas roll som områdesansvariga organ och deras skyldigheter ochbefogenheter har behandlats av utredningen -en utredning som initierades av utskottet . Utredningen bereds nuinom . Utskottet bedömer att resultatet av denna beredningskall ge klarlägganden i fråga om länsstyrelserna och kommunernasskyldigheter och befogenheter i enlighet med vad som anförs i motionen.Något skäl att nu föregripa resultatet av detta arbete genom ett särskiltuttalande från anser utskottet inte föreligga. Mot bakgrund avvad utskottet nu anfört anser utskottet att motion Fö9 (kd) yrkande 18 intebör bifallas av riksdagen.PersonalUtskottet behandlar här vad regeringen i propositionen (s. 129-151) anförtom personal. Utskottet behandlar även motionerna Fö6 (m) yrkandena 17 och18, Fö7 (fp) yrkandena 7-9, Fö8 (v) yrkandena 8, 10 och 11, Fö9 (kd)yrkandena 19-21, Fö11 (s) yrkandena 1 och 2, Fö12 (s) samt Fö16 (s).Personalfrågornas handläggningRegeringenRegeringen ger inledningsvis en fyllig överblick över hur personalfrågornahar handlagts sedan 1996 års försvarsbeslut.I sammanhanget pekar regeringen på att Försvarsmakten i sitt underlag tillden säkerhetspolitiska kontrollstationen framhållit att dagens personal-försörjningssystem för officerare inte svarar mot den framtidaorganisationens krav. Ett nytt system bör därför tas fram ochFörsvarsmakten avser genomföra en översyn så att statsmakterna kan fåunderlag för erforderliga beslut. Regeringen har gett Försvarsmakten iuppdrag att redovisa en samlad principiell syn på den framtidapersonalförsörjningen.Mot bakgrund av vad som har anförts anser regeringen, särskilt med deosäkerheter som råder i Försvarsmaktens underlag när det gällerpersonalfrågorna i vid bemärkelse och de förestående omfattandeomstruktureringarna av Försvarsmakten, att det inte nu är möjligt att ge ensamlad syn på ett framtida personalförsörjningssystem för Försvarsmakten.I övrigt hänvisas till propositionen s. 129-131.TotalförsvarspliktRegeringenRegeringen bedömer att det inte finns skäl att föreslå några ändringar avde principer om totalförsvarets personalförsörjning som lades fast itotalförsvarsbeslutet . Tillämpningen av pliktsystemet harifrågasatts och denna och flera andra frågor utreds av 1998års Pliktutredning.Enligt regeringen måste grunden för ett framtida pliktsystems utformningoch tillämpning vara behoven baserade på vilka uppgifter som skall kunnalösas med totalförsvaret. Antalet totalförsvarspliktiga som skallutbildas liksom utbildningens innehåll skall grundas på dessa behov.Uppgiften att möta ett väpnat angrepp skall vara dimensionerande för detframtida pliktsystemet. Antalet utbildade totalförsvarspliktigamåste även kunna vara basen för de krigsförband som skall ställas tillförfogande i internationella insatser. Frågan om viss pliktpersonal kanbehöva utbildas för att kunna göra insatser vid svåra påfrestningar påsamhället i fred utreds av Pliktutredningen.Trots pågående arbete anser regeringen att det ärnödvändigt att redan nu ta ställning i vissa frågor. En sådan fråga ärfördelningen av pliktpersonalen till det militära respektive det civilaförsvaret.Beroende på övergången till ny krigsorganisation och förändringar igrundorganisationen kommer värnpliktsvolymen attreduceras till cirka 15 000 totalförsvarspliktiga per år.Även för det civila försvaret bedömer regeringen att en minskning börgöras. För det kommunala behovet bör utbildningsvolymen kunna minska fråninnevarande års volym om ca 3 000 totalförsvarspliktiga till ca 1 500 perår . Regeringen avser att uppdra åt berördamyndigheter att analysera konsekvenserna av den minskning av antalutbildade totalförsvarspliktiga inom det civila försvaret som regeringenbeslutat . Regeringen avser vidare att låta utredabehovet av totalförsvarspliktiga för det civila försvaret har mot bakgrund av den osäkerhet som råder omFörsvarsmaktens framtida utbildningsorganisation hemställt att få förenklai inskrivningsbesluten. anser sålunda bl.a. attinskrivningsbesluten vid mönstringen bör ersättas med preliminära beslutsom senare följs av slutliga inskrivningsbeslut. har lämnatförslag på hur detta författningstekniskt skall lösas genom bl.a. ändringari lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Regeringen anser emellertid attde problem som tar upp kan hanteras inom ramen för gällandebestämmelser.Regeringen anser härutöver att utbildningstidernas längd inom framför alltdet militära försvaret bör omprövas.MotionernaI partimotion Fö7 av m.fl. framhålls atttotalförsvarsplikten bör vara könsneutral för helatotalförsvaret. Ingen bör utbildas utan att det finns ett behov av dem ikrigsorganisationen. Enligt motionärerna är det ännu för tidigt att uttalasig exakt om det framtida utbildningsbehovet. Däremot sägs det finnasanledning att anta att detta med nu tänkt ominriktning avkrigsorganisationen skulle kunna bli väsentligt lägre än hittillsvaradeutpekade ca 25 000 . Förmodligen ligger det kommande långsiktigabehovet inte högre än i storleksordningen 10 000 till 12 000. Det bör varaett tydligt planeringsunderlag inför den fortsatta beredningen införförsvarsbeslutet /2001. Motionärerna hemställer att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om försvaretspersonalförsörjning (yrkande 7).I samma motion pekas på det stora antalet utbildade värnpliktiga som finnssedan tidigare år. En kraftigt minskad pliktutbildning och2001 skulle därför inte minska förutsättningarna för att kunna bemanna denkrympande krigsorganisationen. Ett kraftigt minskat värnpliktsuttag börsåledes göras för att bl.a. skapa det ekonomiska utrymme som behövs för attersätta den borttagna teknikfaktorn (yrkande 8).Av samma skäl - det finns med hänsyn till bemanningsbehovet i en framtidareducerad krigsorganisation redan ett överskott på utbildade värnpliktiga -bör det nu inledda försöket med korttidsutbildning avvecklas (yrkande 9).Moderata samlingspartiet anser i sin partimotion Fö6 av m.fl.att ambitionerna att till varje pris utbilda så många unga män som möjligthar lett till utbildningsvolymer och utbildningsformer som böromprövas. Idéerna om att utbilda 10 000 civila beredskapsmän sägsnu slutligen kunna avvisas. Civil- och värnpliktsvolymer kan då anpassastill försvarets behov snarare än till det föregivna behovet avutbildningsplatser av mer principiella skäl. Motionärerna hemställer därföratt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförtsdels om att avbryta planerad utbildning av civila beredskapsmän (yrkande 17),dels om att se över antalet civilpliktiga som grundutbildas (yrkande 18).Vänsterpartiet menar i sin partimotion Fö8 av m.fl. attnär den allmänna värnplikten inte är allmän i tidigare bemärkelse så måsteden civila nyttan av värnplikten lyftas fram. Poängen med plikt sägs varaatt den omfattar alla samhällsklasser och grupper i samhället. Det sägsvidare att det är lätt att argumentera för frivillighet men att en sådanhar vissa negativa konsekvenser. anser därför att det ärbetydelsefullt att totalförsvarsplikten upprätthålls, vilket somsin mening bör ge regeringen till känna (yrkande 8).Motionärerna anser att de värnpliktiga i så stor utsträckning som möjligtbör kunna göra sin värnplikt nära hemorten (yrkande 11). Detta harbetydelse för de värnpliktiga när det gäller att hålla liv i deras socialarelationer. Det betyder också åtskilligt när det gäller att förkortarestider och hålla ned reskostnader.I samma motion pekas på att de kunskaper om internationella frågor somfinns i olika institutioner skulle kunna anknytas till värnplikten.Vänsterpartiet vill därför att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om samarbete mellan högskolor ochinstitutioner för att stärka kunskapen bland de värnpliktiga när det gällersäkerhetspolitiska och internationella frågor (yrkande 10).Kristdemokraterna delar regeringens syn på att totalförsvaretspersonalförsörjning i huvudsak tryggas genom ett system medplikttjänstgöring. I kommittémotion Fö9) av m.fl. beklagarmotionärerna att inte ligger i fas med övriga beslut omtotalförsvaret . Eftersom pliktfrågan har central betydelse förförsvarets personalförsörjning är det angeläget att reformera pliktsystemetoch att detta sker i takt med övriga beslut, vilket som sinmening bör ge regeringen till känna (yrkande 20).I samma motion framhålls att försvarsbeslut ställdesig bakom förslaget att totalförsvarspliktiga som utbildats med stöd avcivilplikt bör kunna ingå som en resurs vid civila internationella insatser. Särskilda obeväpnade och civila insatsenheter bör därför utbildas förfredsfrämjande och humanitära insatser där militära förband inte kan agera(yrkande 19).I motion Fö11 (s) av och att propositionen antyder en nedgång i värnpliktsutbildningenfrån 25 000 inkallade till 15 000. Motionärerna beklagar attpropositionen förbigår vad detta kan tänkas innebära för den som dömts föreller hotas av åtal för värnpliktsvägran. Regeringen bör omgående inleda enöversyn av lagstiftningen om vapenvägran i syfte att ta bortkriminaliseringen av densamma och med det snaraste återkomma till riksdagenmed förslag (yrkande 1).Regeringen bör vidare utfärda amnesti för redan dömda värnpliktsvägrareoch allmän åtalseftergift för ännu icke dömda (yrkande 2).I motion Fö12 (s) av uppmärksammas också den aviseradereduceringen av värnpliktsutbildningen. Motionären anser att när en gruppredan inkallade och placerade värnpliktiga reduceras, måste andra kriterierän normalt gälla i denna andra gallring. Det sägs sålunda vararimligt att arbete, eller möjlighet till arbete, skall kunna utgöra motivför frikallelse. saknar möjlighet att ta denna hänsyn.Enligt motionären borde en rad olika motiv kunna räknas in när Pliktverketgör sin gallring, varav ställning på arbetsmarknaden bör vara en. Dennaprincip föreslås slå fast och den bör ges möjlighet att gällaredan för år 2000.I motion Fö16 (s) av m.fl. håller motionärerna medom att antalet värnpliktiga inte skall vara större än behovet. De anserdock att den folkliga förankringen måste finnas kvar och de känner oro föratt utvecklingen går mot ett yrkesförsvar. Motionärerna anser att hemvärnetoch de frivilliga organisationerna tillsammans med värnplikten utgör deviktigaste delarna i begreppet folkförankring. Det är därför viktigt att vihåller fast vid allmän värnplikt och att så många som möjligt får möjlighetatt genomföra sin värnplikt. Antalet värnpliktiga som skall utbildas börsålunda inte låsas till 15 000 utan ses över vid varjeförsvarsbeslutsperiod. Vad som i motionen anförts om vikten av att behållaett folkförsvar bör som sin mening ge regeringen till känna.UtskottetUtskottet delar regeringens uppfattning att det inte finns skäl att föreslånågra ändringar av principerna för totalförsvarets personalförsörjning iförhållande till vad som lades fast totalförsvarsbeslut.Systemet måste dock reformeras och anpassas till de nya förutsättningarnaför försvarets utveckling, något som stått klart och ocksåsärskilt påpekats i propositionen. Även kommittémotion Fö9 (kd) av ÅkeCarnerö m.fl. betonar behovet av en sådan reform. , liksomden parlamentariskt sammansatta pliktutredningen, skall ge underlag försådana reformbeslut. skall redovisa sitt resultat senastden . Utskottet håller med motionärerna om att det hadevarit en fördel att redan nu ha haft ett samlat förslag från utredningen.Oaktat detta bör det, precis som regeringen framhåller i propositionen,vara möjligt med ställningstaganden i vissa frågor. Något särskiltuttalande i enlighet med vad som föreslagits i nämnda motion anser inteutskottet motiverat. Motionens yrkande 20 bör därför inte bifallas.Grunden för det framtida pliktsystemet bör, som regeringen anger, varavilka uppgifter som försvaret skall lösa. Den årliga utbildningens omfångbör avgöras med hänsyn härtill. Uppgiften att möta väpnat angrepp bör varadimensionerande. Totalförsvaret bör vara folkligt förankrat. Härav följeratt yrkandet i kommittémotion Fö8 (v) av om attupprätthålla totalförsvarsplikten bör vara tillgodosett. Motionens yrkande8 får därmed anses vara tillgodosett och bör inte bifallas.Motionärerna i motion Fö16 (s) av m.fl. vill attriksdagen betonar vikten av ett folkförsvar. Utskottet anser attmotionärerna blir tillgodosedda i denna del. Motionen bör därför intebifallas.Utskottet kan också ansluta sig till regeringens bedömning av de årligautbildningsvolymernas storlek med stöd av värnplikt och civilplikt. Enöversyn härav skall naturligtvis ske om de grundläggande förutsättningarnaändras. Regeringen har också, som framgår av propositionen, bl.a. förutsatten utredning av behovet av totalförsvarspliktiga för det civila försvaretefter . Utskottet delar således inte uppfattning ipartimotion Fö7 (fp) att planeringsinriktningen bör vara ettutbildningsbehov på 10 000-12 000 värnpliktiga . Utskottet kan dockhålla med motionärerna att det finns ett stort antal redan utbildade somskulle krigsplaceras i en framtida mindre organisation och därmed reducerautbildningsbehovet i närtid. Utskottet anser emellertid att den avregeringen föreslagna nivån på ungefär 15 000 värnpliktiga är nödvändig,dels för att upprätthålla en utbildningsnivå som ger erforderlig träningoch utveckling för anställt befäl och reservofficerare, dels för att detskall finnas en tillräckligt stor rekryteringsbas för de internationellainsatserna. Utskottet delar heller inte motionärernas syn att denförsöksvisa korttidsutbildningen bör avbrytas. Erfarenheterna från dennautbildning är betydelsefulla. En utvärdering skall ske . Det anfördainnebär att partimotion Fö7 (fp) yrkandena 7-9 bör avslås.Det anförda innebär vidare att partimotion Fö6 (m) yrkandena 17 och 18bör avslås.I motion Fö12 (s) av förordas en ordning där erhålletarbete skall kunna utgöra grund för att bli frikallad från tjänstgöring.1998 års pliktutredning har bl.a. till uppgift att se över reglerna omuppskov och anstånd. En av de aspekter som skall beaktas av utredningen ärden förändrade arbetsmarknadssituationen. Utskottet anser därför attmotionens förslag blir behandlat. Motionen bör därför avslås.Pliktutredningen skall enligt tilläggsdirektiv (dir. 1998:9) också granskaom plikttjänstgöring i större utsträckning än tidigare kan fullgöras ieller i närheten av den ort där den totalförsvarspliktige bor. Yrkande 11 ikommittémotion Fö8 (v) av m.fl. bör därmed bli beaktat.Yrkandet bör således avslås.I samma motion förordas ett bättre samarbete med bl.a. högskolor för attöka kunskaperna hos värnpliktiga i säkerhetspolitiska frågor. mening förekommer sådant samarbete. Det ärutbildningsanordnarens, inte , ansvar att ta initiativ tilleventuella förbättringar av samarbetet. Yrkande 10 i nämnda motion bördärför avslås.I motion Fö11 (s) av och förordasbl.a. en översyn av lagstiftningen om vapenvägran (yrkande 1) och amnestiför dömda värnpliktsvägrare (yrkande 2). För att pliktsystemet skall kunnaupprätthållas måste det enligt utskottets mening finnas fungerande ochtrovärdiga påföljder för underlåtenhet att fullgöra sådan tjänstgöring somomfattas av totalförsvarsplikten. tillämpas en mycket fastpraxis när det gäller val av påföljd och straffmätning för s.k. totalvägran. skall behandla frågan om hur vägran att fullgöratjänstgöring bör bedömas i fråga om påföljd. Bland annat skall utredningenundersöka om de olika alternativen till fängelse på anstalt kan komma tillanvändning i större utsträckning än som påföljd för totalvägran.Utskottet anser som följd av det anförda att inte för närvarandebör ta något initiativ i frågan. Motionen bör sålunda avslås.Kommittémotion Fö9 (kd) av m.fl. föreslår utbildning avsärskilda civila enheter för fredsfrämjande och humanitära insatser (yrkande 19). Regeringen anför i propositionen att resurserna inom detcivila försvaret, när så är möjligt, skall anpassas till och kunna ingå iinternationella fredsfrämjande och humanitära insatser. Enligt utskottetsmening finns emellertid civila resurser som kan utnyttjas iolika katastrofer. Så har också skett . Det gäller t.ex. de s.k. insatspaket som utvecklat . framhållit i det föregående är det inte möjligt att utnyttja dennuvarande pliktlagstiftningen för uppgifter utomlands. De sompliktutbildats för det svenska totalförsvarets behov bör dock ses som engod bas för rekrytering till frivilliga humanitära och fredsfrämjandeinsatser. Motionsyrkandet bör därför inte bifallas.Försvarsmaktens utbildningsverksamhetRegeringenRegeringen redogör i propositionen för bakgrunden till utredningen om ensamordnad militär utbildningsorganisation, den s.k. , ochför utredningens förslag.Nivåhöjande yrkesofficersutbildningUtredningen föreslår bl.a. att det inrättas ett yrkesofficersprogrammotsvarande 80 poäng för den grundläggande yrkesofficersutbildningen. Detersätter de nuvarande officershögskoleprogrammen.Utredningen föreslår vidare att det inrättas ett taktiskt program för dennivåhöjande utbildningen motsvarande 40 poäng. Programmet ersätter detnuvarande krigshögskoleprogrammet.Inom ramen för den högre nivåhöjande yrkesofficersutbildningen föreslårutredningen ett stabsprogram omfattande 40 poäng och ett chefsprogramomfattande högst 100 poäng.Regeringen bedömer den föreslagna programstrukturen för den grundläggandeoch de nivåhöjande yrkesofficersutbildningarna vara ändamålsenlig.