bet · GM01JuU27 · 1999-05-04 00:00:00 — I detta ärende behandlar utskottet ett antalmotioner som väckts under den allmänna motionstidenår och som rör påföljdsfrågor. Motionernagäller bl.a. utformningen av verksamheten vidkriminalvårdsanstalterna, behandlingen av kvinnorinom kriminalvården, situationen för barn varsföräldrar är frihetsberövade,frigivningsförberedelser och möjligheterna tillstraff-verkställighet i andra länder.Utskottet avstyrker samtliga motioner.Till betänkandet har fogats 18 reservationer ochett särskilt yttrande. Motioner väckta 19981998/99:Ju501 av och () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om ettslopande av ersättning för fysisk träning underhäktningstiden.1998/99:Ju502 av och () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts ombetalningsansvaret för behandling i anslutning tillvillkorlig frigivning.1998/99:Ju504 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att beslutanderätten förbehandling enligt paragraf 34-regeln, gällande enstrafftid på upp till två års fängelse, börtillfalla chef.1998/99:Ju505 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts beträffande försöksverksamhetmed intensivövervakning med elektronisk kontrollenligt back door-modellen.1998/99:Ju507 av och () vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att utreda vem somskall bestämma om placering och vem som skallbekosta frigivningsförberedelserna,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om jämställdheten inomkriminalvården.1998/99:Ju509 av m.fl. (kd, s, m, v,c, fp, mp) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag tillplan för ombyggnad av anstalter i enlighet med vadsom anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att barnpsykologiskexpertis bör finnas tillgänglig på anstalter därbarn vistas,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att vidanstaltsplacering hänsyn tas till vikten av attvidmakthålla eller bygga upp kontakten med familjen,övervakaren, arbetskamraterna och andraresurspersoner.1998/99:Ju904 av m.fl. (m) vari yrkas23. att hos regeringen begär förslaginnebärande att manliga och kvinnliga fängelsedömdaskall avtjäna fängelsestraff åtskilda i enlighet medvad som anförts i motionen,24. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om meningsfulltutnyttjande av fängelsetiden,25. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om rymningar frånslutna anstalter,26. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om striktapermissionsregler,27. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omintensivövervakning med elektronisk kontroll vidpermissioner och frigångar,28. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omdisciplinåtgärder för livstidsdömda,29. att hos regeringen begär en utredningom hur medicinsk behandling av sexualbrottslingarskall kunna utvecklas i enlighet med vad som anförtsi motionen.1998/99:Ju907 av m.fl. (v) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att frivården börutveckla behandling och påföljder anpassade tillkvinnor,6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att närhetsprincipenskall vägas in vid effektivisering av beläggningenpå fängelser,7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om utvecklande avrehabiliteringsinsatser för kvinnor,8. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om rättvis fördelningav resurser på manliga respektive kvinnligaanstaltsplatser,9. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att inte inrättasärskilda avdelningar för interner medavvisningsbeslut i domen,10. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att förbättraoch utveckla undervisning på fängelserna,11. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att enutredning bör tillsättas för att undersökamöjligheterna till utökad användning av elektroniskintensivövervakning,14. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att tillsättalekmannaövervakare direkt vid fängelsedomen,15. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omrehabiliteringsplaner,16. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om en översyn avkostnadsansvaret för § 34-hemmen.1998/99:Ju913 av m.fl. (m) vari yrkas16. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om kvinnligafängelsedömda och meningsfullt utnyttjande avfängelsetiden i enlighet med vad som anförts imotionen,17. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om rymningar frånslutna anstalter, strikta permissionsregler ochintensivövervakning med elektronisk kontroll vidpermissioner och frigångar i enlighet med vad somanförts i motionen,18. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omdisciplinåtgärder för livstidsdömda och medicinskbehandling och terapi för sexualbrottslingar ienlighet med vad som anförts i motionen.1998/99:Ju917 av m.fl. (m) vari yrkas16. att hos regeringen begär förslag ny verkställighetslagstiftning i enlighet med vadsom anförts i motionen.1998/99:Ju918 av m.fl. (mp) variyrkas17. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om psykologiskbehandling.1998/99:Sf622 av m.fl. (m) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om utvisning på grundav brott och överförande av lagföring till annanstat.1998/99:So462 av m.fl. (fp) variyrkas9. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en oberoendeutvärdering av behandlingsmetoder för män som begåttvålds- och sexualbrott mot kvinnor.1998/99:A810 av m.fl. (kd) vari yrkas22. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om behandling avmisshandlande män under deras strafftid. I detta betänkande behandlar utskottet ett antalmotioner som rör påföljdsfrågor. Motionerna harväckts under den allmänna motionstiden år 1998.En ny verkställighetslagI motion Ju917 (m) begärs att regeringen tarinitiativ till en ny verkställighetslag.I proposition 1997/98:95 Ändringar ikriminalvårdslagstiftningen, m.m. övervägderegeringen förslag till en nylag om verkställighet av fängelsestraff (SOU1993:76). Regeringen gjorde därvid bedömningen attdet då inte fanns anledning att lägga fram någotförslag om en ny verkställighetslag.Utskottet konstaterade vid behandlingen avpropositionen att det i och för sig fanns en delomständigheter som talade för en ny lag omverkställighet av fängelsestraff. Här tänkteutskottet bl.a. på de förändringar som hade skettnär det gäller verkställighetsinnehållet. En ny lagkrävde dock enligt utskottet en mer genomgripanderedaktionell översyn av bestämmelserna i lagen(1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL). Vidarehade kriminalvårdens verksamhet efter det attFängelseutredningens arbete avslutats genomgått enhel del förändringar, både organisatoriskt och vadgällde den närmare utformningen av verkställighetensinnehåll. Detta innebar enligt utskottetsuppfattning att ytterligare överväganden i frågankrävdes. Därtill konstaterade utskottet att någramer påtagliga tillämpningsproblem inte hade visatsig såvitt avsåg regleringen i KvaL. Utskottetdelade därför regeringens uppfattning att det justdå inte borde läggas fram något förslag om en ny lagom verkställighet. Utskottet var inte heller berettatt förorda att ett ytterligare utredningsarbetesattes i gång (bet. 1997/98:JuU19 s. 7).Enligt vad utskottet inhämtat har regeringen föravsikt att på nytt överväga frågan om en nyverkställighetslag.Som utskottet tidigare anfört finns det vissaomständigheter som talar för att en nyverkställighetslag bör införas. Utskottet kan ocksåkonstatera att regeringen har för avsikt att tafrågan under nytt övervägande. Det finns därförenligt utskottet inte anledning för attvidta några åtgärder med anledning av motionen.Motion Ju917 avstyrks i nu behandlad del.Verksamheten vid kriminalvårdsanstalternaVerkställighetsinnehålletI motion Ju904 och Ju913 (båda m) förespråkas attfängelsetiden bör användas till något meningsfullt,t.ex. för arbete och utbildning och att tillräckligaresurser måste tilldelas kriminalvården för dettaändamål. Även motion Ju907 (v) tar upp frågan omförbättrad utbildning för de intagna. I motion Ju918(mp) begärs bl.a. att kognitiva behandlingsprojektutvecklas på anstalterna för att intagna medpsykiska störningar skall lära sig att hantera livetutanför fängelset. Därigenom kan återfall i brottförebyggas. Vidare begärs att personer med enpsykisk störning ges en adekvat medicinskbehandling.Av 10 § KvaL följer att en intagen under arbetstidskall ges möjlighet till arbete, undervisning,utbildning, arbetsträning, särskilt anordnadverksamhet som syftar till att motverka brott ellermissbruk eller någon annan lämplig sysselsättningsom såvitt möjligt främjar utsikterna för honom attefter frigivningen inordna sig i samhället. Av andrastycket i bestämmelsen framgår vidare att en intagensom har behov av medicinskpsykologisk eller någonannan särskild behandling skall beredas sådan, omdet kan ske med hänsyn till anstaltstidens längd ochden intagnes förutsättningar.Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkandensom tagit upp utbildningens och behandlingensbetydelse. I samband med behandlingen avbudgetpropositionen för anförde utskottetsammanfattningsvis att innehållet i verkställighetenunder senare år hade utvecklats och att utskottethade varit pådrivande i det arbetet. Utskottetkonstaterade också att ansträngningarna i detavseendet fortsatt. Vad gällde den då behandlademotionen ansåg utskottet att tankegångarna i dennainte innehöll något nytt som borde föranleda enåtgärd från sida och avstyrkte motionen(bet. 1996/97: JuU1 s. 57 f). Också i 1998 årsbudgetbetänkande behandlade utskottet motioner meddetta innehåll. Utskottet fann då inte anledning attfrångå sina tidigare ställningstaganden ochavstyrkte motionerna (bet. 1997/98:JuU1 s. 59 f).Regeringen anför i budgetpropositionen för år 1999att verkställighetens innehåll skall syfta till attmotverka återfall i brott. Innehållet skall därvidanpassas till de dömdas behov. Kriminalvården skallenligt regeringen medverka till att de intagna ianstalt får en sådan behandling och ett sådant stödatt de efter frigivningen kan leva ett laglydigt ochvärdigt liv. Av grundläggande betydelse är att desom friges har tillfredsställande utbildning.Inslaget av grundläggande praktisk och teoretiskutbildning skall därför förstärkas ytterligare.Utgångspunkten skall vara att alla intagna i anstaltsom har behov av det skall erbjudasgrundskoleutbildning och att de som så önskar skallerbjudas gymnasieutbildning. Vidare är verksamheteninom arbetsdriften väsentlig för att skapaförutsättningar för de intagna att komma in iarbetslivet efter frigivningen. Arbete börkombineras med praktisk och teoretisk utbildning.Enligt regeringen skall de intagna underverkställigheten även ges erforderlig behandling fördrogmissbruk, psykiska störningar, m.m. (prop.1998/99:1 utg.omr. 4 avsnitt 7.4.2). för förkriminalvården understryker regeringen också attinslagen av grundläggande praktisk och teoretiskutbildning skall förstärkas ytterligare och attmöjligheten till arbete skall tillvaratas. Vidareskall verksamheten med brotts- ochmissbruksrelaterade påverkansprogram fortsätta attutvecklas och kvalitetssäkras. Särskilduppmärksamhet skall ägnas situationen för bl.a.psykiskt störda intagna.I kriminalvårdens budgetunderlag för angesatt programverksamheten skall byggas ut ochkvalitetssäkras. För varje klient skall detverkställighetsinnehåll kunna erbjudas som bästöverensstämmer med hans behov. Härvid skall ävenmöjligheterna att förebygga återfall i brott beaktas(s. 20).Utskottet håller i och för sig med motionärerna omatt det är viktigt att fängelsetiden ges ettmeningsfullt innehåll och att de intagna därviderbjuds lämplig sysselsättning. Utskottet har ocksåvarit pådrivande i arbetet med att förbättraverkställighetsinnehållet. är frågan om hurverksamheten inom anstalterna skall utformas enprioriterad fråga inom kriminalvården. för att förstärka utbildningsinsatserna ochförbättra programverksamheten. Enligt utskottetsmening fordras det inte någotuttalande från sida. Motionerna Ju904,Ju907, Ju913 och Ju918 i nu behandlade delaravstyrks.Behandling av män som begått vålds- ellersexualbrottI motion A810 (kd) anförs att strafftiden för mänsom begått vålds- och sexualbrott bör användas förbehandling, t.ex. genom psykoterapi och gruppterapi,så att de inte återfaller i brott. I motion Ju904(m) och Ju913 (m) begärs att regeringen utreder hurden medicinska behandlingen av sexualbrottslingarskall kunna utvecklas. Slutligen begärs i motionSo462 (fp) att planerad utvärdering av befintligabehandlingsmetoder för män som begått vålds- ochsexualbrott skall göras av oberoende forskare.Utskottet har vid ett flertal tillfällen tidigaretagit ställning till liknande yrkanden, senast /98. Utskottet uttalade därvid attfrågor om behandling av män som dömts för våldsbrottmot kvinnor intar en särställning då det ärsynnerligen angeläget att risken för återfall isådan brottslighet minimeras. Utskottet välkomnadeatt regeringen tagit vissa ini-tiativ isammanhanget. Regeringen hade givitKriminalvårdsstyrelsen i uppdrag att, i samråd medSocialstyrelsen, kartlägga vilka metoder som användsför behandling av män som dömts för våldsbrott motkvinnor och att överväga behoven av en utbyggnad avbehandlingen för dessa män. Därutöver haderegeringen aviserat att skullesättas av för en utvärdering av i vilkenutsträckning befintliga behandlingsmetoder för mänsom begått våldsbrott och sexualbrott mot kvinnor ärlämpliga och verksamma. Enligt utskottet var detuppenbart att det behövdes både en ökad överblicköver befintliga behandlingsformer och program och enökad kunskap om huruvida nuvarande program varverkningsfulla. I fråga om hur utvärderingen skullegöras konstaterade utskottet att det rådde olikasynsätt mellan företrädare för olika yrkesgrupperoch mellan olika vetenskapstraditioner i fråga omvilken behandling av män som dömts för vålds- ochsexualbrott som är lämplig och verksam. Utskottetutgick från att regeringen hade detta för ögonen närformerna för utvärderingsarbetet bereddes vidareinom . Något särskilt uttalandefrån sida var därför enligt utskottetsmening inte nödvändigt (bet. 1997/98:JuU13 s. 45 f).Kriminalvårdsstyrelsen och harslutfört sitt uppdrag och återrapporterat det tillregeringen . Kartläggningen av vilkaprogram som används för behandling av män som dömtsför våldsbrott mot kvinnor visar att sådana bedrivsvid sju frivårdsenheter och femkriminalvårdsanstalter. Programmen genomförshuvudsakligen i samtalsform i grupp och ofta isamarbete med polis och socialtjänst. Problematikentas även upp i sex- och samlevnadskurser eller igruppsamtal om relationer, vid anstalter som harallmänna våldsbrottsprogram.Kartläggningen skall användas vid den utvärderingav i vilken utsträckning befintliga metoder ärlämpliga och verksamma, som regeringen tidigareaviserat och avsatt medel för. De närmare formernaför denna utvärdering bereds inomRegeringskansliet.Det kan i sammanhanget även nämnas attkriminalvården avser att under de närmaste årenutveckla insatserna för män som dömts för vålds-eller sexualbrott mot kvinnor. Målsättningen är attalla sexualbrottsdömda skall delta ibrottsrelaterade program som är direkt utformade fördem. inleds en försöksverksamhet försexualbrottsdömda på anstalterna med ett risk- ochbehovsinstrument (SVR-20). Instrumentet är etthjälpmedel för att bedöma riskfaktorer för återfalli likartade brott i syfte att möta den intagnesbehov av insatser, särskilt med avseende påpsykoterapeutisk behandling. Ett liknandebedömningsinstrument () kommer att införas påförsök för att utveckla insatserna för dem som dömtsför misshandel av sin partner eller före dettapartner (budgetunderlag för år 2000s. 22).Som ovan framgått pågår arbete inomRegeringskansliet med att göra en utvärdering av ivilken utsträckning befintliga behandlingsmetoderför män som har begått vålds- eller sexualbrott motkvinnor är lämpliga och verksamma. Utskottet anseratt denna utvärdering bör avvaktas. MotionernaJu904, Ju913 och A810 avstyrks i nu behandladedelar.I fråga om de närmare formerna för utvärderingen ärdet självklart viktigt att utvärderingen blir såobjektiv som möjligt. Utskottet utgår därför frånatt regeringen vid planeringen härav beaktar attolika synsätt råder bland olika yrkesgrupper ochvetenskapstraditioner i fråga om lämpligheten avolika metoder. Utskottet avstyrker motion So462 idenna del.Disciplinåtgärder för livstidsdömdaI motionerna Ju904 och Ju913 (båda m) efterlysesregler som gör det möjligt att vidtadisciplinåtgärder gentemot livstidsdömda.Tidigare fanns det i 47-49 §§ KvaL bestämmelser omdisciplinär bestraffning av intagna ikriminalvårdsanstalt dels genom tidstillägg, delsgenom varning. I samband med att bestämmelserna omvillkorlig frigivning ändrades togsmöjligheten till tidstillägg bort. I ställetinfördes nya bestämmelser om möjligheten attsenarelägga den villkorliga frigivningen i 26 kap. 7§ . Enligt dessa får tidpunkten förvillkorlig frigivning senareläggas med högst 15dagar varje gång den dömde i väsentlig grad brytermot vad som gäller för verkställighet i anstalt(prop. 1997/98:96, bet. JuU21, rskr. 275).Reglerna om senareläggning av villkorlig frigivninginnebär att de livstidsdömda som fått sitt strafftidsbestämt kan få sin frigivning framflyttad. Förövriga livstidsdömda innebär reglerna ingen ändring.Frågan om disciplinär bestraffning av långtidsdömdatogs upp av i betänkandetVerkställighet av fängelsestraff (SOU 1993:76 s. Utredningen ansåg bl.a. att det förelåg ettbehov av ytterligare sanktionsregler, ochutredningen föreslog därför att det skulle varamöjligt att göra avdrag på den ersättning som utgårtill en intagen för deltagande i anvisad verksamhetsamt att besluta om ensamvistelse i den intagnesbostadsrum. förslag avseendedet disciplinära sanktionssystemet har inte letttill lagstiftning.Regeringen anförde i proposition 1997/98:95 attfrågan om det disciplinära sanktionssystemet bordetas upp i samband med utformandet av en nyverkställighetslag.Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkandenrörande disciplinåtgärder, senast i samband medbehandlingen av den ovan nämnda propositionen.Utskottet hänvisade då till de nya bestämmelserna omsenareläggning av den villkorliga frigivningen.Utskottet utgick från att misskötsamhet från denintagnes sida under verkställigheten men innanstraffet blivit tidsbestämt - i enlighet meddittillsvarande praxis - beaktades vid prövningen avom livstidsstraffet genom nåd borde omvandlas tillett tidsbestämt straff. Något initiativ frånriksdagen var enligt utskottets mening inte påkallat(bet. 1997/98:JuU19 s. 19 f).Utskottet ser inget skäl att nu uttala en annanuppfattning än den som utskottet gav uttryck för vidriksmötet /98. Motionerna Ju904 och Ju913avstyrks i nu behandlade delar.RymningarI motionerna Ju904 och Ju913 (båda m) betonas viktenav att säkerheten i fängelserna även ifortsättningen ligger på en hög nivå.Utskottet har vid flera tillfällen tidigarebehandlat motioner angående säkerheten ianstalterna, senast i samband medbudgetpropositionen för . I propositionenanförde regeringen att det totala antalet rymningardirekt från anstalt fortsatt att minska. Tillbelysning av detta redovisade regeringen en deluppgifter från . Från anstalterna isäkerhetsklass I hade ingen rymning skett underperioden. Från anstalterna i klass II hade fem, nollrespektive tre rymningar ägt rum. Från anstalterna iklasserna III och IV hade antalet rymningar ivardera klassen varit betydligt högre men de hade åandra sidan halverats under den aktuella perioden.När det gällde permissioner som misskötts på så sättatt den intagne inte återkommit anförderegeringen att dessa hade minskat från 0,8 procentår . Utskottetkonstaterade med anledning av det anförda attsäkerheten inom kriminalvården var hög. mening var det också självklart att detskulle vara så. Något uttalande från sidai frågan var således inte påkallat, och utskottetavstyrkte motionerna (bet. 1997/98:JuU1 s. 60 f).I årets budgetproposition har regeringenkonstaterat att verksamhetsmålen är uppfyllda;antalet avvikelser från anstalt är få och antaletmisskötta permissioner fortsätter att minska (prop.1998/99:1 utg.omr. Detta framgår även avkriminalvårdens årsredovisning för . Enligtdenna ägde t.ex. ingen rymning rum från anstalternai de två högsta säkerhetsklasserna under år 1998.Utskottet konstaterar att säkerheten inomanstalterna är fortsatt mycket hög. Något uttalandefrån sida är inte erforderligt i frågan.Utskottet avstyrker motionerna Ju904 och 913 i dennadel.Kvinnor inom kriminalvårdenPlaceringI motionerna Ju904 och Ju913 (båda m) begärs attregeringen vidtar åtgärder i syfte att låtakvinnliga och manliga fängelsedömda avtjänafängelsestraff på skilda anstalter. Regeringen bördärvid enligt motionärerna ta initiativ för attkomplettera kriminalvården med ytterligare ettkvinnofängelse på lämplig plats i Sverige.Andelen kvinnor som är inskrivna i anstalt har merän fördubblats under den senaste tjugoårsperioden.Numera utgör kvinnorna av anstalts-populationen.Förenta nationernas standardminimiregler förbehandling av interner föreskriver att män ochkvinnor, såvitt möjligt, skall placeras i skildaanstalter. Vid anstalter som tar emot både män ochkvinnor skall den del av anläggningen som är avseddför kvinnor vara helt skild från andra delar avanläggningen. Även enligt artikel 11 i de europeiskafängelsereglerna skall manliga och kvinnliga intagnai princip hållas skilda från varandra. De kan dockdelta tillsammans i organiserade aktiviteter, vilkaingår som inslag i ett uppgjort behandlingsprogram.Tidigare fanns det inom svensk lagstiftning intenågon bestämmelse om att män och kvinnor skullehållas åtskilda. Med ikraftträdande den 1 januari1999 infördes emellertid en bestämmelse härom i 8 a§ KvaL (prop. 1997/98:95, bet. JuU19, rskr. 208).Enligt denna bestämmelse skall en kvinna normaltplaceras i en anstalt som är avsedd för enbartkvinnor. En kvinna får inte utan eget medgivandeplaceras i en anstalt där även män placeras.I samband med utskottets behandling av det nyalagförslaget konstaterade utskottet att förslagetlåg i linje med vad utskottet tidigare hade uttalati fråga om kvinnors situation inom kriminalvården.Förslaget innebar att kvinnor fick en ovillkorligoch lagstadgad rätt att avtjäna fängelsestraffetutan att behöva komma i kontakt med manliga intagna.På så sätt skapades enligt utskottet förutsättningarför en trygg och effektiv verkställighet förkvinnor. Till det sagda lades att förslaget stod iöverensstämmelse med internationellaåtaganden på området. När det gällde möjligheternatill placering i blandad anstalt ansåg utskottet attförslaget hade fått en lämplig utformning och attkvinnors behov av skydd hade blivit tillräckligttillgodosett med den avfattning som bestämmelsenfått. De motionsyrkanden som framställts rörandekvinnors placering avstyrktes (bet. 1997/98:JuU19 s.10 f).Kriminalvårdsstyrelsen har utfärdat riktlinjer förfängelsedömda kvinnor. Dessa gäller sedan den 1 juni1998. I riktlinjerna har även frågan om kvinnorsplacering uppmärksammats, bl.a. framgår attfängelsedömda kvinnor skall placeras i anstalter somär avsedda enbart för kvinnor eller i avdelningavgränsad från manliga intagna. Vidare framgår attytterligare en anstalt skall inrättas iGöteborgsområdet.I fråga om inrättandet av ytterligare en anstaltkan det nämnas att det invigts enny kvinnor i utanförGöteborg. Anstalten, , har såväl en öppen somen sluten avdelning.