bet · GM01SfU8 · 1999-05-04 00:00:00 — Kommittén skall också redovisa eventuelltbehov av ekonomiskt stöd under det inledande skedet.Kommittén bör även se över och redovisa förslag tillformer för utveckling avseende forskning ochutveckling.Regeringen avser vidare att ge RFV i uppdrag attansvara för avvecklingen av de nuvarande bolagen. Idetta ingår också att avveckla fastighetsinnehavetoch ansvara för genomförandet av eventuellpersonalavveckling. RFV bör arbeta för attsjukvårdshuvudmännen får del av den kompetens somfinns hos den personal som kan komma att bliövertalig vid de nuvarande sjukhusen. De engångsvisamerkostnader avvecklingsarbetet medför skallredovisas.Vidare föreslår regeringen att om det krävs så skallen del av behållningen i folkpensioneringsfonden fåanvändas för att täcka kostnader i samband medbildandet av de försäkringsmedicinska centren.Folkpensioneringsfonden bildades i samband med 1913års lag om allmän pensionsförsäkring och skulleupphöra i och med budgetreform. Fondenfinns emellertid kvar och av tillgångarna är en delplacerade i RFV:s sjukhus i och ochresterande i obligationer. Fonden uppgick år 1997till ca 60 miljoner kronor.Regeringen har, efter godkännande av ,avvecklat de av RFV förvaltade fonder som inte fylltnågot praktiskt syfte (prop. 1997/98:41, bet.1997/98:SfU8, rskr. 1997/98:153). RFV:s roll somförvaltare av fonder har upphört och Kammarkollegiethar tagit över denna uppgift fr.o.m. den 1 januari1999. Folkpensioneringsfonden har emellertidkvarstått i avvaktan på ett ställningstagandeangående förslag.Regeringen anser att om bolagen avvecklas ochfastighetsbeståndet övergår till annan ägare fyllerfonden inte längre något syfte och bör därföravvecklas, i enlighet med tidigaregodkännande.MotionernaI motion Sf5 yrkande 1 av ochChristina () begärs ett tillkännagivandeom att personalens kompetens vad gäller denmedicinska rehabiliteringen vid RFV:s sjukhus måstetas till vara och utvecklas, när denna förs övertill allmänna hälso- och sjukvården.Anders Ygeman och () begär imotion Sf7 ett tillkännagivande om behovet av ensamlad kompetens för behandling av gravtöverviktiga. Motionärerna anser att det saknastillfredsställande redogörelser för hur kompetensenvid RFV:s sjukhus skall komma den allmänna hälso-och sjukvården till del. Motionärerna anser ocksåatt konsekvenserna riskerar att bli allvarliga vadgäller behandlingsinsatser för gravt överviktiga.Utskottets bedömningEnligt utskottets mening är det lämpligt attregeringen bemyndigas att, i enlighet med deriktlinjer som föreslås i propositionen, genomföraomstruktureringen och utvecklingen av verksamhetenmed försäkringsmedicinska utredningar ochutredningar om arbetslivsinriktad rehabilitering.Verksamhetsansvaret bör lämpligen flyttas över försäkringskassa den 1 januari 2000.I propositionen föreslås att RFV skall ansvara förgenomförandet av en eventuell personalavveckling isamband med att den medicinska rehabiliteringen försöver till den allmänna hälso- och sjukvården. Ipropositionen påtalas också vikten av attpersonalens kompetens kommer den allmänna sjukvårdentill del.Utskottet anser, i likhet med vad som anförts imotionerna Sf5 och Sf7, att det är mycket viktigtatt RFV i detta sammanhang arbetar för att densamlade kompetens som finns hos personalen vid RFV:ssjukhus tas till vara. Detta gäller framför alltkunskap om rehabilitering av gravt överviktiga ochhjärtpatienter. Med det anförda får motionerna Sf5yrkande 1 och Sf7 anses i huvudsak tillgodosedda ochavstyrks.Enligt utskottets mening bör, i enlighet medriksdagens godkännande,folkpensioneringsfonden avvecklas i samband medförsäljningen av de fastigheter som ägs av det blir nödvändigt bör eventuella kostnader somuppstår när den nya verksamheten medförsäkringsmedicinska center bildas kunnafinansieras via folkpensioneringsfonden. Utskottettillstyrker regeringens förslag härom.LagförslagetPropositionenRegeringen föreslår att 18 kap. 2 § AFL ändras såatt försäkringskassornas kompetens utvidgas till attomfatta även produktion av försäkringsmedicinskautredningar och utredningar om arbetslivsinriktadrehabilitering samt att regeringen ges rätt attbestämma vilken eller vilka försäkringskassor somskall anförtros denna uppgift.Med anledning av att verksamheten medförsäkringsmedicinska utredningar kommer att ske videnheter som inte längre betecknas som sjukhusföreslår regeringen att lydelsen i 16 kap. 2 § AFLändras.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker lagändringarna.Samverkan i rehabiliteringsarbetetGällande ordningMed stöd av lagen (1992:863) om lokalförsöksverksamhet med finansiell samordning mellansocialförsäkring och hälso- och sjukvård bedrevsunder försöksverksamhet på lokal nivåinom fem försöksområden (FINSAM). Syftet medförsöksverksamheten var att skapa drivkrafter inomsystemen för socialförsäkring respektive hälso- ochsjukvård för ett bättre utnyttjande av de gemensammaresurserna.Enligt lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhetmed finansiell samordning mellan socialförsäkring,hälso- och sjukvård och socialtjänst får enförsäkringskassa och ett landsting tillsammans meden eller flera kommuner inom samma landsting bedrivagemensam försöksverksamhet i syfte att prövamöjligheterna till en effektivare användning avtillgängliga resurser (SOCSAM). Lagen ärtidsbegränsad t.o.m. år 2000.Enligt 18 kap. 5 § AFL får träffaöverenskommelse med kommun, landsting ochlänsarbetsnämnd om att samverka i syfte att uppnå eneffektivare användning av tillgängliga resurser.Vissa medel har ställts till försäkringskassansförfogande för detta ändamål. Genom motsvarandeändringar i socialtjänstlagen (1980:620) och hälso-och sjukvårdslagen (1982:763) får kommuner ochlandsting sluta avtal med varandra samt medförsäkringskassan och länsarbetsnämnden (FRISAM).MotionenI motion Sf9 yrkandena 1 och 2 av . (m) begärs en utredning om finansiering ochansvar för rehabiliteringsarbetet. Motionärernaanser att utgångspunkten bör vara finansiellsamordning och ett nära samarbete mellan de olikahuvudmännen. En annan möjlighet är emellertid enligtmotionärerna ett samlat huvudmannaskap därförsäkringskassorna får det finansiella ansvaret föralla former av rehabilitering. I motionen föreslåsatt regeringen utreder en ny form avrehabiliteringspolicy som väger in för- ochnackdelar med dessa båda system. I motionen begärsäven ett tillkännagivande om företagshälsovårdensroll i en samordnad rehabilitering. Regeringen börenligt motionärerna återkomma med förslag om hurdenna skall inrymmas i det finansiella samarbetet.Utskottets bedömningUtskottet har tidigare vid flera tillfällenbehandlat förslag i propositioner och motioner omolika samverkansformer inom bl.a.socialförsäkringsområdet. Senast skedde detta isamband med beredningen av regeringens budgetförslagför år 1999.I betänkande 1998/99:SfU1 anförde utskottet därvidatt det är rimligt att den nya möjligheten attsamverka (FRISAM) får tid att utvecklas och att detär för tidigt att utvärdera effekterna av reformen.Utskottet ansåg det lämpligt att avvakta tillsregeringen återkommer budgetproposition.Med det anförda vidhöll utskottet att FINSAM-modellen inte bör införas i hela landet och avslogmotioner härom.Utskottet vidhåller denna inställning och anser att1999 års budgetproposition bör avvaktas. Utskottetavstyrker motion Sf9 yrkande 1.Vad gäller företagshälsovården lämnas idepartementspromemorian Företagshälsovård - Enresurs i samhället (Ds 1998:17) förslag som syftartill att integrera företagshälsovården iarbetsmiljöarbetet på den enskilda arbetsplatsen ochatt ta till vara dess resurser ur ett samhälleligtperspektiv. Det föreslås att en systematisksamverkan bör komma till stånd mellanföretagshälsovården, och denoffentliga hälso- och sjukvården. En lagrådsremiss iärendet har lagts fram.Utskottet anser att beredningen av förslagen böravvaktas och avstyrker motion Sf9 yrkande 2.Rehabilitering ur ett genderperspektivMotionernaI motion Sf227 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande om en analys av kvinnorssjukskrivningsmönster. Enligt motionärerna börhögsta prioritet ges åt att analysera skillnadenmellan könen vid långtidssjukskrivningar. Särskiltbör uppmärksammas karensdagen och nedskärningarnainom den offentliga sektorn (yrkande 1).Motionärerna anser vidare att bör uppmanaregeringen att uppdra åt attinformera om vikten av att inte arbeta när man ärsjuk. Denna information bör i första hand nå kvinnorinom vård, omsorg och skola, anser motionärerna(yrkande 2). I yrkande 3 begärs ett tillkännagivandeom fördjupningsstudier av bedömningarna av män ochkvinnor i RFV:s verksamhet. Motionärerna anser attvid studien av skillnaderna i bedömningarna bör manuppmärksamma att kvinnors och mäns livsvillkorskiljer sig åt och att det finns en stor risk attkvinnor missgynnas av att den medicinska vetenskapenutgår från en manlig norm.Lennart m.fl. (c) begär i motion A808 yrkande11 ett tillkännagivande om rehabilitering efterbehov och inte efter kön. Motionärerna anser attkvinnor skall ha samma möjligheter och hjälp tillrehabilitering som männen för att kunna kommatillbaka till arbetslivet.Också och (c) begär iSo313 yrkande 7 ett tillkännagivande om att kvinnorinte får diskrimineras på grund av kön vidrehabiliteringsinsatser. I yrkande 4 begärs etttillkännagivande om att öka kunskaperna omfibromyalgi hos försäkringskassornas handläggare.I motion Sf257 av m.fl. (s) begärsett tillkännagivande om vikten av att integrera ettkönsperspektiv i rehabiliteringsarbetet.Utskottets bedömningUtskottet har vid ett flertal tillfällen tidigareuttalat vikten av att tydliggöra problemet med olikabehandling på grund av könsmässiga skillnader,framför allt i fråga om kvinnors rehabilitering. Isamband med budgetbehandlingen (bet.1997/98:SfU1, rskr. 1997/98:111) gjorde påförslag av utskottet ett tillkännagivande omkvinnors rehabilitering. Utskottet uttalade blandannat att det är en självklarhet att det är behovetav rehabiliteringsinsatser som skall styra valet avåtgärder. Utskottet uttalade också att frågan omkvinnors rehabilitering särskilt måste uppmärksammasi försäkringskassornas samverkansarbete men äveneljest. Eventuellt bristande kunskaper rörandekvinnors och mäns olika behov och förutsättningarundanröjs bäst med kompetensutveckling och/ellerutbildning. Utskottet underströk vikten av attutbildningar med sådan inriktning kommer till stånd.I samband med behandlingen av propositionen omsocialförsäkringens administration (prop.1997/98:41, bet. 1997/98:SfU8, rskr. 1997/98:153)utgick utskottet från att försäkringskassansstyrelse då den lägger upp arbetebeaktar de krav som ställs på verksamheten vadgäller jämställdhetsperspektivet. I betänkandetangavs att enligt regleringsbrevet till RFV ochförsäkringskassorna skall de i sitt arbete analyseraförslag och verksamhet utifrån båda könensutgångspunkter, dvs. anlägga ett genderperspektiv.Försäkringskassan skall också i sina åtgärder motohälsa ta hänsyn till kvinnors och mäns olikavillkor och förutsättningar. Utskottet avstyrkte meddet anförda ett yrkande om att införa en lagregel omjämställdhet.Utskottet anser att det är viktigt att irehabiliteringsarbetet uppmärksamma frågan omkvinnors och mäns olika villkor och förutsättningar.Detta anges också uttryckligen i regleringsbrevetför för RFV och försäkringskassorna.Bland annat skall socialförsäkringensadministration, inom de förmåner där det ingår ettstort inslag av skälighetsbedömningar, aktivtanlägga ett genderperspektiv genom att vidtaåtgärder om det framkommer omotiverade skillnader ihur kvinnor och män bedöms. RFV ochförsäkringskassorna skall senast den 1 juni 1999lämna en handlingsplan för detta arbete.I budgetpropositionen för anges attregeringen avser att ta ett samlat grepp på helarehabiliteringsområdet och därefter återkomma tillriksdagen.Socialförsäkringsministern har i sitt svar på eninterpellation om rehabilitering och jämställdhetden anfört att den arbetslivsinriktaderehabiliteringen varit föremålför ett flertal utredningar. Utredningarna vittnarom brister i rehabiliteringsarbetetsförutsättningar, bl.a. oenighet kring betydelsen avvitala begrepp, otydlig ansvarsfördelning mellanaktörer och oprecisa mål för verksamheten.Regeringen avser därför att tillsätta en utredningmed huvuduppgift att förutsättningslöst utarbeta enetisk plattform för prioriteringar inomrehabiliteringsområdet. Denna plattform skulleutgöra grunden för att säkra centrala principer omen rättssäker och likvärdig tillämpning avsocialförsäkringen.Motionerna får i huvudsak anses tillgodosedda meddet anförda. Utskottet avstyrker motionerna Sf227yrkandena 1-3, Sf257, A808 yrkande 11 och So313yrkande 7.Utskottet anser att det är försäkringskassansstyrelse som har det övergripande ansvaret att setill att de anställda och förtroendevalda har sådanakunskaper att de kan handlägga och avgöra ärenden ienlighet med verksamhetens mål. Det måste finnas enarbetsorganisation och fastlagda principer om kravenpå bland annat kompetens, kunskap och utbildning.Också RFV har i sin tillsynsroll ansvar för attpersonal och förtroendevalda får den utbildning ochfortbildning som verksamheten kräver. mening är det viktigt att det inomförsäkringskassorna finns tillräcklig kunskap föratt handlägga ärenden på ett kompetent ochrättssäkert sätt. Med det anförda får motion So313yrkande 4 anses i huvudsak tillgodosedd ochavstyrks.Arbetsgivarens rehabiliteringsansvarGällande ordningI 22 kap. 3 § AFL stadgas att arbetsgivaren i samrådmed den försäkrade skall svara för att behovet avrehabilitering klarläggs och att de åtgärdersom behövs för en effektiv rehabilitering vidtas. Omdet inte framstår som obehövligt skall arbetsgivarenpåbörja en rehabiliteringsutredning efter fyraveckors frånvaro eller vid ofta återkommande kortasjukperioder eller om den försäkrade begär det.Utredningen skall tillställas från anmälan av sjukdomsfallet, och omdet finns skäl till det skall försäkringskassanöverta ansvaret för utredningen.MotionenPer och (m, kd) begär imotion N326 yrkande 6 ett tillkännagivande om viktenav att klargöra arbetsgivarensrehabiliteringsansvar. Motionärerna anser att demindre företagens begränsade möjligheter måstebeaktas och ansvaret bör definieras så att detupplevs som rättvist och skapar incitament förrehabilitering.Utskottets bedömningGenom den s.k. rehabiliteringsreformen, som trädde ikraft , gavs arbetsgivaren förstahandsansvaretför att uppmärksamma och utreda behov avarbetslivsinriktad rehabilitering. Arbetsgivarenansvarar också för att åtgärder kommer till stånd.Ansvaret begränsas dock till åtgärder som kan vidtasinom eller i anslutning till den egna verksamheteneller för att den anställde skall kunna vara kvarinom verksamheten.Med anledning av kritik rörande bland annat oklaransvarsfördelning mellan arbetsgivaren ochförsäkringskassan, främst beträffandekostnadsansvaret, tillsatte regeringen i juni 1997en utredning som fick i uppgift att se överarbetsgivarens åtgärds- och kostnadsansvar.Utredningen skulle även titta på de små och storaföretagens skilda förutsättningar att uppfyllarehabiliteringsansvaret. I betänkandet SOU 1998:104om arbetsgivarens rehabiliteringsansvar föreslårAGRA-utredningen bl.a. ändringar i 22 kap. AFL sompreciserar arbetsgivarens rehabiliteringsansvar.Vidare föreslås att arbetsgivaren skall kunna få upptill halva kostnaden för rehabilitering betald genomersättning från den allmänna sjukförsäkringen.Utskottet instämmer i vad som anförs i motion N326om vikten av att klargöra arbetsgivarensrehabiliteringsansvar. Utskottet anser emellertidatt beredningen av förslag böravvaktas och avstyrker därför motion N326 yrkande 6.Företagare med restarbetsförmågaGällande ordningEnligt 3 kap. 7 § AFL gäller att sjukpenning utgesvid sjukdom som sätter ned den försäkradesarbetsförmåga med minst en fjärdedel. Vidbedömningen av om sjukdom föreligger skall bortsesfrån arbetsmarknadsmässiga, ekonomiska, sociala ochliknande förhållanden.Sedan den 1 januari 1997 görs bedömningen utifrånen s.k. steg för steg-princip. Enligt denna gäller ifråga om rätt till sjukpenning att man, vidbedömning av i vad mån arbetsförmågan är nedsatt,skall beakta den försäkrades förmåga att försörjasig själv genom sådant förvärvsarbete som är normaltförekommande på arbetsmarknaden, eller genom annatlämpligt arbete som är tillgängligt för denförsäkrade.Vid bedömningen av om arbetsförmågan ärfullständigt nedsatt skall, om den försäkrade kanantas kunna återgå till sitt vanliga arbete,särskilt beaktas om han eller hon på grund avsjukdomen är ur stånd att utföra sitt vanliga ellerannat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligterbjuder den anställde.Om den försäkrade inte kan antas kunna återgå tillsitt vanliga arbete eller till annat arbete hosarbetsgivaren, skall vid bedömningen avarbetsförmågans nedsättning särskilt beaktas om denförsäkrade kan försörja sig genom sådant arbeteefter behandling och/eller rehabiliteringsåtgärd.Kan den försäkrade inte heller då återgå tillarbete hos arbetsgivaren eller försörja sig självgenom annat förvärvsarbete som är normaltförekommande på arbetsmarknaden, skall vidbedömningen av arbetsförmågans nedsättning särskiltbeaktas om den försäkrade efter behandling och/ellerrehabiliteringsåtgärd kan försörja sig själv genomsådant förvärvsarbete som är normalt förekommande påarbetsmarknaden, eller genom annat lämpligt arbetesom är tillgängligt för den försäkrade.MotionenI motion Fi210 av m.fl. (c) yrkande39 begärs ett tillkännagivande om företagare medrestarbetsförmåga. Motionärerna anser att förslageni utredningen med restarbetsförmåga (SOU1998:34) bör göras till föremål för lagstiftning.Företagare bör så långt som möjligt jämställas medarbetstagare.Utskottets bedömningI samband med förändringen av kriterierna för rätttill ersättning i form av sjukpenning ochförtidspension uttalade utskottet att för försäkradesom saknar arbetsgivare, t.ex. egenföretagare ochuppdragstagare, skall prövning av arbetsförmågangöras mot annat förvärvsarbete som är normaltförekommande på arbetsmarknaden först sedan detkonstaterats att någon återgång till det vanligaarbetet inte är möjlig. Vidare sa utskottet sig varainförstått med att vissa av dem som saknararbetsgivare kommer att anses ha enrestarbetsförmåga och att de därmed i praktikenkommer att hänvisas till annat på arbetsmarknadennormalt förekommande arbete. Finns inte något sådanttillgängligt kan de, om de inte är eller kan varamedlemmar i en arbetslöshetskassa eller inteuppfyller villkoren för rätt tillarbetslöshetsersättning, komma att ställas utanersättning från såväl socialförsäkringen somarbetslöshetsförsäkringen. Det gäller t.ex.egenföretagare som inte helt har avvecklat sinverksamhet.Våren 1997 gjordes därefter vissa justeringar vadgäller arbetslöshetsersättningsreglerna som innebäratt en företagares arbetslöshet skall avgörasutifrån en samlad bedömning av om den personligaverksamheten har upphört. Detta kan t.ex. innebäraatt en företagare kan behålla den näringsfastighetsom han eller hon bor på och ändå betraktas somarbetslös. Vidare infördes en möjlighet att låtaföretag vara vilande med samma syfte.I november 1997 beslöt regeringen att en särskildutredare skulle tillkallas med uppdrag att belysaeffekter som kan uppstå i samband med företagaresrätt till ersättning från arbetslöshets- ochsocialförsäkring. Utredaren skulle göra en samladbedömning och eventuellt föreslå åtgärder (dir.1997:137). I direktiven angav regeringen attregeländringar bör föreslås om det bedöms varaerforderligt för att eliminera eventuella oönskadeeffekter vad gäller företagares rätt tillarbetslöshets- och socialförsäkringsersättning.Utredningen om företagares rätt till ersättningfrån arbetslöshets- och socialförsäkring, som ansågatt företagare så långt det är möjligt börjämställas med arbetstagare vid prövning avarbetsförmåga och rehabiliteringsbehov, har därefteri betänkandet Företagare med restarbetsförmåga (SOU1998:34) föreslagit att en företagares arbetsförmågaskall prövas inte enbart mot nuvarandearbetsuppgifter utan även mot möjligheten atterhålla andra arbetsuppgifter i den egnanäringsverksamheten innan bedömningen görs mot annatpå arbetsmarknaden normalt förekommande arbete.Utskottet anser att beredningen av förslaget i SOU1998:34 bör avvaktas. Utskottet avstyrker motionFi210 yrkande 39.Regler för hörande av försäkringsläkareGällande ordningEnligt bestämmelser i 3 kap. 8 § AFL skall denförsäkrade till senast fr.o.m. dentjugoåttonde dagen efter sjukanmälningsdagen ge inett särskilt läkarutlåtande och en skriftligsärskild försäkran för att styrka nedsättning iarbetsförmågan.Av 3 kap. 8 a § AFL framgår att försäkringskassandärefter skall, efter att ha hörtförsäkringsläkaren, bedöma i vilken månarbetsförmågan är nedsatt samt om rehabiliteringeller ytterligare utredningsåtgärder är nödvändiga.MotionenBirgitta och () begär imotion Sf248 ett tillkännagivande om en översyn avreglerna i AFL om hörande av försäkringsläkare.Motionärerna anser att en översyn av reglerna börske för att inte utbetalningen av ersättning i"klara" ärenden skall fördröjas. Enligt motionärernaföljer av reglerna att alla sjukfall skall prövas avförsäkringsläkaren, även där t.ex. den försäkradeåtergår till sitt tidigare arbete när han eller honblivit frisk. En ändrad tillämpning av reglerna fårdock inte försämra bedömningen vad gällersjukpenningrätt eller rehabiliteringsåtgärder, ansermotionärerna.Utskottets bedömningI den s.k. fördjupade bedömningen avsjukpenningrätten som skall ske sedan sjukfalletvarat ca ingår att hörförsäkringsläkaren om vad som medicinskt framkommiti försäkringsärendet. Kassan skall därefter bedöma ivilken mån arbetsförmågan är nedsatt pågrund av sjukdom och om ytterligare utrednings-eller rehabiliteringsåtgärder är nödvändiga.Enligt utskottets mening är det viktigt att dennafördjupade bedömning görs. Även om rätten tillersättning är klarlagd kan det vara väsentligt attutröna om eventuella rehabiliteringsåtgärder börsättas in. Den enskildes rättssäkerhet måstesäkerställas utan att handläggningen av ett ärendeonödigt fördröjs. Utskottet förutsätter attregeringen vid behandlingen av kommandepropositioner belyser frågan om försäkringskassornashandläggning av s.k. klara ärenden och avstyrkermotion Sf248.Portalparagraf i AFLMotionenEtt tillkännagivande om en portalparagraf i AFLbegärs i motion Sf254 av ().Motionären anser att de övergripande målen ochsyftet med en allmän försäkring på ett bättresätt måste markeras genom att i lagens inledningföra in en paragraf med förslagsvis följandelydelse. "Verksamheten skall bygga på människorseget ansvar med respekt för derassjälvbestämmande och integritet. Bedömningen avrätt till ersättning och annat ekonomiskt stödfrån försäkringen skall präglas av objektivitetoch likformighet. Service och aktiva insatserskall dessutom karakteriseras av helhetssyn,kontinuitet, flexibilitet och närhet. Denförsäkrade skall garanteras likabehandling ochrättssäkerhet i prövning av enskilda fall. "Utskottets bedömningSjuk- och arbetsskadekommittén föreslog i sittslutbetänkande En allmän och aktiv försäkring vidsjukdom och rehabilitering (SOU 1996:113) att enportalparagraf om bl.a. syftet medsocialförsäkringen och dess administration skulleinföras i AFL. Portalparagrafen var i denna dellikalydande med den som föreslås i motionen.För närvarande pågår en rad förändringar ochomstruktureringar inom socialförsäkringen, bl.a.bereds förslag rörande arbetsskadeförsäkringen ochsocialförsäkringens personkrets. En reformering avförtidspensioneringen pågår också. Utskottet anseratt det i första hand får ankomma på regeringen attvid utformandet av lagförslagen överväga behovet aven portalparagraf. Utskottet avstyrker med detanförda motion Sf254.SjuklönefrågorGällande ordningUnder av ett sjukfall hararbetstagaren rätt till sjuklön från arbetsgivaren.För i sjuklöneperioden betalasingen ersättning (karensdag). För de återståendedagarna behåller den anställde av lön och andraanställningsförmåner.