bet · GM01JuU15 · 1999-03-09 00:00:00 — Vi anser attlagstiftningen bör sjösättas den 1 maj 1999.Vi anser att utskottets hemställan under moment 11bort ha följande lydelse:11. beträffande lagarnas ikraftträdandeatt med bifall till motion 1998/99:Ju12 yrkande 6beslutar att de i moment 10 angivna lagförslagenskall träda i kraft den 1 maj 1999.Regeringens lagförslagLagutskottets yttrande1997/98:LU2ySjöfylleriTill justitieutskottetJustitieutskottet har beslutatatt bereda lagutskottet tillfälle att senast den 17februari 1999 avge yttrande över proposition1998/99: 43 Drograttfylleri och sjöfylleri.I propositionen föreslås att en nollgräns förnarkotika i trafiken införs i lagen om straff förvissa trafikbrott och i järnvägssäkerhetslagen samti anslutning därtill en ny lag om ögonundersökningvid misstanke om vissa brott i trafiken.Propositionen innehåller vidare förslag ominförandet av en gräns om för alkohol isjölagens bestämmelse om grovt sjöfylleri.Regeringen uttalar också att frågan om införandet aven promillegräns i bestämmelserna om s.k. enkeltsjöfylleri bör utredas ytterligare.Lagutskottet har beslutat att avge yttrande överdels det avsnitt i propositionen som gällersjöfylleri (avsnitt 6), dels de med anledning avpropositionen väckta motionerna 1998/99:Ju11 av KiaAndreasson (mp) och 1998/99: Ju12 av . (fp, v, kd, c, mp) yrkandena 4-6.Gällande ordningEnligt 4 § lagen (1951:649) om straff för vissatrafikbrott döms den som för ett motordrivet fordoneller en spårvagn efter att ha förtärtalkoholhaltigadrycker i sådan mängd attalkoholkoncentrationen under eller efter färdenuppgår till i hans blod eller0,per liter i hans utandningsluft förrattfylleri till böter eller fängelse i högst sexmånader. Är brottet att anse som grovt, skallföraren enligt 4 a § dömas för grovt rattfylleritill fängelse i högst . Vid bedömande av ombrottet är grovt skall särskilt beaktas bl.a. omföraren har haft en alkoholkoncentration som uppgåtttill i hans blod eller 0,50milligram per liter i hans utandningsluft.Sjölagen (1994:1009) innehåller i motsats tilltrafikbrottslagen inte några promillegränser. Försjötrafikens del infördes först enuttrycklig straffbestämmelse med avseende påtrafikonykterhet. Nuvarande bestämmelser omsjöfylleri tillkom dels genom en lagändring somträdde i kraft (prop. 1990/91:128,bet. LU35), dels genom en lagändring som trädde ikraft (prop. 1993/94:44, bet.JuU11). ändring innebar att sjölagensonykterhetsbrott delades in i två svårighetsgrader,sjöfylleri och grovt sjöfylleri. lagändringinnebar att straffmaximum för grovt sjöfyllerihöjdes från ett till fängelse. Straffet försjöfylleri är böter eller fängelse i högst sexmånader. Straffbestämmelserna överfördes år 1994oförändrade till den nya sjölagen och togs in i 20kap. 4 § respektive 5 §.Bestämmelserna innebär att för sjöfylleri skall dendömas som framfört ett fartyg eller i övrigt på ettfartyg fullgjort en uppgift av väsentlig betydelseför säkerheten till sjöss och därvid varit såpåverkad av alkoholhaltiga drycker eller något annatmedel att det kan antas att han inte på ettbetryggande sätt kunnat utföra vad som ålegat honom.Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskiltbeaktas om gärningsmannen har varit avsevärtpåverkad av alkohol eller något annat medel, om denuppgift som gärningsmannen haft att fullgöra varitsärskilt krävande med hänsyn till fartygetsegenskaper eller andra omständigheter, eller omframförandet av fartyget inneburit en påtaglig faraför säkerheten till sjöss.Ett av de uttalade syftena med uppdelningen isjöfylleri och grovt sjöfylleri var att det skullekomma tydligare till uttryck att vissa gärningarborde bedömas strängare. innebarändringarna att det gavs utrymme för att göra en mernyanserad bedömning i påföljdsfrågan med hänsyn tillomständigheterna i varje enskilt fall. Ändringarnakan ses som uttryck för den grundläggande tanken attpåföljderna för olika slag av trafikonykterhetsbrotti möjligaste mån bör bestämmas efter sammaprinciper. års reform var det endast denförhållandevis vida straffskalan, böter ellerfängelse , som antydde att vissa gärningarborde bedömas strängare än andra.Tidigare behandlingI samband med lagändringar övervägdesfrågan om införande av promillegränser försjötrafiken. I proposition 1990/91:128 gjordesemellertid bedömningen att det då inte fanns etttillräckligt beslutsunderlag för att lägga fram ettsådant förslag. Departementschefen ansåg detsamtidigt angeläget att frågan blev föremålför förnyade överväganden och att en utredningdärför borde få i uppdrag att övervägapromilleregler till sjöss. Vid riksdagsbehandlingendelade utskottet i sitt av godkändabetänkande /91:LU35 departementschefensuppfattning. Med hänsyn till vad som anfördes ipropositionen utgick utskottet från att direktivenför en utredning på området skulle komma attutformas så att arbetet inriktades på frågan om enpromillereglering.Väg- och sjöfyllerikommittén, som därefter fick iuppdrag att dels göra en utvärdering avbestämmelserna om grovt rattfylleri, dels övervägafrågan om införandet av gränsvärden föralkoholkoncentrationen såvitt avsersjöfylleribrottet, presenterade i slutet av år 1992resultatet av sitt arbete i betänkandet (SOU1992:131) Grovt rattfylleri och sjöfylleri. När detgäller sjöfylleri som inte är grovt avstyrktekommittén tanken på införandet av ett nedregränsvärde för alkoholkoncentrationen i blodet ellerutandningsluften. Straffbarheten borde enligtkommittén liksom tidigare prövas genom en s.k.klinisk bedömning. Däremot ansåg kommittén det varabåde möjligt och lämpligt att genom ett övregränsvärde bestämma vad som skall straffas som grovtsjöfylleri. Gränsvärdet borde enligt kommitténöverensstämma med det som i betänkandet föreslogssom ett nytt och lägre värde för grovt rattfylleri,nämligen alkohol i blodet eller 0,50milligram per liter utandningsluft. För grovt brottskulle dessutom krävas att det begåtts i en sysslasom ställt höga krav på gärningsmannen.När regeringen i proposition 1993/94:44 Grovtrattfylleri m.m. tog ställning tillkommitténs förslag föreslogs inga promilleregler försjötrafiken. Regeringen pekade i det sammanhanget påatt de svårigheter som är förknippade med införandetav sådana regler till sjöss kan hänföras till desärpräglade och mycket varierande förhållanden sområder inom sjötrafiken. I stället bordeBrottsförebyggande rådet ges i uppdrag att utvärderaeffekterna av ändringar påsjöfyllerilagstiftningens område. När resultatet aven sådan utvärdering föreligger fick frågan omytterligare skärpningar, t.ex. i form avpromilleregler, tas upp på nytt. Det fanns därförenligt regeringen inte skäl att vid det tillfälletgenomföra de av kommittén föreslagna ändringarna avsjöfyllerilagstiftningen såvitt avsågpromilleregeln.I sitt yttrande 1993/94:LU1y i anslutning tilljustitieutskottets behandling av proposition1993/94:44 framhöll lagutskottet, i linje med vadutskottet uttalat lagstiftningsärende,att de ändringar som då gjorts i lagstiftningen omsjöfylleri innebar en strängare syn på onykterhettill sjöss genom att brottet delades in i två graderoch genom att förutsättningarna för ansvar vidgades.Samtidigt innebar ändringarna att det ges utrymmeför en nyanserad bedömning av påföljdsfrågan i varjeenskilt fall. I likhet med regeringen ansågutskottet att effekterna av dessa tämligenomfattande regeländringar borde klarläggas innan manöverväger att ytterligare skärpa lagstiftningen påområdet i form av t.ex. en promillereglering. Fördetta talade också enligt utskottet att självafrågan om gränsvärden för alkoholkoncentrationen kanbehöva övervägas ytterligare i olika avseenden.Utskottet hade följaktligen ingen erinran mot attBrottsförebyggande rådet skulle ges uppdraget attutvärdera ändringar av lagstiftningen.Regeringen gav ett sådant uppdragtill . Utvärderingen skullei första hand ta sikte på att klarlägga i vad mån1991 års lagändringar har påverkat beteendet tillsjöss och sjösäkerheten samt vilken betydelseändringarna haft för domstolarnas påföljdsval.Brottsförebyggande rådet redovisade sitt uppdrag år1996 genom att till regeringen överlämna rapportenSjöfylleri, en utvärdering av ändringar avbestämmelserna i sjölagen om onykterhet till sjöss.I rapporten sägs bl.a. att den aktuellalagstiftningen har gett sjöfylleribrottet en störreuppmärksamhet med betoning på värdet att inteanvända alkohol till sjöss. Eventuella förändringari beteendet till sjöss ansågs dock inte kunnahänföras till lagändringar. När det gällerlagändringarnas betydelse för domstolarnaspåföljdsval gav utvärderingen stöd för slutsatsenatt påföljden för grovt sjöfylleri har träffatsenligt relativt enhetliga normer.Vid behandlingen av motioner om införandet av ettgränsvärde för alkoholkoncentrationen i blodet vidsjöfylleri utgick utskottet från attregeringen, med anledning av , på nytt skulle överväga frågan samtåterkomma till med besked om sittställningstagande. Något initiativ från riksdagenssida ansåg utskottet därför inte vara påkallat (bet.1995/96:LU16).När utskottet på nytt hade att taställning till motioner med krav på införande avpromilleregler i sjölagen erinrade utskottet i sittav godkända betänkande 1996/97:LU11 om attfrågor med anknytning till sjöfylleri även hadebehandlats av ibetänkandet (SOU 1996:125) Droger i trafiken.Utredningen hade haft i uppdrag att utarbeta förslagtill författningsändringar som skaparförutsättningar för effektivare ingripanden motdrogpåverkade förare, dvs. förare som är påverkadeav annat medel än alkohol. Trots attutredningsförslaget inte omfattar sjöfylleri ansågutskottet att frågorna hade en sådan anknytning tillfylleriet till sjöss att det kunde finnas anledningatt behandla dem i ett sammanhang. Enligt dåaktuella uppgifter avsåg regeringen att lägga framen proposition med förslag till lagstiftning pågrundval av förslagunder /98. Utskottet avstyrkte bifalltill de då aktuella motionerna och ansåg sig kunnautgå från att regeringen skulle komma att taställning till frågan om promilleregler försjötrafiken senast i anslutning tilllagstiftningsärendet om drograttfylleri.Våren 1998 hade utskottet åter att behandlamotioner med krav på införande av promilleregler isjölagen. Utskottet konstaterade därvid att detråder en stark uppslutning kring kravet på nykterheti all trafik, inklusive sjötrafiken, och att det,alltsedan Väg- och sjöfyllerikommittén redan år 1992lagt fram ett förslag till utformning av enpromillegräns för grovt sjöfylleri, inte framkommitnågra avgörande omständigheter som talar motinförande av promilleregler även för sjötrafiken.Det saknas därför, framhöll utskottet, anledning attytterligare dröja med ett lagstiftningsinitiativ ochregeringen bör mot denna bakgrund , ochsenast i anslutning till lagstiftningsärendet omdrograttfylleri, återkomma till med ettlagförslag om införandet av promilleregler isjölagen (bet. 1997/98:LU13).Vad utskottet sålunda anförde gav , medbifall till de då aktuella motionerna, som sinmening regeringen till känna (skr. 1997/98:145).PropositionenI den nu aktuella propositionen gör regeringenbedömningen att det saknastillräckligt underlag för att föreslå enpromillegräns för sjöfylleri som inte är grovt. Avpropositionen framgår att regeringen avser atttillsätta en utredning med uppgift att närmareöverväga frågan. Utredningen skall bl.a. belysa huren bestämmelse om en promillegräns för sjöfyllerisom inte är grovt skulle kunna avgränsas ochutformas. Även andra frågor, som exempelvisgränsdragningsproblematiken beträffande rekvisiten"den som framför ett fartygsysslor avväsentlig betydelse för säkerheten till sjöss" kanbehöva belysas. I utredningen bör också, enligtregeringens mening, beaktas om den utvidgning avstraffansvaret för drograttfylleri som föreslås iden nu aktuella propositionen bör få någonkonsekvens för utformningen av bestämmelsen omsjöfylleri.När det gäller grovt sjöfylleri föreslår regeringenatt 20 kap. 5 § sjölagen ändras på så sätt att en avde omständigheter som särskilt skall beaktas vidbedömningen av om brottet är grovt är omgärningsmannen under eller efter färden haft enalkoholkoncentration om i sittblod eller per liter i sinutandningsluft. De grundläggande förutsättningarnaför straffansvar för sjöfylleri enligt 20 kap. 4 §skall givetvis gälla även fortsättningsvis omgärningsmannen har en koncentration av alkohol iblodet uppgående till eller överstigande 1,0promille och motsvarande värde i utandningsluften.Först om det kunnat konstateras att gärningsmannenfört fartyget eller i övrigt haft en syssla avväsentlig betydelse för säkerheten till sjöss och dåvarit så påverkad att det kunnat antas att dessaåligganden inte kunnat utföras på ett betryggandesätt, kan domstolen gå vidare i sin bedömning av omsjöfylleriet varit att anse som grovt brott. Denuppmätta promillehalten eller halten iutandningsluften av alkohol utgör då, enligt detframlagda lagförslaget, en av fyra särskildaomständigheter som skall beaktas vid dennabedömning.Den föreslagna lagändringen är avsedd att träda ikraft den 1 juli 1999.MotionernaYrkandet i motion Ju11 går ut på att hosregeringen skall begära förslag till sådan ändring isjölagen som innebär att det införs en nedre gränsom för sjöfylleri som inte är grovt.Motionären anför att det inte finns anledning attytterligare undersöka och analysera frågan ominförandet av en promillegräns för sjöfylleri sominte är grovt. Det är enligt motionärens meninguppenbart att framförandet av fartyg i många fallställer minst lika höga krav på omdöme och precisionsom framförandet av motorfordon i trafiken.I motion Ju12 yrkas ett tillkännagivande sominnebär att den principiella utgångspunkten skallvara att man skall ställa samma krav på nykterhettill sjöss i fråga om trafik på land (yrkande 4).Motionärerna vill också ha till stånd etttillkännagivande som innebär att den i propositionenaviserade utredningen skall tillsättas (yrkande 5). Med tanke på att en stor del av denbristande nykterheten i sjötrafiken kan härledastill fritidsbåtarna är det, enligt motionärernasmening, angeläget att få till stånd ett tidigareikraftträdande än . Motionärernaanför att lagstiftningen synes klar och attdiskussion förts om det nu föreliggande lagförslagetunder varför såväl logiska somförnuftsmässiga skäl talar för ett tidigareikraftträdande. I motionen yrkas att riksdagensåvitt gäller de föreslagna ändringarna i sjölagenbestämmer ikraftträdandet till (yrkande 6).Utskottets ställningstagandenUtskottet vill först uttrycka sin tillfredsställelsemed att regeringen nu framlagt ett lagförslag sominnebär att promilleregler införs också påsjötrafikens område. Som utskottet framhöll våren1998 råder det numera en stark uppslutning i frågaom kravet på nykterhet i all trafik. lade fram sitt förslagom en promillegräns för grovt sjöfylleri har detheller inte framkommit några avgörandeomständigheter som talar mot införandet av enpromilleregel av det slag som föreslås.Lagutskottet har således för sin del ingaerinringar mot den föreslagna ändringen, ochutskottet förordar att justitieutskottet tillstyrkerdet i propositionen framlagda förslaget till ändringi 20 kap. 5 § sjölagen.Enligt utskottets mening hade det varit värdefulltom regeringen i förevarande proposition hade kunnatpresentera ett närmare underlag för ett konkretställningstagande från sida i frågan ommöjligheten att införa promilleregler också försjöfylleri som inte är grovt. I avsaknad av ettsådant underlag anser utskottet att det inte ärmöjligt för att nu begära lagförslag sominnebär att straffbarheten för sjöfylleri knyts promilleregel på samma sätt som gäller förtrafiken på land. I sammanhanget måste nämligenbeaktas, såsom påpekats tidigare, att kravet pånykterhet till sjöss inte helt kan jämställas medvad som gäller för vägtrafiken. Medannykterhetskravet i vägtrafiken endast avser föraregäller för sjölivet dessutom nykterhetskravet ombordinte bara den som framför ett fartyg utan även densom i övrigt fullgör en uppgift av väsentligbetydelse för säkerheten till sjöss. Föryrkessjöfarten torde förhållandena mer kunna liknasvid vad som gäller inom arbetslivet i allmänhet.Till saken hör också att sjölagens regler omfattarall trafik på sjön från segelbrädor och kanoter tilloceangående fartyg av olika slag. Ytterligare enkomplikation, som också nämns i propositionen, äratt många båtar utgör bostäder under kortare ellerlängre tid.Mot bakgrund av det anförda förordar lagutskottetatt justitieutskottet avstyrker bifall till motionJu11.När det gäller yrkande 4 i motion Ju12 kanutskottet inte finna att det föreligger någragrundläggande principiella motsättningar mellanmotionärernas och regeringens synsätt. Ipropositionen säger regeringen uttryckligen att ennaturlig utgångspunkt för övervägandena om hurstraffbestämmelserna om onykterhet till sjöss börvara utformade är den reglering som gäller för andratrafiknykterhetsbrott.Mot bakgrund av det anförda och med beaktande avvad som ovan anförts om att kravet på nykterhet förvägtrafikens del inte helt kan jämställas med vadsom gäller för sjölivet anser utskottet att någottillkännagivande i enlighet med vad som begärts imotion Ju12 yrkande 4 inte bör komma till stånd.Lagutskottet förordar således att justitieutskottetavstyrker bifall till motionsyrkandet.Enligt lagutskottets mening är det angeläget attden i propostionen aviserade utredningen nu kommertill stånd utan ytterligare dröjsmål. Utskottetförutsätter att arbetet bedrivs skyndsamt och atterforderliga lagförslag, efter sedvanligtberedningsförfarande, kan läggas fram utan onödigtidsutdräkt. Något formellt tillkännagivande däromfrån sida kan, enligt utskottets mening,inte anses nödvändigt, och lagutskottet förordardärför att justitieutskottet avstyrker bifall ocksåtill yrkande 5 i motion Ju12.Vad slutligen gäller spörsmålet rörandeikraftträdandet anser utskottet i likhet medmotionärerna att det är värdefullt om den nyabestämmelsen om grovt sjöfylleri kan träda i kraftså snart som möjligt. Utskottet är emellertid inteberett att förorda någon annanikraftträdandetidpunkt än , särskiltmed hänsyn till att den nya lagstiftningen kanmedföra behov av informationsinsatser och andraförberedelser.Med det anförda förordar lagutskottet attjustitieutskottet tillstyrker bifall tillpropositionen också såvitt avserikraftträdandebestämmelsen och avstyrker bifall tillmotion Ju12 yrkande 6.Stockholm den 16 februari 1999På lagutskottets vägnarTanja LinderborgI beslutet har deltagit: (), RolfÅbjörnsson (kd), (), (), (), (m), MarinaPettersson (s), (), ChristinaNenes (s), (), (), (), (),(), () och RaimoPärssinen (s).