bet · GM01KU22 · 1999-03-23 00:00:00 — Det finns enligt motionärerna enbrist i lagstiftningen att bestämmelsen om hets motfolkgrupp inte går att tillämpa på hets mothomosexuella. Regeringen bör återkomma tillriksdagen med ett lagförslag som gör att ävenhomosexuella skyddas av bestämmelsen om hets motfolkgrupp. Detta bör ges regeringen till känna.BakgrundDen som i uttalande eller i annat meddelande somsprids hotar eller uttrycker missaktning förfolkgrupp eller annan sådan grupp av personer medanspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etnisktursprung eller trosbekännelse döms enligt 16 kap. 8§ för hets mot folkgrupp till bötereller fängelse i högst . Begås gärningen genomtryckt skrift skall den enligt 7 kap. 4 § 11tryckfrihetsförordningen anses som tryckfrihetsbrottoch begås gärningen i ett radioprogram eller enteknisk upptagning skall den enligt 5 kap. 1 §yttrandefrihetsgrundlagen anses somyttrandefrihetsbrott.Enligt 16 kap. 9 § kan ennäringsidkare som i sin verksamhet diskriminerarnågon på grund av att denne har homosexuell läggningsamt den som anordnar allmän sammankomst elleroffentlig tillställning och diskriminerar någon avsamma anledning dömas för olaga diskriminering tillböter eller fängelse i högst . Bestämmelsenträdde i kraft den 1 juli 1987.Den som smädar annan genom kränkande tillmäle ellerbeskyllning eller genom annat skymfligt beteende mothonom döms enligt 5 kap. 3 § förförolämpning. Förolämpning får i princip inte åtalasav annan än målsägande. Ett undantag från dennaregel är dock bl.a. förolämpning mot någon medanspelning på att han har homosexuell läggning.Enligt 5 kap. 5 § får åklagaren isådana fall åtala, om målsäganden angett brottettill åtal och åtal av särskilda skäl anses påkallatur allmän synpunkt. Bestämmelsen trädde i kraft den1 . Brottet kan utgöra tryckfrihetsbrotteller yttrandefrihetsbrott om det begås genom trycktskrift respektive i ett radioprogram, en film elleren ljudupptagning.I 29 kap. 2 § stadgas att det somförsvårande omständighet vid bedömandet avstraffvärdet, vid sidan av vad som gäller för varjebrotts-typ, särskilt skall beaktas bl.a. om ettmotiv för brottet varit att kränka en person, enfolkgrupp eller en annan sådan grupp av personer pågrund av ras, hudfärg, nationellt eller etnisktursrpung, trosbekännelse eller annan liknandeomständighet. Enligt förarbetena (prop. 1993/94:101s. 22) tar bestämmelsen sikte inte bara på hets motfolkgrupp utan även på t.ex. fall där ett motiv förbrottet varit att kränka någon på grund av dennessexuella läggning. Bestämmelsen trädde i kraft den 1juli 1994.Utredningen om homosexuellas situation i samhälletföreslog i betänkandet Homosexuella och samhället(SOU 1984:63) att bestämmelserna om hets motfolkgrupp i ochtryckfrihetsförordnignen skulle ändras så attanspelning på sexuell läggning också skall varastraffbar.Frågan togs upp i propositionen om de homosexuellassituation i samhället (prop. 1986/87:124). Ipropositionen förklarade justitieministern att hanansåg att tillräckliga skäl inte förelåg att föreslåen ändring av bestämmelserna om hets mot folkgrupp.Justitieministern konstaterade att en ändring avbrottsbalksbestämmelsen förutsatte att äventryckfrihetsförordningen ändrades. Han anförde attstarka skäl krävs för att göra en grundlagsändringoch att den bör vara påkallad av ett påtagligtbehov. Detta gällde i särskilt hög grad när det ärfråga om att göra inskränkningar i tryckfriheten somsedan lång tid tillbaka har ett mycket starkt skyddi vårt land. Enligt justitieministern fanns det ilagstiftningsärendet inte underlag för någonbedömning av i vad mån kränkningar av homosexuellaförekommer i tryckta skrifter eller eljest i desituationer som omfattas av brottsbalksbestämmelsen.Härtill kom att det tedde sig mycket svårt attöverblicka konsekvenserna av en lagstiftning ienlighet med förslaget. Det var t.ex. tänkbart attden skulle drabba olika slags framställningar medreligiös bakgrund och över huvud taget snarare bidratill en konflikt mellan de homosexuella ochsamhället i övrigt än göra någon verklig nytta.Vid riksdagsbehandlingen av propositionen bereddesocialutskottet ärendet (bet. SoU 1986/87:31). Medanledning av ett motionsyrkande om förslag tilllagstiftning i enlighet med det berördautredningsförslaget förklarade sig socialutskottetvara tveksamt till behovet av en regeländring.Socialutskottet anslöt sig till justitieministernsuppfattning och avstyrkte motionsyrkandet.I betänkande 1992/93:KU2 behandladekonstitutionsutskottet frågan med anledning av någramotionsyrkanden. Utskottet uttalade att det inte varberett att förorda en utvidgning avtryckfrihetsförordningens respektive brottsbalkensbestämmelser om hets mot folkgrupp till att ävenomfatta dem som har homosexuell läggning. tidigare understrukit gäller det vidutformningen av straffbestämmelser att finna denrätta avvägningen mellan yttrandefrihetsintressetoch skilda gruppers behov av skydd mot nedsättandeomdömen eller kritik. Enligt utskottets meningsaknades det mot bakgrund av vikten av vidastmöjliga yttrandefrihet anledning att utvidgaförbudet mot hets mot folkgrupp till att omfattaäven homosexuella.I betänkande 1993/94:KU2 gjorde utskottet medanledning av motionsyrkanden om en utvidgning avförbudet mot hets mot folkgrupp till att ocksåomfatta hets mot homosexuella följande bedömning.Tryckfriheten har ett mycket starktskydd i vårt land i tryckfrihetsförordningen.Nyligen har yttrandefriheten i andra medier än dettryckta ordet fått ett liknande grundlagsskydd genomyttrandefrihetsgrundlagen. I fråga om det förslagsom förs fram i motionerna delar utskottet i alltväsentligt den uppfattning som redovisas iproposition 1986/87:124 om de homosexuellassituation i samhället. Man kan inte heller bortsefrån att motionernas förslag kan leda till att dehomosexuella på ett sätt som många av dem inteönskar pekas ut som en speciell grupp i samhället.Utskottet vill således inte frångå sittställningstagande från föregående ochavstyrker motionerna.Utskottet tog också upp frågan i betänkande1995/96:KU8. Utskottet ansåg inte att några nyaomständigheter som talar för kriminalisering kommitfram. Utskottet vidhöll således att enkriminalisering skulle innebära en omotiveradinskränkning i den grundlagsskyddade tryck- ochyttrandefriheten med svåröverblickbara konsekvenser.Som utskottet tidigare framhållit kunde man inteheller bortse från att en lagändring kan leda tillatt de homosexuella på ett sätt som många av deminte önskar pekas ut som en speciell grupp isamhället.Folkhälsoinstitutet har regeringens uppdrag attfölja utvecklingen av de homosexuellas situation,bl.a. när det gäller diskriminering, och attsamordna insatser för homosexuella. Det har förinstitutets räkning genomförts en studie avförekomst, mönster och skadeverkningar av hot ochvåld bland homosexuella i . Studienoffentliggjordes och har titeln ,hat och våld - utsatta homosexuella kvinnor och män.Studien omfattar en enkätundersökning bland ca 900homosexuella i samt 30 djupintervjuer medmän och kvinnor som blivit utsatta för hot och våld.Av dem som deltagit i enkätundersökningen har 27 %blivit utsatta för hot och våld på grund av förmodadhomosexualitet. Hela skalan av brott finnsrepresenterad, allt från förolämpningar och förtaltill grovt fysiskt våld. Frågan om inlemmande avgruppen homosexuella i lagstiftningen om hets motfolkgrupp har inte varit i fokus vid kartläggningen.Författarna anser dock att det är tydligt attrespondenterna gör en koppling mellan hat, hot ochvåld mot dem och frånvaron av homosexuella iregelverket om hets mot folkgrupp. Det är enligtförfattarna troligt att trakasserier, föraktfullauttalanden, föro-lämpningar och förtal samt hot ochvåld mot homosexuella får näring i uttalanden ochskrifter som, om de gällde ras, hudfärg, nationellteller etniskt ursprung eller trosbekännelse, skullevara straffbara.I betänkande 1996/97:KU15 ansåg inte utskottet attnågra nya omständigheter som talar för enkriminalisering kommit fram och avstyrkte därför deaktuella motionerna. I betänkande 1997/98:KU32gjorde utskottet med anledning av motioner medyrkanden om att brottet hets mot folkgrupp ocksåskulle innefatta gruppen homo- och bisexuellaföjande bedömning:Den utredning som regeringen avser att tillsättaunder våren kommer bl.a. att överväga dels frågan omkriminalisering av hets mot homosexuella, delsfrågan om kriminalisering av aktivt deltagande iorganisationer som sysslar med organiseradbrottslighet. De frågor som tas upp i motionerna bördärför kunna bli ordentligt belysta. Utredningensarbete bör inte föregripas. Utskottet avstyrkermotionerna.Regeringen beslutade att tillsätta enparlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag attutreda frågor om straffansvar för deltagande iorganisationer som sysslar med brottslig verksamhetsamt vissa andra frågor med anknytning härtill (dir.1998:66). Kommittén skall överväga om det bör görasstraffbart att aktivt delta i organisationer som harbrottslighet som ett väsentligt inslag i sinverksamhet. I det sammanhanget skall utredningenäven överväga om den nuvarande bestämmelsen om hetsmot folkgrupp är tillräcklig för att hindrarasistiska organisationer från att verka. ta upp frågan om att straffbeläggahets mot homosexuella och granska argumenten för ochemot en sådan kriminalisering. Kommittén skallredovisa sitt uppdrag senast den 31 oktober 2000.Utskottets bedömningRegeringen tillsatte en parlamentarisktsammansatt kommitté med uppdrag att bl.a. ta uppfrågan om att straffbelägga hets mot homosexuellaoch granska argumenten för och emot en sådankriminalisering. Utskottet välkomnar att frågan omkriminalisering av hets mot homosexuella nu ärföremål för en utredning. Utskottet som utgår frånatt frågan blir grundligt utredd vill inte föregriparesultatet av kommitténs arbete och avstyrker därförsamtliga motioner.Åtgärder mot våldsskildringar, filmcensurm.m.MotionernaI motion 1998/99:K224 av ()begärs att som sin mening ger regeringentill känna behovet av en utredning för att få framen strategi för att minska videovåldets negativaeffekter och massmediernas påverkan påkönsuppfattning och normbildning samt om varför mänköper kvinnoförnedrande pornografi. Även om det finns en hel del kunskap om våldsvideonsnegativa effekter behöver dessa negativa effekterkartläggas, belysas, granskas och diskuteras. Detbehövs en strategi för en begränsning av de negativaeffekterna av videovåldet och massmediernas påverkanav könsuppfattning och normbildning. Att på filmeller video utsätta människor för olika typer avgrymheter och övergrepp strider mot principen om ettokränkbart människovärde och varje människas unikavärde.I motion 1998/99:Ju917 av m.fl. (m)begärs att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om sanering avmedievåld (yrkande 7). De senaste årets brutalavåldshändelser har på nytt väckt frågan ommedievåldets betydelse för utvecklingen avvåldstendenser bland barn och ungdomar. Det finns isamhället starka önskemål om att ta avstånd frånyttringar som uppmuntrar människoförakt och våld.Moderata samlingspartiet är motståndare till attinföra censur eller förbud. Anledningen ärövertygelsen om att förbud inte är bästa lösningenpå den här sortens problem. Det primära bör vara attföräldrar och andra vuxna i barns och ungamänniskors närhet försöker förstärka barns naturligaavståndstagande till våld och förklarar deorealistiska inslagen i de inspelade scenerna meds.k. har tagitett föredömligt initiativ mot våld som riktar sigtill barn och ungdom. Åhléns direktion harfastställt en "icke-våldspolicy" som syftar till attklargöra hur Åhléns skall bidra till att samhällettotalt tar avstånd från människoförakt, förnedrandeföreteelser och våld. Policyn styr Åhléns agerandesom stor detaljhandelskedja och påverkarsortimentsvalet, varurepresentation ochreklamutformning. Regeringen bör enligt motionärernanotera detta och på olika sätt stödja och uppmuntraen utveckling mot en självsanering.I motion 1998/99:Ju918 av m.fl.(mp) begärs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om enutredning som skall inventera tillgängligtvåldsutbud för barn och ungdomar och lämna förslagtill hur denna verksamhet kan saneras och re-gleras(yrkande 12). Barn är via TV, video och dataspelexponerade för våld som . Dengrundläggande yttrandefriheten kommer i konflikt medlagstiftning på detta område. föreslåratt en utredning tillsätts för att inventeravåldsutbudet som är tillgängligt för barn/ungdomarsamt förslag på hur denna verksamhet kan saneras ochregleras.I motion 1998/99:Kr254 av ochKenth Skårvik (fp) begärs att som sinmening ger regeringen till känna dels vad i motionenanförts om att avskaffa censuren av vuxenfilmer(yrkande 11), dels att en ny åldersgräns på 18 årinförs när censuren av vuxenfilmer har avskaffats(yrkande 12). anser att censuren avvuxenfilmer skall avskaffas och att enda skälet tillgranskning skall vara att sätta en åldersgräns förden granskade filmens publik. Det skulle enligtmotionärerna innebära att biofilm som ej granskatsej heller får visas för barn och ungdom. En nyåldersgräns bör införas. böruppdra åt regeringen att återkomma med förslag idetta ärende - före filmcensurens 100-årsjubileum år 2011.I motion 1998/99:Kr274 av m.fl. (mp)begärs att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om obligatoriskkontroll av video (yrkande 53). kontrollen av film och videogram, menkontrollen av videogram är frivillig. För att minskavåldsutbudet till barn och ungdomar skall enligtmotionärerna kontrollen vara obligatorisk ochutsträckas till att gälla samtliga videogram.I motion 1998/99:Ub274 av m.fl. (kd,m, v, c, fp, mp) begärs att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts ommedievåldets konsekvenser (yrkande 7). Om våld bliren naturlig del av det som visas på påverkasenligt motionen barns och ungdomars uppfattning omverkligheten. Barn kan få den uppfattningen att våldär den enda lösningen på svåra problem och att dettavåld också kan riktas mot dem själva. Våldet imedierna skapar en otrygghet bland barn och unga.Det är angeläget att barn får se att problem kanlösas på många sätt.BakgrundEnligt 1 kap. 1 § YGL är varje svensk medborgaregentemot det allmänna tillförsäkrad rätt att iljudradio, television och vissa liknandeöverföringar samt filmer, videogram,ljudupptagningar och andra tekniska upptagningaroffentligen uttrycka tankar, åsikter och känslor ochi övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst.Bestämmelser om censurAv 1 kap. 3 § YGL framgår att det inte får förekommaatt något som är avsett att framföras i ettradioprogram eller en teknisk upptagning först måstegranskas av en myndighet eller något annat allmäntorgan. Trots detta får det genom lag meddelasföreskrifter om granskning och godkännande avrörliga bilder i filmer, videogram eller andratekniska upptagningar som skall visas offentligt.Sådana föreskrifter finns i lagen (1990:886) omgranskning och kontroll av filmer och videogram. Avlagens 1 § framgår att framställning i en film ellerett videogram skall vara granskad och godkänd avStatens Biografbyrå, innan den får visas vid allmänsammankomst eller offentlig tillställning. Enligt 4§ får framställningen i en film eller ett videogrameller en del därav inte godkännas för visning, omhändelserna skildras på sådant sätt och i sådantsammanhang att framställningen kan verka förråande.Vid bedömningen skall särskilt beaktas omframställningen innehåller närgångna eller utdragnaskildringar av grovt våld mot människor eller djur,skildrar sexuellt våld eller tvång eller skildrarbarn i pornografiska sammanhang. Enligt 5 § fårframställningen i en film eller ett videogram integodkännas för visning för barn , eller , om den kan vålla barni den aktuella åldersgruppen psykisk skada. StatensBiografbyrå utövar tillsyn över efterlevnaden avlagen. Byrån skall därvid verka för attöverträdelser av bestämmelserna beivras.Bestämmelser om förbud att sprida våldsskildringarm.m.Enligt 16 kap. 10 b § döms den som ibild skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåtatt bilden eller bilderna sprids eller som sprideren sådan skildring för olaga våldsskildring tillböter eller fängelse i högst . Detsamma gällerden som i rörliga bilder närgånget eller utdragetskildrar grovt våld mot människor eller djur meduppsåt att bilderna sprids eller som sprider ensådan skildring. Bestämmelserna om ansvar för olagavåldsskildring är tillämpliga också om någon iyrkesmässig verksamhet eller eljest i förvärvssyfteav oaktsamhet sprider en framställning sominnefattar olaga våldsskildring. Dessa bestämmelsergäller dock inte filmer eller videogram som StatensBiografbyrå har godkänt för visning. Begås olagavåldsskildring i t.ex. en film eller videogram skallgärningen enligt 5 kap. 1 § YGL anses somyttrandefrihetsbrott.Utan hinder av YGL gäller, enligt lagens 3 kap. 11§, det som föreskrivs i lag för det fall att någon iförvärvssyfte till den som är lämnarut filmer med ingående skildringar avverklighetstrogen karaktär som återger våld ellerhot om våld mot människor eller djur. Enligt 16 kap.10 c § döms den som uppsåtligen ellerav grov oaktsamhet i yrkesmässig verksamhet ellerannars i förvärvssyfte till den som är under femtonår lämnar ut en film, ett videogram eller en annanteknisk upptagning med rörliga bilder som innefattaringående skildringar av verklighetstrogen karaktärsom återger våld eller hot om våld mot människoreller djur för otillåten utlämning av tekniskupptagning till böter eller fängelse i högst sexmånader. Bestämmelsen gäller inte filmer ellervideogram som godkänt förvisning för någon åldersgrupp av barn under femtonår.Genom radio- och TV-lagen (1996:844) infördes en nybestämmelse (6 kap. 2 §) enligt vilken TV-programsom innehåller ingående våldsskildringar avverklighetstrogen karaktär eller pornografiskabilder inte får sändas och på sådantsätt att det finns en betydande risk för att barnkan se programmen, såvida det inte av särskilda skäländå är försvarligt. Genom en lagändring som träddei kraft skall sådana programantingen föregås av en varning i ljud ellerinnehålla en varning som anges löpande i bild underhela sändningstiden.Om någon vid upprepade tillfällen sänder sådanavåldsskildringar eller pornografiska bilder itelevisionen får Justitiekanslern förelägga honomeller henne att inte på nytt sända sådana program påtider och på sådant sätt att det finns betydanderisk för att barn kan se programmen. Föreläggandetfår förenas med vite. I fall av väsentliga brott motbestämmelsen om sändning av våldsskildringar ochpornografiska bilder kan Justitiekanslern efteranmälan av regeringen väcka talan vid allmän domstolom återkallelse av ett sändningstillstånd sommeddelats av regeringen.Utredningar m.m.Rådet mot skadliga våldsskildringar,, inrättades som ettorgan med uppgift att samordna verksamhet motskadliga våldsskildringar i rörliga bilder.Enligt direktiven (dir. 1990:40) är engrundläggande uppgift för rådet att vara ettsamarbetsorgan för ,, ,, ,Arkivet för ljud och bild och Barnmiljörådet.Tyngdpunkten i rådets samordnande uppgifter skallligga på information och utbildning.Våldsskildringsrådet överlämnade i maj 1993betänkandet En gräns för filmcensuren (SOU 1993:39).Rådet föreslog att vuxencensuren skulle tas bort.Rådet förordade också att åldersgränserna förfilmvisning på biografer skulle finnas kvaroförändrade och att ytterligare en gräns vid artonår införs. Betänkandet har remissbehandlats menregeringen har inte lämnat några förslag medanledning av detta.Nordiska Dokumentationscentralen förMasskommunikationsforskning (Nordicom) finns iGöteborg och har funnits . Nordicomsuppgift är att sprida kunskap om medie- ochkommunikationsförsörjningen i de nordiska länderna.Genom olika nationella och nordiska kanalerförmedelar Nordicom kunskap om forskningen och dessresultat till forskare, studenter, beslutsfattare,mediepraktiker, journalister, informatörer, lärareoch den intresserade allmänheten.Nordicom fick i uppdrag av att bildaett informationscentrum, International Clearinghouseon Children and Violence on the Screen, för attsprida information i hela världen om forskning kringbarn, ungdomar och medievåld. En bakomliggande tankeär att förståelsen av frågor som rör barn ochmedievåld måste breddas och fördjupas via eneffektiv kunskapsspridning. En övergripandeutgångspunkt för Nordicoms arbete är konventionen ombarns rättigheter. Det är ur denna synvinkelbegreppet våld betraktas. Verksamhetsområdetinnefattar kunskap om våldshandlingar i TV-fiktionsprogram och långfilmer på bio, nyhets- ochfaktaprogram, video- och dataspel, bilder och textertillgängliga på Internet.Nordicom har inom ramen för verksamhetenvid the International Clearinghouse on Children andViolence on the Screen givit ut en första årsbokChildren and Media Violence. Ambitionen har varitatt redovisa det samlade vetandet om barn ochmedievåld i världen. Boken innehåller trettonvetenskapliga artiklar som är författade av ledandeforskare inom området och de representerar dessutomolika delar av världen. I boken presenteras ocksåaktuell statistik, internationella deklarationer,regleringar och en särskild bibliografi i ämnet.Boken har väckt stor uppmärksamhet runt om ivärlden. Nordicom har också gett utskriften Vad säger forskningen om medievåldetspåverkan?.Europeiska unionens råd har antagit rådetsrekommendation 98/560/EG av omutvecklingen av konkurrenskraften hos den europeiskaindustrin för audiovisuella tjänster ochinformationstjänster genom främjande av nationellasystem för att uppnå en jämförbar och effektivskyddsnivå för minderåriga och för den mänskligavärdigheten. Rekommendationen vänder sig tillmedlemsstaterna, berörda branscher och kommissionen.Den omfattar alla audiovisuella tjänster ochinformationstjänster som görs tillgängliga förallmänheten, oavsett spridningssätt. Som exempelnämns radio- och TV-sändningar, privatadirektanslutna tjänster eller tjänster på Internet.Medlemsstaterna rekommenderas att, som ettkomplement till lagstiftningen, främja inrättandetpå frivillig grund av nationella system för skydd avminderåriga och den mänskliga värdigheten inom deolika medie-branscherna. Vidare rekommenderasmedlemsstaterna att samarbeta på gemenskapsnivå föratt utveckla metoder för en jämförbar utvärdering.Kommissionen ansvarar för att utveckla dessa metodertillsammans med berörda nationella myndigheter. Tvåår efter antagandet av rekommendationen skallkommissionen överlämna en utvärderingsrapport omdess effekter till ochministerrådet.Med anledning av Europeiska unionens rådsrekommendation har Rådet för skadligavåldsskildringar i tilläggsdirektiv den 22 december1998 (dir. 1998:110) fått i uppdrag att informeraberörda branscher om innehållet i rekommendationen,följa branschernas självreglerande arbete med defrågor som rekommendationen omfattar, fungera somsamtalspartner i frågor som rör skydd av barn ochden mänskliga värdigheten om branscherna så önskaroch fortlöpande rapportera till Kulturdepartementetoch om hur branschernassjälvregleringsarbete fortskrider. Arbetet meduppdraget skall enligt direktivet fortsätta så längerekommendationen gäller eller regeringen fattarannat beslut.Utskottets tidigare behandlingUtskottet har behandlatmotioner liknande de nu aktuella, bl.a. i betänkande1996/97:KU15. Utskottet som avstyrkte motionernagjorde bl.a. följande bedömning.Det är enligt utskottet viktigt att samhället påolika sätt informerar om och söker motverka skadliginverkan på barn och ungdomar av underhållningsvåld.Utskottet kan också konstatera att en rad åtgärderhar vidtagits. I radio- och TV-lagen, som trädde ikraft , har en ny bestämmelseinförts enligt vilken program med ingåendevåldsskildringar av verklighetstrogen karaktär ellermed pornografiska bilder inte får sändas itelevisionen och på sådant sätt attdet finns en betydande risk för att barn kan seprogrammen. inrättades Våldsskildringsrådetsom har i uppgift bl.a. att ta initiativ tillprojekt inom forskning, utbildningsväsende ochföreningsliv.