bet · GM01BoU4 · 1999-02-18 00:00:00 — Ett tillkännagivande till regeringen ienlighet med förslaget i partimotion 1998/99:T803(v) yrkande 12 kan enligt utskottets mening motbakgrund härav inte anses erforderligt.Länstillhörigheten för kommunNågon direkt reglering av rikets indelning i länfinns inte. Länsindelningen framgår däremotindirekt av det tillkännagivande (1998:1349) omlänens indelning i kommuner som regeringen utfärdat.Av tillkännagivandet framgår bl.a. att en av dekommuner som ingår i är Hebykommun. I har frågan om att kommunen i ställetskall utgöra en del av län väckts. Medanledning härav beslutade kommunfullmäktige i Hebyatt i samband med val genomföra enfolkomröstning i frågan. Vid folkomröstningenröstade för byte av länstillhörighet tillUppsala län, medan röstade för att kommunenäven fortsättningsvis skulle tillhöra Västmanlandslän.Med anledning av resultatet av folkomröstningen harHeby kommun tillställt regeringen en begäran omändrad länstillhörighet. Ärendet har överlämnatstill Kammarkollegiet för utredning. Beslut i frågankommer att fattas av regeringen när resultatet avKammarkollegiets utredning föreligger.Med hänvisning till resultatet av folkomröstningenföreslås i motion 1998/99:Bo302 (m, c, fp) attriksdagen genom ett tillkännagivande skall uppmanaregeringen att skyndsamt bifalla kommunsframställan om att få tillhöra län.Vid sin behandling av ett motionsförslag underföregående , ett förslag som avsåglänstillhörigheten för , uttryckteutskottet uppfattningen att det fanns grundadanledning att förutsätta att regeringen vid sinprövning av frågan skulle komma att ta tillbörlighänsyn till den lokala opinionen som den kom tilluttryck vid den då ännu ej genomfördafolkomröstningen. Frågan om länstillhörighet utredsnu av Kammarkollegiet. Som framgår ovan är avsiktenatt regeringen därefter skall fatta beslut iärendet. Utskottet har inte heller nu grund förnågon annan uppfattning än att regeringen vid denförestående prövningen kommer att ta tillbörlighänsyn till resultatet av folkomröstningen hösten1998. Mot bakgrund härav är utskottet inte nu berettatt göra det av motionärerna begärdatillkännagivandet. Den nu pågående beredningen avärendet bör avvaktas. Motion 1998/99: Bo302 (m, c,fp) avstyrks av utskottet. beträffande en strukturplan för Skåneatt avslår motion 1998/99:Bo522,2. beträffande handelsändamålet idetaljplanatt avslår motionerna 1998/99:Bo209 yrkande 10,1998/99: Bo502, 1998/99:Bo508 och 1998/99:N333yrkande 5,res. 1 (m, kd, fp)3. beträffande stormarknadsetableringaratt avslår motionerna 1998/99:Bo515 och1998/99:N291,res. 2 (m, fp) - motiv.res. 3 (mp)4. beträffande beslut med regionalakonsekvenseratt avslår motion 1998/99:Bo511,res. 4 (v)5. beträffande kommunala servicezoneratt avslår motion 1998/99:Bo503,6. beträffande koloniträdgårdaratt avslår motionerna 1998/99:Bo228 och1998/99:MJ239 yrkande 2,7. beträffande barns och ungdomarsintressen vid planeringenatt avslår motion 1998/99:Bo208 yrkande 11,res. 5 (v, kd, mp, c, fp)8. beträffande obligatoriskaboendeplaneringsprogramatt avslår motion 1998/99:Bo208 yrkande 6,res. 6 (v)9. beträffande hushållningen med vattenatt avslår motion 1998/99:MJ520 yrkande 1,res. 7 (kd, c)10. beträffande byggnaders kulturella ocharkitektoniska värdenatt avslår motion 1998/99:Bo237 yrkande 4,res. 8 (kd, fp)11. beträffande skyddet av kulturbyggnaderoch kulturmiljöeratt avslår motion 1998/99:Bo512,12. beträffande riktlinjer för framtidensstadsbyggandeatt avslår motion 1998/99:Bo507 yrkandena 2, 3, 5,9, 11, 12 och 15,res. 9 (kd, c)13. beträffande byggande och boende iskärgårdenatt avslår motion 1998/99:MJ406 yrkande 3,res. 10 (m, kd, c, fp)14. beträffande information och samrådinför markarbetenatt avslår motionerna 1998/99:N326 yrkande 36 och1998/99:N332 yrkande 12,res. 11 (m, kd, fp)15. beträffande kvalitetsansvarigatt avslår motion 1998/99:Bo509 yrkande 2,res. 12 (v)16. beträffande ordningen förkvalitetsbestämningenatt avslår motion 1998/99:Bo509 yrkande 3,res. 13 (v)17. beträffande en miljöanpassning avtrafiksystemenatt avslår motion 1998/99:Bo523,res. 14 (v, mp)18. beträffande byggsektorns IT-utvecklingatt avslår motion 1998/99:T803 yrkande 12,res. 15 (v, kd, c, fp)19. beträffande länstillhörigheten förHeby kommunatt avslår motion 1998/99:Bo302.res. 16 (m, kd, c, fp)den 18 februari 1999På bostadsutskottets vägnarLennart NilssonI beslutet har deltagit: LennartNilsson (s), (),(), (), (), StenAndersson (m), (),(), (), (), StenLundström (v), (), (), (), YvonneÅngström (fp), ()och (). Handelsändamålet i detaljplan (mom. 2)(), (), IngaBerggren (m), (), YvonneÅngström (fp), () och AnnaLilliehöök (m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6börjar med "Det huvudsakliga" och slutar med"yrkande 5" bort ha följande lydelse:Den möjlighet till reglering av handelsändamålet idetaljplan som den nuvarande regeringen på nytt harinfört är bara ett av många exempel på enregleringsiver som gagnar de styrande på bekostnadav den vanlige medborgaren. Som anförs i motionernaleder den nuvarande regleringen av handels-ändamåleti detaljplan till försämrad konkurrens och därmedtill högre priser för konsumenten. Det var också avbl.a. detta skäl som den förra fyrpartiregeringentog bort den reglering som återinförts.De argument för en reglering som förts gällerframför allt att den skulle kunna bidra till bättretillgänglighet till dagligvaror m.m. Det är ettenligt utskottets mening alltför enkelt sätt attbeskriva regleringens effekter. Visserligen hardetaljhandeln i ökad utsträckning flyttat ut tilltätorternas ytterområden, men skälen till detta ärbostadsbyggandets lokalisering, kraven påframkomlighet, mark- och fastighetspriserna samttillgången till parkerings-ytor m.m. Det har dockinte kunnat påvisas att denna handelnsstrukturrationalisering på något påtagligt sättskulle ha försämrat hushållens tillgänglighet tilldagligvaror.Det nu anförda talar enligt utskottets mening föratt möjligheterna att i detaljplan styrahandelsändamålet bör tas bort. Genom en sådan åtgärdskulle konsumenternas ställning stärkas och därmedockså förutsättningar skapas för lägre priser idetaljhandeln. Enligt utskottets mening börkonkurrensen i handeln underlättas i stället för attbegränsas. Vad utskottet nu med anslutning tillförslagen i motionerna 1998/99:Bo209 (m) yrkande 10,1998/99:Bo502 (m), 1998/99:Bo508 (m) samt1998/99:N333 (fp) yrkande 5 anfört om att ta bortmöjligheterna att i detaljplan styrahandelsändamålet bör som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande handelsändamålet i detaljplanatt med anledning av motionerna 1998/99:Bo209yrkande 10, 1998/99:Bo502, 1998/99:Bo508 samt1998/99:N333 yrkande 5 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,2. Stormarknadsetableringar (mom. 3,motiveringen)(), (), YvonneÅngström (fp), () och AnnaLilliehöök (m) anser att den del av utskottetsyttrande som på s. 7 börjar med "När det" och slutarmed "avstyrks sålunda" bort ha följande lydelse:De invändningar som kan riktas mot att det idetaljplan skall vara möjligt att reglerahandelsändamålet gäller naturligtvis också den änmer långtgående reglering som förslagen i de bådamp-motionerna syftar till. Den politiskt betingadestyrning av detaljhandeln som förekommer i mångakommuner bidrar redan den till att försämrakonkurrensen inom detaljhandeln. Ett så omfattandeingrepp som ett genomförande av motionärernasförslag innebär skulle helt sätta konkurrensen urspel. Den mest påtagliga effekten av detta blirnaturligtvis ökade priser och därmed högre kostnaderför alla konsumenter. Utskottet är inte berett attmedverka till en sådan utveckling. Motionerna1998/99:Bo515 (mp) samt 1998/99:N291 (mp) avstyrkssålunda. Som utskottet ovan anfört bör konkurrenseni handeln underlättas i stället för att begränsas.3. Stormarknadsetableringar (mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7börjar med "När det" och slutar med "avstyrkssålunda" bort ha följande lydelse:De negativa konsekvenserna av dagens externastormarknader är väl kända. Genom att stormarknaderoch köpcentrum lokaliseras till tätorternasytterområden ökar biltrafiken och därmedbelastningen på miljön. Den som tidigare kunna gåeller cykla till sin affär tvingas nu ta bilen föratt kunna handla. Det är naturligtvis en urmiljösynpunkt mycket olycklig utveckling. Ofta ärdet också en medveten strävan att hitta enlokalisering som underlättar för den som åker bil.Det är inte sällan så att placeringen inte barastyrs av behoven och förutsättningarna i den egnakommunen utan att den också påverkas av möjlighetenatt attrahera de boende i andra kommuner.En annan mycket påtaglig effekt av att alltflerexterna köpcentrum växer upp är att de ursprungligastadskärnorna utarmas. Det finns därför en uppenbarrisk för att mer och mer kommer att visa uppen amerikansk stadsbild, dvs. en stad utan någottydligt centrum där bilen är en livsnödvändighet.Det är en utveckling som enligt utskottets meningmåste brytas.Den hittillsvarande utvecklingen när det gällerstormarknadsetableringar är enligt utskottets meningså oroande att åtgärder nu måste vidtas. I enlighetmed förslaget i motion 1998/99:Bo515 (mp) bör därförstaten genom länsstyrelserna ges en mera aktiv rollvid planeringen av externa köpcentrum. att det bör ankomma på länsstyrelserna attberäkna miljöeffekterna och samordna planeringen avnya köpcentrum. Avsikten med denna samordning skallbl.a. vara att ge nytillkommande köpcentrum en urlokal och regional synpunkt så bra lokalisering sommöjligt och att verka för att alternativ till nyaexterna köpcentrum arbetas fram. För att meravaraktigt lösa problemen bör dessutom en utredningtillsättas med uppgift att övervägaförutsättningarna för ett förbud mot nyetablering avexterna köpcentrum.Vad utskottet nu med anledning av motionerna1998/99:Bo515 (mp) samt 1998/99:N291 (mp) anfört omstormarknadsetableringar bör som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande stormarknadsetableringaratt med anledning av motionerna 1998/99:Bo515 samt1998/99:N291 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,4. Beslut med regionala konsekvenser(mom. 4)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7börjar med "Som framhålls" och slutar med "Motionenavstyrks" bort ha följande lydelse:De problem som uppkommer vid lokalisering avköpcentrum, särskilt externa eller halvexterna, ärväl kända. I spåren följer bl.a. utarmadestadskärnor, minskad attraktionskraft på orten, ökatbuller, ökade luftföroreningar och försämrad serviceför dem som inte har tillgång till egen bil. Bakomdenna utveckling ligger sex huvudsakliga faktorer.De är i korthet följande:- Det är svårt att förutse utvecklingen och behoveni handeln och överblicka effekterna avetableringarna.-- Beslut styrs ofta av förhoppningar på allmäntpositiva effekter som fler arbetstillfällen m.m. istället för av konsekvensutredningar.-- Etableringar av köpcentrum behandlas ofta somenfrågeprojekt utan att hänsyn tas tillallmänintresset.-- Rädsla för att hämma konkurrensen leder till attetableringar släpps fram trots att nyetableringarnakan ge konkurrensfördelar gentemot andra.-- Det kommunala planmonopolet används som argument isig för att fatta dåliga eller otillräckligtanalyserade planbeslut.-- Länsstyrelserna intar en alltför passiv roll somsamordnare av mellankommunala, regionala ochnationella intressen.-Som framgår av den kortfattade redovisningen ovanhar dagens problem till stor del sin uppkomst i hurplanarbetet organiseras och genomförs. Som framhållsi motion 1998/99:Bo511 (v) finns det därföranledning att se över hur planarbetet bör bedrivas iframtiden i de fall en plan får mellankommunala ochregionala konsekvenser - detta utan attinskränkningar görs i det kommunala planmonopolet.Den nu förordade översynen bör bl.a. avseförutsättningarna för att ställa formella krav påbeslutsunderlaget inför planbeslut som fårmellankommunala och regionala konsekvenser samtförutsättningarna för att ställa krav på attplanläggningsbeslut, oavsett vad som får ingripanderegionala effekter, skall belysas i översiktsplanföre detaljplanläggning.Vad utskottet nu med anslutning till motion1998/99:Bo511 (v) anfört bör som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande beslut med regionalakonsekvenseratt med anledning av motion 1998/99:Bo511 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,5. Barns och ungdomars intressen vidplaneringen (mom. 7)(), (), (), (), (), () och YvonneÅngström (fp) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9börjar med "Förslaget i" och på s. 10 slutar med"yrkande 11" bort ha följande lydelse:Trots att frågan om barns säkerhet i det befintligabostadsbeståndet har uppmärksammats från en rad hållhar ännu inga konkreta åtgärder vidtagits för attkomma till rätta med problemen. Från bl.a.Barnombudsmannen har det sålunda föreslagits att desäkerhetskrav som utformats, särskilt med tanke påbarnen, i de byggregler som gäller vid ny- ochombyggnader skall göras tillämpliga också på debyggnader för vilka inga eller sämre krav har gällt.Det gäller i princip för hus som byggts före år1973, bl.a. de som finns i miljonprogramsområdena.Utskottet tror inte att informationsinsatser, hurväl de än genomförs, får till följd att särskiltmånga fastighetsägare kommer att göra sina husbarnsäkra. Det fordras enligt utskottets meningdärför lagstiftning som ålägger fastighetsägaren attgenomföra åtgärderna. Det är möjligt att de ökadekraven kommer att medföra kostnader av inte ringaomfattning. Några säkra beräkningar finns emellertidinte. Mot denna bakgrund bör det utredas vilkakostnaderna är för olika typer av åtgärder. Medutgångspunkt däri bör ett förslag tillregelförändringar arbetas fram. Arbetet bör skeskyndsamt.Till skillnad från är inte särskiltframstående när det gäller att ta till vara barnsoch ungdomars intressen i den kommunala planeringen.Det innebär att viktiga frågor som hur dessagruppers miljö påverkas av åtgärder som förtätningav bebyggelse, minskade resurser för anläggning,underhåll och skötsel av friytor och grönområdenriskerar att inte beaktas i tillräcklig omfattning iden kommunala planeringen. Åtgärder behöver enligtutskottets mening därför vidtas för att också barnsoch ungdomars intressen skall tas till vara iarbetet med översiktsplaner och detaljplaner. Det ärnaturligtvis så att barn och ungdomar själva är desom har bäst kunskap om sin egen miljö. Enligtbarnkonventionen har barn rätt till inflytande. Deär goda observatörer, miljöorienterade och medvetnaom omgivningen. De behöver tränas i demokrati ochmedborgarskap.I har man kommit långt på det här området. Derikspolitiska riktlinjerna säger att kommunernaskall lägga upp planeringsarbetet så att barnens ochungdomarnas synpunkter kommer fram och så att desjälva får chansen att delta. En följd av detta äratt staten ålagt kommunerna att utse en särskildtjänsteman som skall tillvarata barnens intressen ivår motsvarighet till byggnadsnämnden.Enligt utskottets mening bör PBL ses över i avsiktatt stärka de ungas intressen i den fysiskaplaneringen. Därvid bör övervägas den i Norgetillämpade ordningen. Utskottets ställningstagande idenna del med anledning av förslaget i motion1998/99:Bo208 (v) yrkande 11 bör som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande barns och ungdomars intressenvid planeringenatt med anledning av motion 1998/99:Bo208 yrkande 11som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,6. Obligatoriska boendeplaneringsprogram(mom. 8)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "Frågan om" och slutar med "6 avstyrks"bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning om viktenav att kommunerna upprättar särskildaboendeplaneringsprogram. Syftet medboendeplaneringsprogrammen bör vara att ge en bredoch samlad bild av bostads- och boendesituationen ikommunen som underlag för kommande beslut påområdet. I boendeplaneringsprogrammen bör därföringå en beskrivning av tillståndet i den byggdamiljön och hur man vill ändra förhållanden som rörden fysiska miljön, trafikfrågor,segregationsproblem, utvecklingen mot det ekologiskthållbara boendet och de estetiska värdenasbetydelse. Det bör därför vara obligatoriska förkommunerna att upprätta boendeplaneringsprogram meddenna inriktning.För att boendeplaneringsprogrammen skall få endemokratisk förankring och därmed också slå igenom idet kommunala agerandet bör de upprättas i sambandmed den kommunala översiktsplaneringen. Ordningenför att fastställa programmen bör också den motsvaravad som gäller för den kommunalaöversiktsplaneringen. Det innebär bl.a. attboendeplaneringsprogrammen skall komma till genomett brett samrådsförfarande och att de slutligtskall fastställas av kommunfullmäktige.Vad utskottet nu med anslutning till förslaget imotion 1998/99:Bo208 (v) yrkande 6 förordat omobligatoriska kommunala boendeplaneringsprogram börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 8 bort haföljande lydelse:8. beträffande obligatoriskaboendeplaneringsprogramatt med anledning av motion 1998/99:Bo208 yrkande 6som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,7. Hushållningen med vatten (mom. 9)(), () ochRigmor () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 11börjar med "Bestämmelser till" och slutar med"Motionen avstyrks" bort ha följande lydelse:Trots den totalt sett goda tillgången på vatten iSverige hotas var tredje kommun av vattenbrist. Detär naturligvis inte godtagbart. Bakom den hotandevattenbristen i dessa kommuner ligger bl.a.försummelser i planeringen för den framtidavattenförsörjningen. Av den första generationenöversiktsplaner var sålunda många planerbristfälliga i detta avseende. Som anförs i motion1998/99:MJ520 (kd) finns det mot bakgrund häravanledning att nu överväga åtgärder för att iplanhänseende trygga den framtidavattenförsörjningen.Det är enligt utskottets mening nödvändigt att detgörs en heltäckande kartläggning som på ett tydligtsätt redovisar kommunernas nuvarande och framtidabehov när det gäller vattenförsörjningen. Det finnsflera konflikter mellan pågående markanvändning ochframtida behov av uthållig vattenförsörjning. Blandhoten finns sjunkande grundvattennivåer och riskenför föroreningar från deponier, vägar samt ,grus- och sandtäkter. Det är angeläget att få tillstånd en samplanering mellan kommunerna och fråncentralt håll erbjuda stöd till kommunerna i derasplanering.Vattenförsörjningen måste tydligt utpekas ikommunernas översiktsplaner och dessutom följasav kommunala handlingsprogram. Skyddsföreskrifterbör meddelas och vissa näringar bör underkastasrestriktioner till skydd för vattnet.Detaljplaneläggning och områdesbestämmelser börjuridiskt säkra vattenförsörjningsresurserna.Därutöver bör särskilt viktiga mark- ochvattenområden, lämpliga för vattenförsörjning avstörre omfattning, utpekas som riksintressantaenligt miljöbalken.Vad utskottet nu med anslutning till motion1998/99:MJ520 (kd) yrkande 1 anfört omvattenförsörjningen bör som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 9 bort haföljande lydelse:9. beträffande hushållningen med vattenatt med anledning av motion 1998/99:MJ520 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,8. Byggnaders kulturella och arkitektoniskavärden (mom. 10)(), () ochYvonne () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 12börjar med "Som framgår" och slutar med "4 avstyrks"bort ha följande lydelse:Ombyggnad och förtätningsverksamhet berör oftamiljöer som många vill bevara. Det är därför viktigtatt åtgärder i sådana miljöer sker på ett sätt sominte äventyrar deras kulturhistoriska och estetiskavärden. Målet bör sålunda vara att för kommandegenerationer bevara såväl värdefulla kulturmiljöersom enskilda byggnader som utgör prov på olikatiders arkitektur. Arkitekturen är ett av mångauttryck för skiftande tiders livsstil ochlevnadsförhållanden. Den utgör en viktig del i vårtkulturarv som är väl värd att bevara. Åtgärder bördärför vidtas för att yttterligare stärka skyddetför byggnader och miljöer som återspeglar olikatidsepokers arkitektur.Den vikt som bör tillmätas arkitekturen motiverarenligt utskottets mening att insatser görs för atttrygga att också dagens byggnader och anläggningarges en god estetisk utformning. Det är sedan längeväl känt att för ögat och sinnet tilltalande miljöerstimulerar och attraherar människor på ett positivtsätt. Av en god arkitektur och en konstnärligutsmyckning av hög kvalitet följer inte bara ettökat välbefinnande för dem som vistas i sådanamiljöer utan också minskad förstörelse, klotter ochannan vandalisering. Åtgärder för att åstadkomma ettbyggande med denna inriktning bör därför vidtas.Riksdagen beslutade om etthandlingsprogram för arkitektur, formgivning ochdesign. Även om detta program är ett steg i rättriktning är det inte tillräckligt. Överväganden föratt ytterligare förstärka de kulturhistoriska ochestetiska aspekterna vid bevarande och byggande bördärför komma till stånd.Vad utskottet nu med anslutning till motion1998/99:Bo237 (kd) yrkande 4 anfört om byggnaderskulturella och arkitektoniska värden bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 10 bort haföljande lydelse:10. beträffande byggnaders kulturella ocharkitektoniska värdenatt med anledning av motion 1998/99:Bo237 yrkande 4som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,9. Riktlinjer för framtidens stadsbyggande(mom. 12)(), () ochRigmor () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 14börjar med "Utskottet kan" och slutar med "reelltsyfte" bort ha följande lydelse:Städer och tätorter är en tillgång för Sverige.Stora städer står inte i motsättning till en levandelandsbygd. Däremot har obalanser uppstått som ärnegativa både för miljö och människa. En följd avdetta är att många av våra städer inte kanerbjuda de goda livsbetingelser som de borde. Ettsätt att komma till rätta med detta är att förbättraplanering och byggande i våra städer så att ocksådessa utifrån sina förutsättningar kan ge en godlivskvalitet. För att nå detta mål måste nyariktlinjer sättas upp för framtidens stadsbyggande.Dessa riktlinjer, som skall tillämpas såväl vidåtgärder i den befintliga miljön som vid nybyggandeoch eventuell nyexploatering, är bl.a. följande:· planeringen skall utgå från både mäns ochkvinnors behov av en bra boendemiljö,·· byggandet skall vara anpassat och tillgängligtför funktionshindrade,·· allt framtida byggande skall inriktas påkretsloppsanpassning,·· strävan skall vara att befintliga byggnadersuccessivt kretsloppsanpassas,·· en blandning av bostäder, arbetplatser ochservice skall eftersträvas,·· byggande skall i första hand ske på redanexploaterad mark, som parker och andragrönområden bevaras,·· hänsyn skall tas till befintlig arkitektur,·· bebyggelse skall ske med hänsyn till den lokalamiljön och till landskapet.·För att de nu förordade riktlinjerna skall fågenomslag i stadsbyggandet bör konkreta åtgärdervidtas på en rad områden. I enlighet med förslaget imotion 1998/99:B507 (c) bör därför följandeinsatser genomföras:- stimulans av experimentbyggande och avsjälvbyggeri,-- stimulans av kommunala kvalitetsprogram för godarkitektur,-- förbättrat skydd av vattentäkter m.m. samtombyggnad av va-näten,-- skydd för biologisk mångfald i städerna,-- stärkt skydd för strandnära mark i tätorterna samt-- införande av en ny planeringsstrategi med ett"nerifrån och upp-perspektiv".-Genom att tillämpa de ovan förordade riktlinjernaoch genom att göra de insatser som utskottet nuförordat skapas förutsättningar för att ge också deboende i våra städer en bättre livskvalitet.