bet · GN01SoU4 · 1999-11-04 00:00:00 — återförsäljare eller intressenter i branschen.Vidare faller svenska näringsidkares marknadsföringpå utländska marknader utanför lagenstillämpningsområde. Var marknadsföringsåtgärdernahar sitt ursprung saknar däremot betydelse.Alkoholreklamlagen kan bli tillämplig påreklammaterial som producerats i annat land men somdistribueras till svenska konsumenter.PropositionenRegeringen föreslår i propositionen (s. 136 f.) attsärskilda bestämmelser om marknadsföring avalkoholdrycker samlas i 4 kap. 8-13 §§ alkohollagen.Förslaget innebär att de nu gällande bestämmelsernai alkoholreklamlagen arbetas in i alkohollagen.Vidare att en särskild bestämmelse förs in ialkohollagen om att alkoholreklam inte får rikta sigsärskilt till eller skildra barn och ungdomar. Detredan nu gällande gåvoförbudet i alkohollagen förstill de särskilda bestämmelserna om marknadsföringav alkoholdrycker.Regeringen anför i propositionen attalkoholreklamlagen inte är heltäckande när detgäller marknadsföring av alkoholdrycker. Förutomreglerna i den lagen gäller t.ex. de allmännabestämmelserna i marknadsföringslagen.Alkoholreklamlagen är ett komplement tillmarknadsföringslagen och är också knuten till denlagen genom kopplingen till dess sanktionssystem.Alkoholreklamlagen har således ett naturligt sambandmed marknadsföringslagen, och det kan hävdas attdess regelsystem passar mindre väl in ialkohollagen. I alkohollagen har å andra sidansamlats samtliga bestämmelser om hanteringen avalkoholdrycker, och lagen ger uttryck för detalkoholpolitiska synsätt som också ligger till grundför alkoholreklamlagen. De lagtekniska övervägandensom föranlett den nuvarande ordningen har främst medhänsyn härtill inte längre samma tyngd (jämför prop.1977/78:178 s. 46). I sammanhanget bör också beaktasatt reglerna i den tidigare gällandetobaksreklamlagen har arbetats in i tobakslagen(1993:581), och att det genom en motsvarandeöverflyttning på alkoholområdet skulle nås enlagteknisk likhet med tobakslagen. Att samtligabestämmelser om alkoholhanteringen samlas i en lagkan också underlätta ett utökat samråd mellan t.ex.kommunerna och i samband med verketstillsyn. Regeringen anser mot bakgrund av detanförda att övervägande skäl talar för att desärskilda bestämmelserna i alkoholreklamlagenarbetas in i alkohollagen.Av tradition har den svenska alkoholpolitikensyftat till att skydda framför allt ungdomen frånalkoholkonsumtionens negativa följder. Det harhärvid ansetts särskilt angeläget att bl.a.alkoholdebuten sker . Enligtregeringens mening är mot denna bakgrund barn ochungdomar en särskilt skyddsvärd grupp att ta hänsyntill vid utformningen av alkoholreklamregleringen. IEuropadeklarationen om alkohol, som anslötsig till , har också slagits fastbl.a. att alla barn och ungdomar har rätt att växaupp i en miljö som är skyddad frånalkoholkonsumtionens negativa följder, och som imöjligaste mån är fredad mot marknadsföring avalkoholhaltiga drycker. Det finns enligt regeringenanledning att genom ändringar i lagstiftningentydligare än vad som gäller klargöra att det äroförenligt med kravet på god marknadsföringssed attrikta marknadsföringen av alkoholdrycker mot barnoch ungdomar.All marknadsföring skall enligt 4 §marknadsföringslagen stämma överens med godmarknadsföringssed och även i övrigt vara tillbörligmot konsumenter och näringsidkare.Alkoholdrycker får inte serveras eller säljas tillungdomar under 18 respektive . Det bör då inteheller vara tillåtet att rikta marknadsföringen avalkoholdrycker mot dessa grupper. Enligt regeringensuppfattning har emellertid förekommit attalkoholprodukter främst genom sin image, produktensförpackning och utformning i övrigt särskiltinriktats mot ungdomar. Enligt regeringens meningbör det till förhindrandet av sådan marknadsföringinföras en bestämmelse, varav direkt framgår attmarknadsföringen av alkoholdrycker inte får riktasig särskilt till barn eller ungdomar. En sådanbestämmelse blir tillämplig om marknadsföringen haren sådan utformning att det kan antas att barn ochungdomar lätt lägger märke till och kan påverkas avmarknadsföringen. Härvid skall beaktas att barn harsvårare än vuxna att kritiskt granska och värja sigmot marknadsföring och att ungdomar kan varasärskilt lättpåverkade av alkoholreklam.Enligt 3 kap. 5 § alkohollagen får den somtillverkar, säljer eller förmedlar försäljning avalkoholdrycker i sin rörelse lämna sådan dryck somgåva endast i form av varuprov. Enligt andra stycketsamma paragraf får vid marknadsföring av tjänstereller vid försäljning av andra varor änalkoholdrycker sådana drycker inte lämnas som gåva.Att skänka bort eller bjuda på alkoholdrycker äralltså inte tillåtet för att främja försäljningeneller som säljargument för andra varor. Varuproverfår lämnas endast till tillståndshavare enligtalkohollagen. I begreppet varuprov ligger i dettasammanhang att det skall vara avsett för någon somhar rätt att köpa varan direkt av tillverkaren ellerpartihandlaren. Livsmedelsbutiker eller restaurangerfår alltså inte lämna varuprover till sina kunder.Enligt förarbetena skall dock en allmänt godtagenrepresentation accepteras, liksom att det bjuds påalkoholdryck t.ex. vid invigning av en mässa.Bestämmelserna har i viss utsträckningvarit sanktionerade genom alkohollagens sanktioner,dvs. återkallelse eller varning. Denna ordningupphör i stor utsträckning att gälla till följd avdet förslag om rätten till partihandel somregeringen har presenterat. Med hänsyn härtill ochtill att gåvoförbuden har till helt övervägandesyfte att skydda konsumenterna bör, enligtregeringen, reglerna föras till och sanktioneras ienlighet med de särskilda bestämmelserna ommarknadsföring av alkoholdrycker.I propositionen anförs vidare vad gäller egenåtgärdsprogram (s. 131 ff.)bl.a. att de egenåtgärder som förekommer inomalkoholbranschen sker i Svenska Bryggareföreningensregi. Egenåtgärdsprogrammet har tagits fram i samrådmed . Syftet med programmet är atthindra att marknadsföringen av öl strider motgällande lagstiftning. beslutadestyrelsen i att ett nyttregelverk skall gälla för medlemsföretagen avseendelättölsreklamen. Överenskommelsen gäller från ochmed . Bakgrunden till de nyareglerna är enligt överenskommelsen att "Kraven påtydlighet och kritiken mot innehållet ilättölsreklamen har gett upphov till såvältolkningsproblem som tveksamhet om reklamen kananses vara reklam för lättöl". Av överenskommelsenframgår i huvudsak följande.Kraven på tydlighet är desamma som enligt tidigaregällande överenskommelse för lättöl. För att undvikatveksamhet om reklamen avser marknadsföring avlättöl får reklamens innehåll inte associera tillalkoholkonsumtion eller dess effekter och den fårendast presentera lättöl i förpackningar som finnstillgängliga i hela det område där företaget somproducerar reklamen tillhandahåller lättöl. När detgäller kraven på innehållet har särskilt angetts attlättölsreklamen inte får visa människor somuppenbart, genom uttryck eller åthävor, är påverkadeav alkohol, använda ord som "öl", "bärs" eller andrasom används på sådant sätt att de associerar tillstarkare drycker än lättöl, visa bilder från andrasituationer, t.ex. bastubad, där det är uppenbartatt konsumtion av alkohol sker, använda modeller somär eller förefaller vara under , användatraditionella alkoholskämt eller sjunga sånger medanknytning till alkoholkonsumtion, visatoalettinteriörer eller andra miljöer ochsituationer som kan väcka anstöt, uttryckaförklenande omdömen om alkoholfria drycker, ellerantyda att den sexuella förmågan stimuleras avkonsumtion av alkohol.Medlemsföretagen i haråtagit sig att i efterhand tillställa föreningen alllättölsreklam för kontroll. Om reklamen inteuppfyller de ställda kraven får föreningen åläggaföretaget dels att vidta rättelse, dels att utgevite till föreningen: Genom en överenskommelse sombeslutades har föreningen och ensärskilt tillsatt granskningsnämnd tilldelats vissagranskningsuppgifter. Om någon av dessa finner attett medlemsföretag brutit mot de interna reglernaför lättölsreklamen skall företaget åläggas dels attvidta rättelse, dels att till föreningen utge enbot. har även beslutatatt komplettera överenskommelsen med attlättölsreklam inte heller får visa situationer då,enligt allmänt vedertagen uppfattning, ingenalkoholkonsumtion skall förekomma. Kompletteringengäller från den 1 juni 1999.MotionernaI motion 1999/2000:So286 av m.fl. (v)hemställs att hos regeringen begär förslagtill förbud mot lättölsreklam enligt vad i motionenanförts om förbud mot kommersiell annonsering förlätta alkoholdrycker. Motionärerna anser attreklamen för lättöl och andra alkoholhaltigalättdrycker skall utformas på ett sådant sätt att deinte kan förväxlas med den marknadsföring som skerav alkoholdrycker över 2,25 volymprocent.I motion 1999/2000:So10 av m.fl.(kd) begärs ett tillkännagivande om alkoholreklam(yrkande 12). Motionärerna välkomnar regeringensintentioner att skydda unga människor motalkoholreklam, men förstår dock inte hur man skallbedöma vad för reklam som riktar sig särskilt tillbarn och ungdomar.I motion 1999/2000:So11 av m.fl.(fp) begärs tillkännagivande om alkoholreklamen(yrkande 7 delvis). Enligt motionärerna lämnasreklamen åt bryggeriernas självsanering. Här bordedet ske en uppstramning. Både den alkoholpolitiskakommissionen och har lämnatförslag till hur detta kan ske.I motion 1998/99:So306 av m.fl. (mp)yrkas tillkännagivande om vad som i motionen anförtsom förbud mot alla former av reklam föralkoholdrycker (yrkande 20). Alkoholreklamen verkar,enligt motionärerna, ha störst effekt på barn somännu inte börjat dricka. Reklam för alkoholdryckerstår i strid med de mål samhället sagt sig viljaverka för. Därför måste sådan reklam i alla formerupphöra. Vidare begärs ett tillkännagivande ombehovet av att regeringen driver en aktivsocialpolitik gentemot EU med krav på att slippaalkoholprodukter som specifikt vänder sig tillungdomar (yrkande 22). Enligt motionärerna börSverige inom EU agera för att varje land skall harätt att reglera kommersiella budskap i TV-sändningar riktade till den egna befolkningen. Dettaberör inte bara alkoholreklam, utan också detsvenska förbudet mot reklam riktad till barn.I motion 1999/2000:So382 av ()begärs ett tillkännagivande om alkoholreklam. Enligtmotionären kvarstår sambandet mellan marknadsföringav lättöl och de starkare typerna av öl och fråganär för viktig för att låta bryggeriindustrin självkontrollera. bör besluta att regeringenändrar lagstiftningen så att det blir omöjligt attutnyttja alkoholrelaterade varumärken i sinmarknadsföring.I motion 1999/2000:So3 av m.fl. (fp,v, kd, c, mp) begärs tillkännagivande om attförtäckt och otillåten reklam uppmärksammas ochbeivras (yrkande 3). Enligt motionärerna visas ipropositionen generellt sett en för slapp hållningmot alkoholintressena.I motion 1999/2000:So5 av ()hemställs att regeringen skall ges till känna vad imotionen anförts om att parti- och detaljhandelnskall få möjlighet att erbjuda provsmakning avalkohol till enskilda konsumenter. Reglerna förvaruprover och provsmakning av alkoholdrycker bör,enligt motionären, ändras på så sätt att rätten försåväl partihandeln som detaljhandeln (i dagSystembolaget ) att lämna varuprover ocksåomfattar möjlighet att erbjuda provsmakning avalkohol till enskilda konsumenter. Ett liknandeyrkande har framställts i motion 1999/2000:So237 avMaud och (båda m).Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens bedömning attövervägande skäl talar för att de särskildabestämmelserna i alkoholreklamlagen arbetas in ialkohollagen, 4 kap. 8-13 §§. Att samtligabestämmelser om alkoholhanteringen samlas i en lagtorde underlätta samråd mellan kommuner ochKonsumentverket och således även verkets tillsyn.Den svenska alkoholpolitiken har som ett av desshuvudsyften att skydda ungdomen från alkoholensnegativa sidor. Utskottet ställer sig bakomuppfattningen att barn och ungdom är en skyddsvärdgrupp när det gäller alkoholreklamens utformning.Detta synsätt ligger också i linje med vad somuttalas i Europadeklarationen om alkohol som Sverigeanslöt sig till 1995. Utskottet delar bedömningenatt det finns anledning att särskilt markera skyddetför barn och ungdom vid marknadsföring avalkoholdrycker och tillstyrker därför förslaget tilländring i 4 kap. 8 § andra stycket alkohollagen.Motion 1998/99:So306 (mp) yrkande 20 avstyrks.I författningskommentaren till det aktuellalagrummet lämnas omfattande riktlinjer till ledningför rättstillämpningen såvitt gäller bedömningen omalkoholreklam skall anses rikta sig till barn.Motionerna 1998/99 So306 (mp) yrkande 22 samt1999/2000:So10 (kd) yrkande 12 är i allt väsentligttillgodosedda med det anförda och avstyrks.Utskottet ställer sig också bakom förslaget att föragåvoförbudet i 3 kap. 5 § alkohollagen till desärskilda bestämmelserna om marknadsföring avalkoholdrycker (4 kap. 9 § alkohollagen).Bestämmelsen innebär bl.a. att det alltjämt inte ärtillåtet att skänka eller bjuda på alkoholdryckerför att främja försäljningen eller som säljargumentför andra varor. Utskottet delar inte bedömningen imotionerna 1999/2000:So5 (m) och 1999/2000:So237 (m)att vin- eller spritprovning för konsumenter skalltillåtas, varför dessa motioner avstyrks.Flera motionärer har begärt att på olikasätt skall agera när det gäller indirektalkoholreklam, i flera fall lättölsreklam som isjälva verket anses vara reklam för starkare öl.Enligt utskottets uppfattning måste självklart allakringgåenden av gällande alkoholreklamreglermotverkas. Alkoholbranschens eget ansvar ärhärvidlag mycket stort. Regeringen anför ipropositionen (s. 137) att branschen också tar ettstörre ansvar, bl.a. i denna fråga. Branschensregler har stramats upp senast den 1 juni 1999.Utskottet menar att det saknas skälatt, i vidare mån än regeringen föreslagit,genomföra några ändringar av de särskildabestämmelserna om alkoholreklam. Skulle detemellertid visa sig att branschens åtgärder,särskilt vad gäller indirekt reklam för starkare öl,är otillräckliga får förutsättas att regeringenåterkommer till i frågan. Motionerna1999/2000:So3 (fp, v, kd, c, mp) yrkande 3,1999/2000:So11 (fp) yrkande 7 delvis,1999/2000:So286 (v) och 1999/2000:So382 (mp)avstyrks i den mån de inte anses tillgodosedda meddet anförda.Tillsyn och sanktionerGällande rättKonsumentverket är central förvaltningsmyndighet förkonsumentfrågor med uppgift att bl.a. skyddakonsumenternas hälsa och säkerhet.Konsumentverket/KO är tillsynsmyndighet för ettflertal lagar inom konsumentområdet, eller vissabestämmelser i sådana lagar, däriblandmarknadsföringslagen (1995:450), tobakslagen(1993:581), prisinformationslagen (1991:601) ochavtalsvillkorslagen (1994:1512).Kommunerna övervakar å sin sida, bl.a. genomåterkommande inspektioner, kontinuerligtrestaurangmarknaden och har fortlöpande kontaktermed tillståndshavarna. Tillsynen ger kunskap ochöverblick som /KO i viss mån saknar.Härtill kommer att kommunerna redan utövar tillsynnär det gäller bl.a. det s.k. animeringsförbudet (6kap. 7 § alkohollagen) samt de särskildabestämmelserna i alkohollagen med allmänt hållnariktlinjer för hur försäljning och servering avalkoholdrycker skall gå till, se t.ex. 3 kap. 4 §och 6 kap. 2 §.PropositionenRegeringen föreslår i propositionen (s. 140 ff.) attKonsumentverket/skall ha kvarhuvudansvaret för att övervaka efterlevnaden av desärskilda bestämmelserna om alkoholreklam. Tillsynenöver marknadsföringen på serveringsställen skalldock i första hand utövas av kommunerna.Överträdelser av alkoholreklamreglerna på sådanaställen skall kunna medföra återkallelse avserveringstillståndet. Regeringen föreslår bl.a. attfördelningen av tillsynen över efterlevnaden avbestämmelserna i 4 kap. 8-11 §§ alkohollagen mellanKonsumentverket och kommunerna skall föreskrivas i 8kap. 1 a § första stycket alkohollagen.Regeringen anför i propositionen att vid tillsynenav alkoholreklamreglerna bör såväl den omedelbarainsikt i och den särskilda kunskap om förhållandenapå alkoholmarknaden som kommunerna har somKonsumentverkets samlade erfarenhet av och kunnandeom marknadsföring så långt som möjligt tas tillvara. Tillsynen bör därför delas upp med hänsyn tillde olika myndigheternas särskilda kompetens ochpraktiska möjligheter till insyn. utövarkommunerna den omedelbara tillsynen överefterlevnaden av bestämmelserna om servering avspritdrycker, vin och starköl (8 kap. 1 § tredjestycket alkohollagen). Marknadsföringen avalkoholdrycker på serveringsställen har intimtsamband med den verksamheten. Kommunerna bör därförges viss behörighet att övervaka efterlevnaden avmarknadsföringen av alkoholdrycker på restauranger,pubar och andra liknande ställen där rätten attsälja alkoholdrycker grundas på ettserveringstillstånd. Härigenom bör myndigheternasresurser kunna utnyttjas mer rationellt ochkunskapen om reglerna för marknadsföringen avalkoholdrycker kunna spridas bättre åtminstone blandserveringstillståndshavare. Kommunernas tillsynskall utövas vid sidan av Konsumentverkets.Det är, enligt regeringen, självfallet angelägetatt alkoholreklamregleringen tillämpas lika överlandet och att det skapas en enhetlig praxis.Förutsättningar för detta finns inte minst genom denlöpande tillsyn som länsstyrelserna bedriver överkommunernas verksamhet (8 kap. 1 § alkohollagen).Härtill kommer att Alkoholinspektionen kontinuerligtskall följa upp tillämpningen av detalkoholpolitiska regelsystemet. När det gällerfrågor om marknadsföring skall i myndighetensinstruktion, enligt regeringen, föreskrivas attsamråd skall ske med . När viktigareärenden avgörs efter en åtgärd skall Konsumentverketunderrätta Alkoholinspektionen om beslutet, varefterinspektionen har att informera kommunerna ombeslutet. På motsvarande sätt bör kommunernaunderrätta såväl Alkoholinspektionen somKonsumentverket om sina beslut som rör alkoholreklampå serveringsställen. Enligt regeringen, börkommunerna vid sidan av de åtgärder som följer avderas tillsynsuppgifter också rapportera ommissförhållanden som rör marknadsföringen och som debedömer faller utanför deras behörighet.MotionernaI motion 1999/2000:So11 av m.fl.(fp) begärs tillkännagivande om alkoholreklamen(yrkande 7 delvis). Motionärerna konstaterar attKonsumentverket har ansvaret förövervakningen av alkoholreklamen. De anser att denövervakningen måste effektiviseras och att ansvaretför övervakningen av reklamen flyttas frånKonsumentverket till den myndighet som fårtillsynsansvaret över alkoholen och dess hantering.I motion 1998/99:So461 av m.fl.(fp) framförs att en uppdelning av tillsynsansvaretpå två myndigheter, Alkoholinspektionen ochKonsumentverket, kommer att medföra sämre kontrollav marknadsföringen (yrkande 10).I motion 1999/2000:So14 av m.fl. (mp) begärs etttillkännagivande om att ansvaret för alkoholreklamläggs på Alkoholinspektionen (yrkande 6). I ställetför att /skallha kvar huvudansvaret för att övervaka efterlevnadenav de särskilda bestämmelserna om alkoholreklam,föreslår motionärerna att man utvecklarAlkoholinspektionen och implementerar detta ansvar idess verksamhet. Det finns många fördelar med attsamla all information och verksamhet på en myndighetoch Alkoholinspektionen har just denspecialistkompetens och det intresse på alkoholensområde som kan vara eftertraktansvärt.I motion 1999/2000:So6 av och (fp, s) begärs tillkännagivande omansvaret för lagen om alkoholreklam där ett delatansvar mellan ochAlkoholinspektionen kompletteras med attAlkoholinspektionen har rätt att överpröva (yrkande2).Utskottets bedömningUtskottet ställer sig bakom regeringens förslag attlåta och hakvar huvudansvaret för tillsynen vad gällerefterlevnaden av de särskilda bestämmelserna omalkoholreklam. Tillsynen över marknadsföringen påserveringsställena skall i första hand utövas avkommunerna. Utskottet tillstyrker såledesregeringens förslag till 8 kap. 1 a § första stycketalkohollagen och avstyrker motionerna 1998/99:So461(fp) yrkande 10, 1999/2000:So6 (fp, s) yrkande 2,1999/2000:So11 (fp) yrkande 7 delvis och1999/2000:So14 (mp) yrkande 6.Systembolagets verksamhetSystembolagets detaljhandelsmonopol m.m.MotionernaI motion 1999/2000:So4 av m.fl. (m)hemställs att beslutar om en successivavveckling av detaljhandelsmonopolet (yrkande 10).Motionärernas uppfattning är att ett uppfyllande avkraven på icke-diskriminering förutsätter attSystembolagets monopol avvecklas successivt.Inledningsvis bör starköl och vin kunna säljasutanför Systembolaget. En sådan lösning förstärkerden befintliga handeln genom att skapa ökat underlagför butiker på mindre orter, som det intesnedvrider konkurrensen på samma sätt som detnuvarande systemet med utlämningsställen.Bekvämligheten för konsumenterna inte minst iglesbygd blir överlägset bättre än vad som kanuppnås i ett monopolsystem, oavsett hur många nyabutiker som öppnas. I ett senare skede bör ävenstarksprit kunna omfattas avlicensieringsmöjligheten och Systembolaget kanavvecklas eller försäljas. Även i motionerna1998/99:So205 och 1999/2000:So210 av (), motion 1998/99:So228 av m.fl.(m) (yrkande 13), motion 1999/2000:So1 av GunnarAxén (m) (yrkande 3) och i motion 1999/2000: So269av () framställs yrkanden omdetaljhandelsmonpolets avskaffande.I motion 1998/99:So422 av Per och (båda m) begärs tillkännagivande om vad somi motionen anförts om att medge vinauktioner.Motionärerna anför att ett problem för mångavinintresserade som vill förkovra sig i vinkunskapär att det är mycket svårt att få tag på andra vinerän de som finns på Systembolaget. Ett viktigt bidragtill att öka variationen av kvalitetsviner i Sverigeär att tillåta vinauktioner. Utöver att ökamöjligheterna att prova flera årgångar av samma vineller flera vingårdar från samma område gervinauktioner en ökad möjlighet för dödsbon ochkonkursförvaltare att omsätta vinsamlingar tillkontanta medel. I motion 1999/2000:So360 framförmotionärerna samma yrkande.I motion 1999/2000:So209 av ()begärs ett tillkännagivande om försäljning av vin.Enligt motionären utgör den svenskaalkohollagstiftningen med det absoluta monopolet förSystembolaget ett hinder för producenterna att få utsina drycker på marknaden. Motionären föreslår attett undantag införs i alkohollagstiftningen sommöjliggör för svenska vinproducenter att sälja sinaegna produkter i anslutning till sin tillverkning.Bakgrund och tidigare behandlingEnligt 5 kap. 1 § alkohollagen skall det fördetaljhandel med spritdrycker, vin och starkölfinnas ett särskilt för ändamålet bildat aktiebolag(detaljhandelsbolaget) som staten äger. Av lagens 2§ framgår att endast detaljhandelsbolaget fårbedriva detaljhandel med spritdrycker, vin ochstarköl.EG-domstolen har, som framgått av ovan, i mål C-189/95, allmänna åklagaren mot , prövatförenligheten av Systembolaget AB:sdetaljhandelsmonopol med gemenskapsrätten. prövning var föranledd av en begäran omförhandsbesked från där Franzénstod åtalad för olovlig försäljning och olovligtinnehav av alkoholdrycker. I domen som meddeladesden uttalade domstolen att EG-fördragets bestämmelser i artikel 37 om statligahandelsmonopol inte utgör hinder för sådananationella bestämmelser som rör ochdess funktionssätt.Motioner om att avskaffa detaljhandelsmonopolet harbehandlats av utskottet vid ett stort antaltillfällen och senast i betänkande 1997/98:SoU14Vissa alkoholfrågor. Utskottet vidhöll då sintidigare inställning att Systembolagets ensamrätttill detaljhandel med sprit, vin och starköl är ettav de viktigaste inslagen i den restriktivaalkoholpolitiken och att denna inställning deladesav regeringen. De aktuella motionerna avstyrktes(prot.nr 1997/98:78).Utskottets bedömningUtskottet vidhåller att Systembolagetsdetaljhandelsmonopol vad gäller försäljning avsprit, vin och starköl är ett av de viktigasteinslagen i den svenska alkoholpolitiken.