bet · GM01TU13 · 1999-05-04 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet proposition1998/99:91 Vissa trafikfrågor m.m., två motioner somväckts med anledning av propositionen samt åttamotioner om handikappolitiken inom transportområdetsom väcktes under den allmänna motionstiden iseptember förra året.Utskottet ställer sig bakom regeringens samtligaförslag. Det innebär att ett permanent system därparkeringsvakter kan tas i anspråk för att bevakalånga, tunga och breda transporter införs.Parkeringsvakterna skall i sådana fall kunna geanvisningar för trafiken. Parkeringsvakter skallockså kunna tas i anspråk för att biträda polismännär de fullgör trafikövervakningsuppgifterexempelvis i samband med hastighets-, förar- ellerfordonskontroller. Förslagen medför att polisiäraresurser kan frigöras för andra uppgifter.En ändring i övergångsbestämmelserna beträffandefärdtjänst och riksfärdtjänst genomförs. Det innebäratt tillstånd för färdtjänst och riksfärdtjänst somhar meddelats före skallfortsätta att gälla men att fr.o.m. den 1 januari2000 nya bestämmelser om under vilka förutsättningartillstånd kan återkallas eller föreskrifter ändrasblir tillämpliga även på dessa äldre tillstånd.Utskottet anser att det är viktigt attkollektivtrafiken bättre anpassas till defunktionshindrades behov och att färdtjänsten ochriksfärdtjänsten fungerar väl. Med hänvisning tilldet omfattande utvärderingsarbete avhandikappolitiken inom transportområdet somregeringen har initierat avstyrker dock utskottet demotioner som tar upp dessa frågor.Till betänkandet har fogats tvåreservationer. Regeringen () föreslår iproposition 1998/99:91 att antarregeringens förslag till1. lag om ändring i lagen (1975:88) medbemyndigande att meddela föreskrifter om trafik,transporter och kommunikationer,2. lag om ändring i lagen (1987:24) om kommunalparkeringsövervakning,3. lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620),4. lag om ändring i lagen (1997:735) omriksfärdtjänst,5. lag om ändring i lagen (1980:578) omordningsvakter,6. lag om ändring i polislagen (1984:387).Lagförslagen är fogade som bilaga till betänkandet.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås en ändring i lagen(1975:88) med bemyndigande att meddela föreskrifterom trafik, transporter och kommunikationer sommöjliggör för regeringen att meddela föreskrifter omavgifter för trafikövervakningstjänster. Ianslutning härtill föreslås en ändring i lagen(1987:24) om parkeringsövervakning sominnebär att den myndighet som regeringen bestämmerfår förordna parkeringsvakter att utföratrafikövervakningstjänster och ge anvisningar förtrafiken.Vidare föreslås en ändring i den sistnämnda lagensom innebär att parkeringsvakter, efter kommunaltbeslut som föregås av samråd med polismyndigheten,skall kunna tas i anspråk för att lämna biträde åtpolismän när de fullgör trafikövervakningsuppgifter.Därutöver föreslås att beslut som en polismyndigheteller har meddelat i ärendenenligt lagen (1980:578) om ordningsvakter skall fåöverklagas hos allmän förvaltningsdomstol samt vissalagtekniska justeringar i lagen om ordningsvakteroch i polislagen (1984:387).Slutligen föreslås en ändring iövergångsbestämmelserna beträffande färdtjänst ochriksfärdtjänst med innebörd att lagen (1997:736) omfärdtjänst och lagen (1997:735) om riksfärdtjänstfr.o.m. skall tillämpas ävenbeträffande tillstånd till färdtjänst ochriksfärdtjänst som har meddelats före den 1 januari1998.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli1999. Motioner med anledning av propositionen1998/99:T18 av m.fl. (v) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om parkeringsvaktersbefogenheter.1998/99:T19 av () och TuveSkånberg (kd) vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om parkeringsvakternasmöjlighet att på prov få till uppgift attrapportera iakttagna överträdelser avtrafikföreskrifter och andralagöverträdelser till polisen.Motioner från den allmänna motionstidenhösten 19981998/99:T207 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att anpassakollektivtrafiken till resenärer medfunktionshinder.1998/99:T208 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag tillsådan ändring i 8 § lagen om färdtjänst så att dettydligt framgår att ledsagare och personligassistent skall omfattas av tillståndet att resa,2. att hos regeringen begär förslag tillsådan ändring i 6 § lagen om riksfärdtjänst så attdet tydligt framgår att ledsagare och personligassistent omfattas av tillståndet att resa.1998/99:T223 av m.fl. (kd) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om precisering ochtillämpning av mått för funktionsnedsattastillgänglighet av färdmedel,6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av enutvärderingsbar åtgärdsplan för att ökatillgängligheten för funktionsnedsatta framför alltpå kollektiva färdmedel.1998/99:T907 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om attkollektivtrafiken görs tillgänglig för alla,inklusive funktionshindrade,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att insatser medanledning av det särskilda statsbidraget för attförbättra kollektivtrafikens tillgänglighet aktivtföljs upp.1998/99:So376 av m.fl. (kd) variyrkas18. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om färdtjänst.1998/99:So387 av m.fl. (fp) variyrkas6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om färdtjänst.1998/99:So456 av m.fl. (m) variyrkas8. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om färdtjänsten.1998/99:So465 av m.fl. (fp) variyrkas11. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om utökadtillgänglighet i kollektivtrafiken,12. att som sin meningger regeringen till känna vad imotionen anförts om flexiblarefärdtjänst. 1 InledningI detta betänkande behandlar utskottet regeringensproposition /99:91 Vissa trafikfrågor m.m. samttvå motioner som väckts med anledning avpropositionen. Vidare behandlar utskottet åttamotioner om handikappolitiken inom transportområdetsom väcktes under den allmänna motionstiden iseptember 1998.2 Vissa trafikfrågor m.m.2.1 Propositionen2.1.1 Möjligheter för kommunerna att ta ut avgiftför vissa trafikövervakningstjänster m.m.Enligt vägtrafikkungörelsen får kommun ellerVägverkets region meddela undantag i enskilda fallfrån de generella bestämmelserna om fordons ochlasters största bredd samt högsta längd och vikt.Vissa av dessa undantag förenas med villkor om attviss bevakning skall ske av transporten. Dennabevakning utförs normalt av polisen.Polismyndigheten får ta ut en avgift vid sådanbevakning. Avgiften är perpåbörjad timme för var och en av de polismän sombehövs för bevakningen samt för varje påbörjadkilometer för varje bil eller motorcykel som användsvid bevakningen.Den 1 juli 1993 inleddes inom enförsöksverksamhet varigenom parkeringsvakter efterutbildning och uppdrag från polisen har utförtbevakningen av tunga, långa och breda transporterför vilka föreskrivits bevakning. Eftersom lagstödsaknas för kommunen att ta ut avgift för bevakningenhar kommunen till viss del erhållit ersättning föruppdragen från polisen.Försöksverksamheten har huvudsakligen slagit väl utoch polisiära resurser har frigjorts. Regeringenanser därför att det finns skäl att permanenta ettsystem där parkeringsvakter kan tas i anspråk föratt bevaka långa, tunga och breda transporter ochatt det finns skäl att utvidga möjligheten till helalandet.För att bevakningen av tunga, långa och bredatransporter skall erbjuda de garantier förtrafiksäkerheten som behövs, bör den personal somombesörjer bevakningen ha befogenhet att meddelaanvisningar för trafiken. Regeringen föreslår därföratt det i lagen (1987:24) om kommunalparkeringsövervakning införs en möjlighet för denmyndighet som regeringen bestämmer att förordnaparkeringsvakt som skall utföratrafikövervakningstjänster att ge anvisningar förtrafiken.Regeringen anser vidare att om försöksverksamhetenskall permanentas bör kommunerna kunna ta utersättning på samma grunder som polismyndigheten.Föreskrifter härom måste meddelas genom lag.Regeringen föreslår att ett sådant bemyndigande tasin i lagen (1975:88) med bemyndigande att meddelaföreskrifter om trafik, transporter ochkommunikationer. Den ersättning som kommunen börkunna ta ut bör beloppsmässigt motsvara vadpolismyndigheten kan ta ut.2.1.2 Utökade uppgifter för parkeringsvakterOm det för parkeringsövervakningen i en kommunbehövs parkeringsvakter får kommunen enligt lagen(1987:24) om parkeringsövervakning beslutaatt kommunen själv skall svara för övervakningen.Denna fullgörs då av parkeringsvakter som skall hagenomgått lämplig utbildning. Parkeringsvakternafullgör i sin yrkesutövning endast en uppgift,nämligen att övervaka efterlevnaden av föreskrifterom parkering eller stannande av fordon.Samhällets samlade resurser skulle enligtregeringen kunna tas till vara bättre om detskapades en möjlighet att utnyttja parkeringsvakterför andra uppgifter än parkeringsövervakning.Härigenom kan polisen avlastas från vissa uppgifter.En uppgift som synes väl lämpad att låtaparkeringsvakter utföra är att lämna biträde åtpolismän som fullgör trafikövervakningsuppgifter,t.ex. vid i förväg beordrade trafikkontroller.Parkeringsvakterna skulle enligt regeringen kunnautföra enklare göromål under polismans ledning isamband med exempelvis hastighets-, förar- ellerfordonskontroller. En förutsättning för attparkeringsvakterna skall få tas i anspråk förutvidgade uppgifter bör vara att kommunen beslutatatt så får ske.Regeringen föreslår att det i lagen om kommunalparkeringsövervakning tas in en ny bestämmelseenligt vilken kommunen efter samråd medpolismyndigheten kan besluta att parkeringsvakterfår tas i anspråk för att, utöverparkeringsövervakning, biträda polismän vidfullgörande av trafikövervakningsuppgifter. Det ärenligt propositionen lämpligt att eventuellersättning bestäms genom en överenskommelse mellanpolismyndigheten och kommunen.2.1.3 Övergångsbestämmelser beträffande färdtjänstoch riksfärdtjänstDen trädde lagen (1997:736) omfärdtjänst i kraft. Denna lag ersattesocialtjänstlagens (1980:620) regler om färdtjänst.I övergångsbestämmelserna angavs att i fråga ombeslut som har meddelats före ikraftträdandet gälleräldre bestämmelser. Tillstånd som har givits enligtde äldre reglerna fortsätter således att gällaenligt sina lydelser.Enligt regeringen har avsikten medövergångsbestämmelserna inte varit att för en längretid behålla det äldre regelverket förfärdtjänsttillstånd parallellt med det nya. Efteratt ha hört berörda myndigheter, organisationer ochtrafikföretag föreslår regeringen att i stället föratt sätta ett slutdatum för giltighetstiden för deäldre tillstånden, vilket har föreslagits, bör detanges att fr.o.m. ett visst datum skall de nyalagarna tillämpas på dessa tillstånd. Det innebäratt tillstånden fortsätter att gälla, men attfärdtjänstlagens och riksfärdtjänstlagensbestämmelser bl.a. om under vilka förutsättningartillstånden kan återkallas eller föreskrifter ändrasblir tillämpliga även på dessa tillstånd.Regeringens förslag betyder att iövergångsbestämmelserna till lagarna (1997:313) och(1997:739) om ändring i socialtjänstlagen (1980:620)och till lagen (1997:735) om riksfärdtjänst angesatt lagen (1997:736) om färdtjänst respektive dennya lagen om riksfärdtjänst fr.o.m. den 1 januari2000 skall tillämpas på tillstånd till färdtjänstoch riksfärdtjänst som har meddelats före den 1januari 1998.2.1.4 Överklagande av beslut om ordningsvakter m.m.Länsstyrelsen har haft ansvaret förpolisverksamheten i länen och bl.a. haft tilluppgift att fatta beslut i fråga om ordningsvakter ivissa fall. ansvar förpolisverksamheten har emellertid upphört ochlänsstyrelsen skall inte längre fatta beslut i frågaom förordnande av ordningsvakter. Till följd häravbör enligt regeringen beslut som polismyndighetenfattar i dessa frågor inte längre kunna överklagashos . Regeringen föreslår därför attpolismyndighetens beslut, liksom Rikspolisstyrelsensbeslut i dessa ärenden, skall överklagas hos allmänförvaltningsdomstol.I 2 § lagen om ordningsvakter hänvisas till 37 §lagen (1977:293) om handel med drycker. Genomlagändringar som trädde i kraft den 1 januari 1995har dock lagen om handel med drycker upphävts ochersatts av alkohollagen (1994:1738). Hänvisningen i2 § lagen om ordningsvakter bör därför ändras ienlighet härmed.Vid en tidigare ändring av polislagen (1984:387)har av förbiseende styckeindelningen i 10 §polislagen kommit att bli felaktig. 1996/97:175). Regeringen föreslår nu att detta rättas till.2.2 Motionsyrkanden2.2.1 Biträde vid trafikövervakningSture m.fl. (v) framhåller i motion T18 måste vara mycket försiktig när det gäller attge olika grupper polisbefogenheter. Polisensmyndighetsansvar och befogenheter måste vara klartdefinierade gentemot allmänheten. Därför bör inte,enligt motionen, parkeringsvakter biträda polisenvid övervakning av den rörliga trafiken, t.ex. vidhastighets-, förar- eller fordonskontroller. Isådana situationer blir det svårt för allmänhetenatt skilja mellan polis och andra grupper.Parkeringsvakterna bör dock kunna biträda polisenoch allmänheten med viss trafikreglering eller svaraför viss trafikinformation. Det är också av vikt attparkeringsvakters kompetens och ansvarsområdenutvidgas.2.2.2 Rapportering av trafikbrott m.m.Johnny och Skånberg (båda kd)framhåller i motion T19 att parkeringsvakter på provbör få möjlighet att rapportera iakttagnaöverträdelser av trafikföreskrifter till polisen. Deanser att en sådan provverksamhet även bör innefattamöjligheter för parkeringsvakter att rapportera omiakttagna överträdelser när det gäller skadegörelse,bråk och förargelseväckande beteende.2.3 Utskottets ställningstagande2.3.1 Biträde vid trafikövervakningUtskottet delar regeringens uppfattning att det börvara möjligt att låta parkeringsvakter lämna biträdeåt polismän som fullgör trafikövervakningsuppgifter,t.ex. vid i förväg beordrade trafikkontroller.Parkeringsvakterna bör kunna utföra enklare göromålunder polismans ledning i samband med exempelvishastighets-, förar- eller fordonskontroller. Enförutsättning för att parkeringsvakterna skall fåtas i anspråk för utvidgade uppgifter bör vara attkommunen beslutat att så får ske.Utskottet menar att samhällets samlade reurserbättre kan tas till vara om möjligheten öppnas attutnyttja parkeringsvakter på det sätt som föreslås ipropositionen. Härigenom kan polisen avlastas vissauppgifter.I motion T18 av m.fl. (v) motsätterman sig att parkeringsvakterna skall kunna biträdapolisen vid trafikövervakning. Motionärerna anseratt det i sådana situationer blir svårt förallmänheten att skilja mellan polis och andragrupper.Utskottet menar att de begränsningar avparkeringsvakternas vidgade arbetsuppgifter somföreslås i propositionen skapar garantier för attsådana problem som tas upp i motionen inte kommeratt uppstå.Utskottet ställer sig sålunda bakom regeringensförslag att det i lagen (1987:24) om kommunalparkeringsövervakning tas in en ny bestämmelseenligt vilken kommunen efter samråd medpolismyndigheten kan besluta att parkeringsvakterfår tas i anspråk för att, utöverparkeringsövervakning, biträda polismän vidfullgörande av trafikövervakningsuppgifter. MotionT18 (v) avstyrks följaktligen.2.3.2 Rapportering av trafikbrott m.m.Förslaget i motion T19 (kd) att parkeringsvakternaockså bör kunna få till uppgift att rapporteraiakttagna överträdelser av trafikföreskrifter tillpolisen kommenteras relativt utförligt ipropositionen. Regeringen menar att en bestämmelseom att parkeringsvakter i tjänst skall vara skyldigaatt anmäla trafikförseelser skulle leda till att ettstort antal anmälningar om trafikbrott därbevisläget är ytterst oklart skulle komma tillpolis, åklagare och domstol. Med hänsyn till att detär angeläget att inte belasta rättsväsendet medärenden som riskerar att inte kunna föras tillfällande dom och med beaktande av att varje individhar rätt att anmäla brottslighet till polisen,finner regeringen inte skäl att föreslå attparkeringsvakterna skall kunna åläggas attrapportera trafikförseelser till polisen.Utskottet gör för sin del samma bedömning somregeringen. Härav följer att motionen avstyrks.2.3.3 Övriga förslag i propositionenUtskottet anser att bör bifalla ävenövriga förslag i propositionen.Det finns, som framhålls i propositionen, skäl attpermanenta ett system som innebär attparkeringsvakter skall kunna tas i anspråk för attbevaka tunga och breda transporter. För att erbjudade garantier som behövs bör den personal somombesörjer bevakningen ha befogenhet att meddelaanvisningar för trafiken. En sådan möjlighet börinföras för den myndighet som regeringen bestämmer ilagen (1987:24) om parkeringsövervakning.Vidare bör regeringen, i lagen (1975:88) medbemyndigande att meddela föreskrifter om trafik,transporter och kommunikationer, bemyndigas attmeddela föreskrifter om rätt för kommunerna att taut ersättning för trafikövervakningstjänster.Beslut som en polismyndighet ellerRikspolisstyrelsen har meddelat i ärenden enligtlagen (1980:578) om ordningsvakter bör få överklagashos allmän förvaltningsdomstol. Vissa lagtekniskajusteringar bör göras i lagen om ordningsvakter ochi polislagen (1984:387).Slutligen bör en ändring göras iövergångsbestämmelserna beträffande färdtjänst ochriksfärdtjänst med innebörd att lagen (1997:736) omfärdtjänst och lagen (1997:735) om riksfärdtjänstfrån och med skall tillämpas ävenbeträffande tillstånd till färdtjänst ochriksfärdtjänst som har meddelats före den 1 januari1998.3 Handikappolitiken inom transportområdet3.1 MotionsyrkandenI motion T207 av () framhålls att 20år lagstiftning om handikappanpassadkollektivtrafik är tillgängligheten förfunktionshindrade bristfällig. Regeringen börsnarast vidta de åtgärder som fordras så attkollektivtrafiken kan bli möjlig att använda förpersoner med funktionshinder.Johnny m.fl. (kd) anför i motion T223 attdet måste preciseras mått om hur funktionshindradeanvänder kollektivtrafiken för att det skall blimöjligt att ta fram en utvärderingsbar åtgärdsplan isyfte att öka tillgängligheten för funktionshindradetill framför allt kollektiva färdmedel.Margareta () framhåller i motion T907 attendast begränsade förbättringar har uppnåtts när detgäller funktionshindrades tillgång tillkollektivtrafiken. Hon menar att den måste görastillgänglig för alla inklusive funktionshindrade.Hon yrkar vidare att insatser med anledning av detsärskilda statsbidraget på föratt förbättra kollektivtrafikens tillgänglighetaktivt följs upp.Lars m.fl. (fp) framhåller i motion So465att när upphandling av trafiktjänster genomförsmåste handikappanpassningen vara en viktig faktor.En förutsättning för att människor medfunktionshinder skall kunna användakollektivtrafiken är att den omgivande miljön sålångt möjligt är handikapp-anpassad. Detta ställerkrav på kommunerna att se till att gatumiljön ärtillgänglig för personer med funktionshinder.I motion T208 framhåller m.fl. (v) attdet i 8 § lagen om färdtjänst sägs att när denresande behöver ledsagare under resorna skalltillståndet även omfatta ledsagaren. Detta har påmånga håll kommit att tolkas som behov av ledsagareunder själva färden. Det innebär attfärdtjänstresenären t.ex. inte kan företa en resatillsammans med någon annan om det inte behövsledsagare under själva färden. Enligt motionen börlagen ges sådan innebörd att denfärdtjänstberättigade utan kostnad får rätt att tamed sig ledsagare och personlig assistent varsservice behövs under bortovaron från hemmet. Sammaproblem finns också i lagen om riksfärdtjänst.Riksdagen bör hemställa hos regeringen om förslag omändringar i lagarna så att de beskrivna bristernakan elimineras.Även m.fl. (kd) anför i motionSo376 att rätten att ha med ledsagare påfärdtjänstresor har inskränkts i stor utsträckningEtt annat problem är att studerande som inte skriversig på studieorten inte kan anlita färdtjänst.Lars m.fl. (fp) framhåller i motion So387att en fungerande färdtjänst är mycketbetydelsefull. har neddragningarna ifärdtjänsten gått mycket långt, vilket ställer tillstora problem för många äldre. Det finns ensmärtgräns då friheten för äldre och andra med behovav färdtjänst inskränks för mycket. Det är enligtmotionen också viktigt att slå fast att taxiföretagsom åtagit sig att köra färdtjänst inte får behandlafärdtjänstkunderna sämre än normalkunder.I motion So465 framhåller m.fl. (fp)att för att färdtjänsten skall bli ett brakomplement för dem som behöver den krävs attansvaret ligger hos en huvudman, samma huvudman somför kollektivtrafiken. På sina håll i landet harfärdtjänsten ställt upp orimliga villkor som starktbegränsar friheten för människor medfunktionshinder. Motionärerna anser att reglernadärför behöver ses över så att färdtjänsten ökar,inte begränsar, den enskildes frihet.I motion So456 anför m.fl. (m) atten grundläggande förutsättning för attfunktionshindrade skall ges verklig möjlighet attleva ett så normalt liv som möjligt är en fungerandefärdtjänst. Färdtjänsten skall betraktas som entransportform och inte som en form av bistånd.3.2 Utskottets ställningstagandeUtskottet delar motionärernas uppfattning att det ärviktigt att kollektivtrafiken bättre anpassas tillfunktionshindrade personers behov. Dettransportpolitiska målet om ett tillgängligttransportsystem förutsätter också att så sker.Bättre tillgång till kollektivtrafiken kan leda tillökad självkänsla hos många funktionshindradesamtidigt som kostnaderna för kommuner och landstingkan minska.Våren 1997 lade fast riktlinjer förinriktningen av trafikens infrastruktur för perioden1998-2007 (prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr.1996/97:174). Enligt riksdagsbeslutet bör särskildamedel avsättas för att anpassa kollektivtrafiken ochden fysiska miljön till de funktionshindradesförutsättningar. Utskottet uttalade därvid att enekonomisk ram på avspeglar en rimligambitionsnivå. Statsbidraget är inte begränsat tillfordon utan kan även ges för att anpassa terminaler,hållplatsanläggningar och andra anläggningar somförbättrar tillgängligheten för funktionshindrade.Riksdagen fattade beslut om en mertillgänglig kollektivtrafik. Enligt beslutet skallfärdtjänsten betraktas som en del avkollektivtrafiken och inte som ett bidrag för attuppnå skälig levnadsnivå. antog vid dettatillfälle lagen (1997:736) om färdtjänst och lagen(1997:735) om riksfärdtjänst. Enligt dessa lagaransvarar varje kommun för att färdtjänst ochriksfärdtjänst anordnas. Kommunernas uppgifter fårdock överlåtas till trafikhuvudmannen. Genom attsamma organ då svarar för såväl färdtjänst ochriksfärdtjänst som för ordinarie kollektivtrafikskapas ett ekonomiskt incitament för bättrehandikappanpassning av kollektivtrafiken. Därigenomkan också kostnaderna för färdtjänst ochriksfärdtjänst minskas genom att fler resor överförstill kollektivtrafiken och genom en ökad samordningmellan olika slag av offentligt betalda resor.Trafikutskottet uttalade i sitt betänkande atthandikappolitiken i sin helhet bör bli föremål fören allsidig och noggrann utvärdering som börredovisas för . Regeringen uppdrog motdenna bakgrund åt ,, ,, Sjöfartsverketoch att genomföra en utvärdering avhandikappolitiken inom transportområdet, bl.a. medavseende på hur tillgänglighet, samordning ochkostnader har utvecklats.I utvärderingen skall analyseras hur välstatsbidraget för att anpassa kollektivtrafiken ochden fysiska miljön till de funktionshindrades behovhar fungerat. De nya lagarna om färdtjänst ochriksfärdtjänst ger kommuner och landsting möjlighetatt genom trafikhuvudmannen hantera såväl färdtjänstsom riksfärdtjänst som ordinarie kollektivtrafik. Iutvärderingen skall redovisas i vilken utsträckningså har skett.Tillståndsgivningen till färdtjänst får intepåverkas av t.ex. den sökandes ekonomi ellernärståendes tillgång till bil.