bet · GM01NU13 · 1999-05-18 00:00:00 — Den garantigivning somEKN förmedlat har inneburit att exportaffärer föröver har kunnat genomföras.Men i motionen hävdas att det finns stora brister idagens statliga exportfinansieringssystem.Anledningen till detta uttalande är uppfattningenatt det inte ställs krav på EKN och SEK att tahänsyn till projektens miljökonsekvenser vidbeviljandet av statsstödda exportgarantier ellerexportkrediter, annat än i den mån miljöriskerpåverkar statens ekonomiska risktagande. Dettaöverensstämmer mycket illa med inter-nationella åtaganden inom miljöområdet, heter det imotionen. Att inte väger in miljöhänsyn idenna verksamhet betecknar motionären som anmärk-ningsvärt med hänsyn till att miljömålen ärprioriterade i den svenska utrikes- ochbiståndspolitiken. I motionen uppges att sådana hän-syn tas av de flesta multilateralaexportkreditorganisationer. NordiskaInvesteringsbanken (NIB), Europeiskautvecklingsbanken (), Nordiska Utvecklingsfondenoch gren för utlåning till privataprojekt (IFC) tar enligt motionären på olika sättmiljöhänsyn och ställer miljökrav vid sin kredit-eller garantigivning. Även EKN:s amerikanskamotsvarighet, (), har,enligt vad som sägs i motionen, sedan år 1995tillämpat omfattande och detaljerade miljökriterierför sin kreditgivning enligt en miljöpolicy.Overseas Private Investment Corporation (), enannan amerikansk kreditinstitution, tillämpar,enligt motionären, amerikansk miljölagstiftning vidsina bedömningar och finansierar dessutom över huvudtaget inga projekt i ekologiskt särskilt känsligaområden som till exempel tropisk regnskog.I motionen riktas också kritik mot den omfattandesekretess som råder kring den statligaexportkreditfinansieringen. Det anges att EKNtillämpar en mycket hård sekretess som omfattar intebara ärenden under utredning och handläggning, utanäven avslutade ärenden där beslut föreligger. Ävenhär hänvisar motionären till internationellaförebilder; det sägs att både och en större öppenhet och insyn iverksamheten än de svenska motsvarigheterna. Blandannat tillhandahåller dessa två institutionerprojektunderlag och miljökonsekvensbeskrivningar påsina hemsidor på Internet i förväg, ca två månaderinnan beslut fattas. Motionären anser attmiljöintressena förlorar på en sekretess somomöjliggör en kritisk granskning av projekt och ipraktiken kan bidra till negativa konsekvenser förmiljön i länder i tredje världen och i östländerna.I motionen argumenteras för att en utredning skalltillsättas med uppgift att granskaexportfinansieringssystemet i förhållande till bådeSveriges internationella åtaganden att främjamiljöhänsyn och uthållig utveckling och de svenskabistånds- och miljömålen. I uppdraget bör ingå, sägsdet, att formulera bindande kriterier förmiljöprövning och kraftigt ökad offentlighet vadgäller projektförslag ochmiljökonsekvensbedömningar. Utredningen skall ocksåsnarast möjligt lägga fram förslag tillkompletterande anvisningar för EKN och SEK ommiljökriterier för garanti- och kreditverksamheten.För att öka kraften i agerandet bör, anförmotionären, även parallellt med detta drivapå inom EU och för att få till ståndinternationella regler på området.Snarlika ståndpunkter framförs i motion1998/99:N244 (m). Även här riktas kritik mot att EKNoch SEK inte tar hänsyn till projektensmiljökonsekvenser vid beviljandet av statsstöddaexportgarantier eller exportkrediter, annat än i denmån miljöriskerna påverkar statens ekonomiskarisktagande. I motionen begärs - i likhet med denföregående motionen - att en utredning skalltillsättas med det uppdrag som redovisats.Också i motion 1998/99:N254 (c) framförs i stortsett samma budskap. I kritisk ton sägs attriktlinjer saknas i för den statligaexportfinansieringen vad gäller insyn, miljöprövningoch sociala hänsyn vid beviljandet av statligaexportkrediter. Om reglerna inte ändras kan statligaexportkrediter även fortsättningsvis användas tillprojekt som direkt motverkar svenska bistånds- ochmiljömål, lyder budskapet. I motionen begärs att EKNoch SEK skall tillföras kompetens för att göramiljökonsekvensbedömningar, och att inomOECD skall verka för att miljökriterier och socialakriterier skall vägas in vid beviljandet av statligaexportkrediter och riskgarantier.I motion 1998/99:MJ749 (c) sägs att detinternationella regelverket kring miljö och handelmåste förstärkas ytterligare. Motionärerna menar attdetta kan ske med hjälp av bl.a. en harmonisering avreglerna inom det internationella miljöarbetet ochhandelssystemet samt genom att integrera miljömål iexportfrämjande åtgärder. I motionen uttalas att detkrävs förändrade direktiv vad gäller statligaexportkrediter och exportgarantier. Utgångspunktenskall vara att god miljöhänsyn, baserad påoffentligt tillgängliga miljökonsekvens- bedömningaroch generella miljökriterier, skall avgöra beslut omkreditgivning.Det finns en mycket allvarlig brist i de svenskaexportkrediterna, meddelas i motion 1998/99:N224(mp), i ett budskap likalydande med det som nyssframförts. Kritik riktas mot att ansvarigamyndigheter - EKN och inte tar hänsyn tillprojektens miljökonsekvenser vid beviljandet avstatsstödda exportgarantier eller exportkrediter. Engenomgång av den statliga exportfinansieringenskulle kräva, sägs det, att en analys genomförs avhela verksamheten i relation till såväl Sverigesinternationella åtaganden - exempelvis från om miljö och utveckling - som till desvenska bistånds- och miljömålen. I motionen begärsatt nya direktiv utfärdas före förde statsstödda exportkrediterna och garantierna medinnebörden att miljöhänsyn skall vara ett avgörandekriterium för beslut inom detta område. Det yrkasockså att bör stödja det internationellaarbete som bedrivs i ett flertal länder i bl.a.Europa och i syfte att få till ståndinternationella överenskommelser om miljökriterieroch sociala kriterier som skall tillämpas när beslutfattas om exportkrediter och riskgarantier. ,sägs det, bör EKN:s roll begränsas till att endastbevilja exportkrediter till projekt som stöder englobalt hållbar utveckling.Vissa kompletterande uppgifterI det handelspolitiska betänkandet (bet. 1997/98:NU13) anförde utskottet (s. 13) attdet var angeläget att internationellaöverenskommelser träffas så att miljöprövning avinvesteringar som stöds av statliga garantisystemhanteras på ett likartat sätt. I betänkandetvälkomnades de diskussioner i ämnet som pågår inomramen för . Vidare ville utskottet understrykarätten för enskilda nationer att själva få bestämmaöver utformningen av sin miljöpolitik. Det land somär mottagare av den tänkta investeringen skallenligt utskottet avgöra omfattningen av eventuellamiljöstörningar. Utskottets uppfattning var att detär fel väg att gå att låta kreditgarantiinstitutet idet land från vilket investeringen kommer avgöra denfrågan.I en reservation (v, mp) framfördes (s. 21) krav påatt den internationellt skallkräva att projekt som får statligt stöd skallmiljöprövas, oavsett om stödet utgår i form avexportstöd eller nationell kredit.I ett svar på en interpellation(1998/99:214) av () om ettdammbygge i (Urrádammen) hänvisadestatsrådet till att regeringen fattatbeslut om att EKN skall utarbeta en miljöpolicy försin verksamhet. Arbetet, som enligt statsrådet redanhar inletts, skall redovisas före årets slut.Ministerns bedömning i svaret är att miljöpolicynkan införas senast . I singranskning av miljöaspekter skall EKN också beaktaomflyttning av personer. Syftet bakom regeringensuppdrag är att EKN skall förstärka och systematiserasin miljöprövning. Statsrådet förutskickade ocksåatt EKN i dessa frågor skall ha direktkontakt medexportföretag, miljöorganisationer och andra ländersexportkredit- och garantiinstitut. I svareterinrades vidare om att företrädare förUtrikesdepartementet och EKN deltar i överläggningari om hur miljöaspekter bör beaktas i destatsstödda exportfinansieringssystemen. Undersenare tid, uttalade ministern, har inom OECDerfarenheter redovisats av dessa frågor, samtidigtsom en diskussion förts om ett utökatinformationsutbyte.Det regeringsbeslut som statsrådet hänvisar till isitt svar är det regleringsbrev för EKN som utfärdades i slutet av december1998. Där ger regeringen i uppdrag att utformaen miljöpolicy för garantigivningen och en plan förimplementeringen av denna. Policyn skall bl.a.innehålla anvisningar för EKN:s hantering avmiljöaspekter i samband med garantiverksamheten ochbeakta vad som framkommit i det internationellaarbetet. Policyn och implementeringsplanen skallredovisas till regeringen senast den 31 december1999.I betänkandet Staten och exportfinansieringen (SOU1998:23) togs frågan om miljöprövning upp. Densärskilde utredaren (generaldirektör )ansåg det viktigt att EKN bedömer hur miljöriskerpåverkar statens risktagande. Vidare menade han attSverige aktivt skall arbeta för att maninternationellt skall komma överens om hurmiljöprövning skall gå till. I denna del föreslogsatt EKN skaffar sig egen kompetens att bedömamiljökonsekvensanalyser. En sådan kompetens skallenligt utredaren i första hand ha till uppgift attbedöma kreditriskerna som ligger imiljökonsekvenserna, men också att bedöma kvaliteteni de av de sökande gjorda miljökonsekvensanalyserna.I skyldigheten föreslogs också ligga att avgörabehovet av extern kompetens för att bedöma nämndaanalyser. Utredaren menade att det inte kan varaEKN:s uppgift att göra egna sådanakonsekvensbedömningar. I första hand bör den sökandesvara för att konsekvensbedömningar finns och attgöra de kompletteringar som kan bli nödvändiga.Enligt uppgift bereds några av förslagen i nämndautredning. Vissa förändringar i det statsstöddaexportfinansieringssystemet kan komma attaktualiseras, och i sådana fall skall deunderställas prövning.Det åligger inte EKN att görabedömningar av ett projekts miljökonsekvenser annatän från risksynpunkt, dvs. i vilken utsträckningmiljökonsekvenser påverkar låntagarensåterbetalningsförmåga. Det finns inga särskildarestriktioner för EKN vad gäller att lämna garantiför någon viss typ av projekt eller affär så längedetta inte strider mot andra regelverk, t. ex.exportkontrollregler. Dock har EKN i samband medbeslut om vissa projekt med miljökonsekvenser ställtsom villkor för garanti att en fortlöpandeuppföljning görs av projektet. I vissa fall har EKNockså kunnat stödja sig påmiljökonsekvensbedömningar som internationellafinansinstitutioner gjort. I sammanhanget kan ocksånämnas att en EKN-garanti bara är giltig omlagstiftningen i köparlandet, t. ex. påmiljöområdet, följs. Det är exportörens ansvar attse till att bl.a. miljöregler följs. Om det uppstårförlust som beror på att garantitagaren inte följtgällande regler ersätter inte EKN förlusten.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets bedömning bör EKN:s arbete med attarbeta fram en miljöpolicy för garantigivningen ochen plan för implementeringen av denna avvaktas innanytterligare initiativ tas. I denna policy skall äveninternationella erfarenheter beaktas. Här innefattasockså frågor om sekretess och öppenhet. Syftet bakomregeringens uppdrag är att EKN skall förstärka ochsystematisera sin miljöprövning. Som tidigare nämntsskall policyn och implementeringsplanen redovisasför regeringen . Det börenligt utskottets mening ankomma på regeringen att ilämpligt sammanhang informerariksdagen om innehållet i miljöpolicyn förgarantigivningen och om de initiativ som regeringenavser att vidta med anledning av EKN:s rapport.Med det sagda avstyrker utskottet här berördamotionsyrkanden.Regeringens skrivelseUtskottets ställningstagandeUtskottet föreslår slutligen att regeringensskrivelse läggs till handlingarna utan vidare åtgärdfrån sida. beträffande WTO-förhandlingarnaatt avslår motionerna 1998/99:MJ749 yrkande 24,1998/99:N7, 1998/99:N8 och 1998/99:N9,res. 1 (m, fp)res. 2 (kd, c)2. beträffande det multilaterala investeringsavtaletatt avslår motionerna 1998/99:U207, 1998/99:U211yrkandena 1 och 2 och 1998/99:So461 yrkande 18,3. beträffande exportkrediter och miljöprövningatt avslår motionerna 1998/99:MJ749 yrkande 23,1998/99:N224, 1998/99:N244, 1998/99:N254 och 1998/99:N270,4. beträffande regeringens skrivelseatt lägger regeringens skrivelse1998/99:59 till handlingarna.Stockholm den 18 maj 1999På näringsutskottets vägnarPer WesterbergI beslutet har deltagit: Per (), BarbroAndersson (), (), MatsLindberg (s), (), (), (), (), OlaKarlsson (m), (), MarieGranlund (s), (), (), (), (), StefanHagfeldt (m) och (). WTO-förhandlingarna (mom. 1)Per (), (), (), () och () anserdels att utskottets ställningstagande i avsnittet omWTO-förhandlingarna bort ha följande lydelse:I likhet med vad som sägs i motionerna 1998/99:N7(m) och 1998/99:N9 (fp) vill utskottet inledningsvisuttala att frihandel - vid sidan av grundläggandemarknadsekonomiska institutioner, äganderätt ochrättsstat - är den starkaste välståndsskapande kraftvi känner. För världens fattigaste länder är en frihandel på världsmarknaden en förutsättning förutveckling ur fattigdom. Den rikare delen av världenhar en skyldighet att erbjuda dem denna möjlighet.Liberalisering av världshandeln har varit en motorför tillväxt i olika länder. Det är de länder somvarit öppna mot omvärlden som lyckats bäst sett iett längre perspektiv. Erfarenheten visar att nyteknologi, organisation och företagsform främstöverförs via handel och direktinvesteringar. Konkur-rensen sätter press på landets egen företagsamhetoch dess myndigheter. Låg kvalitet ochineffektivitet får svårare att överleva. En liberalmarknadsekonomi innebär öppenhet och snabb spridningav information. Därigenom fungerar frihandeln ocksåsom en katalysator för omvandlingen av tidigareslutna samhällen till öppenhet och tolerans.Utskottet vill understryka att det är i högsta gradett svenskt intresse att värna frihandelns principeroch ständigt uppmärksamma protektionistiska inslag idet internationella handelsutbytet. måsteenligt utskottets mening även fortsättningsvisaktivt delta i arbetet med att befästa och stärkaförtroendet för det multilaterala handelssystemet. förhandlingar som förs bland länderna i EU-kretsen för att mejsla ut de positioner som EU skallinta inför de kommande förhandlingarna är detviktigt att energiskt försöker vinna stödför en linje som går ut på ytterligareavregleringar, inte minst på jordbruksområdet, såatt viktigaste exportvaror kan fåavsättning på den europeiska marknaden.Utskottet ställer sig bakom regeringensprincipiella uppfattning att en kommande WTO-rundabör ha en bred och omfattande dagordning. Etttjugotal förhandlingsområden diskuteras, och frånsvensk synpunkt utgör jordbruk och tjänster samtformerna för WTO:s tvistlösningsmekanismprioriterade områden. I likhet med utrikesutskottetanser utskottet att flera nya områden, såsominvesteringar och konkurrensfrågor, behöver föras ini WTO.Utskottet kan konstatera att det på ett antalområden finns en värdegemenskap mellan här aktuellamotioner och regeringens skrivelse i synen påförutsättningarna för de kommande förhandlingarnaoch inriktningen på de svenska positionerna inom deviktigaste förhandlingsområdena. De synpunkter somframförs i motionerna 1998/99:N7 (m) och 1998/99:N9(fp) om inriktningen på förhandlingarna beträffandejordbruksområdet, industritullarna, tjänstehandeln,konkurrenspolitiken, antidumpning, offentlig handeloch korruption synes i väsentliga delar stå iöverensstämmelse med de uppfattningar som uttrycks iregeringens skrivelse.I motionerna 1998/99:N8 (c) och 1998/99:MJ749 (c)uttalas att en ny förhandlingsrunda i WTO måsteomfatta frågeställningar av betydelse för handel ochmiljö respektive handel och arbetsvillkor. Iregeringens skrivelse behandlas också på ett flertalställen denna del av förhandlingsarbetet. På dennapunkt vill utskottet anföra följande. Ett problemför den tredje världen är att man har för fådirektinvesteringar. Långsiktiga direktinvesteringarpå goda affärsmässiga grunder är mer beroende avmarknadsekonomiska institutioner och förutsägbarheti statsmaktens agerande. De krav som framförs -röster nästan undantagslöst komna från rika i-länder- att hänsyn skall tas till miljö och arbetsvillkori de internationella handelsavtalen låter sigknappast förenas med de övergripande målen för WTO-förhandlingarna, nämligen fortsatta liberaliseringarav världshandeln. Ty bakom honnörsorden - som avbegripliga skäl för många blir förledande - döljersig ofta inget annat än snäva protektionistiskaintressen som mer är ute efter att värna sin egen,ofta ineffektiva och dyrbara, produktion än deupphöjda värden som anges som skäl för de framfördakraven. Enligt utskottets uppfattning är det myckettveksamt om det går att integrera regler omarbetsvillkor och miljökrav i de internationellahandelsavtalen och behålla en i verkligmening fri handel. Dessa farhågor bekräftas också avatt så gott som enhälligt har motsatt siginitiativ från i-ländernas sida att införa krav närdet gäller dessa frågor. Motståndet från u-ländernassida bottnar i att de ser detta intresse från en deli-länder som ett uttryck för protektionistiskasträvanden som - om de förverkligas - hindrar från att få exportinkomster som kananvändas för att successivt förbättra välståndet ocharbetsvillkoren i de berörda länderna. Det finnssålunda en risk för att bestämmelser omarbetsvillkor och miljökrav kan få en motsatt verkanmot den avsedda. Dolda hinder i form av miljö- ocharbetsmiljöklausuler som konkurrenssvaga branscher iväst så ofta begär kan alltså enligt utskottetsuppfattning inte accepteras - vare sig ihandelsavtal eller i avtal om direktinvesteringar.Det är - med undantag av direkta av FN beslutadesanktioner - aldrig rimligt att strypaexportmöjligheterna för fattiga länder. nu uttalat bör som sin mening geregeringen till känna.Jordbruket är en nyckelfråga i de kommandeförhandlingarna, vilket också påpekas i yttrandetfrån utrikesutskottet. Den jordbrukspolitisktreglerade högprislinjen inom EU och ett antal andrai-länder driver produktionen inom dessa länder ochresulterar i en överskottssituation. Ett viktigtsteg är att minska jordbrukssubventionerna ochdärmed den dumpning av överskott som bönder i inte kan konkurrera med. Utskottet kan ilikhet med vad som sägs i motion 1998/99:N8 (c) sefördelar med vad som i motionen karakteriseras somden europeiska modellen där en levande landsbygd, engod djuromsorg och miljöhänsyn står i förgrunden.Detta får dock inte enligt utskottets uppfattningförhindra en nödvändig anpassning och en avregleringav EG:s jordbrukspolitik. De mål som nämns imotionen måste alltså uppfyllas inom ramen för enfortsatt marknadsanpassning av den europeiskajordbrukspolitiken.Avslutningsvis välkomnar utskottet denberedningsorganisation som regeringen anmäler iskrivelsen. Den breda kontaktyta mot näringsliv,fackför- eningsrörelse och folkrörelser someftersträvas under förhandlingsarbetet kommer attinnebära goda möjligheter till insyn, ökadekunskaper om innebörden i olikaförhandlingslösningar samt en öppen dialog mellan deförhandlingsansvariga och den mångfald av intressensom av olika skäl anmäler sig i det stora antalfrågor som skall dryftas under förhandlingsperioden.Utskottet vill också för sin del framhålla vikten avatt på lämpligt sätt med viss frekvensinformeras om förhandlingsläget.Med det sagda tillstyrker utskottet motionerna1998/99:N7 (m) och 1998/99:N9 (fp) och avstyrkermotionerna 1998/99:N8 (c) och 1998/99:MJ749 (c) -den senare i här berörd del.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande WTO-förhandlingarnaatt med bifall till motionerna 1998/99:N7 och1998/99:N9 och med avslag på motionerna 1998/99:N8 och1998/99:MJ749 yrkande 24 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört.2. WTO-förhandlingarna (mom. 1)(), () och MikaelOscarsson (kd) anserdels att utskottets ställningstagande i avsnittet omWTO-förhandlingarna bort ha följande lydelse:Utskottet vill inledningsvis upprepa sin tidigareframförda ståndpunkt att det är i högsta grad ettsvenskt intresse att värna frihandelns principer ochständigt uppmärksamma protektionistiska inslag i detinternationella handelsutbytet. måste enligtutskottets mening även fortsättningsvis aktivt deltai arbetet med att befästa och stärka förtroendet fördet multilaterala handelssystemet. Utskottet ställersig bakom regeringens principiella uppfattning atten kommande WTO-runda bör ha en bred och omfattandedagordning. Ett tjugotal förhandlingsområdendiskuteras, och från svensk synpunkt utgör jordbrukoch tjänster, liksom miljö och mänskligarättigheter, prioriterade områden. I likhet medutrikesutskottet anser utskottet att flera nyaområden, såsom investeringar och konkurrensfrågor,behöver föras in i WTO.I motionerna 1998/99:N8 (c) och 1998/99:MJ749 (c)framhålls att en ny förhandlingsrunda i WTO måsteomfatta frågeställningar av betydelse för handel ochmiljö respektive handel och arbetsvillkor. I likhetmed vad som anförs i nämnda motioner är det enligtutskottets uppfattning en utgångspunkt att globalamiljöproblem skall lösas genom multilateraltsamarbete. Utskottet anser att det är viktigt attdet i WTO bereds utrymme för att upprätthållaöverenskomna miljökonventioner. Inför de föreståendeförhandlingarna om multilaterala handelsavtal måstemålet vara att nå överenskommelser som ärdemokratiskt förankrade och som utgår ifrånfolkrätten där hänsyn tas till ägande, miljö,arbetsrätt och de fattiga ländernas situation.Sådana hänsyn får dock inte fungera som förtäcktahandelshinder till nackdel för . Utskottetär alltså medvetet om att frågan är känslig iförhållandet mellan i- och . råderdet enighet om att handel påverkar miljön. bestämda mening gäller det att komma tillrätta med drivkrafterna bakom miljöförstöringen;världen behöver fler gemensammamiljööverenskommelser inom ramen för FN, men ocksåtill grund för samarbetet inom WTO. Utskottet villframhålla att det aldrig får betraktas som etthandelshinder inom WTO att uppfylla internationellamiljöavtal. I stället behövs det klara regler i WTOför hur brott mot sådana avtal skall hanteras ihandeln. Vad utskottet nu anfört bör somsin mening ge regeringen till känna.Jordbruket är en nyckelfråga i de kommandeförhandlingarna, vilket också påpekas i yttrandetfrån utrikesutskottet. Utskottet vill i denna delrikta kritik mot att regeringen driver en extremavregleringslinje när det gäller handel påjordbruksområdet trots att saknargeografiska och klimatologiska förutsättningar föratt bli ett stort exportland för jordbruksprodukter.Utskottet anser att den snävasyn på jordbruket som endast ett problemområde förden globala handeln är föga konstruktiv. Enliberalisering av jordbrukshandeln får inte görastill ett självändamål. I stället bör, enligtutskottet, ställa sig bakom principerna förEU:s gemensamma jordbrukspolitik och den europeiskamodellen för jordbruket som bygger på en levandelandsbygd, en god djuromsorg och miljöhänsyn.Sverige bör verka för att EG i de kommande WTO-förhandlingarna slår vakt om denna modell. Detsvenska jordbrukets mervärden i fråga ommiljöanpassning, säkra livsmedel och god djuromsorgfår inte, menar utskottet, förloras på vägen i enevig jakt på lägre livsmedelspriser och ökad importsom självändamål. Det går att värna den europeiskamodellen av jordbruk parallellt med att EU sänkersitt tullskydd mot omvärlden. Handel medjordbruksprodukter får inte exkluderas när EUupprättar handelsavtal med exempelvis länder iAfrika. Ett nytt måste, enligt utskottetsmening, ge utvecklingsländerna bättreförutsättningar att utveckla den nationellalivsmedelsförsörjningen.Avslutningsvis välkomnar utskottet denberedningsorganisation som regeringen anmäler iskrivelsen.