bet · GM01SoU10 · 1999-03-25 00:00:00 — Dettabör med anledning av motion So275 (kd)yrkande 1 som sin mening ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 44 bort haföljande lydelse:44. beträffande vård och behandling för olikasjukdomar m.m.att med anledning av motion 1998/99:So275 yrkande 1och med avslag på motionerna 1998/99:So218,1998/99:So237, 1998/99:So251, 1998/99:So284yrkandena 1-3, 1998/99:So313 yrkandena 1, 3, 5och 6, 1998/99:So321 yrkande 7, 1998/99:So346yrkandena 1-3, 1998/99:So437, 1998/99:So453,1998/99:So455 yrkande 11, 1998/99:So458 yrkande2, 1998/99:So460 yrkande 10 och 1998/99:So465yrkande 25 som sin mening ger regeringen tillkänna vad ovan anförts,36. Vård och behandling för olika sjukdomarm.m. (mom. 44)() anför:Över en miljon svenskar har någon reumatisk sjukdom.Dessa sjukdomar drabbar alla åldrar och vissa av demmedför risk för tidig död. Reumatikernas möjlighetatt delta i verksamheter i hemmet, på arbetsplatsen,och i samhället för övrigt begränsasstarkt av värk, smärta och rörelseinskränkningar somföljer av sjukdomarna. Merparten av de drabbade ärkvinnor. Goda rehabiliteringinsatser minskarlidandet för enskilda människor men det medför ocksåminskade kostnader för samhället.Forskning om dessa sjukdomsgrupper är enligt minuppfattning ett eftersatt område. Trots att dereumatiska sjukdomarna utgör en stor folksjukdomavser av Medicinska forskningsrådetsanslag reumatologisk forskning. Jag anser att merresurser måste satsas på forskning kring reumatiskasjukdomars förekomst och utbredning, deras orsakeroch sjukdomsframkallande mekanismer. Men ävenforskning kring de sociala och psykologiskakonsekvenserna som dessa sjukdomar medför behöverintensifieras. Omvårdnadsforskningen behöverpåskyndas liksom de paramedicinska insatserna därdet saknas kompetenta forskare för att vetenskapligtförankra projekt och utvecklingsarbete. Vad häranförts med anledning av motion So455 (c) yrkande 11bör ges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 44 bort haföljande lydelse:44. beträffande vård och behandling för olikasjukdomar m.m.att med anledning av motion 1998/99:So455 yrkande 11och med avslag på motionerna 1998/99:So218,1998/99:So237, 1998/99:So251, 1998/99:So275yrkande 1, 1998/99:So284 yrkandena 1-3,1998/99:So313 yrkandena 1, 3, 5 och 6,1998/99:So321 yrkande 7, 1998/99:So346 yrkandena1-3, 1998/99:So437, 1998/99:So453, 1998/99:So458yrkande 2, 1998/99:So460 yrkande 10 och1998/99:So465 yrkande 25 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,37. Vård och behandling för olika sjukdomarm.m. (mom. 44)() anför:Fibromyalgi är en mjukdelsreumatisk sjukdom somdrabbar av befolkningen. I finns150 000200 000 fibromyalgisjuka, vilket görfibromyalgi till en folksjukdom.I ett projekt som drivs av med16 000 deltagare redovisar var tionde medlem att dehar stora svårigheter med vården. Det gäller bl.a.att få en diagnos inom rimlig tid. Tillgången tillvarma bad har vidare minskat eller avskaffats.Neddragningar inom vården totalt har också påverkatfibromyalgipatienterna.Försäkringskassornas bedömningar av diagnosenfibromyalgi varierar stort - i vissa kassoraccepteras diagnosen medan andra kassor har heltmotsatt uppfattning. Det vore önskvärt med engemensam syn på diagnoser som gällerfibromyalgipatienter.Enligt en undersökning har fibromyalgisjuka stortbehov av hjälpmedel. Detta är dock ett obearbetatområde. Kunskapen har varken nått ut till de sjukaeller till vårdpersonalen. Det är också ett problematt diagnosen och inte behovet ofta avgör vem somfår hjälpmedel.Jag vill också framhålla att det är viktigt att desom är sjuka i fibromyalgi får sin situation påarbetsplatsen inventerad. Man är i de flesta fallenig om att sjukskrivning inte är botemedlet förpatienten, utan att det tvärtom är önskvärt attvederbörande är i måttlig rörelse och att hennessociala position stärks, om hon kan vara kvar iarbetslivet. Här har såväl läkare somförsäkringskassa, arbetsgivare och fack en högstväsentlig uppgift att fylla genom att ge den sjukeen sysselsättning som är avpassad och lämplig för dehandikapp hon fått genom sin sjukdom.Härefter vill jag belysa problemen med s.k.seneffekter av polio. Många polioskadade, sominsjuknade och tidigare, har nudrabbats av problem i form av nytillkommen ellerökad muskelsvaghet och ökad uttröttbarhet. Andrasymtom är muskelsmärta, ledvärk, köldintolerans ochi vissa fall andningsproblem. Alltför få inom hälso-och sjukvården och känner till dettaoch det är därför viktigt att kunskap sprids omdessa seneffekter och att patienterna remitterastill de mottagningar som specialiserat sig på atthjälpa dessa patienter.Vad ovan anförts med anledning av motionerna So218(fp) och So465 (fp) yrkande 25 bör ges regeringentill känna.Jag anser att utskottets hemställan under 44 bort ha följandelydelse:44. beträffande vård och behandling för olikasjukdomar m.m.att med anledning av motionerna 1998/99:So218 och1998/99:So465 yrkande 25 och med avslag påmotionerna 1998/99:So237, 1998/99:So251,1998/99:So275 yrkande 1, 1998/99:So284 yrkandena1-3, 1998/99:So313 yrkandena 1, 3, 5 och 6,1998/99:So321 yrkande 7, 1998/99:So346 yrkandena1-3, 1998/99:So437, 1998/99:So453, 1998/99:So455yrkande 11, 1998/99:So458 yrkande 2 och1998/99:So460 yrkande 10 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,38. Vård och behandling för olika sjukdomarm.m. (mom. 44)() anför:Enligt min uppfattning behövs förändrade attitydertill oklara diagnoser. Att patienter med oklaradiagnoser och s.k. diffusa besvär behandlaskränkande finns det otaliga exempel på. Dettaspeglar en attityd och en människosyn som inte hörhemma i ett civiliserat samhälle. Diffusa besvär ärtecken på påverkan på alla kroppens system och intei sig något skäl att inte ta patienten på allvar.Tvärtom kan sådana symtom vara uttryck för engenomgripande påverkan på flera organ, till exempelen allmän förgiftning eller annan störning avkroppens funktioner på den molekylära nivån. Enligtmin uppfattning är det av största vikt att det ialla landsting finns tillgång till kvalificeradutredning och behandling av patienter med diffusabesvär, från t.ex. amalgam. Vad här anförts medanledning av motion So460 (mp) yrkande 10 bör gesregeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 44 bort ha följandelydelse:44. beträffande vård och behandling för olikasjukdomar m.m.att med anledning av motion 1998/99:So460 yrkande 10och med avslag på motionerna 1998/99:So218,1998/99:So237, 1998/99:So251, 1998/99:So275yrkande 1, 1998/99:So284 yrkandena 1-3,1998/99:So313 yrkandena 1, 3, 5 och 6,1998/99:So321 yrkande 7, 1998/99:So346 yrkandena1-3, 1998/99:So437, 1998/99:So453, 1998/99:So455yrkande 11, 1998/99:So458 yrkande 2 och1998/99:So465 yrkande 25 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,39. Kvinnors hälsa (mom. 45), , och (alla m)anför:Många läkare kan vittna om att kvinnor ofta kommerför sent till läkare med sjukdomar och symtom påsjukdomar. med för tidig död som följd.Vidare är många av de besvär och åkommor som kvinnorlider av onödiga. Det finns hjälp, men man söker deninte.Till bilden hör också att vetenskapen ofta harmannen som förebild. Forskningsobjekt, diagnoser ochsymtombeskrivning koncentreras på forskningsresultatsom har männens anatomi som underlag. Som exempelkan nämnas symtom på hjärtinfarkt, som visar sigvara olika för män och kvinnor.Ett annat exempel är smärta och smärtlindring. Detkan misstänkas att det inom sjukvården förutsättsatt kvinnor skall utstå smärta vid t.ex.barnafödande. Denna inställning kan också ha spriditsig till andra sjuk- och smärttillstånd, t.ex.migrän och muskelvärk.Den hjälp som dagens kvinnor nu kan få mot besvär iklimakteriet är ett bevis på att forskningen numerai större utsträckning inriktas på kvinnokroppen somförsta kön och inte som "det andra könet". Det finnsdock alldeles för många områden i en kvinnas liv sominte har vetenskaplig grund för diagnos ochbehandling av hennes besvär.Statistiskt sett söker kvinnor oftare vård än vadmän gör. Detta faktum har man på sina håll slarvigttolkat som att kvinnor i mindre utsträckninguthärdar smärta och behandling. Den enkla orsakenkan vara att kvinnor i mindre utsträckning får hjälpnär de uppsöker vården.Med ökad kunskap hos kvinnorna själva och hosvårdande personal kan många sjukdomar förebyggas ochsvårare sjukdomstillstånd undvikas.Vad gäller tillgången till rehabilitering och bravård, stöd och ersättning tycks en relativt enigbild vara att kvinnor i mindre utsträckning än mänfår del av detta. Det finns exempelvis mycket merforskning om funktionshindrade mäns sexualitet än omkvinnors varför det är lättare för män att få prataom sina problem, i synnerhet om de fått en skada ivuxen ålder eftersom det också är en prioriteradåldersgrupp inom forskningen. Kvinnor får hjälp iett senare skede, och den vård och rehabiliteringman får del av är inte anpassad efter kvinnorsbehov. Vad här anförts med anledning av motionernaSo225 (m) och A802 (m) yrkande 13 bör ges regeringentill känna.Vi anser att utskottets hemställan under 45 bort haföljande lydelse:45. beträffande kvinnors hälsaatt med anledning av motionerna 1998/99:So225 och1998/99:A802 yrkande 13 och med avslag påmotionerna 1998/99:So321 yrkandena 2-5 och 1998/99:So462 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,40. Kvinnors hälsa (mom. 45)(), () och () anför:Närmare en miljon svenska kvinnor behandlas dagligenmed hormoner i olika former. Hormonell behandlingpåverkar ofta kvinnors allmänna livssituation ochlivskvalitet. Eventuella samband mellan behandlingoch olika tumörformer i t.ex. bröst, livmoder ochäggstockar diskuteras livligt. De studier somhittills gjorts har gett osäkra och motstridigaresultat. Förbättrade kunskaper om östrogeners ochandra hormoners effekter kan öka förståelsen förmånga vanliga sjukdomar hos kvinnor, som t ex högtblodtryck, förkalkning, sockersjuka och reumatiskledvärk. kommer det att finnascirka en miljon kvinnor i . Medhormonell behandling finns möjlighet att förebyggat.ex. benskörhet och hjärtinfarkt hos vissariskgrupper. Men för detta krävs alltså ytterligareprioritering av forskning om kvinnliga hormoner.Genom att kalla kvinnors besvär för psykosomatiskaläggs skulden på kvinnan själv. Budskapet är att detär något fel i kvinnans psyke som gör att hon fårkroppsliga symtom. Därmed kan läkaren uteslutakvinnors situation och livsbetingelser, t.ex. detfaktum att kvinnor ofta arbetar i underordnadställning, har de mest monotona, förslitandearbetsuppgifterna och oftast har huvudansvar för hemoch barn. Det är därför enligt vår uppfattningviktigt att forskning och utbildning införlivar enmedvetenhet om kvinnors hälsa i kurslitteratur.Under tiden som kunskap om kvinnors hälsa utvecklasoch byggs upp måste ett obligatorium omkvinnokunskap på alla områden ingå i utbildningen avnya läkare.Redan praktiserande läkare bör få kompletterandeutbildning i medicinska och psykologiska frågor somrör kvinnors hälsa. Det finns redan i dagfortbildningsdagar för läkare ett par av dem kangöras obligatoriska och handla om kvinnor.Vad ovan anförts med anledning av motion So321 (v)yrkandena 2-5 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 45 bort ha följandelydelse:45. beträffande kvinnors hälsaatt med anledning av motion 1998/99:So321 yrkandena2-5 och med avslag på motionerna 1998/99:So225,1998/99:So462 yrkande 1 och 1998/99:A802 yrkande13 som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,41. Kvinnors hälsa (mom. 45)() anför:Utredningen om bemötande av kvinnor och män inomhälso- och sjukvården lämnade sitt betänkande (SOU1996:133) . Här rapporterades om såvälväsentliga kunskapsluckor som brister i vården.Bland åtgärdsförslagen tog utredningen upp en radfrågor som måste bli föremål för fortsatt forskningför att öka våra kunskaper om kvinnors speciellabehov. Man tog också upp behovet av utbildning avhälso- och sjukvårdens personal om könsspecifikaskillnader både när det gäller sjukdomsförekomst ochbehandling samt rehabilitering. Regeringen harvisserligen i några sammanhang tagit upp en del avde förslag utredningen lade fram men någothelhetsgrepp för att besvara de olika frågor somställts har man inte tagit. Enligt min uppfattningbör regeringen lägga fram en handlingsplan över hurhälso- och sjukvården för kvinnor och män skallutformas så att vården i ordets rätta bemärkelseskall bli jämställd. Detta bör medanledning av motion So462 (fp) yrkande 1 som sinmening ge regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 45 bort ha följandelydelse:45. beträffande kvinnors hälsaatt med anledning av motion 1998/99:So462 yrkande 1och med avslag på motionerna 1998/99:So225,1998/99:So321 yrkandena 2-5 och 1998/99:A802yrkande 13 som sin mening ger regeringen tillkänna vad ovan anförts,42. Forskning (mom. 46)(), (), (), () och ()anför:Läkemedelsforskningen har oftast mannen som norm.Således kan nämnas att när normalvärdet förblodtryck skulle fastställas mättes blodtrycket påett antal medicine kandidater - alla män. Utifråndetta manliga normalvärde ansågs kvinnor ha för högtblodtryck och tvingades äta blodtryckssänkandemedicin för att komma ner i normalt, dvs. manligt,tryck. Om normalvärdet skulle vara satt utifrånkvinnor skulle det kunna innebära att hela denmanliga delen av befolkningen skulle tvingas ätablodtryckshöjande medicin.Även när det gäller bedömning av blodfetter är deundersökningar som ligger till grund för bedömningengjorda på män, vilket leder till att läkarna i daginte har tillräckliga kunskaper om vilkablodfettvärden som gäller för kvinnor. När kvinnorkommer till sjukhus för akuta hjärtproblem får desämre behandling. Vidare förekommer attlivsuppehållande behandling inte sätts in ellersätts in , eftersom kvinnor inte uppleverhjärtsmärtor på samma sätt som män och därförbeskriver sina smärtor på ett för läkaren okäntsätt.Vidare kan nämnas att inom muskelfysiologin ochmuskelbiokemin används muskelbiopsier för att forskaom hur muskler ser ut och varför vi blir trötta.Forskarna använder sig ofta av t.ex. brandmän ochidrottare som försökspersoner. Resultaten publicerassedan som giltiga för alla.Sammanfattningsvis anser vi att det är av störstavikt att både läkemedelsforskning och vårdforskninginriktar sig på såväl kvinnor som män.Vad här anförts med bifall till motionerna So321(v) yrkande 1 och A810 (kd) yrkande 25 och medanledning av motion So420 (s) bör ges regeringentill känna.Vi anser att utskottets hemställan under 46 bort haföljande lydelse:46. beträffande forskningatt med bifall till motionerna 1998/99:So321 yrkande1 och 1998/99:A810 yrkande 25 och med anledningav motion 1998/99:So420 som sin mening ger regeringen till kännavad ovan anförts,43. Vissa kvinnosjukdomar (mom. 47), , och (alla m)anför:Många kvinnor är långtidssjukskrivna p.g.a. smärtorfrån . Detta kostar samhället storasummor i form av vård, rehabilitering ochsjukbidrag, som den drabbade upplever ettstort lidande och handikapp. På många håll inomvården bekräftas också att kvinnor med smärta är ettkönsrelaterat folkhälsoproblem av stora mått.Kunskaper inom området, för att lindra och bota,finns men är splittrade på många olika kategorier avvårdpersonal och myndigheter. Enligt vår uppfattningförsvåras den nödvändiga samordningen mellan dessakompetenser av att det inte finns entvärvetenskaplig samordning inom detta område. Vadhär anförts med anledning av motion So343 (m) börges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 47 bort haföljande lydelse:47. beträffande vissa kvinnosjukdomaratt med anledning av motion 1998/99:So343 och medavslag på motion 1998/99:So321 yrkande 6 som sinmening ger regeringen till känna vad ovananförts,44. Nationella riktlinjer (mom. 48)() anför:Enligt min uppfattning bör ett nationellthälsopolitiskt handlingsprogram upprättas fördemenssjukdomar. Vidare anser jag att demenssjukdombör betecknas som en folksjukdom. Alla människorskall, oavsett bostadsort, ha samma möjlighet att fåen diagnos. Så är inte fallet , beroende påbl.a. brist på specialistutbildade läkare (främstgeriatriker och psykiatriker), geografisk placeringav utredningsteknik, okunskap m.m. Det är av störstavikt att få diagnos för attkunna konstatera demenssjukdomens art ochmöjligheter till läkemedelsbehandling samt att kunnautesluta behandlingsbara orsaker till demensliknandetillstånd (infektion, tumör m.fl.). Det finns också,enligt vissa forskare, s.k. riskgrupper. Till dessariskgrupper hör bl.a. kvinnor, personer med lågutbildning och personer som arbetat medlösningsmedel. Detta är ytterligare ett skäl tillatt upprätta ett nationellt hälsopolitiskthandlingsprogram. Vad ovan anförts med anledning avmotion So405 (c) yrkandena 1 och 2 bör gesregeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 48 bort haföljande lydelse:48. beträffande nationella riktlinjeratt med anledning av motion 1998/99:So405 yrkandena1 och 2 och med avslag på motionerna1998/99:So467 yrkande 11 och 1998/99:So413 somsin mening ger regeringen till känna vad ovananförts,45. Alternativmedicin (mom. 49)() och () anför:Distriktssköterskor och läkare tillhör några av degrupper av sjukvårdspersonal som i sin dagligaverksamhet är nyckelpersoner vad gäller informationtill patienter. är det inte självklartatt dessa informatörer har god kunskap om demöjligheter till olika behandlingsmetoder somalternativmedicinens företrädare kan erbjuda. Enligtvår uppfattning är detta otillfredsställande. Vianser därför att all utbildning av sjukvårdspersonalbör innehålla adekvat information omalternativmedicinska metoder. Vidare anser vi attkrav för utbildning och därmed följande behörighetskall utarbetas tillsammans med verksamma terapeuterinom olika alternativmedicinska områden.Vi anser också att krav på registrering skallinföras för samtliga personer eller företag som inågon form använder alternativmedicinskabehandlings- och diagnosmetoder. Med tanke påpatienternas säkerhet och integritet bör, enligt vårmening, en statlig myndighet ha kontroll över ochinsyn i de alternativmedicinska utövarnasverksamheter. En sådan registrering bör göras hosSocialstyrelsen. En registrering skulle innebära attden som blir registrerad förbinder sig att hålla enkundförteckning, att föra journalanteckningar, attinneha fullgott försäkringsskydd samt att rapporteraskador eller biverkningar till Socialstyrelsen.Registreringen bör kunna vara självfinansierande.Den skall inte uppfattas som en legitimering ellerauktorisation. skulle även stå förinformation till allmänhet, myndigheter ochsjukvårdspersonal. Styrelsen bör också få i uppdragatt skapa ett samordningsorgan föralternativmedicinska frågor.Slutligen anser vi att börgöra insatser för att belysa alternativmedicinensför- och nackdelar, samt att regeringen måste getydliga signaler om att alternativmedicin är ettangeläget område. Vad här anförts med anledning avmotionerna So312 (c) yrkandena 1 och 2 och So460(mp) yrkandena 14-17 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 49 bort haföljande lydelse:49. beträffande alternativmedicinatt med anledning av motionerna 1998/99:So312yrkandena 1 och 2 och 1998/99:So460 yrkandena14-17 och med avslag på motion 1998/99:So202 och1998/99:So354 som sin mening ger regeringen tillkänna vad ovan anförts,46. Tatuering och piercing (mom. 50)() anför:Piercing och tatuering har blivit mycket populärt,framför allt bland ungdomar. Eftersom en tatueringvarar resten av livet bör minderåriga inte tillåtasatt tatuera sig om inte vårdnadshavaren godkäntbehandlingen. Vad gäller piercing somkroppssmyckning bör framhållas att det är ettingrepp med hög risk för allergiska reaktioner ochinfektioner. Därför bör inte heller håltagning påminderåriga tillåtas.I allmänna råd 1995:3 anges attpiercing eller tatuering av minderåriga inte bör skeutan föräldrars medgivande. Det finns dock ingenregel som kräver föräldrars medgivande. Den tillsynsom finns föreskriven vad gäller tatuering ochpiercing består i att hartillsynsansvaret vad gäller utrustning bl.a. försmittrening och hygien i samband med behandling.Miljö- och hälsoskyddsnämnden har tillsyn överlokalerna och övriga hygienfrågor. I övrigt finnsinga regler om utbildning eller licens för attutföra tatuering och piercing. Utrustning kan t.ex.köpas mycket enkelt på postorder vilket också sker imycket stor utsträckning. Det finns inte hellerföreskrifter om tatueringsfärgens innehåll.Jag menar att det är rimligt med krav på utbildningoch införande av licens för dem som utövar yrket somtatuerare/kroppssmyckare. Likaså är det befogat attkontroll, klassificering och godkännande av pigment(färg) införs.Vad ovan anförts med anledning av motion So438 (s)bör som sin mening ge regeringen tillkänna.Jag anser att utskottets hemställan under 50 bort haföljande lydelse:50. beträffande tatuering och piercingatt med anledning av motion 1998/99:So438 som sinmening ger regeringen till känna vad ovananförts,47. Lobotomi (mom. 53)(), () och RositaRunegrund (kd) anför:I bl.a. och utfördes under 1940- och1950-talen lobotomi på psykiskt sjuka patienter somen ångestdämpande åtgärd. Lobotomin innebar ofta attpatientens personlighet blev helt förändrad. I Norgehar man beslutat att de som blev utsatta för dettaingrepp och som är i livet skall få enengångsersättning på . För attfå en fullständig överblick av omfattningen avlobotomioperationer i anser vi att det påmotsvarande sätt som i bör genomföras enoffentlig utredning. För att staten nu i någon månskall kunna gottgöra dem som utsattes för lobotomioch på så sätt erkänna att detta inte var en riktigbehandling i ett samhälle som slår vakt ommänniskovärdet bör den , i likhetmed den norska, besluta om att ge ersättning till delobotomerade somfortfarande är i livet. I detta sammanhang vill vierinra om att en särskild utredning tillsattes närdet gäller ersättning till steriliserade i vissafall. Vi efterlyser nu konsekvens i en principielltsett liknande frågeställning. Vad här anförts börriksdagen med anledning av motion So232 (kd) som sinmening ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 53 bort haföljande lydelse:53. beträffande lobotomiatt med anledning av motion 1998/99:So232 som sinmening ger regeringen till känna vad ovananförts,Särskilt yttrandeUppgörelsen mellan Socialdemokraterna ochCenterpartietChris Heister (m), (), (), (),(), () och () anför:Utskottets majoritet hänvisar till en uppgörelse somuppges ha träffats mellan Socialdemokraterna ochCenterpartiet. Enligt vår uppfattning är detformellt felaktigt och olämpligt att i ettutskottsbetänkande hänvisa till en uppgörelse mellanenskilda partier.Överenskommelsen påstås innebära att "frigörs" under perioden2002-2004. Några tillgängliga medel finns såledesinte . Vi finner det anmärkningsvärtatt utskottets majoritet hänvisar till icketillgängliga medel.Sammanfattningsvis anser vi att majoriteten intebort hänvisa till den påstådda överenskommelsen.