bet · GM01JuU12 · 1999-02-18 00:00:00 — Ettskiljeförfarande enligt den nya lagen får inledas iSverige om skiljeavtalet innebär attskiljeförfarandet skall äga rum här ellerskiljemännen eller ett skiljedomsinstitut harbestämt att förfarandet skall äga rum i Sverigeeller motparten annars har samtyckt till det. Ettskiljeförfarande får också inledas i mot enperson som har hemvist här eller annars skulle kunnasökas i tvisten vid svensk domstol, om inteskiljeavtalet innebär att förfarandet skall äga rumutomlands. I andra fall får skiljeförfaranden enligtden nya lagen inte inledas i Sverige.För internationella förhållanden ger den nya lagenvidare bestämmelser om bl.a. lagval avseende självaskiljeavtalet och bevisupptagning. Slutligenmeddelas bestämmelser om under vilka förutsättningarutländska skiljedomar får erkännas och verkställashär i riket.ÖvervägandenAllmäntSkiljeförfarande är en betydelsefullform för lösning av framför allt större kommersiellatvister. För del gäller detta inte baratvister inom riket; intar också enframskjuten plats bland de länder dit parterförlägger kommersiella tvister med internationellanknytning. Det är därför angeläget attlagregleringen i fråga om skiljeförfarande ärändamålsenligt utformad. Skiljemannalagen, som nuvarit i kraft i nära , har efter handkommit att i olika avseenden framstå som föråldrad.Det är därför ägnat att inge tillfredsställelse atten modern lagstiftning om skiljeförfarande nu läggsfram för riksdagen.Lagförslaget upprätthåller den grundläggandeprincipen om partsautonomi, dvs. parternas frihetatt i stor utsträckning bestämma förfarandetsutformning. Genom att den av Förenta , , utformademodellagen fått tjäna till ledning vid utarbetandetav åtskilliga bestämmelser torde också lagensanvändning i internationella sammanhang underlättas.Lagförslaget innebär en mera uttömmande regleringav skiljeförfarandet än som är fallet iskiljemannalagen. Flera betydelsefulla frågor blirlösta genom den nya lagen. Utskottet vill här somexempel peka på regleringen i fråga om parts rättatt få motparts återkallade yrkanden prövade och omjäv under förfarandet samt bestämmelserna omgenkäromål och mellandom. Att talan om ogiltigheteller upphävande av skiljedom skall föras direkt ihovrätt torde bidra till en snabbare handläggning avsådana tvister. Utskottet vill instämma i Lagrådetsbedömning att den föreslagna lagen bör kunna utgöraen god grund för ett skiljedomsväsende som även kantillvinna sig internationella parters förtroende.Utskottet tillstyrker alltså i princip regeringensförslag. Till ett par detaljfrågor återkommerutskottet nedan.MotionernaTidsfrist för meddelande av skiljedomI motion Ju8 (m) yrkas att i 21 § i förslaget tilllag om skiljeförfarande skall tas in en föreskriftav innebörd att skiljedom skall meddelas inom ett årfrån förfarandets inledande, om inte synnerliga skälföreligger eller parterna enas om en längretidsfrist. Motionären menar att risken för attskiljeförfaranden drar ut ökar med den nyaregleringen.Enligt 18 § skiljemannalagen kan parterna bestämmaen , inom vilken en skiljedomen skallmeddelas. Har parterna inte avtalat någon tid, skallskiljedom som huvudregel meddelas inom sex månaderfrån det att skiljeförfarande påkallades. Om någonskiljedom inte meddelas inom gällande tidsfrist,förfaller skiljeavtalet såvida inte parterna kommeröverens om att förlänga tiden. Tingsrätten kan påansökan av part förlänga den legala tidsfristen medsom regel . Endast om synnerlig anledningföreligger får tingsrätten bestämma längre tid.Reglerna om vad som skall gälla om parterna inteavtalat någon tid för skiljedomens meddelande gällerdock inte om någon av dem har hemvist utom riket.I förslaget finns ingen bestämmelse om tidsfristför meddelande av skiljedom. I 21 § förslagetföreskrivs i stället att skiljemännen skallhandlägga tvisten opartiskt, ändamålsenligt ochsnabbt.Såvitt gäller motiven för den föreslagnaregleringen anförs i huvudsak följande ipropositionen. Det kan ifrågasättas om en i lagbestämd tidsfrist för meddelande av skiljedom har såstor betydelse som den i vissa fall tillmäts. Praxisnär det gäller att förlänga fristen torde nämligenvara generös. Vidare framstår det som en trubbigreglering att ha samma frist oberoende av tvistensomfattning och karaktär. Det är ganska givet att enrealistisk frist måste bestämmas med utgångspunkt iden aktuella tvisten. Fristen kunde visserligen,vilket också framförts under remissomgången, habetydelse för att motverka långsamhet från parteroch skiljemän samt obstruktion från framför alltpartsutsedda skiljemän. Denna betydelse bordeemellertid i så fall vara minst lika stor iinternationella tvister. Dessa tvister är sedanganska undantagna från fristregeln iskiljemannalagen. Detta har emellertid veterligeninte lett till några problem i form av utdragnaförfaranden, trots att de internationella tvisternatorde vara mer svårbemästrade än de inhemska. Detfinns, enligt regeringens mening, inte anledning atttro att något annat skulle inträffa, om denlagstipulerade tiden avskaffades även för inhemskaskiljeförfaranden. För övrigt står det parternafritt att komma överens om en tidsfrist, om de anseratt en sådan skulle vara till nytta. Oberoende av entidsfrist har skiljemännen genom s.k.stupstocksförelägganden instrument som kan användasmot en trilskande eller försumlig part.Regeringen framhåller vidare att en tidsfrist kanfå rent negativa verkningar. En frist sätter ettextra vapen i händerna på en svarandepart som genomatt dra ut på förfarandet tills slutdagen är närakan hota att omintetgöra skiljeförfarandet. Vidareskulle en obligatorisk frist bli enkomplikationsfaktor i lagregleringen. Eftersomlagförslaget innebär generösa möjligheter att efteren begäran om skiljedom få till stånd prövning avnya yrkanden inom ramen för samma förfarande, synesen ordning där man beräknar skilda frister för olikayrkanden mindre lämplig.Regeringen understryker att, omfristregeln tas bort, kommer en parts bundenhet vidskiljeavtalet inte att upphöra även om förfarandetdrar ut . Däremot får en part enligtförslaget rätt att få en skiljeman utbytt, om denneförsenar förfarandet. En part får vidare rätt attbegära skiljedom även om motparten återkallar sintalan. Genom att använda sig av den föreslagnaregleringen kommer alltså varje part att kunnaframtvinga en skiljedom. Regeringen anser motbakgrund av det anförda att den nya lagen omskiljeförfarande inte bör innehålla någon dispositivregel om tidsfrist för skiljedoms meddelande.Vidare har regeringen övervägt om en part bör hamöjlighet att vända sig till domstol för attdomstolen skall kunna bestämma en tidsfrist förskiljedomens meddelande. En sådan ordning skulleemellertid kunna medföra att förfarandet drog ut påtiden, eftersom domstolen inte skulle kunna fattabeslut utan att ha gjort en noggrann prövning avtvisten. Någon möjlighet av nu angivet slag böralltså, enligt regeringens mening, inte införas(prop. s. 125 f).Utskottet anser för sin del att de av regeringenangivna skälen mot en i lag angiven tidsfrist ärövertygande. Skiljemännen är enligt förslagets 21 §skyldiga att avgöra skiljetvisten snabbt. Av 23 och25 §§ i förslaget följer att skiljemännen kanunderlåta att pröva av part framställda yrkandeneller åberopad bevisning bl.a. om det är olämpligtmed hänsyn till den tidpunkt då processhandlingenföretas. Om en part utan giltigt skäl uteblir frånen förhandling eller underlåter att i något annathänseende iaktta ett föreläggande av skiljemännen,kan dessa, enligt 24 § tredje stycket förslaget,ändå fortsätta handläggningen och avgöra tvisten påbefintligt material. Enligt utskottets mening ger denu nämnda reglerna skiljemännen goda möjligheter attförhindra att en part genom obstruktion föranlederatt skiljeförfarandet drar ut . Till ettsnabbt avgörande av skiljeförfarande bidrar också,som regeringen framhållit, 17 § förslaget om partsrätt att få en försumlig skiljeman utbytt liksombestämmelsen i 28 § om parts rätt till dom vidmotparts återkallelse av sin talan.Sammanfattningsvis anser utskottet att de regler iförslaget som syftar till ett snabbt avgörande avskiljetvister är tillräckliga. Utskottet avstyrkermotion Ju8 i nu behandlad del.Konsekvensändring i aktiebolagslagenI motion Ju8 (m) begärs att skall görasådana följdändringar i 14 kap. aktiebolagslagen(1975:1385) och 11 kap. bankaktiebolagslagen(1987:618) som föranleds av förslaget till lag omskiljeförfarande. Motionären framhåller att bl.a. 14kap. 31 § aktiebolagslagen innehåller en föreskriftatt bestämmelsen i 18 § andra stycketskiljemannalagen om legal tidsfrist för skiljedomensmeddelande inte skall gälla i mål om inlösen avminoritetsaktier. Denna hänvisning blir, enligtmotionären, missvisande när lagen omskiljeförfarande införs.Utskottet vill först anmärka attbankaktiebolagslagen upphörde att gälla den 1januari 1999 ( prop. 1998/99:166, bet. 1998/99:LU4,rskr. 1998/99:23, SFS 1998:1500). När det gällerskiljeförfaranden, avseende inlösen avminoritetsaktier, gäller enligt 14 kap. 31aktiebolagslagen att skiljemannalagen skalltillämpas i fråga om skiljemännen och förfarandetinför dem, i den mån inte annat föreskrivs i 14 kap.aktiebolagslagen. En sådan avvikande föreskrift haralltså meddelats i fråga om tiden för skiljedomensmeddelande.Av punkt 5 i förslagets övergångsbestämmelserföljer att hänvisningen i 14 kap. 31 § tillskiljemannalagen skall avse lagen omskiljeförfarande när denna trätt i kraft. Regeringenframhåller i propositionen att bl.a. undantaget frånfristregeln i 14 kap. 31 § aktiebolagslagen bliröverflödigt när lagen om skiljeförfarande trätt ikraft. Regeringen föreslår dock inte någon konse-kvensändring i förevarande lagstiftningsärende(prop. s. 209).Det kan nämnas att i sittdelbetänkande Aktiebolagets kapital (1997:22)föreslagit nya regler om inlösen avminoritetsaktier. Betänkandet har remissbehandlatsoch bereds i Justitiedepartementet.Utskottet delar motionärens uppfattning att denifrågavarande hänvisningen i aktiebolagslagen kommeratt bli missvisande och bör tas bort. Utskottettillstyrker motion Ju8 i denna del.Utskottet har noterat att motsvarande hänvisningtill 18 § andra stycket skiljemannalagen ävenåterfinns i 15 kap. 8 § försäkringsrörelselagen(1982: 713), 7 kap. 9 § sparbankslagen (1987:619),12 kap. 9 § lagen (1987:667) om ekonomiskaföreningar samt 10 kap. 9 § lagen (1995:1570) ommedlemsbanker. Utskottet föreslår att hänvisningentas bort även i dessa paragrafer.HandelsrätterI motionerna Ju406 och Ju910, båda (kd), begärs attregeringen skall utreda frågan om inrättandet av sexnya domstolar, s.k. handelsrätter. Enligtmotionärerna bör dessa domstolar handlägga bl.a.större näringsrättsliga och konkurrensrättsliga målsamt mål om ekonomisk brottslighet av störrebetydelse. Genom specialiseringen på vissa måltyperskulle de föreslagna domstolarna kunna upprätthållaen hög kompetens på dessa områden samt kunna erbjudaett konkurrenskraftigt alternativ tillskiljeförfarande.Frågan om att föra över bl.a. en del av de tvistersom avgörs av skiljenämnd till de allmännadomstolarna behandlas inte i den nu förevarandepropositionen. Spörsmålet har dock behandlats avSkiljedomsutredningen i dess slutbetänkande. Ibetänkandet framhöll utredningen att en av desshuvuduppgifter varit att öka de allmännadomstolarnas konkurrenskraft såvitt avsågnäringslivets tvister. Utredningen - som underströkatt dess direktiv inte gav utrymme för att föreslåinrättandet av handelsdomstolar - föreslog vissaåtgärder för att stärka domstolarnas kompetens attavgöra näringslivstvister. Enligt utredningen bordesärskilda avdelningar för sådana tvister inrättasvid tingsrätterna i , , ,, och . Vid dessaavdelningar borde finnas åtminstone två påavdelningen särskilt utsedda domare. Utredningensförslag innebar dock ingen begränsning i andratingsrätters behörighet att handlägganäringslivstvister. Även i hovrätterna borde en vissspecialisering ske så att mål om näringslivstvisteralltid handlades av hovrättsråd som var viceordförande. Härutöver föreslog utredningen i dennadel vissa nya bestämmelser i syfte att åstadkommaett snabbare förfarande i domstolarna. Utredningenföreslog också utbildningsinsatser i syfte att ökadomarnas förtrogenhet med näringslivstvister.Skiljedomsutredningens slutbetänkande harremissbehandlats och bereds iJustitiedepartementet.Utskottet behandlade liknande motionsyrkanden ibetänkande 1997/98: JuU24. Efter att ha redogjortför tidigare lagstiftningsåtgärder, gällande rättoch vissa utländska förhållanden anförde utskottetinledningsvis att en viss försiktighet borde iakttasi fråga om att inrätta nya specialdomstolar.Vad härefter gällde frågan huruvida handläggningenav stora mål om ekonomisk brottslighet motiveradeinrättandet av särskilda domstolar, ansåg utskottetatt de erfarenheter som gjordes avatt koncentrera sådana mål till vissa tingsrättermed styrka talade emot den av motionärerna förordadeordningen. Den nuvarande regleringen, som gjorde detmöjligt för varje tingsrätt att vid behov handläggabrottmål med särskilda ledamöter, var enligtutskottets mening bättre ägnad att åstadkomma eneffektiv bekämpning av den ekonomiskabrottsligheten. Härtill kom att åtgärder i syfte attåstadkomma en snabbare handläggning av mål omekonomisk brottslighet kunde förväntas blipresenterade inom kort.Såvitt gällde frågan om huruvida fleranäringslivstvister borde handläggas av allmändomstol, framhöll utskottet att åtgärder för attföra över tvister från skiljenämnd till allmändomstol övervägts under större delen av 1900-talet.Att det med hänsyn till prejudikatbildningen påförmögenhetsrättens område vore önskvärt att ensådan överföring kom till stånd var, enligtutskottets mening, tydligt. Att realisera dettaönskemål var emellertid, som erfarenheten visat,inte lätt och vilka åtgärder som kunde erfordrasmåste noga övervägas. Utskottet utgick från attdetta skedde i samband med beredningen avSkiljedomsutredningens slutbetänkande och ansåg attdenna beredning inte borde föregripas.Motionsyrkandena avstyrktes (1997/98:JuU24 s. 9 f).Domstolsverket och Riksåklagaren överlämnade iapril 1998 till regeringen en rapport med förslagtill åtgärder för snabbare handläggning av storaekobrottsmål. Rapporten bereds iJustitiedepartementet.Utskottet står fast vid sina uttalanden ibetänkande 1997/98:JuU24. Några åtgärder avriksdagen synes inte påkallade så länge beredningenav slutbetänkande och den avDomstolsverket och Riksåklagaren avgivna rapportenännu pågår. Utskottet avstyrker såväl motion Ju406som motion Ju910 i nu behandlad del.ÖvrigtUtskottet har ovan förordat vissakonsekvensändringar i associationsrättsliglagstiftning med anledning av den nya lagen omskiljeförfarande. När det gäller övrigaförfattningar som hänvisar till skiljemannalagen,har utskottet vid en översiktlig genomgång funnitatt bestämmelsen i punkt 5 i de föreslagnaövergångsbestämmelserna till lagen omskiljeförfarande får anses tillräcklig för attundvika problem för rättstillämpningen. Attregeringen nu inte lägger fram något fullständigtförslag till följdändringar med anledning avinförandet av lagen om skiljeförfarande får därförgodtas.I övrigt har utskottet ingenting att anföra medanledning av propositionen eller motionerna. beträffande tidsfrist för meddelande avskiljedomatt med avslag på motion 1998/99:Ju8 yrkande 1antar regeringens förslag till lag omskiljeförfarande såvitt avser 21 §,2. beträffande konsekvensändring iaktiebolagslagenatt med bifall till motion 1998/99:Ju8 yrkande 2beslutar att 14 kap. 31 § aktiebolagslagen(1975:1385) skall ges den lydelse utskottetföreslår i bilaga 2,3. beträffande övrigakonsekvensändringaratt beslutar atta) 15 kap. 8 § försäkringsrörelselagen(1982:713),b) 7 kap. 9 § sparbankslagen (1987:619),c) 12 kap. 9 § lagen (1987:667) om ekonomiskaföreningar,d) 10 kap. 9 § lagen (1995:1570) ommedlemsbankerskall ges den lydelse utskottet föreslår ibilaga 2,4. beträffande handelsrätteratt avslår motionerna 1998/99:Ju406 och1998/99:Ju910 yrkande 14,res. 1 (kd)5. beträffande lagförslagen i övrigtatt antar regeringens förslag tilla) lag om skiljeförfarande i den mån det inteomfattas av utskottets hemställan ovan,b) lag om ändring i rättegångsbalken.c) lag om ändring i utsökningsbalken,d) lag om ändring i jordabalken,e) lag om ändring i aktiebolagslagen(1975:1385),f) lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),g) lag om ändring i konkurslagen (1987:672),h) lag om ändring i lagen (1990:746) ombetalningsföreläggande och handräckning.Stockholm den 18 februari 1999På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), IngvarJohnsson (s), (), MargaretaSandgren (s), (), (), (m), (), (), (), MorganJohansson (s), (), RagnwiMarcelind (kd), (), (), (c) och ().Regeringens lagförslagUtskottets lagförslag1. Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen(1975:1385)Härigenom föreskrivs att 14 kap. 31 §aktiebolagslagen (1975:1385) skall ha följandelydelse.-----------------------------------------------------Gällande lydelse Utskottets förslag-----------------------------------------------------14 kap.31 §1-----------------------------------------------------Äger moderbolag självt eller tillsammans meddotterföretag mer än nio tiondelar av aktierna medmer än nio tiondelar av röstetalet för samtligaaktier i dotterbolag, har moderbolaget rätt att avde övriga aktieägarna i sistnämnda bolag lösa inåterstående aktier. Den vars aktier kan lösas in harrätt att få sina aktier inlösta av moderbolaget.-----------------------------------------------------En tvist om huruvida rätt En tvist om huruvidaeller skyldighet till rätt eller skyldighetinlösen föreligger eller till inlösen föreliggerom lösenbeloppet prövas eller om lösenbeloppetav tre skiljemän. Om inte prövas av tre skiljemän.något annat följer av Om inte något annatbestämmelserna i detta följer av bestämmelsernakapitel, gäller i fråga i detta kapitel, gäller iom skiljemännen och fråga om skiljemännen ochförfarandet inför dem i förfarandet inför dem itillämpliga delar vad som tillämpliga delar vad somär föreskrivet i lagen är föreskrivet i lagen(1929:145) om skiljemän. (1999:000) omBestämmelserna i 18 § skiljeförfarande.andra stycket nämnda lag Kostnaderna förom tid inom vilken skiljemannaförfarandetskiljedomen skall skall bäras avmeddelas gäller dock moderbolaget, om inteinte. Kostnaderna för skiljemännen på särskildaskiljemannaförfarandet skäl ålägger någon annanskall bäras av aktieägare att helt ellermoderbolaget, om inte delvis svara för dessaskiljemännen på särskilda kostnader. Part som ärskäl ålägger någon annan missnöjd med skiljedomenaktieägare att helt eller har rätt att väcka talandelvis svara för dessa vid domstol inom sextiokostnader. Part som är dagar från det han fickmissnöjd med skiljedomen del av skiljedomen ihar rätt att väcka talan huvudskrift ellervid domstol inom sextio bestyrkt avskrift. Rättdagar från det han fick domstol är tingsrätten idel av skiljedomen i den ort därhuvudskrift eller dotterbolagets styrelsebestyrkt avskrift. Rätt har sitt säte.domstol är tingsrätten iden ort därdotterbolagets styrelsehar sitt säte.-----------------------------------------------------Har moderbolaget förvärvat större delen av sinaaktier i dotterbolaget på grund av inbjudan till envidare krets att till moderbolaget överlåta sådanaaktier mot visst vederlag, skall lösenbeloppetmotsvara vederlaget, om ej särskilda skäl föranlederannat.-----------------------------------------------------Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES**1 Senaste lydelse 1984:342.2. Förslag till lag om ändring iförsäkringsrörelselagen (1982:713)Härigenom föreskrivs att 15 kap. 8 §försäkringsrörelselagen (1982:713) skall ha följandelydelse.-----------------------------------------------------Gällande lydelse Utskottets förslag-----------------------------------------------------15 kap.8 §2-----------------------------------------------------Äger ett moderbolag självt eller tillsammans med ettdotterföretag mer än nio tiondelar av aktierna medmer än nio tiondelar av röstetalet för samtligaaktier i ett dotterbolag, har moderbolaget rätt attav de övriga aktieägarna i det sistnämnda bolagetlösa in de återstående aktierna. Den som har aktiersom kan lösas in har också rätt att få dessa inlöstaav moderbolaget.-----------------------------------------------------En tvist om huruvida rätt En tvist om huruvidaeller skyldighet till rätt eller skyldighetinlösen föreligger eller till inlösen föreliggerom lösenbeloppet skall eller om lösenbeloppetprövas av tre skiljemän. skall prövas av treOm inte något annat skiljemän. Om inte någotföljer av bestämmelserna annat följer avi detta kapitel, gäller i bestämmelserna i dettafråga om skiljemännen och kapitel, gäller i frågaförfarandet inför dem i om skiljemännen ochtillämpliga delar vad som förfarandet inför dem iär föreskrivet i lagen tillämpliga delar vad som(1929:145) om skiljemän. är föreskrivet i lagenBestämmelserna i 18 § (1999:000) omandra stycket nämnda lag skiljeförfarande.om den tid inom vilken Kostnaderna förskiljedomen skall skiljemannaförfarandetmeddelas gäller dock skall bäras avinte. Kostnaderna för moderbolaget, om inteskiljemannaförfarandet skiljemännen på särskildaskall bäras av skäl ålägger någon annanmoderbolaget, om inte aktieägare att helt ellerskiljemännen på särskilda delvis svara för dessaskäl ålägger någon annan kostnader. Part som äraktieägare att helt eller missnöjd med skiljedomendelvis svara för dessa har rätt att väcka talankostnader. Part som är vid domstol inom sextiomissnöjd från det han fickhar rätt att väcka talan del av skiljedomen ivid domstol inom sextio huvudskrift ellerdagar från det han fick bestyrkt avskrift. Rättdel av skiljedomen i domstol är tingsrätten ihuvudskrift eller den ort därbestyrkt avskrift. Rätt dotterbolagets styrelsedomstol är tingsrätten i har sitt säte.den ort därdotterbolagets styrelsehar sitt säte.-----------------------------------------------------Har moderbolaget förvärvat större delen av sinaaktier i dotterbolaget på grund av att en vidarekrets inbjudits att till moderbolaget överlåtasådana aktier mot en viss ersättning, skalllösenbeloppet motsvara ersättningen, om det intefinns särskilda skäl för något annat.-----------------------------------------------------Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES**2 Senaste lydelse 1984:343.3. Förslag till lag om ändring i sparbankslagen(1987:619)Härigenom föreskrivs att 7 kap. 9 § sparbankslagen(1987:619)3 skall ha följande lydelse.-----------------------------------------------------Gällande lydelse Utskottets förslag-----------------------------------------------------7 kap.9 §-----------------------------------------------------Om en sparbank själv eller tillsammans med ett ellerflera dotterföretag äger mer än nio tiondelar avaktierna med mer än nio tiondelar av röstetalet församtliga aktier i ett dotterbolag, har sparbankenrätt att av de övriga aktieägarna i dotterbolagetlösa in de återstående aktierna. Den som har aktiersom kan lösas in har också rätt att få dessa inlöstaav .-----------------------------------------------------En tvist huruvida rätt En tvist huruvida rätteller skyldighet till eller skyldighet tillinlösen föreligger eller inlösen föreligger ellerom lösenbeloppet prövas om lösenbeloppet prövasav tre skiljemän. Om inte av tre skiljemän. Om inteannat följer av annat följer avbestämmelserna i detta bestämmelserna i dettakapitel, gäller i fråga kapitel, gäller i frågaom skiljemännen och om skiljemännen ochförfarandet inför dem i förfarandet inför dem itillämpliga delar vad som tillämpliga delar vad somär föreskrivet i lagen är föreskrivet i lagen(1929:145) om skiljemän. (1999:000) omBestämmelserna i 18 § skiljeförfarande.andra stycket nämnda lag Kostnaderna förom den tid inom vilken skiljemannaförfarandetskiljedomen skall skall bäras avmeddelas gäller dock , om inteinte. Kostnaderna för skiljemännen av särskildaskiljemannaförfarandet skäl ålägger en annanskall bäras av aktieägare att helt ellersparbanken, om inte delvis svara för dessaskiljemännen av särskilda kostnader.