bet · GM01KU25 · 1999-05-06 00:00:00 — Gemenskapsrätten ger i sådana fallSverige rätt att ta ut svensk skatt på förvärven, seartikel 9.3 i mineraloljedirektivet(cirkulationsdirektivet, utskottets anmärkning) (omleveransen sker i näringsverksamhet skeråterbetalning av skatt betald i annan medlemsstat).Vid privatinförsel sker alltså dubbelbeskattning avoljan. Att någon skulle ha lidit skada av detidigare utformade reglerna får därför anses havarit föga troligt.Avslutande synpunkterSom medlem i EU åligger det att följagemenskapsrättens regler. har därvid följtcirkulationsdirektivet och mineraloljedirektivetsregler genom att- tillämpa en högre skattesats för drivmedel och enlägre för användning av olja föruppvärmningsändamål,- säkerställa att lågbeskattad olja inte användssom drivmedel genom att införa förbud mot användningav sådan "svenskmärkt" (grön) olja i motordrivnafordon.Vad gäller innebörden av gällande finsk rätt påområdet hänvisas till den utförliga redogörelsen iprop. 1997/98:140 s. 20 ff. Genom att inteföljer gemenskapsrättens regler hindras frånatt säkerställa att lågbeskattad, finskmärkt (röd)olja i används i strid med gemenskapsrätten.En sådan skyldighet åligger enligt detbeslutade märkningsdirektivet (se artikel 3), somdock ännu inte gäller formellt. Med fog bör dock entolkning av de aktuella, nu gällandeskattedirektiven leda till samma slutsats.Reglerna i skattedirektiven reglerar endast uttagav skatt. Svensk lag har aldrig föreskrivit uttag avskatt i de aktuella fallen. Det bör alltså varaRomfördragets regler om fri rörlighet av varor(artikel 30) som kunnat aktualiseras av det svenskaanvändningsförbudet mot finsk, röd olja.Kollision mellan och skattedirektivenfår anses ha skapat en oklar situation. Hur änSverige agerat kan hävdas att vi brutit mot någonregel. Genom att följa skattedirektivets krav påkontrollverksamhet, kan ifrågasättas om den friarörligheten mellan medlemsstater i viss mån hindras.I sammanhanget bör dock påpekas att även det finskaregelverket - genom mycket höga tilläggsavgifter -syftar till att motverka användning av rödmärkt oljai vissa slag av fordon. Om å andra sidan den friarörligheten är ograverad, kan hävdas att Sverigeinte gjort vad som ålegat landet i fråga omkontrollåtgärder. Denna fråga om kollision mellanRomfördraget och rådsdirektivet har, så vitt kunnatutrönas, inte varit föremål för EG-domstolensprövning och en betydande osäkerhet har därvidförelegat. Härtill kommer frågan i vad mån enmedlemsstat äger rätt att införa bestämmelser i sinnationella lagstiftning som syftar till att ensidigtkompensera för att en annan medlemsstat inteuppfyller sina förpliktelser enligtgemenskapsrätten.Inom har kontinuerligt arbeteägt rum med att söka inhämta information på olikaaspekter av den aktuella frågan i syfte att erhållaett så brett underlag som möjligt för deöverväganden som gjorts i respektive proposition.Kontakter har ägt rum med tjänstemän vid andradepartement för att få en fördjupad information ivissa delar. har genomRiksskatteverket och beskattningsmyndigheten(Särskilda skattekontoret i ) ägt god kunskapom pågående revisions- och kontrollverksamhet.Frågan om möjligheten att införa förbud motrödmärkt olja i har redan på ett tidigtstadium diskuterats med företrädare förkommissionens generaldirektorat XXI och med andramedlemsstater, som har motsvarande problem. Tätakontakter har även förevarit mellan tjänstemän vidde svenska och finska finansdepartementen. Somtidigare påpekats, är dock den finska lagstiftningenpå området komplicerad och svåröverskådlig, vilketgjort det svårt att skapa sig en helhetsbild avregleringen. Även frågan om kollisionen mellanRomfördraget och skattedirektiven har varitsvårgenomtränglig och endast successivt harinformation på området kunnat erhållas.Med hänsyn till vad som utvecklats ovan, börberedningen av de aktuella lagförslagen anses haskett i enlighet med regeringsformens krav påinhämtande av behövliga upplysningar. Någonvilseledande information har inte getts riksdagen.Innebörden av på området är i fleradelar oklar, varför regelverken näppeligen i någotläge kan anses ha varit "uppenbart felaktiga". Någonpassivitet vad gäller läggandet av förslag tilllagändringar kan inte läggas tilllast. "Beslut av JustitiekanslernUtskottet har tagit del av Justitiekanslerns beslutden (Dnr ) att ersättningi princip bör utgå för den skada som drabbatenskilda på grund av att de hindrats utnyttja sinaEG-rättsliga förmåner, bilaga A 2.4.3. Bakgrundentill JK:s beslut var att det på grund avöverträdelse av gemenskapsrätten avseende bl.a. EG-direktiv angående punktskatt på mineral-oljor hadeinkommit ett stort antal anspråk på ersättning. Ibeslutet anfördes bl.a.Enligt min mening bör EG:s direktiv om punktskatterpå mineralolja uppfattas på så sätt att de germöjligheter för enskilda att till en medlemsstatfritt införa och använda mineralolja i form avmotorbränsle, som inköpts och därvid punktbeskattasi en annan medlemsstat. En förutsättning är dock attbränslet transporteras i fordonets egen tank eller ien reservtank. Kravet att den överträdda regeln äravsedd att ge enskilda rättigheter är därmeduppfyllt.Jag konstaterar också att de svenska bestämmelsernapå området före den genomförda lagändringeninte stod i överensstämmelse med gemenskapsrätten.Frågan uppkommer då huruvida avvikelsen utgjorde ensådan klar eller allvarlig överträdelse från statenssida att staten har ådragit sig skadeståndsansvar.Vid en bedömning av denna fråga måste beaktas attdirektiven ingår bland de åtgärder som gemenskapenvidtagit i syfte att åstadkomma en fungerandegemensam marknad för varor. Direktiven syftar totalharmonisering av reglerna om punktskatter påmineraloljor. När gemenskapen inom de ramar somlagts fast i de grundläggande fördragen antarrättsakter beträffande den gemensamma marknaden ärdet en grundläggande princip inom EG-rätten attstaterna i motsvarande mån avhänder sig sinnormgivningsbefogenhet. Endast om en rättsakt i sigmedger normgivningsbefogenhet för staten har den etthandlingsutrymme.I förevarande fall följer det av EG-domstolenspraxis att skillnaden mellan den svenskalagstiftningen och EG-direktiven redan i sig innebären klar överträdelse av gemenskapsrätten såvida intedirektiven ger staten något handlingsutrymme. Somframgår av redogörelsen ovan torde såvitt nu är ifråga endast artikel 9 (3) i direktivet 92/12/EEGskapa ett utrymme för den nationella lagstiftaren.Uppenbart är emellertid att denna artikel inte ärtillämplig när mineralolja avsedd för motorbränsletransporteras i fordons egna bränsletankar ellerreservtankar. Av det sagda följer alltså att detsvenska förbudet mot användning här i landet avfinsk rödmärkt dieselolja innefattar en klaröverträdelse av gemenskapsrätten genom att det bl.a.förhindrat införsel av denna vara.Utfrågning av statsrådet har hållit utfrågningmed statsrådet , bilaga B 5. Vidutfrågningen biträddes han av kanslirådet SusanneÅkerfeldt.Thomas anförde att vid beredningen av denproposition som föreslog förbud mot rödmärkt olja isamtliga motordrivna fordon var han riksdagsledamot.Han har därför ingen personlig inblick i vad somföregick propositionen. Utifrån det han avtjänstemän fått kännedom om, efter det att han komtill , kan han docklämna en allmän bakgrund.Enligt kom ett användningsförbud avröd olja tidigt upp i diskussionen. Det togs dåunderhandskontakter mellan ochföreträdare för EU:s skattedirektorat, GD XXI. Desenare var positiva till möjligheten att utvidga detsvenska användningsförbudet till att även omfattafinsk röd olja. Det var bl.a. mot denna bakgrund sombedömningen gjordes att användningsförbudet varförenligt med gemenskapsrätten.Thomas uppgav att det som kompliceradebilden var att i kan röd olja inte baraanvändas för uppvärmning och användning imotorredskap och jordbrukstraktorer, vilket ärtillåtet enligt gemenskapsrätten, utan även ipersonbilar, bussar och lastbilar, vilket inte ärtillåtet enligt gemenskapsrätten. Detta harkommissionen i brev påtalat för Finlandoch kommissionen har inlett ett förfarande för attdra inför . hamnade,enligt , i kläm på grund av att Finlandbröt mot gemenskapsrätten. Genom agerandeblev det omöjligt att kontrollera att intelågbeskattad färgad olja användes i motorfordon.Sverige strävade efter att uppfyllaskattedirektivens regler om att endast högbeskattadolja skulle kunna användas i motorfordon.Vid utfrågningen framkom även att tjänstemännen vidFinansdepartementet under ärendets gång hadeintensiv kontakt med tjänstemän på andradepartement, berörda myndigheter, andramedlemsstater och EU:s skattedirektorat. Någonkontakt med EU:s konkurrensdirektorat togs inte.Branschorganisationer och övriga intressenter gavstillfälle att ge synpunkter. Det gjordes inte frånnågot håll invändningar att ett användningsförbudskulle strida mot EG-rätten. Några sådanainvändningar restes inte heller underriksdagsbehandlingen. hade ingenanledning att säga att beredningen av den förstapropositionen var bristfällig.Thomas uppgav att det inte är juridisktklart vilken EG-rättslig regel som överskreds närSverige förbjöd användning av röd olja i motordrivnafordon. Kommissionen tog i sitt brev till imars 1997 inte uttrycklig ställning i denna fråga.Utskottets bedömningMed beaktande av att kommissionens brev, där detsvenska förbudets förenlighet med gemenskapsrättenifrågasattes, inkom till den 7april 1997 och att proposition beslutades tre veckorsenare finner utskottet att någon klandervärdtidsutdräkt inte förekommit vid beredningen av prop.1996/97:122 genom vilken förslag om inskränkning avanvändningsförbudet mot rödmärkt olja lades fram.I beredningen av proposition 1995/96:57, där ettförbud mot användning av rödmärkt olja i samtligamotordrivna fordon föreslogs, fördes frånFinansdepartementets sida diskussioner medföreträdare såväl för kommissionensgeneraldirektorat XXI för tullunion och indirektaskatter som för andra medlemsstater. Vid enbedömning i efterhand står det dock klart att ävenen kontakt med kommissionens generaldirektorat XVför inre marknad och finansiella tjänster hadekunnat visa sig ändamålsenlig. Det kan emellertidinte sägas ha varit uppenbart att ett förbud skullestrida mot gemenskapsrätten. hadeinte någon erinran mot förslaget och en enig riksdagföljde utskottet.Rörande beredningen av propositionen har vidareframkommit att bl.a. Svenska iskrivelser till regeringen begärt att införseln avfinsk rödmärkt diesel genom olika åtgärder skullebegränsas. Förutom de stora skatteundandraganden somvar följden av införseln var det således även avkonkurrensskäl som regeringen föreslog ett förbud.Sammantaget synes således beredningen av denproposition genom vilken införande av förbud motrödmärkt olja i samtliga motordrivna fordonföreslogs (prop. 1995/96:57) inte kunna sägas hauppvisat sådana brister att den stått i klar stridmed regeringsformens krav på inhämtande av behövligaupplysningar.Granskningen föranleder inte något vidare uttalandefrån utskottets sida.2.5 Kulturminister när det gäller frågan omförsäljning av tillMariebergAnmälanI en granskningsanmälan, bilaga A 2.5.1, har begärtsatt granskar kulturministerns ochregeringens handlande när det gäller den fråga omförsäljning av till BonnierägdaMarieberg som var aktuell under sommaren 1998.Enligt anmälan har kulturministern uppenbarligengenom de besked som lämnats till företrädare förägare och köpare stoppat den planerade affären. Honhar i medier meddelat att hon på regeringens vägnarlämnat besked som gått ut på att affären avmediepolitiska skäl inte bör komma till stånd. Detär enligt anmälan otvetydigt att i det aktuella fallet har uppfattats påett sätt som fått den tilltänkte köparen att avpolitiska skäl avstå från en framförhandlad lösning.Mot bakgrund av att kulturministerns påverkan avskeendet skett utanför det konstitutionellaregelverket är enligt anmälan hennes och regeringenshandlande i hög grad en fråga för riksdagenskonstitutionsutskott.BakgrundI förekom uppgifter imassmedierna om att en affär mellan och AB diskuterades.Enligt dessa uppgifter hade Svenska Dagbladetsledning och styrelse bett och dessägare att ta över administrationen av . Enligt en artikel i den 2juli 1998 låg förslaget på kulturminister bord. Hon hade enligt artikeln vid fleratillfällen tydligt markerat sitt missnöje motfamiljen dominerande ställning på densvenska mediemarknaden och kunde därför tänkas hainvändningar mot upplägget. I en artikel i angavs att regeringen varkritisk mot planer på att köpa delar avSvenska . sändes ett inslag iAktuellt där uttalade: "Det är svårtatt se annat än att det skulle innebära en ökadägar- och maktkoncentration och det är naturligtvisdet som förvånar oss." Vidare uttalade hon: "Det ärnaturligtvis svagt att försöka dra in regeringen somi det här fallet har blivit tvingad in i ensituation där vi förväntas avge ett utlåtande föratt de sedan skall kunna skylla på oss när de inteklarar det de uppenbarligen har föresatt sig attklara. Det är väl helt enkelt så att har klarat att övertyga sina uppdragsgivare omden här affären och likadant på andra sidan och dåväljer man att skylla på regeringen. "Enligt en artikel i den 6 juli 1998uppgav att det inte längre fördes någrasamtal med Investor och SvD om att säkra SvD:sutgivning. Anledningen, sade han, var att det frånpolitiskt håll saknats förståelse för den tänktasamarbetsmodellen och att hotats medhårdare lagstiftning av kulturminister . Enligt var det aldrig fråga omatt DN skulle köpa ut SvD, utan de båda skullesamarbeta när det gällde produktion och ekonomi. Isamma nummer av återgavs ett TT-meddelande om att både säljare och köpare skylldeden uteblivna affären på regeringen. uppgett att han först någon dag tidigare fåttklart för sig att det inte fanns någon positivförståelse för planer. detta och framhöll att Investor ochMarieberg uppenbarligen inte kommit överens. Det varenligt henne lite klumpigt att försöka skylla påregeringen, som inte hade någon del i affären.Marita angav att Investor och Bonnierskontaktat regeringen eftersom de ville haregeringens åsikt i frågan. Den legitimitet som manupplevde att de sökte för affären hade inte kunnatges dem. "Vi har tydligt sagt att det fanns fleranegativa sidor av affären." vice VD uppgav att familjen inte hade någotalternativ efter uttalandena.Enligt en artikel i Svenska Dagbladethävdade att var på det klara med att ettnegativt uttalande från henne skulle stjälpaaffären. "Det förvånar mig att hon försöker tecknaen annan bild för den bilden kommer att blåsasönder. Hon visste att sagt att de intekommer att genomföra affären om det blir politiskkritik. Det enda hennes presspolitik för närvarandeinnehåller är ett nej. "I en artikel i februarinumret 1999 av Moderna Tiderhar , styrelseledamot i , beskrivit delar av händelseförloppet.Enligt artikeln var det så att styrelsemajoritetenslösning inför ett ställningstagande i affären blevatt lägga sakens öde i andra händer. Ett antalvillkor ställdes upp. Ett av dem var att uppläggetskulle underställas regeringens bedömning. Formelltvar det oklart vad regeringen förväntades bedöma,reellt var det emellertid tydligt. DN:s ägare villeefterhöra om affären kunde tolereras politiskt,eller om den skulle betraktas som någon sortsmissbruk av ägarfamiljens ställning påägarmarknaden. Medieminister mottog endelegation och fick sig saken förelagd. Honfunderade och meddelade sedan att honinte tyckte om affären, men att hon i och för siginte kunde stoppa den.Promemoria från Statsrådsberedningen m.m.Utskottet begärde i skrivelse den 19 januari 1999till Statsrådsberedningen svar på sex frågor somställs i granskningsanmälan. Svar frånStatsrådsberedningen kom in den 9 februari 1999tillsammans med en promemoria upprättad den 4februari 1999 av statssekreteraren iKulturdepartementet bilaga A2.5.2. Av promemorian framgår följande.Kulturminister kontaktades den 25juni 1998 av vd , somtillsammans med Svenska Dagbladets chefredaktör önskade ett möte. Detta möte ägde rum dagendärpå, , på Kulturdepartementet.Närvarande var dessutom statssekreteraren . Vid mötet lämnade både en muntlig och en skriftligredogörelse för den planerade affären och deladesamtid ut ett utkast till pressmeddelande, bilaga A2.5.3. Deras önskemål var att regeringen skulle gelegitimitet åt affären som skulle . Kulturministern angav att honsåg svårigheter för regeringen att tillmötesgå dennaönskan och att den information som lämnats gav vidhanden att risk fanns för ökad ägarkoncentration påmediemarknaden. Regeringen hade tillsatt enutredning om medieägandet som angav en annaninriktning (dir 1997:136)upprepade kulturministern vidtelefonsamtal med att regeringen intekunde ge affären det särskilda förord som önskats.Under de redovisade samtalen kom frågan ommorgontidningsmarknaden i storstäderna upp, varvidtentativa resonemang förekom om Arbetet ochSydsvenska och om möjligheterna att påsikt säkra de båda tidningarnas överlevnad genomsamarbete. som följde blevkulturministern vid ett antal tillfällen uppringd avBengt och av ochMats Svegfors.Enligt promemorian har kulturministern efterönskemål om ett positivt ställningstagande frånregeringen till den tänkta affären förklarat attnågot sådant besked inte kunde lämnas.Kulturministerns uttalanden härvid föranleder enligtpromemorian inte några särskilda överväganden avkonstitutionell art.I skrivelse tillStatsrådsberedningen har konstitutionsutskottetbegärt upplysningar om vad som sagts om dentilltänkta affären under ett samtal som enligt vissatidningsuppgifter förekommit mellan statsministerGöran och . I svar den 23 mars1999 (bilaga A 2.5.4) har angetts att statsministernträffade på Harpsundoch att samtalen dem emellan rörde frågor om svensktnäringsliv och dess framtida utveckling. Ianslutning härtill gav en kortredogörelse för den tilltänkta affären mellan DagensNyheter och . Informationenföranledde ingen åtgärd.Utskottet har berett och att yttra sig över anmälan. Båda har dockavstått från detta.Utfrågning med statsrådet har vid utfrågning införutskottet bilaga B 6 anfört bl.a. följande. ClaesDahlbäck och uppsökte hennebeträffande en förhandsredovisning av en affär somskulle presenteras . Hon upplevdeatt de sökte regeringens uttalade förståelse föraffären, vilket också formulerades i det utkast tillpressmeddelande som de hade med sig. Det var enkeltför henne att hänvisa till att en parlamentariskutredning sedan månader arbetade efter direktiv i enhelt annan mediepolitisk riktning. Det var ocksågrunden till att regeringen inte kunde uttrycka denförståelse som önskades eller sanktionera affären.Under sammanträffandet fördes diskussioner ommångfaldsbegreppet. Besökarna kom snart in på enmediepolitisk modell som finns i . Det fördesresonemang om mångfald i dagspressen, och honhänvisade till situationen i , dvs. om man barahar borgerliga morgontidningar är detta också enbrist i mångfalden. Frågan om Arbetets situation ochsamverkansmodeller kom också upp under telefonsamtalsom hon senare hade med , . Det fanns ettförslag från om nyasamverkansmodeller på den svenska tidningsmarknadensom regeringen ställt sig avvaktande till. Påsöndagen ägde ett telefonsamtal rum på ClaesDahlbäcks begäran. För hennes del var saken därmedutagerad. ringde och MatsSvegfors till henne när hon var på besök i var svårt för henne att bedöma vilka planer ochavsikter som fanns. Hon uppfattade vidsammanträffandet att affären var klar. Regeringenhade inte med saken att göra utan hon tog emotpersonerna och lyssnade på deras beskrivningar avsituationen. Man förde en allmän mediepolitiskdebatt. Hon informerade i sin tur flera statsråd ochstatsministern, vilka alla delade hennes uppfattningatt det inte var en angelägenhet för regeringen.Hon hade inte någon anledning att analysera affärenoch funderade inte på hur den skulle kunna användasi . I efterhand uppkom skäl att vara kritisktill modellen, som i visat sig inte bidra tillmångfalden.Utskottets bedömningUtskottet kan konstatera att statsrådet inte haft anledning att befatta sig medaffären mellan och . SomframgårTill detta kommer parterna i affären enligtvad som framgår av bifogat det utkast tillpressmeddelande som parterna som inlämnades tillKulturdepartementet sökteangavs attföreträdarnae för och Investorregeringensi kontakter med representanter förregeringen fått förståelse för nödvändigheten av enstrukturförändring av det slag som var i fråga.Kulturministern avvisade deras begäran.Utskottet har berett och att beskriva de överväganden som lett tillhänvändelsen till kulturministern, men dessa haravstått från att yttra sig. Utskottet kan konstateraatt granskningen inte kunnat genomföras på ett fullttillfredsställande sätt. Granskningen föranlederinte något uttalande från utskottets sida.2.6 Kulturminister av vissa ärenden omsändningstillstånd för digital-TVÄrendetI en granskningsanmälan, bilaga A 2.6.1, har tillkonstitutionsutskottets granskning anmältskulturminister agerande vid beslutenom sändningstillstånd för digital marksänd TV. Ianmälan anförs att regeringen den 25 juni 1998beslutade om sändningstillstånd för de programbolagsom skall sända marksänd digital TV. Av villkorenframgår att sändningarna skall ske med digitalteknik och vilka som skall hantera multiplexeringsamt vilken teknisk standard som skall gälla förhårdvara och styrprogram. Detta är frågor som enligtanmälaren i vid mening kan sägas gälla användning avviss sändningsteknik. Anmälaren anför vidare attvillkoren reglerar även sådant som inte ens i vidmening kan sägas gälla sändningsteknik för atttvinga in programbolagen till de statligtkontrollerade monopolbolagen . Det gäller enligt anmälaren t.ex.åtkomstkontrollen, som handlar om kryptering,programkort och kodning. Villkoren innebär dessutomatt allt detta skall skötas av , som ävenskall ombesörja hanteringen av den elektroniskaprogramguiden.I anmälan påpekas vidare att radio- och TV-lageninte ger utrymme för att föreskriva om enbart enviss typ av programutbud. Anmälaren anför att itillstånden för digitala sändningar villkoras intemångsidighet utan tvärtom att vissa typer av programskall finnas med.Enligt anmälaren bör det ses mycket allvarligt pånär statsråd gör medieföretag beroende av statligtkontrollerade bolag och genom tillståndsvillkorförsöker reglera innehållen i programmen på ett sättsom synes sakna stöd i lag.Till grund för utskottets granskning har bl.a. legaten promemoria upprättad inom ,bilaga A 2.6.2. Utskottet har också hållit enutfrågning med kulturminister , bilagaB 6.Regeringens beslut den 25 juni 1998Regeringen beslutade att meddelatillstånd att sända television med digitalsändningsteknik till , Kanal , , i ,Televisionsaktiebolaget , och , Länkomedia ABoch i enlighet med bilagorna1a-h till regeringens beslut.Av regeringsbeslutet med bilagor framgår attsändningstillstånden förenats med vissa villkor. Ettvillkor avser att respektive programbolag skallsamverka med övriga innehavare av tillstånd attsända digital TV. Vidare sägs att följande avsnitt idet avtal om viss samverkan inför beslut omsändningstillstånd som har fogats som bilaga 3 tillregeringens beslut utgör villkor för tillståndet: 1.Multiplexering, 2. Åtkomstkontroll med mera, 3.Elektronisk programguide, 6. Tillkommande parter ochnya sändningsområden, 7. Avtalstid med mera, endastfjärde stycket, samt 9. Ändringar och tillägg.I ett villkor för sändningstillstånd angesatt faktaprogram, sportprogram och barnprogram ibetydande omfattning skall ingå i sändningarna. FörKanal gäller att sändningarna i betydandeomfattning skall innehålla dramaprogram på svenska,underhållning, dokumentärprogram och barnprogram.Sändningarna från skall i betydandeomfattning innehålla långfilmer, sport,dokumentärprogram och barnprogram. För Kunskaps-TVgäller att det i betydande omfattning skall ingåutbildnings- och bildningsprogram i sändningarna.Enligt villkoret för skall nyheter ochfaktaprogram i betydande omfattning ingå isändningarna. Sändningarna från Cell skall ibetydande omfattning innehålla program där moderninformationsteknik utnyttjas.