bet · GN01UU2 · 1999-11-16 00:00:00 — Ett antal internationella forskningsprogram stöds genom WHO avseende tropikmedicin och reproduktivhälsa. I stöds ett internationellt forskningsinstitut med fokus pådiarrésjukdomar.Med vad ovan anförts anses motionerna U204 (m) yrkande 6 och U215 (kd)yrkande 7 besvarade.Propositionen (s. 43) - Humanitärt bistånd och konfliktförebyggandeaktiviteterDet samlade svenska humanitära biståndet kommer fortsättningsvis att liggapå en jämfört med andra länder förhållandevis hög nivå. Utbetalningar förhumanitära insatser uppgick till och beräk-nas 1999 överstiga . Ett huvudtema vid år1999 var behovet av en effektivare samordning mellan olika biståndsformer iåteruppbyggnadsskedet efter en konflikt eller naturkatastrof.Det humanitära biståndet omfattar förutom akuta insatser också grundläg-gande samhällelig återuppbyggnad. I första hand är det fråga om hälsovård,vatten och sanitet, jordbruks- och boskapsnäring samt skolundervisning. Fördet humanitära biståndet i samband med väpnade konflikter redovisar Sidaunder 1998 att nära hälften av förbrukade medel avsåg återuppbyggnad.Många erfarenheter visar på skolans betydelse när det gäller förebyggande avkonflikter. Utan tillgång till undervisning dras barn och ungdom till en va-penburen verksamhet som uppfattas ge både trygghet och försörjning.Det nära sambandet mellan humanitära katastrofer och väpnade konfliktergör det angeläget att skapa god förståelse för konflikters skeenden, derasolika aktörer och biståndets roll i förhållande till konfliktförloppet. På upp-drag av regeringen har Sida utarbetat en strategi för konfliktförebyggandeoch konflikthantering inom det humanitära biståndet.Sida har genomfört kapacitetsbedömningar av svenska och internationellaenskilda organisationer som mottar omfattande svenskt stöd. Det har blandannat gällt insatser på minröjningsområdet. kommer Sidaatt rapportera om arbetet med utformningen av svensk policy vad gällerhumanitär minröjning.MotionenKristdemokraterna menar i motion 1999/2000:U215 (kd) yrkande 13 attkatastroferna i , men också flyktingkrisen i Kosovo visar med stortydlighet på behovet av en väsentligt stärkt internationell katastrofberedskapför stora humanitära kriser. Motionärerna menar att av de planerade svenskaanslagen är en stor del redan intecknade och att det finns en mycket litenberedskap och reserv för nya katastrofer. Därför krävs att ger högprioritet åt och stöd till en bättre internationell katastrofberedskap och attanslaget för denna verksamhet ökas med för budgetåret2000.Utskottets övervägandenKristdemokraterna menar i 1999/2000:U215 (kd) yrkande 13 att det krävs enväsentligt stärkt internationell katastrofberedskap.Utskottet understryker att vid flyktingkatastrofen på grund av konflikten iKosovo var en av de första bidragsgivarna till UNHCR:s insatsergenom det utrymme för extraordinära insatser som ryms i det svenska sam-arbetsavtalet med har i uppföljningen av det internationella årtiondet för åt-gärder i samband med naturkatastrofer (International decade for NaturalDisas-ter reduction IDNDR) verkat för såväl analys av erfarenheter, kopplingtill utvecklingsinsatser för att minska effekten av naturkatastrofer på särskilsårbara områden och människor som för att stärka samarbete mellan FN ochforskarvärlden. har varit ett av de mer pådrivande länderna när detgäller samordning av internationella insatser i akuta situationer. Det gällersåväl avseende principer för internationellt agerande i politiskt känsligasituationer som beträffande mer operationell samordning.Utskottet konstaterar att det humanitära biståndet för har ökat av-sevärt såväl avseende det multilaterala biståndet som det bilaterala. Trotsdenna höjning kommer emellertid utrymmet för nya insatser att vara begrän-sat på grund av gällande utgiftsbegränsningar inom biståndet och den högainteckningsgraden . Det gäller inte minst översvämningskatastro-fen i , där spelat en pådrivande roll i att få framett mer långsiktigt bistånd.Utskottet vill understryka vikten av att lever upp till sina höga am-bitioner vad gäller förmedling av katastrofbistånd och att, när katastrofsitua-tioner och katastrofbehovet så kräver, medel tas i anspråk från andra posterinom anslaget där nyttjandegraden inte varit den beräknade. Utskottet menarockså att möjligheter till omfördelningar och utnyttjande av reservationer till vara för att täcka behovet av katastrofmedel.Med vad ovan anförts anses motion U215 (kd) yrkande 13 besvarad.Propositionen (s. 43) - Stöd till enskilda organisationersutvecklingssamarbeteEtt starkt civilt samhälle är fundamentalt i ett lands utveckling. De organisa-tioner som utgör en del av det civila samhället bereder människor en möjlig-het att tillsammans med andra delta i beslut och påverka sin situation.Svenskt bistånd skall medverka till att stärka det civila samhället, genombidrag till de enskilda organisationernas samarbete med lokala organisationeri samarbetsländerna. Alltfler organisationer riktar sin uppmärksamhet motkapacitetsuppbyggnad och långsiktig samverkan med samarbetspartner imottagarländerna. Sida har strävat efter samordning och samverkan mellanorganisationerna både nationellt och internationellt.MotionernaModeraterna understryker i motion 1999/2000:U204 (m) yrkande 12 att endel av problemen med bistånd till korrupta eller misskötta länder kan avhjäl-pas genom att kanalisera biståndet till andra parter. En ökad andel av bistån-det bör därför gå till frivilligorganisationer.I partimotion 1999/2000:U206 (fp) yrkande 21 understryks att enskilda män-niskor och enskilda organisationer utgör själva basen för biståndsviljan.Utredningar som gjorts rörande biståndet visar också att internationellt soli-daritetsarbete genom enskilda organisationer är effektivt och baserat på unikaerfarenheter. föreslår ett ökat anslag till posten enskilda organi-sationer med ytterligare utöver regeringens förslag.De enskilda organisationernas ofta mycket konkreta verksamhet stärker detsvenska biståndets förankring i samhället. Enskilda organisationer har oftaväl så goda förutsättningar som statliga organ att nå ut med ett lokalt inriktabistånd. Genom att samarbeta med organisationer i mottagarländerna främjasen pluralistisk utveckling. Kombinationen av egen ansträngning och kom-plettering med Sidamedel skapar goda incitament för aktiva enskilda organi-sationer. Modellen är därför viktig att bevara. menar i motion1999/2000:U210 (c) yrkande 7 att Sida och andra myndigheter bör dra nyttaav de enskilda organisationernas erfarenheter, möjligheter och vilja att bidratill biståndets utformning.De enskilda organisationerna, ramorganisationerna, utgör enligt Kristdemo-kraterna en ytterst viktig del av det bilaterala biståndsarbetet. Enligt Krist-demokraterna kan de enskilda organisationernas kunskaper, erfarenheter ochkompetens med fördel användas i planeringen och genomförandet av såvälnationella som internationella biståndsinsatser. anser imotion 1999/2000:U215 (kd) yrkande 4 att samråd med de enskilda organi-sationerna bör ske kontinuerligt i biståndsplaneringen, framför allt i sambandmed landstrategiarbetet.I motion 1999/2000:U215 (kd) yrkande 21 krävs att samarbetet mellan UDoch enskilda organisationer åter får en fast form genom att återupprättaNGO-sekretariatet och utse en NGO-ambassadör.Utskottets övervägandenModeraterna understryker i motion U204 (m) yrkande 12 att en del av pro-blemen med bistånd till korrupta eller misskötta länder kan avhjälpas genomatt kanalisera biståndet till andra parter. En ökad andel av biståndet bör där-för gå till frivilligorganisationer.Utskottet konstaterar att en internationellt sett mycket stor andel av detsvenska biståndet går genom folkrörelser och enskilda organisationer. Dethandlar inte bara om den särskilda delposten, utan också om en stor andel avden humanitära biståndet (f.d. katastrofbiståndet) och en stor andel av med-len som går till stöd för demokrati och mänskliga rättigheter. avdet bilaterala biståndet går till svenska, lokala och internationella enskildaorganisationer.Utskottet menar att de enskilda organisationerna är viktiga både som aktö-rer och som dialogpartner för regeringar och lokala eller regionala myndig-heter. Utvärderingar och studier av de svenska enskilda organisationernasarbete har visat att de största effekterna uppnås då det finns en fungerandedialog mellan myndigheterna och det civila samhället.De enskilda organisationerna kan emellertid inte ersätta staten utan de fun-gerar som ett komplement.Med vad ovan anförts avstyrks motion U204 (m) yrkande 12.I partimotion U206 (fp) yrkande 21 understryks att enskilda människor ochenskilda organisationer utgör själva basen för biståndsviljan. Modellen ärdärför viktig att bevara. föreslår ett ökat anslag till posten enskda organisationer med ytterligare utöver regeringensförslag.Utskottet delar motionärernas syn att de enskilda organisationernas oftamycket konkreta verksamhet stärker det svenska biståndets förankring isamhället. Enskilda organisationer har ofta väl så goda förutsättningar somstatliga organ att nå ut med ett lokalt inriktat bistånd. Genom att samarbetamed organisationer i mottagarländerna främjas en pluralistisk utveckling.Kombinationen av egen ansträngning och komplettering med Sidamedelskapar goda incitament för aktiva enskilda organisationer. Modellen är därförviktig att bevara. Utskottet menar emellertid, vilket framgår av ställningsta-gandet ovan beträffande medelsfördelningen, att den fördelning regeringenföreslagit är rimlig.Med vad ovan anförts avstyrks motion U206 (fp) yrkande 21.Centerpartiet menar i motion U210 (c) yrkande 7 att Sida och andra myndig-heter bör dra nytta av de enskilda organisationernas erfarenheter vad gällerbiståndets utformning. Även enligt kan de enskilda orga-nisationernas kunskaper, erfarenheter och kompetens med fördel användas iplaneringen och genomförandet av såväl nationella som internationella bi-ståndsinsatser. Motionärerna menar i motion U215 (kd) yrkande 4 att samrådmed de enskilda organisationerna bör ske kontinuerligt i biståndsplaneringen,framför allt i samband med landstrategiarbetet.Utskottet har inhämtat att en ny gemensam landstrategihandbok för Si-da/UD är under utarbetande, där metodfrågan om samråd med såväl svenskaenskilda organisationer som representanter för det civila samhället i samar-betsländerna beaktas.Utskottet delar mycket av vad motionärerna framför. Enskilda organisatio-ners förankring i samhället och i den svenska folkbildningstraditionen harhaft och kan även ha stor betydelse för utformningen av svensktutvecklingssamarbete. Motionärernas åsikter ligger i linje med regeringenspolitik.Utskottet konstaterar vidare att inom är kontaktermed enskilda organisationer, såväl i som internationellt, en integre-rad del av den dagliga verksamheten. Dessutom finns en rad samrådsgruppermellan UD och enskilda organisationer:? är ett forum för policydialog mellan regeringen ochenskilda organisationer. Rådet sammankallas .?? Informationsmöten inför utvecklingsrådet äger rum två gånger per årmed medlemmar.?? Enskilda organisationer kallas till orientering/samråd inför möten i för mänskliga rättigheter.?? Rådet för freds- och säkerhetsfrämjande insatser sammankallas 3-4gånger för dialog med UD, där enskilda organisationer och före-trädare för den akademiska världen möts för att diskutera olika policy-frågor. ?Samarbetet med enskilda organisationer är mest utvecklat på området inter-nationellt utvecklingssamarbete, men inom det handelspolitiska området harunder de senaste ett och ett halvt åren ansträngningar gjorts för att öka sam-råd med intresseorganisationer, nu senast inom ramen för förberedelsernainför den nya WTO-rundan.Med vad ovan anförts anses motionerna U210 (c) yrkande 7 och U215 (kd)yrkande 4 besvarade.Vidare krävs i U215 (kd) yrkande 21 att samarbetet mellan UD och enskildaorganisationer åter får en fast form genom att återupprätta NGO-sekretariatetoch utse en NGO-ambassadör.Det ankommer inte på utskottet att föreskriva i vilka former samarbetetmellan UD och enskilda organisationer skall bedrivas. Utskottet har emeller-tid inhämtat att en handläggare för frågor kring enskilda organisationer ochdet civila samhället har tillsatts inom policygruppen i enheten för internatio-nellt utvecklingssamarbete. Med det ovan anförda anser utskottet att det intefinns samma behov som tidigare av en särskild NGO-enhet.Med vad ovan anförts avstyrks motion U215 (kd) yrkande 21.Propositionen (s. 45) - Information, rekrytering och resursbasutvecklingUnder 1998 har Sida satsat på en bred informationskampanj riktad mot all-mänheten med fokus på demokrati och mänskliga rättigheter.Sett har allmänhetens stöd för utvecklingssamarbeteminskat även om de två senaste mätningarna visar ett ökat stöd för bistånd.För att stärka opinionen planerar Sida bl.a. att öka masskommunikationenoch skapa mer debatt, ett arbete som inletts under 1998.Under 1998 har en kraftig ökning av programmet för multilaterala biträ-dande experter () inletts. Rekryteringen inom demokrati- och MR-området har ökat liksom för (MFS)-programmet. Ettutvecklingsarbete har inletts avseende vissa utbytes- och stipendieprogram.Högskoleverket och universiteten kommer att hantera programmen med Sidasom delfinansiär. Rekryteringar av valexperter och observatörer är fortsattprioriterat och förväntas också fortsättningsvis ha hög volym.MotionernaKristdemokraterna anser i partimotionen 1999/2000:U215 (kd) yrkande 3 attdet krävs en bred och omfattande informationskampanj i om bistån-det och dess möjlighet att förändra livsvillkoren till det bättre för de fatti-gaste i världen. önskar avsätta utöverregeringens anslag till information under anslagsposten A 1.2 Bilateraltutvecklingssamarbete. Av dessa medel bör även en betydande del användasför information om barnens situation i vårt närområde i Öst- och Centraleu-ropa.Utskottets övervägandenKristdemokraterna hävdar i motion U215 (kd) yrkande 3 att det krävs enbred och omfattande informationskampanj i om biståndet.Utskottet konstaterar att målet för informationsverksamheten är att ökastödet hos allmänheten för långsiktigt utvecklingssamarbete, öka kunskapenom och intresset för utvecklingsfrågor samt att främja debatt om dessa frå-gor. Sidas informationsstrategi är att:- skapa bättre effekt av de samlade medel som kanaliseras till utvecklingsin-formation,- förmå utvecklingssamarbetets genomförare att aktivera sitt eget informa-tionsarbete,- utveckla Sidas egen informationsverksamhet.Utskottet har inhämtat att planer finns på Sida att på ett effektivt och koordinerat sätt involvera olika aktörer (enskilda organisationer, skolor, näringslivfackföreningsrörelsen och andra delar av det civila samhället) till ett samlatinformationsarbete för att öka genomslagskraften i detsamma.Sida kommer under nyåret att genomföra en stor informationssatsning påtemat miljö för hållbar utveckling. Dessutom finns tankar att lyfta fram fat-tigdomsfrågor, jämställdhet och barnfrågor på ett tydligare sätt inom ramenför övrig informationsverksamhet.Med vad ovan anförts avstyrks motion U215 (kd) yrkande 3.Samarbete med länder och regionerPropositionen (avsnitt 3.6 s. 46-54)AfrikaDe mörka inslagen i Afrikabilden bör inte skymma de framsteg som görs.Demokratiska val äger rum, t.ex. har den långvariga militärregimen i Nige-ria, folkrikaste land med stor regional betydelse, ersatts av civiltstyre. I många länder har det civila samhället stärkts, vilket gjort det möjliför olika samhällsgrupper att uttrycka sina åsikter och intressen klarare. Enomläggning av den ekonomiska politiken mot ökad marknadsorientering harlett till att en tidigare nedåtgående trend vänts . För att denutbredda fattigdomen skall kunna minskas krävs emellertid en betydligthögre tillväxttakt än vad som är fallet, parad med större be-slutsamhet att möta de fattigaste gruppernas behov.Utvecklingen i ställer stora krav på den konfliktförebyggande ochkonfliktlösande kapaciteten i regionen. stöder därför regionala ochsubregionala strävanden för en lösning av konflikterna som viverkar för en tydlig anknytning till FN och betonar världsorganisationensansvar. Det svenska utvecklingssamarbetet är fattigdomsinriktat och långsik-tig vilket ger en grundval för dialog inte minst med samarbetsländer i kriseller krig. Biståndet bör upprätthållas så länge omständigheterna inte omin-tetgör ett rimligt resultat. Biståndet kan också i sig vara ett verksamt instrument för att främja en fredlig utveckling.Det svenska utvecklingssamarbetet skall även i fortsättningen inriktas påatt stödja ekonomiska reformprocesser och bidra till att minska fattigdomen.Fortsatt stöd till en demokratisk samhällsutveckling och främjandet avmänskliga rättigheter spelar en central roll. Svenskt stöd går i ökad utsträck-ning till konfliktförebyggande åtgärder, konfliktlösning och återuppbygg-nad.Alla dessa aspekter är väsentliga inslag i den skrivelse om en förnyad Af-rikapolitik som regeringen överlämnade till (skr.1997/98:122). Genomförandet av den förnyade Afrikapolitiken sker i storutsträckning inom ramen för arbetet med att utarbeta landstrategier för stödettill de afrikanska samarbetsländerna, i vilket också det civila samhället spelaen betydelsefull roll.Det bredare och mer långsiktiga samarbetet mellan och Afrikakommer att främjas genom närmare kontakter med näringslivet, med enskil-da organisationer och med andra institutioner i . Satsningen på Sydaf-rika är ett praktiskt exempel på detta. Ett treårigt samarbetsavtal med Sydaf-rika undertecknades . Stödet syftar framför allt till att med-verka till stärkandet av det nya och dess demokratiska institutionersamt till att bredda samarbetet mellan och Sydafrika.Regeringen har antagit riktlinjer för ett ökat samarbete medVästafrika. Ett led i strävan att öka detta samarbete är öppnandet av en am-bassad i i . Ett planeringsarbete för biståndsinsatser iregionen har påbörjats. Dessa insatser i kan finansieras genommedel som avsatts för regionala insatser.Sveriges utvecklingssamarbete med och har fortsatt trotskonflikten länderna emellan. Det svenska biståndet till de båda länderna ärlångsiktigt och fattigdomsinriktat. Konflikten har emellertid medfört attutbetalningstakten har minskat och att genomförandet av vissa projekt harförsenats. Särskilt för är reservationerna mycket stora.Beredskap bör finnas för ökat stöd till främst MR- och demokratiinsatser iKenya i enlighet med den landstrategi som antagits. Den politiska och eko-nomiska utvecklingen i är fortsatt positiv och en ökad medels-tilldelning för utvecklingssamarbetet är motiverad. På grund av kriget ochekonomisk instabilitet har inget nytt samarbetsavtal ingåtts med . Denhumanitära situationen försämras kontinuerligt och landet är på gränsen humanitär katastrof. Det svenska biståndet såväl inom som utom landra-men har koncentrerats till insatser av humanitär karaktär.Den demokratiska utvecklingen i har stagnerat vil-ket påverkat utformningen och inriktningen av det svenska utvecklings-samarbetet. har präglats av politisk och ekono-misk instabilitet. pågår en översyn av det svenska utvecklings-samarbetet med . Ett särskilt rättighetsperspektiv kommer attanläggas och en ny landstrategi skall börja gälla från och med år 2000.Även om en avmattning skett är ett av deländer i som haft den mest positiva ekonomiska utvecklingen. Även iTanzania är den ekonomiska utvecklingen god och partnerskapsförhållandetär väl utvecklat.MotionernaI kommittémotion 1999/2000:U204 (m) konstateras att situationen i de afri-kanska länderna söder om i stor utsträckning präglas av krig, fattig-dom och svält. I yrkande 1 krävs att det övergripande målet för biståndet tillAfrika är att främja en snabb utrotning av fattigdomen. I yrkande 2 anförs attde centrala målsättningarna för samarbete med biståndsländerna iAfrika måste vila på respekt för rättsstaten, mänskliga rättigheter, demokratioch marknadsekonomi. Vidare understryks i yrkande 5 att det är ländernasjälva som i allt väsentligt måste skapa sin egen utveckling. Motionärernamenar att biståndssamarbetet med de afrikanska länderna skall utformas såatt det blir kortvarigt och resultatinriktat. Vidare konstateras att ett förstaför att skapa förutsättningar för välstånd i måste vara att få stopp påkrigen, och motionärerna anser att bistånd inte skall ges till länder som föranfallskrig (yrkande 9).Centerpartiet anser i motion 1999/2000:U210 (c) yrkande 18 att Sverigeslångvariga utvecklingssamarbete med inte varit särskilt ef-fektivt men att det är olyckligt att dra ner biståndsramen så kraftigt somregeringen nu föreslår. Motionärerna menar att det också är olyckligt attSverige beslutat att lägga ner ambassaden i och anser attSverige under en övergångstid även fortsättningsvis bör ha diplomatisk när-varo i Guinea-Bissau.Utskottets övervägandenAfrikaI partimotion U204 (m) yrkande 1 anser att biståndet till Afrikabör främja en uthållig och snabb tillväxt med utrotning av fattigdomen somövergripande mål och i yrkande 2 att biståndssamarbetet i måste vilapå respekt för rättsstaten, mänskliga rättigheter, demokrati och marknads-ekonomi. Vidare konstateras i yrkande 9 att en förutsättning för att skapavälstånd i är att få stopp på de krig som pågår där. Svenskt bistånd bördärför inte ges till länder som bedriver anfallskrig. Motionärerna menarvidare i yrkande 5 att det i första hand är länderna själva som avgör sin egenutveckling.Utskottet konstaterar att flera av de synpunkter som motionärerna för framligger i linje med den politik som bedriver i biståndssamarbetet iAfrika och som regeringen redovisar i budgetpropositionen. harflera gånger behandlat riktlinjerna för biståndspolitik, bl.a. i bet.1997/98:UU14 En förnyad svensk Afrikapolitik inför 2000-talet. Att höja defattiga folkens levnadsnivå är det övergripande målet för hela det svenskabiståndet. Det är därför naturligt att fattigdomsbekämpning har den högstaprioriteten i , där fattigdomen är särskilt svår. Utskottet lägger likasåstor vikt vid stöd av uppbyggnaden av rättsstaten och respekt för de mänskli-ga rättigheterna i , vilket väl avspeglas i gällande riktlinjer för detsvenska samarbetet och i de löpande redovisningar av biståndets inriktningsom regeringen lämnat . Sida och UD har skärptkontrollen av hur de länder samarbetar med lever upp till sina åta-ganden vad gäller de mänskliga rättigheterna. Även om det svenska biståndetär långsiktigt till sin karaktär så kan biståndet komma att omprövas ocheventuellt avslutas om ett speciellt land inte lever upp till sina internationeåtaganden vad gäller de mänskliga rättigheterna.Utskottet har tidigare konstaterat att regeringen redogjort för sin syn påfattigdomsbekämpning i svenskt utvecklingssamarbete i skrivelsen De fatti-gas rätt - vårt gemensamma ansvar (skr. 1996/97:169). I denna skrivelsebetonas bl.a. den centrala roll som konfliktförebyggande åtgärder spelar.Särskilt svåra kränkningar av de mänskliga rättigheterna har begåtts ochbegås fortfarande i samband med de krig som drabbat så många länder iAfrika. Fred är i de krigsdrabbade länderna den viktigaste förutsättningen föratt få till stånd en hållbar utveckling och för att upprätta demokrati. Svenskbiståndspolitik och agerande i EU ger högsta prioritet till att där såär möjligt bidra till fred och försoning. kan inte överge demänniskor som drabbas av diktatur, våld och förtryck. I många fall är detmotiverat att stödja demokratiska krafter i länder vars regeringar inte strävarefter demokratisering. Det kan likaså finnas stora behov av bistånd i ländervars befolkningar drabbats av krig. Att bedöma om biståndet till ett visst landbör avbrytas är, enligt utskottets mening, en mångfasetterad och komplexfråga som måste avgöras från fall till fall.Både när det gäller att uppnå fred och en ekonomisk utveckling som mins-kar fattigdomen kan biståndet aldrig ersätta ländernas egna ansträngningar.Denna syn på mottagarländernas roll och ansvar avspeglas i partnerskapsbe-greppet som präglar hela det svenska biståndssamarbetet.