bet · GM01BoU4 · 1999-02-18 00:00:00 — Utskottet behandlar i betänkandet motioner somväckts under den allmänna motionstiden och somfrämst avser frågor med anknytning till plan- ochbygglagen. Även en motion som avserlänstillhörigheten för behandlas ibetänkandet. Samtliga motionsyrkanden avstyrks avutskottet.Till betänkandet har fogats 16 reservationer och 3särskilda yttranden. I betänkandet behandlas de väckta motionerna1998/99:Bo208 av m.fl. (v) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om obligatorisktboendeplaneringsprogram,11. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om barns rätt ochansvariga tjänstemän.1998/99:Bo209 av m.fl. (m) vari yrkas10. att beslutar avskaffahandelsändamålet vid detaljplan i PBL.1998/99:Bo228 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om utvecklingen avkolonirörelsen.1998/99:Bo237 av m.fl. (kd) variyrkas4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kulturmiljöer ocharkitekturfrågor.1998/99:Bo302 av Per m.fl. (m, c, fp) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att skyndsamtbifalla kommuns framställan om att få tillhöraUppsala län.1998/99:Bo502 av de ()vari yrkas att hos regeringen begärförslag om att avskaffa kommunernas rätt att idetaljplaner precisera handelsändamålet i enlighetmed vad som anförts i motionen.1998/99:Bo503 av de ()vari yrkas att hos regeringen begär enutredning om möjligheten att införa servicezoner ienlighet med vad som anförts i motionen.1998/99:Bo507 av m.fl. (c) variyrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om riktlinjer förframtidens stadsbyggande,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om om- ochnybyggnationer av befintliga bostadsområden,experimentbygge och självbyggeri,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om stimulans avkommunala kvalitetsprogram,9. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om vattenkvalitet ochombyggnation av ledningssystem,11. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om biologiskmångfald i städerna,12. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om en samladpolicy över användandet av strandnära mark itätorter och tätortsnära områden,15. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om en nyplaneringsstrategi.1998/99:Bo508 av och ()vari yrkas att i enlighet med vad somanförts i motionen beslutar om avskaffande avmöjligheten att detaljplanelägga var handel skallske.1998/99:Bo509 av m.fl. (v) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kvalitetskontrolloch den kvalitetsansvarige,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts omkvalitetsbestämmelsernas säkrande.1998/99:Bo511 av m.fl. (v) vari yrkasatt hos regeringen begär en utredning omPBL i enlighet med vad som anförts i motionen.1998/99:Bo512 av och () vari yrkas att hosregeringen begär en översyn av möjligheten att iframtiden skydda känsliga kulturbyggnader ochmiljöer i hela landet.1998/99:Bo515 av m.fl. (mp) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att ge stat ochlänsstyrelse en mer aktiv roll i planerandetavseende nyetablering av externa köpcentrum,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att utreda ettförbud mot nyetablering av externa köpcentrum.1998/99:Bo522 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en samladstrukturplan för Skåne.1998/99:Bo523 av m.fl. (v) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att bör gesi uppdrag att aktivt stödja kommunernas planeringför minskade och hållbara transporter genomutbildning, material, rådgivning ocherfarenhetsspridning,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om attforskningsverksamhet om samhällsplanering förtransportminimering bör främjas genom statligaforskningsanslag,3. att hos regeringen begär att dentillsätter en utredning om hur de nationellamiljömålen för trafiksektorn skall uppnås genomsamhällsplanering,4. att hos regeringen begär att denåterkommer med lagförslag som ålägger kommunerna attupprätta miljöanpassade trafikplaner som visar hurkommunerna avser att klara sin del av de nationellamiljömålen.1998/99:MJ239 av och () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att uppmärksammakoloniträdgårdsverksamheten i den kommunalaplaneringen.1998/99:MJ406 av () vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om regler för byggande.1998/99:MJ520 av m.fl. (kd)vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet avsäkerställande och skydd av viktiga vattenresurser.1998/99:N291 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att införa ett moratoriumför köpcentrum och stormarknader nu.1998/99:N326 av Per och (m, kd) vari yrkas36. att hos regeringen begär förslag ominformations- och samrådsplikt vid markarbeten ienlighet med vad som anförts i motionen.1998/99:N332 av m.fl. (fp) variyrkas12. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om kommunernassamrådsplikt med näringsidkare.1998/99:N333 av m.fl. (fp) vari yrkas5. att beslutar om en återgång till debestämmelser i vad gällerhandelsändamålet i detaljplanen, som infördes 1992.1998/99:T803 av m.fl. (v) vari yrkas12. att hos regeringen begär att Boverketfår i uppdrag att utreda IT:s betydelse förbyggsektorn.Inför utskottet har synpunkter på frågan omlänstillhörigheten för lämnats avföreträdare för kommunen. InledningDe grundläggande bestämmelserna för planering ochbyggande återfinns i (1987:10;PBL). Genom PBL ställs krav på kommunerna attupprätta en aktuell översiktsplan som omfattar helakommunen. Planen skall ange hur mark- ochvattenområden är avsedda att användas och hurbebyggelseutvecklingen bör ske. Planen är dock intebindande för myndigheter och enskilda. En bindandereglering av markanvändningen sker genom detaljplaneller områdesbestämmelser. En sådan plan får endastomfatta en begränsad del av kommunen. Avsikten äratt översiktsplanen skall behandla långsiktiga ochstrategiska frågor för markanvändningen sett i etthelhets-perspektiv. Det innebär att planen förutomriktlinjer för bebyggelseutvecklingen också skallange hur kommunen i den efterkommandedetaljplanläggningen m.m. avser att tillgodoseriksintressena som de sedan den 1 januari 1999kommer till uttryck i jämte andraallmänna intressen. Det innebär att översiktsplanenskall grundas på de anspråk och intressen som finnsavseende såväl bevarande som förändringar avmarkanvändning och miljö. Vilka övriga faktorer somskall vägas in är i hög grad en fråga för denenskilda kommunen. Staten har ett inflytande överbeslutsfattandet vilket främst utövas avlänsstyrelsen, bl.a. genom samråd och vissamöjligheter till ingripande.Andra viktiga delar av PBL rör bygglov, rivningslovoch marklov varigenom fastighetsägarnas möjlighetertill markanvändning prövas. Även byggande samttillsyn och kontroll regleras genom PBL.PBL trädde i kraft medden med lagen samordnade naturresurslagen (NRL).Bestämmelserna i har inarbetats i den miljöbalksom trätt i kraft . PBL harändrats vid ett flertal tillfällen. Vanligen harförändringarna varit av relativt begränsadomfattning. Av ändringarna märks dock särskilt deförändringar som trädde i kraft (prop. 1994/95:230, bet. 1995/96:BoU1, rskr.1995/96:30). En utgångspunkt för de ändringarna varatt den fysiska planeringen skall ses om enintegrerad del i en samlad miljöpolitik.RegionplaneringMot bakgrund av de infrastrukturinvesteringar somgörs i tas i motion 1998/99:Bo522 (s) uppfrågan om en för sammanhållen planering. motionen förordade planeringen skall inte baragälla den traditionella fysiska planeringen utanäven omfatta investeringar i såväl järnvägs- somvägnätet bl.a. i anslutning till den nyaförbindelsen över . Genom att ansvaret förplaneringen nu vilar på flera olika huvudmän saknasenligt motionen den regionala koordinering somerfordras. En för hela samlad strukturplan somanger den huvudsakliga förläggningen ochmarkanvändningen för de större strukturbildandeelementen bör enligt motionen därför arbetas fram.Vid sin behandling av ett motsvarandemotionsförslag om en strukturplan för underföregående uttalade utskottet och (bet. 1997/98:BoU5 s. 7) följande.Som utskottet uppfattat motionsförslaget innebärdetta att det skall tillskapas ett nyttplaninstrument benämnt strukturplan. Utskottet ärinte berett att ställa sig bakom ett sådant förslag.De behov av samordning av planering somföreligger bör enligt utskottets mening kunna kommatill stånd inom ramen för de planeringsinstrumentsom finns tillgängliga.Regionplaneinstitutet erbjuder en sådan möjlighet. regionplan skall behandlas planfrågor som fordrarsamverkan mellan flera kommuner. Det gäller frågorsom är av gemensamt intresse för en viss regionsåsom t.ex. anordningar för kollektivtrafik,samarbete på undervisnings- och vårdområdet,ordnande av vattenförsörjning och avlopp samtavfallshanteringen. Det kan även avse en mera samladstrategi för markanvändningen med avseende påbostadsbyggande eller bebyggelseutvecklingen istort. Regionplanering är i första hand en kommunalangelägenhet som det ankommer på kommunerna att tainitiativ till. Genom regionplaneinstitutet erbjudsde en lagreglerad samordnande planform. Om flerakommuners översiktliga planering behöver samordnasoch samordningsverksamheten inte kommer till ståndpå annat sätt får regeringen utse ettregionplaneorgan. Det skall dock inte ske om deberörda kommunerna mera allmänt motsätter sig detta(7 kap. 1 och 2 §§ PBL). Genom en ändring i PBL år1996 har uppgift att verka för enmellankommunal samordning särskilt betonats (4 kap.5 §). Det kan också finnas skäl att erinra omförsöksverksamheten i bl.a. län där detregionala utvecklingsansvaret förs över frånlänsstyrelsen till ett kommunalt organ på regionalnivå (prop. 1996/97:36, bet. 1996/97:KU4). Också viden ökad samordning mellan den fysiska och ekonomiskaplaneringen som utskottet i det föregående uttalatsig för kommer bättre förutsättningar att ges föratt en planering med den i motionen önskadeinriktningen skall komma till stånd utan någonriksdagens ytterligare åtgärd. Motion 1997/98:Bo522om en strukturplan för avstyrks.Utskottets ställningstagande i denna del står fast.Motion 1998/99:Bo522 (s) avstyrks sålunda.HandelsetableringarRiksdagen beslutade på förslag avbostadsutskottet (bet. 1995/96:BoU1, rskr.1995/96:30) att som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottet anfört om möjligheten att idetaljplan reglera handelsändamålet i huvudsakenligt vad som gällt före . Genomproposition 1996/97:34 lades det av riksdagenefterfrågade förslaget fram. antogpropositionens förslag (bet. 1996/97:BoU6, rskr.1996/97:77). Lag-ändringen trädde i kraft den 1januari 1997. Avsikten med regeringsförslaget varatt ge kommunerna i allt väsentligt sammamöjligheter som de tidigare hade haft att idetaljplaner precisera handelsändamålet. Det innebäratt kommunerna i detaljplan numera åter närmare kanreglera handelsändamålet genom att särskiljapartihandel och detaljhandel och genom att inomändamålet detaljhandel särskilja handel medskrymmande varor och handel med livsmedel.Precisering av handelsändamålet får dock ske endastom det finns skäl av betydande vikt. I propositionenanfördes att de skäl som motiverade de bestämmelsersom gällde före lagändringen 1992 fortfarande ägergiltighet. Dessa var bl.a. att göra det möjligt attåstadkomma en för konsumenterna lämpligbutiksstruktur. Andra skäl utgjordes av hänsynentill omgivningen samt kvartersmarkens ochbebyggelsens lämpliga utformning i det aktuellafallet. Beträffande handel med skrymmande varorhänvisades till behovet av stora parkeringsplatseroch till att man genom att särskilja sådan form avhandel kan åstadkomma en lämplig lokalisering ochmiljö för handeln. Som skäl för möjligheten attbegränsa eller helt förbjuda livsmedelshandelnämndes kravet på en lämplig samhällsutveckling, ochsom exempel nämndes stormarknader ochbensinstationer.I de tre m-motionerna 1998/99:Bo209 yrkande 10,1998/99:Bo502 och 1998/99:Bo508 samt i Folkpartietspartimotion /99:N333 yrkande 5 föreslås att denuvarande möjligheterna att i detaljplan reglerahandelsändamålet skall tas bort, dvs. att enåtergång skall ske till de bestämmelser som gälldeföre den senaste lagändringen . Deskäl som åberopas i motionerna avser främst attdagens regler verkar hämmande för konkurrensen, ochatt detta i sin tur drabbar konsumenterna genomhögre priser.Utskottet anför följande i fråga om regleringen avhandelsändamålet i detaljplan.Det huvudsakliga motivet för förslagen i m- och fp-motionerna är att den nuvarande regleringen ansesdrabba konsumenterna i form av högre priser i dekommuner där man väljer att stoppa vissaetableringar. De nya reglerna anges förutom enförsämrad konkurrens också ge utrymme för godtyckeoch skönsmässiga bedömningar. Utskottet vill motbakgrund härav erinra om att senastebeslut ligger praktiskt taget helt i linje medriksdagens begäran . De i motionernaframförda farhågorna om att den nuvaranderegleringen bl.a. skulle innebära sådanabegränsningar i en effektiv konkurrens inom handelnatt den bör förändras kan utskottet inte dela. Somframgår av redovisningen ovan fordras att detföreligger "skäl av betydande vikt" för att enprecisering av handelsändamålet skall medges. Vadsom anförts i motionerna kan enligt utskottetsmening mot bakgrund härav inte anses väga särskilttungt. I propositionen nämndes som exempel på sådanaskäl av betydande vikt att övergripande miljömål kanuppnås genom en närmare reglering avhandelsändamålet i det enskilda fallet. Utskottetvill erinra om att man i tidigare förarbeten tillPBL inte särskilt nämnde hänsynen till miljön. I1996/proposition anfördes emellertid att ikravet på lämplig samhällsutveckling får anses ingåsådana hänsyn. Där underströks särskilt betydelsenav att handeln lokaliseras så att den tätarevägtrafiken begränsas och så att utvecklingen av engod och långsiktigt hållbar livsmiljö främjas.Utskottet avstyrker med hänvisning till det nuanförda motionerna 1998/99:Bo209 (m) yrkande 10,1998/99:Bo502 (m), 1998/99:Bo508 (m) samtpartimotion 1998/99:N333 (fp) yrkande 5.Den kraftiga ökningen av antalet externa köpcentrumutgör enligt de båda mp-motionerna 1998/99:Bo515 och1998/99:N291 ett stort problem. Genom attstormarknader och köpcentrum placeras utanförstadskärnorna ökar biltrafiken och därmed ocksåbelastningen på miljön. Det leder enligt motionerna i sin turtill en försämrad service för dem som inte hartillgång till bil eller på annat sätt har svårt attta sig till dessa externa köpcentrum. Med hänvisninghärtill föreslås i den förstnämnda motionen dels attstat och länsstyrelse skall ges en mer aktiv rollvid planering och nyetablering av externa köpcentrum- yrkande 1, dels att frågan om ett förbud motnyetablering av externa köpcentrum skall utredas -yrkande 2. I den sistnämnda motionen föreslås attett stopp för nya köpcen-trum ochstormarknader skall införas.När det gäller frågan om stormarknadsetableringarvill utskottet framhålla den reglering avhandelsändamålet som PBL medger bl.a. med hänsyntill miljön. I den mån sådana etableringar bedöms fåsådan miljöpåverkan att de långsiktiga miljömålenpåverkas finns det alltså möjlighet för en kommunatt i olika avseenden styra tillkomsten av externaköpcentrum. Vad gäller roll videtablering av externa köpcentrum vill utskotteterinra om den skyldighet har enligtPBL att pröva kommunala planbeslut om det kanbefaras att beslutet inte tillgodoser riksintressenenligt 3 eller 4 kap. . haräven i övrigt att verka för att en lämpligsamordning kommer till stånd. Utskottet är medhänsyn härtill inte berett att förorda enytterligare reglering av stormarknadsetableringar ienlighet med förslagen i motionerna 1998/99:Bo515(mp) samt 1998/99:N291 (mp). Motionerna avstyrkssålunda.Även i motion 1998/99:Bo511 (v) tas frågan omlokaliseringen av externa köpcentrum upp. Motbakgrund av situationen i framför allt pekas imotionen på de problem som uppkommer vidlokaliseringen av externa köpcentrum inte bara förden kommun som fattar erforderliga planbeslut m.m.utan också för kringliggande kommuner. Vad somerfordras är enligt motionen därför ettförtydligande av PBL när det gällerlokaliseringsbeslut som har mellankommunala ochregionala effekter utan att man därför görinskränkningar i det kommunala planmonopolet. Detanges bl.a. gälla de formella kraven påbeslutsunderlaget inför beslut som fårmellankommunala och regionala konsekvenser ochskyldighet att belysa planläggningsbeslut iöversiktsplanen.Som framhålls i motion 1998/99:Bo511 (v) har vi iSverige ett kommunalt planmonopol. Det innebär dockinte att kommunerna helt fritt kan fatta planbeslutmed regionala konsekvenser. Av PBL framgår sålundaatt när en översiktsplan upprättas skall kommunensamråda med bl.a. de övriga kommuner som berörs avplanen (4 kap. 3 §). Även vid detaljplanläggning ochfastställande av områdesbestämmelser skall ettmotsvarande samråd ske (5 kap. 20 §). När detgäller frågor som angår flera kommuner och sombehöver utredas gemensamt eller om flera kommunersöversiktsplanering samordnas kan det ske genom atten regionplan upprättas. Kommer en sådan samordninginte till stånd på annat sätt har regeringenmöjlighet att utse ett regionplaneorgan som svararför denna regionplanering (7 kap. 1 §) .Som framgår av den kortfattade beskrivningen ovanfinns det bestämmelser som i olikaavseenden reglerar hur planärenden skall hanteras ide fall andra kommuner än den beslutande kommunenberörs av planen. Utskottet är mot bakgrund häravinte nu berett förorda att en ytterligare regleringav dessa frågor görs. Motionen avstyrks.Servicezoner i planeringEnligt motion 1998/99:Bo503 (m) lägger bl.a.kommunernas fysiska planering praktiska hinder ivägen för bosättning i vissa kommundelar. gälla storstadskommunernas glesbygdsdelar. Ettsätt att lösa dessa problem är enligt motionen attdela in kommunen i servicezoner, där man angervilken service som den enskilde kan få. En utredningom möjligheterna för kommunerna att besluta omsådana servicezoner bör därför göras.Ett i det närmaste identiskt motionsförslag med detnu aktuella om kommunala servicezoner behandladesunder föregående av (bet. 1997/98:KU13 s. 19). I sitt betänkande redogörkonstitutionsutskottet ingående för deplaneringsinstrument som kommunerna förfogaröver när det gäller såväl den fysiska planeringensom annan planering.Sammanfattningsvis konstaterarkonstitutionsutskottet att den information omservicenivåer som efterlyses i motionen i de allraflesta fall är tillgänglig i kommunens olikaplandokument, men att det torde vara mindre vanligtatt den finns sammanställd i ett enda dokument.Utskottet uttrycker vidare uppfattningen att det ärnaturligt att servicenivån varierar i olikakommundelar. Att kommunen deklarerat att man inteavser att bygga ut servicen i ett område är dockinte detsamma som att kommunen därmed kan vägra atttillhandahålla en viss service. För att en kommunmera varaktigt skall kunna differentiera serviceninom en kommuns geografiska område krävs enligtkonstitutionsutskottet att likställighetsprincipenenligt 2 kap. 10 § kommunallagen frångås. Motionenavstyrks avslutningsvis med hänvisning till attkonstitutionsutskottet inte är berett föreslå enändring av kommunallagen i detta avseende.Bostadsutskottet delar vad konstitutionsutskottetanfört om tillgången till service m.m.Motion 1998/99:Bo503 (m) avstyrks sålunda.KoloniträdgårdarFörslag som syftar till att på olika sätt lyfta framoch stödja koloniträdgårdsverksamheten förs fram ide båda motionerna 1998/99:Bo228 (s) och1998/99:MJ239 (s) yrkande 2.Enligt den förstnämnda motionen bör villkoren förbyggande och köp av koloniträdgårdar ses över. Imotionen betonas särskilt koloniodlingens betydelseför fritid och rekreation. Förslaget i densistnämnda motionen innebär bl.a. attkoloniträdgårdsverksamheten i högre grad än i dagskall uppmärksammas i den lokala planeringen. Enligtmotionen leder en ökad egen odling till minskadetransporter som den oftast är ekologisktriktig.Det ligger även enligt utskottets mening ett stortvärde i att såväl existerande koloniträdgårdarbevaras som att nya kommer till i en omfattning somsvarar mot de behov och den efterfrågan som finns.Som framhålls i motionerna ger koloniodling mångamänniskor möjlighet till en meningsfull fritid sominte bara ger avkoppling och rekreation utan ocksåtillgång till egen odlad frukt och grönsaker. Inteminst viktigt är detta i där betydelsen avatt odla ekologiskt kommit att uppmärksammasalltmer. Det är dock primärt en fråga attavgöra vilka insatser som kan erfordras för attkoloniträdgårdsodlingen skall få en omfattning somsvarar mot de lokala behoven. I första hand bör detdärför ankomma på kommunerna att i den kommunalaplaneringen och på annat sätt uppmärksamma behovetav mark m.m. för koloniodling. Med tanke på denlånga tradition kolonirörelsen har i får detförutsättas att frågorna uppmärksammas och attkommunerna tar sitt ansvar på området utan attriksdagen gör något tillkännagivande om detta.Utskottet är mot bakgrund härav inte nu berett attställa sig bakom motionerna 1998/99:Bo228 (s) samt1998/99:MJ239 (s) yrkande 2.Barns och ungdomars intressenSom en del i ett förslag till en socialbostadspolitik för hållbar utveckling tas iVänsterpartiets partimotion 1998/99:Bo208 yrkande 11upp barnens rätt till goda boendemiljöer. Enligtmotionen har det bostadspolitiska målet att en goduppväxt för barn och ungdom skall främjas en dåligförankring i den svenska lagstiftningen. Inte minstanges detta gälla redan byggda områden. Medhänvisning härtill föreslås att lagstiftningen skallses över. I översynen bör enligt motionen ingå delsvilka krav som skall gälla vid ny- och ombyggnader,dels vilka krav som skall ställas på de fastighetersom inte omfattas av de säkerhetskrav somföljer av de nybyggnads- och ombyggnadsbestämmelsersom infördes respektive 1976. Med somförebild föreslås dessutom att planeringsarbetetskall bedrivas så att barns och ungdomars synpunkterkommer fram, bl.a. genom en för detta ansvarigtjänsteman.Förslaget i motion 1998/99:Bo208 (v) yrkande 11 omhur barns och ungdomars intressen vid planeringenskall tas till vara förs fram främst mot bakgrund avatt stora delar av fastighetsbeståndet, bl.a.miljonprogramsområdena, inte omfattas avsäkerhetskrav som ställs vid ny- ochombyggnad. Frågor om barnsäkerhet har behandlats avutskottet och vid flera tidigaretillfällen, och (bet.1997/98:BoU5). Utskottet hänvisade härvid till dettillkännagivande som på förslag avbostadsutskottet gjorde (bet. 1996/97:BoU12).Tillkännagivandet - som tillkom bl.a. medanledning av en motion som gällde bristerna i husbyggda - innebar att frågan ombarnsäkerhet i byggnader bör ges fortsatt högprioritet och att särskild vikt bör läggas påinformationsinsatser. För att dessa insatser skallfå största möjliga genomslagskraft borde en störresamordning ske mellan myndigheter, organisationeroch företag som har ett särskilt ansvar ellerintresse för barnsäkerhet.Riksdagens ställningstagande skedde mot bakgrund avatt 1996 givit ut en handbok ibarnsäkerhetsfrågor. som utrett olikafrågeställningar som berör barnen med utgångspunkt iFN:s konvention om barnets rättigheter har, när denbehandlat barnens rätt till meningsfull fritid ochlek, ansett att regeringen bör överväga att ändrareglerna så att även byggnader som har tillkommitföre 1973 omfattas av den strängare lagstiftningenpå barnsäkerhetsområdet (SOU 1997:116).