bet · GN01FiU3 · 1999-12-02 00:00:00 — Full kompensation lämnas således förförslagen om grundavdrag för barn vid den kommunala beskattningen, förförvärvsavdrag vid den kommunala beskattningen och för andra skatteförslag.Förändring enligt finansieringsprincipen (tusental kronor)------------------------------------------------------------2000 2001 2002-----------------------------------------------------------Regleringar enligtfinansieringsprincipen------------------------------------------------------------Assistansersättningen - 800 000 - 800 000 - 800förstatligas 000------------------------------------------------------------Effekter av vårdnadsbidraget - 2 400 - 2 400 - 2 400000 000 000------------------------------------------------------------Assistans för äldre - 85 000 0 0------------------------------------------------------------Efterlevandepensionen - 363 000 - 363 000 - 363000------------------------------------------------------------Sjukpenningförändringar 460 000 570 000 570 000------------------------------------------------------------Förtidspensioner 190 000 410 000 620 000------------------------------------------------------------Föräldraförsäkringen 358 000 410 000 430 000------------------------------------------------------------A-kassan 576 000 579 000 560 000------------------------------------------------------------Kompensation för förändrat 15 648 27 410 33 550skatteunderlag 000 000 000------------------------------------------------------------Ersättning till staten förövertagande av kostnaden för 0 - 39 990 - 28 300grundskolan 000 000------------------------------------------------------------Summa13 584 - 14 174 3 867000 000 000------------------------------------------------------------När det slutligen gäller förslagen i budgetpropositionen om kommun är duppfattning tillfredsställande att staten nu är beredd att avveckla sittengagemang i den ekonomiska rekonstruktionen av kommunen. Vi anser det däremotfelaktigt att regeringen avser att medverka till att delar av bostäderskall återförsäljas till kommunen. Det framstår som anmärkningsvärt attkommunen efter det som förevarit skall inlåtas på nya äventyr påbostadsmarknaden med de stora risker som detta innebär. I stället bör helaföretaget säljas nu.Vi utgår vidare från att försäljningslikviden från försäljningen av HaningeBostäder på sedvanligt sätt skall redovisas mot en inkomsttitel påstatsbudgeten. Regeringens förslag om avsteg från principen ombruttoredovisning är allvarligt och har uppenbarligen i allt väsentligtdikterats av riskerna för att annars bryta igenom utgiftstaket. Vi vill ocksåunderstryka att förfarandet innebär att de ökade utgifterna för den s.k.kommunakuten därigenom inte prövas på sedvanligt vis mot andra utgifter.Slutligen vill vi peka på att regeringens utfästelser i samband medbeslut om särskilt stöd till kommun innebar att det överskott som kundeuppstå skulle återföras till kommunsektorn. Med hänsyn till det sätt på vilketfinansiering av insatserna skedde är det utskottets bestämda uppfattning attåterföringen bör komma hela kommunkollektivet till del och inte endast vissakommuner.2. Anslagen inom utgiftsområde 25 (mom.1) (kd)och (båda kd) anför:I finns en majoritet bestående av socialdemokrater, vänsterpartisteroch miljöpartister för förslagen i budgetpropositionen (prop. 1999/2000:1)beträffande ekonomiska ramar för de olika utgiftsområdena samt beräkningen avstatens inkomster avseende i den statliga budgeten. Samma majoritet harockså uttalat sitt stöd gällande beräkningen av det offentliga utgiftstaketsamt förslagen om preliminära utgiftstak för åren 2001 och 2002.Kristdemokraterna har i parti- och kommittémotioner lagt fram sina förslagtill inriktning av den ekonomiska politiken och av budgetpolitiken. Närriksdagens majoritet nu genom beslutet valt en annan inriktningav politiken redovisar vi våra synpunkter på utgiftsområdet 25 Allmänna bidragtill kommuner i detta yttrande.Vi konstaterar att kommunsektorn under den senaste mandatperioden använts somett instrument i den socialdemokratiska regeringens saneringspolitik. Tillföljd av successivt ökade allmänna egenavgifter har kommunsektornsskatteintäkter minskat med , eftersom egenavgifternaär avdragsgilla. Till detta kommer statliga reformer om ett ökat kommunaltansvarstagande, som inte finansierats av staten enligt den s.k.finansieringsprincipen.Kommunsektorns skatteintäkter påverkas i hög grad avsysselsättningsutvecklingen i den privata sektorn. långsiktigatillväxtförutsättningar hade med all säkerhet varit mycket bättre om interegeringens politik ensidigt inriktats på budgetsanering och alltför lite påatt förbättra företagsklimatet. Den kraftiga tillväxten som råder förnärvarande riskerar att bli kortvarig om inte strukturella åtgärder vidtas. Denfortfarande höga arbetslösheten innebär naturligtvis sämreutvecklingsmöjligheter och höga kostnader för kommunsektorn.Den ekonomiska saneringspolitiken har varit särskilt tung fkommunsektorn. Det kraftigt ökande antalet äldre medborgare och defödelsetalen i början av decenniet har dessutom krävt en kraftig utbyggnaskola, vård och omsorg samt annan service. Det kraftiga skattebortfapå grund av egenavgifterna och endast etappvisa återföringar i form av östatliga bidrag har krävt ett stort förändrings- och omstruktureringsarbetekommunsektorn för att uppnå ekonomisk balans. Förändringskravet har medförtnegativa och positiva konsekvenser. Verksamheterna har ofta en hög effektivitetgod kvalitet, men utnyttjas personal ofta alltför hårt. Arbetsmotivaoch arbetsglädje måste återställas.I budgetpropositionen för föreslås inga nya resurstillskott tillkommunsektorn. De extra statsbidrag som tillförs presenterades redan undervåren och är en återföring av det minskade skatteunderlaget till följd av deavdragsgilla egenavgifterna som infördes . Då har ännu ingen kompensationgetts för de ökade åtaganden som skett exempelvis för assistansersättningeninom LSS.De enligt budgetpropositionen kraftigt ökade skatteinkomsterna förkommunsektorn (+25 miljarder kronor) visade sig vid en närmaregranskning inte vara riktigt så stora. Effekten av regeringensskattesänkningsförslag (de minskade avdragen mot kommunalskatten för denallmänna pensionsavgiften) på ingår i de av regeringenredovisade ökade skatteinkomsterna. Men denna del av skatteinkomstökningenregleras enligt finansieringsprincipen genom en sänkning av det generellastatsbidraget med motsvarande belopp. Ytterligare ca av deökade skatteinkomsterna förklaras av att slutavräkningen av skattemedel från år1998 betalas ut . Den underliggande utvecklingen av skatteinkomsternaför kommunsektorn , ca , är alltså intemycket större än normalt vid en hyfsad konjunktur. I reala termer är den tilloch med lägre än den skatteinkomstökning som skedde som enföljd av den kraftiga konjunkturuppgång som fyrpartiregeringen lämnade eftersig.Det kommunala ekonomiska arbetet för bör inriktas mot mer änatt klara balanskravet. För att långsiktigt trygga en god vård och omsorg måstekommunernas ekonomi utvecklas från en förvaltande nivå, som med liten marginalklarar balanskravet, till en utvecklande ekonomi, som tål tillfälligapåfrestningar. Detta möjliggör för kommuner och landsting att varakonkurrenskraftiga arbetsgivare. Förändringsarbetet måste fortsätta också isyfte att undvika ökade kommunala utdebiteringar.Många kommuner och landsting tycks trots hårda besparingar inte kunna klarabalanskravet 2000. I regeringens förslag till budget för år 2000och utgiftstak har därför avsatts medel för att stödjakommuner med avsevärda ekonomiska svårigheter. Beslutet om den s.k.kommunakuten förstärker intrycket av att tillväxtfrämjande åtgärder uteblivit,att utjämningssystemet inte fungerar och att kommunernas skattebas måste utökasför att klara de kommande årens stora åtaganden, främst inom äldreomsorgen. Meden konstruktiv näringspolitik för hela landet hadebehovet av dessa medel varit långt mindre.På kort sikt är det svårt att hävda att strukturomvandling eller bättreledning av verksamheter skulle göra att människor med vård- och omsorgsbehov får den hjälp de behöver och har rätt till. Den kris som finns på alltförmånga håll inom skolan rättas inte heller till för dem som är elever ,genom en strukturomvandling som kanske tar att genomföra. Därför ärdet motiverat med ökade resurser från statligt håll för den närmaste periodenså att de människor som behöver och har rätt till en fungerande service kanfå det. Inte minst för landstingens del är det angeläget att de resursbristersom vi redan nu kan se till en del täcks av ökade statsbidrag. Pålängre sikt är det emellertid endast en stark sysselsättningsutveckling som ikombination med fortsatta strukturreformer kan trygga verksamheterna inomkommunsektorn.Mot ovanstående bakgrund föreslår ett tillskott tillkommunsektorn på utöver det regeringen föreslagit.År 2001 föreslås ett tillskott utöver regeringens nivå med 1,1 miljarderkronor. anser att tillskottet bör vara 1,3miljarder kronor. Därmed blir det samlade tillskott som Kristdemokraternaföreslår över den kommande treårsperioden.När det slutligen gäller förslagen i budgetpropositionen om kommun ärdet enligt vår uppfattning tillfredsställande att staten nu är beredd attavveckla sitt engagemang i den ekonomiska rekonstruktionen av kommunen. Vianser det däremot felaktigt att regeringen avser att medverka till att delarav bostäder skall återförsäljas till kommunen. Det framstår somanmärkningsvärt att kommunen efter det som förevarit skall inlåtas på nyaäventyr på bostadsmarknaden med de stora risker som detta innebär. I ställetbör hela företaget säljas nu.Vi utgår vidare från att försäljningslikviden från försäljningen av HaningeBostäder på sedvanligt sätt skall redovisas mot en inkomsttitel påstatsbudgeten. Regeringens förslag om avsteg från principen ombruttoredovisning är allvarligt och har uppenbarligen i allt väsentligtdikterats av riskerna för att annars bryta igenom utgiftstaket. Vi vill ocksåunderstryka att förfarandet innebär att de ökade utgifterna för den s.k.kommunaktuen därigenom inte prövas på sedvanligt sätt mot andra utgifter.Slutligen vill vi peka på att regeringens utfästelser i samband medbeslut om särskilt stöd till kommun innebar att det överskott som kundeuppstå skulle återföras till kommunsektorn. Med hänsyn till det sätt på vilketfinansiering av insatserna skedde är det vår bestämda uppfattning attåterföringen bör komma hela kommunkollektivet till del och inte endast vissakommuner.3. Anslagen inom utgiftsområde 25 (mom. 1) (c)() anför:I finns en majoritet bestående av socialdemokrater, vänsterpartisteroch miljöpartister för förslagen i budgetpropositionen (prop. 1999/2000:1)beträffande ekonomiska ramar för de olika utgiftsområdena samt beräkningen avstatens inkomster avseende i den statliga budgeten. Samma majoritet harockså uttalat sitt stöd gällande beräkningen av det offentliga utgiftstaketsamt förslagen om preliminära utgiftstak för åren 2001 och 2002.Centerpartiet har i parti- och kommittémotioner lagt fram sina förslag tillinriktning av den ekonomiska politiken och av budgetpolitiken. När riksdagensmajoritet nu genom beslutet valt en annan inriktning avpolitiken redovisar vi våra synpunkter på utgiftsområde 25 Allmänna bidrag tillkommuner i detta yttrande.Vi vill inledningsvis peka på det som i finansplanen sägs om att tillväxten ikombination med de ökade statsbidragen till kommuner och landsting innebärkraftiga resurstillskott till vård, skola och omsorg. Den kommunala sektornsskatteintäkter ökar med mellan åren 1999 och 2000.Detta understryker enligt de fördelar som en hög tillväxt ger iform av ökade medel till gemensamma angelägenheter. Regeringens budgetförslaglöser dock inte de kortsiktiga problem som finns i många kommuner ochlandsting. De ökade skatteintäkterna fördelas inte lika över landet.Visserligen kompenserar skatteutjämningssystemet en del men i kombination medbefolkningsminskning sjunker flera kommuners och landstings ekonomiska bas dekommande åren.Flera landsting kommer ej att klara balanskravet . Till dessa hör delsstorstadslandstingen, dels några övriga. För storstadslandstingen är detframför allt bristen på strukturåtgärder och ej genomförda begränsningar iutbudet som är problemen. För andra landsting är det utgiftssidan i stort somär orsaken. Sammanlagt innebär detta en brist i landstingen på cirka2 miljarder kronor. Om allt detta tas hem i personalneddragningar innebär detca 6 000 färre personer anställda.Situationen för många kommuner är också ansträngd. 210 av landets 289 kommunerminskar i folkmängd. När befolkningsunderlaget minskar försämras ocksåförutsättningarna att upprätthålla grundläggande service till dem som bor iberörda kommuner. Detta medför i sin tur att arbetstillfällen försvinner ochatt skattekraften minskar. Det blir en ond spiral som är svår att ta sig ur.Regeringen står handfallen och ser på när kantrar. Inga försök görs föratt åtgärda de underliggande strukturella problemen. I stället öppnarregeringen akutmottagning på vår mening behöver kommuner och landsting ingenakutmottagning. De behöver grundläggande förutsättningar för utveckling. Debehöver bättre vägar, de behöver en digital allemansrätt, de behöver utbildningsom sprids till dem som bor kvar och de behöver kultur- och framtidssatsningar.Sist men inte minst behöver de ett skatteutjämningssystem där större vikt gesåt befolkningsstrukturen och kommuner som har befolkningsminskning.Förutom fördelning mellan kommuner och landsting behövs ett tillskott i formav statsbidrag. Under förra riksdagsåret förutsåg problemen medatt finansiera vård och omsorg i kommuner och landsting. Vi träffade därför enöverenskommelse med Socialdemokraterna om inriktningen och finansieringen avförsvaret. Uppgörelsen innebär att sammanlagt ca frigörsunder perioden 20022004. Socialdemokraterna och är överens om attdessa medel genom en konkret och uppföljningsbar satsning skall tillförasvård- och omsorgssektorn. Överföringen av medel från försvaret till vård ochomsorg är en nödvändig omstrukturering av resurser från en verksamhet därsamhällets behov minskat, till en verksamhet där samhällets behov ökat.Centerpartiet är nu berett att gå vidare med nya strukturella förändringar.Centerpartiet föreslår nya reformer, riktade till bl.a. barnfamiljer ochpensionärer. Dessa reformer ger kommunerna ökade skatteintäkter. Enligtfinansieringsprincipen minskar vi därför statsbidragen till kommuner ochlandsting utgiftsområde 25 med motsvarande belopp.4. Anslagen inom utgiftsområde 25 (mom. 1) (fp)() anför:I finns en majoritet bestående av socialdemokrater, vänsterpartisteroch miljöpartister för förslagen i budgetpropositionen (prop. 1999/2000:1)beträffande ekonomiska ramar för de olika utgiftsområdena samt beräkningen avstatens inkomster avseende i den statliga budgeten. Samma majoritet harockså uttalat sitt stöd gällande beräkningen av det offentliga utgiftstaketsamt förslagen om preliminära utgiftstak för åren 2001 och 2002.Folkpartiet liberalerna har i parti- och kommittémotioner lagt fram sinaförslag till inriktning av den ekonomiska politiken och av budgetpolitiken. Närriksdagens majoritet nu genom beslutet valt en annan inriktningav politiken redovisar vi våra synpunkter på utgiftsområde 25 Allmänna bidragtill kommuner i detta yttrande.Folkpartiet har delat regeringens bedömning av statsbidragentill kommunerna. Den situation som uppstått har enligt vår mening sin grund ien otillräcklig arbetslöshetsbekämpning som har dränerat kommunerna påskatteinkomster och som åsamkat kommunerna stora utgifter för socialbidrag m.m.Det viktigaste är dock att se till att få fart på jobb och tillväxt. Det gerkommunerna den bästa förutsättningen att klara sina uppgifter och sin ekonomi.Sedan vårbudgeten lades har prognosen för kommunernas skatteinkomster år 2000ökat med , efter korrigering för tekniskaomläggningar. Enligt budgetpropositionen stiger kommunernas egnaskatteinkomster med . Även om det intealltid märks ute i de enskilda verksamheterna, har de kommunalakonsumtionsutgifterna stigit och beräknas stigamed och för 2000.Samtidigt kan vi se att produktiviteten inte stiger som . senaste halvårsrapport juni 1999steg prestationerna mellan -91 och -94 som resurserna sjönkmed . Under dessa år steg således produktiviteten med . Efter -94har minskningen av resurser åtföljts av minskade prestationer. Detta om någotvisar vikten av förnyelse och utveckling av verksamheterna.Det handlar enligt mening alltså inte enbart om hur stora summorsom kan disponeras. Kommunerna måste göra rätt saker och de måste göras på rättsätt. Men förutsättningarna skiljer sig från kommun till kommun, iblandberoende på att väljarna röstat fram en regim som är skicklig att skötaverksamheten, ibland för att olika kommuner gör olika val av skattesats,avgiftsnivåer, servicegrad och omfattning av den kommunala verksamheten.En effektiv upphandling, koncentration till kärnverksamheterna och mångfaldinom den kommunalt finansierade servicen gör att medborgarna får valuta försina skattepengar. säger ja även till de ibudgetpropositionen angivna utökningarna av statsbidrag, men avser attåterkomma med ett definitivt ställningstagande då vi ser denfortsatta utvecklingen av kommunernas skatteinkomster.Den nuvarande fokuseringen på bidrag och kostnadsutjämningssystem draruppmärksamheten från det som är långt viktigare, nämligen att ekonomin kan växaså att kommunerna och landstingen därmed får ökade resurser. Även för denkommun som får det högsta inkomstutjämningsbidraget per invånare,, skulle en treprocentig tillväxt i det egna skatteunderlaget uppväga hela inkomstutjämningsbidraget. Tillväxt är alltså viktigare änbidrag.Den kommunala självstyrelsen är en viktig del av det svenska samhälletsutformning. En är rätten att sätta sin egen skattesats och göra enavvägning mellan vad kommunen ska svara för och vad den enskilde själv ska bäraansvaret för. Det är dock ofrånkomligt att det ibland uppstår kollisionermellan de politiska ambitionerna i rikspolitiken och den lokala politiken.Ibland måste då de nationella kraven gå före de lokala.Avvägningen mellan nationella och lokala krav och önskemål är många gångersvår. Likaså avvägningen mellan kommunalt självstyre och människors självstyre,ett självstyre som kan kräva lagstadgade rättigheter för människor ellerskyldigheter för kommunen att erbjuda viss service. Ett sådant aktuellt exempelär assistanshjälpen för människor med funktionshinder, där vi anser attmänniskornas frihet och trygghet går före kommunernas möjlighet att styra överassistansstödet.Däremot anser vi inte att dagistaxornas storlek och konstruktion är en frågaför . Det framgår redan av den s.k. barnomsorgslagen att taxorna måstevara rimliga i förhållande till kostnader och människors inkomster. Enytterligare reglering i form av den av regeringen aviserade "maxtaxan" anser vistå i strid med det kommunala självstyret. Det är fullt rimligt att det ärkommunen, eller den enskilda förskolan, som avgör taxa i samband med att manavgör frågor om standard, personaltäthet, öppettider etc. Kommunerna måste harätt att göra olika avvägningar mellan skattesats och avgiftsuttag. Folkpartiethar förespråkat enhetliga dagistaxor, men avgörandet måste skelokalt.Regeringen har på olika sätt försvårat för kommuner och landsting att bedrivasin verksamhet i nya former. Stopp för försäljning av kommunala bostadsbolag,försvårande av start av friskolor och planer på förbud mot privataentreprenörer inom sjukhusvården är några flagranta exempel på ideologisktbetingade ingrepp i kommunernas förnyelsearbete.Folkpartiet har sagt nej dels till en "bostadsbolagsakut", delstill en allmän "kommunakut". I budgeten öronmärks återigen pengar för sådanverksamhet. Kommunerna måste få klara spelregler, och de kommunalaförlustbostadsbolagen skall inte rekonstrueras för fortsatt underskottsdrift.Vi säger därför nej till de anslag som finns för dessa ändamål. Det är orimligtatt kommuner som långsiktigt har strukturproblem efter särskild överenskommelseoch utan generella regler får pengar av staten. Regeringen anför att vissakommuners strukturella ekonomiska problem inte kan fångas in iutjämningssystemet och därför skall kunna få särskilda anslag. Detta är fel. Destrukturella faktorerna skall fångas in i systemet, övriga faktorer skallkommunerna ta ansvar för gentemot sina väljare. De olika uttalanden som kommerfrån regeringens företrädare och det synsätt som kommer till uttryck iSocialdemokraternas eget skattesamråd tyder på att man inte avser att göra enopartisk bedömning av de kommunala förutsättningarna.En modell med en permanent inrättad akutmottagning, med tillhörandekommundelegation, ger helt fel signaler. Tonvikten på statens arbete måsteligga på att skapa rimliga generella förutsättningar genom ett väl fungerandeutjämningssystem.5. konkurrens (mom. 9) (c)() anför:Enligt uppfattning är det mycket väsentligt att all konkurrensmellan offentliga och privata aktörer sker på lika villkor. Det är dock vanligtatt de offentliga aktörerna har konkurrensfördelar framför de privata, främstnär det gäller tillgången på skattemedel. Detta snedvrider konkurrensen och kanleda till att resurserna inte används på bästa sätt samt till att privataföretag slås ut på grund av osund konkurrens. En fungerande konkurrens bidrar åandra sidan till ökad kvalitet och minskade kostnader i den offentligaverksamheten. Andra fördelar som kan uppnås är en ökad frihet för individen,t.ex. när det gäller val av skola eller vårdgivare.För att komma till rätta med de nuvarande problemen kan en rad olika åtgärdervidtas. Vi anser t.ex. att reglerna för näringsverksamhet bör blitydligare och lättare att upprätthålla. Det är mycket otillfredsställande attkommunallagens regler om kommuners och landstings rätt att bedrivanäringsverksamhet så ofta överträds. Det bör enligt vår uppfattning införasregler i lagstiftningen som garanterar konkurrens på lika villkor på marknaderdär offentliga och privata aktörer tävlar om att få utföra uppdrag, t.ex. inomvården eller omsorgen. Den offentliga upphandlingen måste förbättras. Samtidigtskall kvaliteten garanteras i all offentligt finansierad verksamhet, oavsettvem som är utförare. Det kan t.ex. ske genom att tydliga mål och nyckeltalställs upp. Möjligheterna att överklaga kommunala beslut bör också utvidgassamtidigt som kommunallagen bör tillföras sanktionsmöjligheter.6. Kommunkontosystemet (mom. 10) (m, kd, fp)(), (), (), (), Per (), () och () anför:Utskottet vill understryka vikten av att ett förslag mot bakgrund avutredningen om utvärdering av kommunkontosystemet verkligen redovisas förriksdagen . Enligt utskottets uppfattning är det då mycketangeläget att de negativa effekter i form av t.ex. konkurrenssnedvridningar sommotionärerna uppmärksammat tas bort.