bet · GM01KU30 · 1999-05-06 00:00:00 — Attordföranden utses av den politiska minoritetenskulle enligt motionärerna garantera att revisionenär opartisk och tillförlitlig.I motion 1998/99:K25 av Per m.fl. (mp) begärsatt beslutar om sådan ändring ikommunallagen att samtliga partier i fullmäktige gesmöjlighet att bli representerade i revisionen(yrkande 1) eller, vid avslag på detta yrkande, görett tillkännagivande om förslag från regeringen idetta avseende (yrkande 2).Kommunrevisionsutredningens bedömningKommitténs bedömning i fråga om valbarheten somrevisor eller revisorsersättare var - liksom senareregeringens i propositionen - att fullmäktige även ifortsättningen borde ha valfrihet vid valet och attnågra särskilda kompetenskrav som begränsar urvaletinte borde införas.Kommittén uttalade i skälen för sin bedömningföljande om representativiteten (SOU 1998:71 s. 60).Vi anser vidare att en god representativitet skallupprätthållas vid val av revisorer dels vad gällerpartierna i kommunfullmäktige, dels med tanke påjämställdheten. Bred politisk sammansättning skallprägla valet av revisorer. Fullmäktige bör strävaefter att samtliga partier i fullmäktige gesmöjlighet att bli representerade i revisionen.Möjligheten att agera självständigt utgör en vissgaranti mot att revisionen av taktiska skäl skullevilja undvika vissa frågor. Det framhålls ibland,bl.a. i en motion till (mot.1996/97:K526), som en fördel om revisionensordförande utses från minoriteten i fullmäktige. Avden enkätundersökning som utfördes under våren 1997bland landets landsting och större kommuner framgåratt cirka hälften av de tillfrågade valt att låtaordförandeskapet i revisionen innehas avminoriteten. Rent faktiskt borde detta saknabetydelse mot bakgrunden av att samtliga revisorerkan agera självständigt. För att markerarevisorernas oberoende i förhållande till denpolitiska majoriteten förordar vi emellertid enordning som innebär att ordföranden i revisionenutses från minoriteten.Finansutskottets yttrandeOrdförandeskapFinansutskottet anser att det kan vara en fördel omordföranden för den kommunala revisionen hämtas frånminoriteten. Enligt utskottets mening är detemellertid en viktig grundprincip att kommuner ochlandsting ges stor frihet att organisera sittförtroendemannaarbete. Frågan om ordförandeskapetbör enligt utskottet inte regleras i lag. Utskottetpekar i likhet med regeringen på möjligheterna förkommuner och landsting att på frivillig väg införaden av motionärerna förordade ordningen för attmarkera revisionens oberoende i förhållande till denpolitiska majoriteten.PartirepresentationFinansutskottet hänvisar till att utskottet tidigarepekat på att kommuner och landsting bör ha stororganisatorisk frihet. Utskottet instämmer i vad somanförts i propositionen om att valet av revisorerbör ske med så stor representativitet som möjligtsåväl när det gäller partier som i övrigt. Det bördock enligt utskottet ankomma på kommuner ochlandsting att själva ta ställning till hur dennaavvägning skall ske.Utskottets bedömningOrdförandeskapEnligt 8 kap. 5 § regeringsformen skall grundernaför kommunernas organisation och verksamhetsformerbestämmas i lag. Föreskrifter om kommunernasbefogenheter och åligganden skall också meddelas ilag.Konstitutionsutskottet delar finansutskottetsbedömning att det kan vara en fördel om ordförandenför den kommunala revisionen hämtas från minoritetenmen också att det är en viktig grundprincip attkommuner och landsting skall ges stor frihet attorganisera sitt förtroendemannaarbete. I likhet medregeringen och finansutskottet vill utskottetframhålla möjligheterna för kommuner och landstingatt på frivillig väg införa den av motionärernaförordade ordningen för att markera revisionensoberoende i förhållande till den politiskamajoriteten.Frågan bör således inte lagregleras. Någonmöjlighet för att på annat sätt besluta omorganisationen av kommunernas verksamhet finns inte.Motionerna 1998/99:K21 (m) yrkande 2, 1998/99:K22(fp) yrkande 3 och 1998/99:K26 (kd) yrkande 2avstyrks.PartirepresentationKonstitutionsutskottet delar finansutskottetsbedömning. Valet av revisorer bör således enligtutskottets uppfattning ske med så storrepresentativitet som möjligt såväl när det gällerpartier som i övrigt. Det bör dock ankomma påkommuner och landsting att själva ta ställning tillhur denna avvägning skall ske.Motion 1998/99:K25 (mp) yrkandena 1 och 2 avstyrks.Sakkunniga biträdenGällande ordningI kommunallagen ställs inte några krav på att deförtroendevalda revisorerna skall biträdas avsakkunniga. Sakkunniga biträden har ändå sedan längeoch i stor omfattning anlitats.Som nämnts ovan ställs inte några formellakompetenskrav på de förtroendevalda revisorerna.Inte heller på dem som anlitas som biträden ställsnågra formella kompetenskrav.PropositionenRegeringen föreslår att det i kommunallagen skallföras in en bestämmelse att de förtroendevaldarevisorerna i sin granskning skall biträdas avsakkunniga som de själva väljer och anlitar i denomfattning som de själva bestämmer. De sakkunnigaskall ha den insikt och den erfarenhet av kommunalverksamhet och revision som fordras för attkunna fullgöra uppdraget.Något krav på certifiering föreslås inte.Skälen till regeringens bedömningRegeringen pekar på att de som biträder deförtroendevalda revisorerna i kommuner och landstingvanligen är sådana personer som har praktiskerfarenhet av kommunalt revisionsarbete ellerkunskaper om och erfarenhet av den kommunala miljön,det demokratiska styrsystemet, det legala ramverketför verksamhet och god revisionssed förkommunal revision. De sakkunniga som anlitas är tillövervägande del personer med utbildning sommotsvarar den som auktoriserade eller godkändarevisorer har, vanligen med anställning vidrevisionsföretag.Som skäl för att något krav på certifiering inteföreslås anger regeringen i huvudsak (prop. s. 51)att det kvalitetssäkringsarbete och den diskussionsom förs inom branschen om ett certifieringssystemhar goda förutsättningar att främja det sakkunnigabiträdets kvalitetsutveckling och därigenom på siktmedverka till en höjning av det sakkunniga biträdetsstatus. Regeringen utgår från att kommunerna ochlandstingen självständigt beaktar kraven på den förkommunalrevision erforderliga kompetensen. Om detskulle visa sig att ytterligare åtgärder ärnödvändiga för att också garantera att detsakkunniga biträdet har erforderlig kompetens, kandet finnas skäl att på nytt överväga frågan om ettlagreglerat krav på certifiering.MotionI motion 1998/99:K25 av Per m.fl. (mp) begärsatt beslutar om sådana ändringar ikommunallagen att krav på certifiering införs(yrkande 3) eller, vid avslag på detta yrkande, etttillkännagivande om förslag från regeringen (yrkande4). En certifiering bör enligt motionärerna utformaspå ett sådant sätt att yrkesverksamma skall hatillräckliga teoretiska kunskaper och erfarenheterinom det specifika verksamhetsområde somcertifieringen avser. Den nödvändiga kontrollen börhandhas av ett särskilt certifieringsorgan.Finansutskottets yttrandeFinansutskottet konstaterar att frågan omcertifiering behandlas i propositionen, ochutskottet delar regeringens bedömning att något kravpå certifiering inte bör införas.Utskottet noterar att regeringenunderstryker att det kan finnas skäl att på nyttöverväga frågan om ett lagreglerat krav påcertifiering om det visar sig nödvändigt för attgarantera att de förtroendevalda revisorerna skallbiträdas av personal med erforderlig kompetens.Utskottets bedömningKonstitutionsutskottet delar finansutskottetsbedömning och avstyrker motion 1998/99:K25 (mp)yrkandena 3 och 4.JävsfrågorGällande ordningFör styrelsen och övriga nämnder i kommuner ochlandsting gäller en jävsregel som harförvaltningslagens jävsregel som förebild. Enförtroendevald eller en anställd som är jävig i ettärende i en nämnd får inte delta eller närvara vidhandläggningen av ärendet. För dessa gäller s.k.sakägarjäv, intressejäv, släktskapsjäv,ställföreträdarjäv, ombuds- och biträdesjäv samtdelikatessjäv.För de förtroendevalda revisorerna utgår jävs- ochobehörighetsreglerna från begreppetredovisningsskyldighet. Begreppet avser bådeförtroendevalda och kommunalt anställda som i sinbefattning är redovisningsskyldiga till kommuneneller . Med redovisningsskyldighet avsesockså ledamöter i ett kommunalt företags styrelse.Regeln skall tillämpas också på make, sambo,föräldrar, barn eller syskon eller annan närståendetill den redovisningsskyldige. Den som ärredovisningsskyldig till kommunen får inte vararevisor eller revisorsersättare och inte hellerdelta i val av revisor eller i handläggningen avärendet om ansvarsfrihet för verksamheten.PropositionenRegeringen föreslår att kommunallagens allmännaregler för förtroendevalda och anställda i nämnderom s.k. sakägarjäv, intressejäv, ställföreträdarjäv,ombudsjäv och delikatessjäv samt om när det skallbortses från jäv skall omfatta även deförtroendevalda revisorerna.Regeringen anför i fråga om s.k. delad revision(prop. s. 33) att det inte är ovanligt att revisoreräven har förtroendeuppdrag som ledamot ellerersättare i en nämnd eller styrelse eller i ettkommunägt företag i den egna kommunen eller det egnalandstinget. Att ha uppdrag i en nämnd inom den egnakommunen eller innebär enligthuvudregeln att vederbörande inte kan vara revisordär. I de fall då denna situation är för handen ochfullmäktige ändå vill anlita personen som revisorbrukar fullmäktige vid valet av revisor uttryckligenange att en viss revisor undantas från granskningenav den nämnd där han eller hon är ledamot ellerersättare eller är redovisningsskyldig till. Denförtroendevalda får då mandat att granska andradelar av den kommunala verksamheten genom attfullmäktige utnyttjar möjligheten till s.k. deladrevision.Regeringen påpekar att någon remissinstansifrågasatt om detta förfaringssätt skall varatillåtet. Det kan medföra problem t.ex. vidhantering av revisionsfrågor av övergripandekaraktär. Regeringen menar för sin del attrevisionen fungerar bäst om möjligheten till deladrevision används mer i undantagsfall men att detinte finns tillräckligt starka skäl att förbjudaförfarandet. Det skulle kunna innebära storapraktiska problem för t.ex. mindre kommuner somvanligen har ett mindre urval av revisorskandidater.MotionI motion 1998/99:K24 av och (båda s) begärs ett tillkännagivande omjävssituationer för förtroendevalda revisorer ikommunal verksamhet. Motionärerna anför attrevisorerna oftast arbetar med egna ansvarsområdendär de ansvarar för den kommunala revisionen. De harinte reviderat kommunala verksamheter där enjävssituation kan uppkomma. På så sätt har t.ex.make/maka till en revisor kunnat innehakommunalt förtroendeuppdrag i en nämnd ellerstyrelse där maken/makan inte reviderat.Förhållandet har redovisats i revisionsärendet tillfullmäktige. Då ärendet om granskning ochansvarsfrihet i rättslig mening är ett samlat ärendetrots att granskningsärendet handlagts som separatadelar, uppstår frågan om en förtroendevald revisorblir jävig även om hans/hennes revisionsområde integenererar jävssituationer.Utskottets bedömningI propositionen påpekar regeringen att det inte ärovanligt att revisorer även har förtroendeuppdragsom ledamot eller ersättare i något annat kommunaltorgan och att den som har ett uppdrag i en nämndinom den egna kommunen eller enligthuvudregeln inte kan vara revisor där. I de fall dåfullmäktige ändå vill anlita personen som revisorbrukar vid valet av revisor uttryckligen anges atten viss revisor undantas från granskningen av denaktuella nämnden. Revisorsmandatet begränsas tillgranskning av andra delar av den kommunalaverksamheten genom att fullmäktige utnyttjarmöjligheten till s.k. delad revision.Som regeringen också framhåller bör möjlighetentill delad revision användas mer i undantagsfall mendet skulle kunna innebära stora praktiska problemför t.ex. mindre kommuner att förbjuda möjligheten.Något sådant förslag läggs inte heller fram.Med hänsyn till det anförda anser utskottet attnågot sådant tillkännagivande som begärs i motion1998/99:K24 (s) inte behövs. Motionen avstyrks.Samordning av revision mellan kommunrespektive landsting och dess företagKommunala företagGällande ordningVerksamhet som bedrivs i kommunala företag liggerutanför de förtroendevalda revisorernas ansvar ochbefogenhet. De kommunala företagen omfattas istället av revision enligt den lagstiftning somgäller för respektive företagsform, t.ex.aktiebolagslagen.I den aktiebolagsrättsliga lagstiftningen ställsdet, till skillnad från vad som gäller enligtkommunallagen, uttryckliga krav på att revisionenutförs av personer med särskild kompetens. Såledeskan endast den som är auktoriserad eller godkändrevisor revidera ett aktiebolag. Kravet gälleroberoende av vem som är ägare till aktiebolaget. Detär dock möjligt att även utse s.k.lekmannarevisorer.Regler om kommunala företag finns i 3 kap.kommunallagen. Syftet med reglerna är bl.a. atttydliggöra kommunens roll som ägare, betona viktenav offentlig insyn och motverkakompetensöverskridanden.I ett helägt aktiebolag skall fullmäktige utseminst en revisor. Av förarbetena framgår attavsikten med denna bestämmelse är att den revisionsom föreskrivs i aktiebolagslagen skall kompletterasmed en förtroendemannarevision så att de kommunalaföretagen skall granskas ur ett kommunalrättsligtperspektiv, dvs. företagets verksamhet skallutvärderas mot bakgrund av det kommunala ändamålet.Är det fråga om ett företag där kommunen ellerlandstinget bestämmer tillsammans med någon annan,skall fullmäktige i varje enskilt fall utifrån vadsom är rimligt med hänsyn till andelsförhållandena,verksamhetens art och omständigheterna i övrigttillse att den juridiska personen blir bunden avvillkor som gäller för helägda företag.Förhållandet att någon av fullmäktige utsetts attvara revisor i ett kommunägt aktiebolag innebär inteatt den personen utan vidare kan vara revisor iaktiebolaget. Det fordras också att han eller honutses till revisor enligt aktiebolagslagens regler,dvs. antingen genom val på bolagsstämman eller genombestämmelser i bolagsordningen.PropositionenRegeringen föreslår att någon av de förtroendevaldarevisorerna eller revisorsersättarna som valts förgranskning av nämndernas verksamhet alltid skallutses till lekmannarevisor i ett aktiebolag därkommunen eller direkt eller indirektinnehar samtliga aktier. Till revisor i destiftelser som kommunen eller bildarensam skall enligt regeringen alltid utses någon avde revisorer eller revisorsersättare som valts förgranskning av nämndernas verksamhet.Lekmannarevisorernas granskningsrapporter skallbifogas de förtroendevalda revisorernasrevisionsberättelse.MotionI motion 1998/99:K21 av Per m.fl. (m) yrkande4 begär motionärerna att skall geregeringen till känna behovet av en särskild lag omkommunala företag. Regeringen bör efter sedvanligutredning lägga fram ett förslag med deninriktningen. Lagstiftningen, inklusiveskatteregler, bör i första hand utformas så attförvaltningsformen ånyo blir det helt dominerandesättet att bedriva verksamhet, men om såinte sker bör aktiebolagslagen inte gälla förkommunala företag. I stället bör en särskildbolagsform för kommunala företag inrättas och ensärskild lag stiftas för dessa. En sådan lag kanhelt anpassas till under vilka förhållanden kommunalverksamhet skall bedrivas.BakgrundFrågan om tillskapande av en ny kommunalföretagsform, en särskild juridisk person avpassadför kommunala behov, utreddes avKommunalföretagskommittén i betänkandet (SOU1982:13) Kommunalföretaget. Kommittén ansåg att detfrån principiell synpunkt skulle vara ettbetydelsefullt steg att introducera en ny juridiskperson i rättssystemet. Ett sådant steg borde enligtkommitténs mening inte tas utan att tungt vägandeskäl talade för det, och kommittén fann inte så varafallet.Finansutskottets yttrandeFinansutskottet konstaterar attKommunalföretagskommittén ansåg att det inte fannstillräckligt tunga skäl för att tillskapa ensärskild företagsform. Utskottet kaninstämma i att den nuvarande regleringen inte ärhelt oproblematisk. Enligt utskottets mening talaremellertid övervägande skäl för att kraven på insyn,inflytande och kontroll av de kommunala företagenäven tills vidare bör kunna tillgodoses inomnuvarande regelsystem. Utskottet vill i sammanhangetockså peka på att en särskild utredare hösten 1998föreslog att de nuvarande bestämmelserna ikommunallagen om god ekonomisk hushållning skallgälla den samlade kommunala verksamheten, dvs. ävenden verksamhet som bedrivs i företagsform.Förslaget finns i betänkandet (SOU 1998:150)Utvidgat balanskrav - omfattande verksamhet ikommunala företag.Utskottets bedömningKonstitutionsutskottet delar finansutskottetsbedömning och avstyrker motion 1998/99:K21 (m)yrkande 4.Benämningen lekmannarevisorGällande ordningBenämningen revisor används både i aktiebolagslagenoch i kommunallagen. I aktiebolagslagen avses medbenämningen en auktoriserad eller godkänd revisor,medan i kommunallagen avses en förtroendevaldrevisor. I aktiebolagslagen används benämningenlekmannarevisor för att beteckna en person utanformell kompetens som kan utses för att utföra enallmän granskning av ett bolag.PropositionenRegeringen föreslår ingen ändring av benämningenlekmannarevisor.Regeringen hänvisar (prop. s. 27 ) till attlagutskottet i sitt betänkande 1997/98:LU26 överproposition 1997/98:99 Aktiebolagets organisation ianledning av en motion uttalat att regeringen i detfortsatta arbetet med anledning avAktiebolagskommitténs återstående betänkande böröverväga en annan benämning än lekmannarevisor påden person som skall utses att utföra en allmängranskning av ett bolag. I avvaktan på utredningensförslag använder regeringen beteckningenlekmannarevisor.MotionerI motion 1998/99:K20 av () och OlaRask (s) begärs att beslutar attbenämningen lekmannarevisor i aktiebolagslagen ochkommunallagen skall bytas ut mot benämningenförtroendevald revisor. Motionärerna anser detviktigt att slå vakt om begreppet förtroendevaldsåväl i kommunala sammanhang som t.ex. iföreningssammanhang. Att låta ändringen avbenämningen vänta på en fortsatt översyn avaktiebolagslagen är enligt motionärerna interimligt, eftersom något behov av ytterligareöverväganden inte föreligger. Benämningenförtroendevald revisor används i kommunallagen förde kommunala revisorerna, och denna benämning ärdärför att föredra även för de kommunala bolagen,särskilt som i propositionen med rätta förutsättspersonalunion.Även i den ovan nämnda motion 1998/99:K21 av PerUnckel m.fl. yrkande 3 begärs - med hänvisning tillmotiveringen i motion K20 - att benämningen på deförtroendevalda som väljs att utföra en allmängranskning enligt aktiebolagslagen skall varaförtroendevald revisor och inte lekmannarevisor.BakgrundLagutskottets bedömning i tidigarelagstiftningsärendeVid sin behandling av proposition1997/98:99 Aktiebolagets organisation behandladelagutskottet ett motionsyrkande om att ordetlekmannarevisor i regeringens lagförslag skulleersättas med ordet förtroenderevisor. Lagutskottetanförde med anledning av motionen följande (bet.1997/98:LU26).Utskottet vill först peka på att begreppetförtroenderevisor användes i den remissbehandladepromemorian (Ds 1996:65) Förtroenderevisorer iaktiebolag, som ligger till grund för regeringensförslag i denna del. Flera remissinstanser yttradesig i frågan och avstyrkte användningen av begreppetförtroenderevisor, bl.a. med hänvisning tillförväxlingsrisken i förhållande till de ordinarierevisorerna. Regeringen har i frågan anfört att depersoner som har utsetts till revisorer i bl.a.aktiebolag utan att uppfylla de formella kraventraditionellt har kallats för lekmannarevisorer. Föratt knyta an till denna tradition bör denna kategoriav granskare enligt regeringen benämnaslekmannarevisorer.Utskottet har för sin del förståelse för desynpunkter som förts fram i motionen. Ordet "lekman"för tankarna till en person som inte är fackman ochsaknar erforderliga kunskaper för sina uppgifter.Med beaktande av vad som i propositionen redovisatsbeträffande lekmannarevisorns uppgifter (se s. 276och 281) anser utskottet att en sådan revisorotvivelaktigt måste ha gedigna fackkunskaper på enmängd olika områden, särskilt när det gälleraktiebolagsrätt och ekonomi. Benämningenlekmannarevisor är därför inte lyckad och kan t.o.m.leda till felaktiga slutsatser beträffande vikten avden granskning som en sådan revisor utför. mening är emellertid den i motionenföreslagna benämningen förtroenderevisor inte hellerlämplig. Ordet "förtroende" för tankarna tillförtroendevalda. Benämningen förtroenderevisor kanockså, såsom någon av remissinstanserna varit innepå, antyda att auktoriserade och godkända revisorerskulle sakna aktieägarnas förtroende. Även med tankepå att en lekmannarevisor skall kunna utses också iandra aktiebolag än kommunala anser utskottet ocksåav den anledningen att begreppet förtroenderevisorinte bör komma i fråga.Enligt utskottets mening bör regeringen i detfortsatta arbetet med anledning avAktiebolagskommitténs återstående betänkandenöverväga en annan benämning på den person som skallutföra den granskning som anges i 11 kap.aktiebolagslagen. Utskottet förutsätter att sådanaöverväganden kommer till stånd.Lagutskottet avstyrkte bifall till den föreliggandemotionen. På lagutskottets hemställan antogriksdagen också regeringens förslag till lydelse avde paragrafer i aktiebolagslagen och i kommunallagendär benämningen lekmannarevisor förekommer.AktiebolagskommitténAktiebolagskommittén (Ju 1990:08) har sedan år 1992avlämnat ett antal betänkanden. Enligt kommitténssenaste tilläggsdirektiv (dir. 1998:90) har tidenför slutförande av dess uppdrag förlängts tillutgången av år 1999.Enligt uppgift från enligt en underhandsöverenskommelse att isitt fortsatta arbete även beakta den aktuellabenämningsfrågan.Lagutskottets yttrandeLagutskottet ger i sitt yttrande en allmänbakgrundsbeskrivning till spörsmålen i motionen.Bl.a. påpekas att ändringen av aktiebolagslagen, sominnebar att endast auktoriserade eller godkändarevisorer får utses till revisorer i aktiebolag ochsom trädde i kraft , aktualiseradebehovet av sådan "lekmannarevision" som tidigarehade kunnat ske inom ramen för aktiebolagslagensregler om revision. Utskottet erinrar om attregeringen i propositionen inför de nämndaändringarna redovisade förekomsten av sådanarevisorer.Enligt redovisningen förekom personer utan formellrevisorskompetens i ett par tusen aktiebolag. Störstbetydelse hade de i kommunala bolag. Utanför detkommunala området var revisorer utan formellkompetens vanliga i bolag som ingår i de kooperativarörelserna. Sådana revisorer förekom även påförsäkringsområdet. Dessutom fanns de i vissastatliga bolag. Förekomsten av denna typ avrevisorer i företagen brukar ses mot bakgrund av detraditioner som finns i svenskt samhälls- ochföreningsliv, där valet av revisorer i hög gradstyrs av särskilda förtroendeaspekter ochkompetensbehovet delvis är annorlunda än i vanligaföretag.Lagutskottet påpekar vidare att det enligtnuvarande bestämmelser är möjligt att i allaaktiebolag utse personer med uppgift att göra enallmän granskning av bolagens verksamhet utöver denlagstadgade revisionen och att sådana personerbenämns lekmannarevisorer.Lagutskottet vidhåller sitt ställningstagande frånvåren 1998 och anser således fortfarande attbenämningen lekmannarevisor inte är lyckad ocht.o.m. kan leda till felaktiga slutsatserbeträffande vikten av den granskning som en sådanperson utför.Frågan är emellertid enligt lagutskottet omriksdagen i förevarande sammanhang bör ändrabenämningen lekmannarevisor till förtroendevaldrevisor. Utskottet redogör i denna del närmare förremissbehandlingen av promemorian (Ds 1996:65)Förtroenderevisorer i aktiebolag, vari föreslogsbenämningen förtroenderevisor. Av denna redogörelseframgår enligt lagutskottets mening att frågan om enändrad benämning av begreppet lekmannarevisorerkräver ytterligare överväganden, särskilt motbakgrund av att sådana granskare somlekmannarevisorerna utgör enligt 11 kap.aktiebolagslagen kan utses inte bara i offentligaaktiebolag utan även i andra.