bet · GM01JuU12 · 1999-02-18 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ettregeringsförslag om en ny lag om skiljeförfarandeoch viss följdlagstiftning till denna. Den nya lagenom skiljeförfarande skall tillämpas påskiljeförfaranden som äger rum i , även omtvisten har internationell anknytning. Lagen vilarpå samma grundprinciper som gällande rätt men äravsedd att skapa ett modernare och meraändamålsenligt skiljeförfarande. I flera avseendeninnehåller lagen därför viktiga processuella nyheteri syfte att säkerställa en snabb och säkerhandläggning. Här kan nämnas regler om mellandom ochgenkäromål och om rätt för en part att få motpartsåterkallade yrkanden prövade. Även reglerna omverkställighet av en svensk skiljedom förändras,bl.a. för att underlätta en snabbare handläggning.Utskottet tillstyrker regeringens förslag.Härutöver föreslår utskottet, med anledning av ettmotionsyrkande, konsekvensändringar i vissassociationsrättslig lagstiftning.I ärendet föreligger en reservation (kd). I proposition 1998/99:35 har regeringen() föreslagit att riksdagenantar regeringens förslag till1. lag om skiljeförfarande,2. lag om ändring i ,3. lag om ändring i utsökningsbalken,4. lag om ändring i jordabalken,5. lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385),6. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),7. lag om ändring i konkurslagen (1987:672),8. lag om ändring i lagen (1990:746) ombetalningsföreläggande och handräckning.Lagförslagen, som har granskats av Lagrådet, harfogats till betänkandet som bilaga 1. Motion väckt med anledning av propositionen1998/99:Ju8 av de () variyrkas1. att beslutar att 21 § i regeringensförslag till lag om skiljeförfarande skallkompletteras med att skiljedom skall meddelas inomett år om inte synnerliga skäl föreligger eller omparterna enats om för skiljeförfarandet,2. att beslutar att göra de medinförandet av ny lag om skiljeförfarande förenadenödvändiga författningsmässiga följdändringarna i 11kap. bankaktiebolagslagen och i 14 kap.aktiebolagslagen.Motioner väckta under allmänna motionstiden1998/991998/99:Ju406 av m.fl. (kd) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om inrättande avsärskilda handelsrätter i , ,, , och Umeå.1998/99:Ju910 av m.fl. (kd) vari yrkas14. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om inrättandet avhandelsrätter för att handlägga störrenäringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål samtekobrottmål av större betydelse,Propositionens huvudsakligainnehållI propositionen föreslås en ny lag omskiljeförfarande som ersätter lagen (1929:145) omskiljemän och lagen (1929:147) om utländskaskiljeavtal och skiljedomar. Lagen är tillämplig påskiljeförfaranden som äger rum i , även omförfarandet har internationell anknytning.Den föreslagna lagen vilar på samma grundprincipersom gällande rätt och betonar grundsatsen omparternas rätt till självbestämmande. Lagensbestämmelser, som på många punkter är dispositiva,är utformade så att handläggningen av skiljetvisterskall kunna ske ändamålsenligt, säkert och snabbtoch för att i möjligaste mån förhindra obstruktionunder skiljeförfarandet.Lagen om skiljeförfarande föreslås bli tillämpligpå tvister som parterna kan träffa förlikning om.Förbudet mot skiljeavtal i konsumenttvisterutvidgas. I lagen föreslås också en uttrycklig regelom att skiljemännen skall få pröva konkurrensrättenscivilrättsliga verkningar mellan parterna.Några formella krav på vilka personer som kan utsestill skiljemän, utöver att de skall råda över sigsjälva och sin egendom, ställs inte upp. Deegentliga jävsreglerna föreslås få en utformning somgör bestämmelserna självständiga i förhållande tillrättegångsbalkens jävsregler. Själva begreppet jävutmönstras ur lagen. Förslaget innehåller vidaresärskilda regler för prövning av jäv underskiljeförfarandet. Tingsrätten föreslås få en allmänskyldighet att utse skiljeman om parterna harträffat ett avtal om det.I propositionen föreslås regler för hur en begäranom skiljedom skall gå till och vad den skallinnehålla. Parterna föreslås få vidsträcktamöjligheter att ändra och komplettera sin talan inomramen för skiljeavtalet. Möjligheterna till vad somvid domstol betecknas som genkäromål regleras.Enligt förslaget skall en part ha rätt till enmuntlig förhandling, om han begär det. Parternaskall vidare bestämma platsen för förfarandet ochsvara för bevisningen. I anslutning till reglerna ombevisupptagning inför tingsrätt föreslås ettförstärkt sekretesskydd för uppgifter som framkommeri sådana sammanhang.Den legala tidsfristen , inom vilkenen skiljedom skall meddelas, slopas. Skiljemännenges möjlighet att rätta, tolka och komplettera enskiljedom.Den nuvarande uppdelningen mellan fel som, utan attsärskild talan behöver föras, innebär att enskiljedom är helt eller delvis ogiltig och sådanafel som innebär att skiljedomen kan upphävas påtalan av part behålls i den nya lagen. En skiljedomskall vara ogiltig om den omfattar en fråga somenligt svensk lag inte får avgöras av skiljemän, omden inte uppfyller kraven på skriftlighet ochundertecknande eller om den är uppenbart oförenligmed grunderna för rättsordningen i . Deföreslagna klandergrunderna motsvarar i stortklandergrunderna i skiljemannalagen. Det föreslåsdock att brister i skiljeavtalets giltighet skallhänföras till klandergrunderna.Domstol ges möjlighet att vilandeförklara ett målvid rätten för att ge skiljemännen tillfälle attåteruppta förfarandet eller vidta någon annan åtgärdsom enligt deras mening undanröjer grunden förogiltighet eller upphävande. Vidare föreslås enmöjlighet för parterna att utesluta eller begränsatillämpligheten av den svenska lagens grunder förupphävande av en skiljedom, s.k. undantagsavtal. Enförutsättning härför är att båda parterna saknaranknytning till Sverige.I propositionen föreslås nya forum- ochinstansordningsregler. En talan om ogiltighet ellerklander av en skiljedom skall enligt förslaget tasupp av hovrätten inom vars domkretsskiljeförfarandet har ägt rum. Hovrättens avgörandeskall inte kunna överklagas. Hovrätten skall dock ifall av prejudikat-intresse kunna tillåta attavgörandet överklagas, s.k. ventil.Reglerna om verkställighet av en svensk skiljedomrenodlas. skall inte längrepröva om en skiljedom kan hävas efter . finner anledning att anta atten skiljedom är ogiltig skall myndigheten föreläggasökanden att väcka talan vid domstol om skiljedomensgiltighet. skall i dessa fallverkställa skiljedomen enligt de regler som gällerför underrättsdomar som inte vunnit laga kraft.Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 april1999. Ärendet och dess beredningGenom beslut tillsatteregeringen en särskild utredare för att se överskiljemannalagstiftningen, främst lagen (1929:145)om skiljemän. Enligt sina direktiv skulle utredarenäven undersöka om förekomsten av skiljeklausuler ivissa avtal - på grund av de kostnader som ärförenade med skiljeförfarandet - medför att vissaanspråk inte görs gällande eller att enskilda parterinte har ekonomiska möjligheter att göra sinaanspråk gällande. Utredaren skulle även överväga omförfarandereglerna i allmän domstol kunde ändras såatt rättegång i domstol blev ett mera slagkraftigtalternativ till skiljeförfarande när det gällerslitande av förmögenhetsrättsliga tvister pånäringslivets område. Utredningen antog namnetSkiljedomsutredningen (dir. 1992:22).I juni 1994 överlämnade utredningen delbetänkandetNy lag om skiljeförfarande (SOU 1994:81). Ibetänkandet framlades förslag till en ny lag omskiljeförfarande. Utredningen överlämnade i augusti1995 slutbetänkandet Näringslivets tvistlösning (SOU1995:65). Betänkandena har remissbehandlats.Till grund för förslagen i den förevarandepropositionen ligger förslagen i SOU 1994:81 ochvissa förslag från betänkandet SOU 1995:65 samtremissbehandlingen av dessa.Gällande ordningSedan gammalt råder i svensk rätt uppfattningen attstaten inte har något självständigt intresse av attalla tvister mellan enskilda prövas av statensdomstolar. Statens intresse av domstolsprövninghänför sig i första hand till sådana tvister, ivilka ett offentligt intresse gör sig gällande.Staten medger därför att enskilda parter tillprövning av skiljemän hänskjuter sådana frågor somde kan träffa förlikning om.Flera skäl brukar anföras som förklaring tillvarför parter kan vilja föredra skiljeförfarandenframför rättegång i domstol. Genom attskiljeförfarandet och skiljedomen inte är offentligakan motsättningarna mellan parterna mildras, vilketkan vara av betydelse inte minst iaffärsförhållanden. Vidare kan parterna genom valetav skiljemän försäkra sig om ett i särskilt gradsakkunnigt bedömande av tvistefrågan. Slutligen, ochkanske framför allt, brukar framhållas attskiljeförfarande i regel leder till ett snabbtavgörande av tvisten.I den processrättsliga doktrinen skiljer man mellankonventionella och legala skiljeförfaranden. Medkonventionella skiljeförfaranden avses sådana somgrundas på avtal mellan parterna, under det attlegala skiljeförfaranden är sådana som i lag äranvisade som tvistlösningsmetod. Ett exempel pålegalt skiljeförfarande är bestämmelserna i 14 kap.aktiebolagslagen (1975:1385) om inlösen avminoritetsaktier.Nu gällande bestämmelser om konventionellaskiljeförfaranden återfinns dels i lagen (1929:145)om skiljemän (skiljemannalagen), dels i lagen(1929:147) om utländska skiljeavtal och skiljedomar(LUSK). Skiljemannalagen har dock betydelse även förlegala skiljeförfaranden, eftersom bestämmelserna omsådana förfaranden ofta hänvisar tillskiljemannalagens regler.Av motiven till skiljemannalagen framgår attlagstiftningen i främst tre hänseenden tillerkännerett skiljeavtal rättsverkan. har fördet första verkan som processhinder. Om en avparterna i ett skiljeavtal väcker talan om tvistenvid domstol, kan den andra parten invända atttvisten skall avgöras av skiljemän och domstolenskall då avvisa den väckta talan. För det andra gerlagstiftningen möjlighet för en part att framtvingafullgörelse av ett skiljeavtal och lagstiftningensöker också motverka obstruktion avskiljeförfarandet. Slutligen har en på giltigtskiljeavtal grundad skiljedom samma rättsverkningarsom domstols dom. Den kan verkställas genom deexekutiva myndigheternas försorg och den utgörhinder mot ny rättegång om samma sak.Av dessa allmänna grundsatser anses följa attstaten inte har något direkt ansvar för skiljedomarsriktighet, lika litet som staten har något ansvarför klokheten i att frivilligt träffa avtal rörandeprivaträttsliga förhållanden. Däremot är det,framhålls det i motiven, rimligt och riktigt attstaten, för att över huvud taget tillerkännaskiljeavtal och skiljedomar rättsverkan, delsuppställer vissa formella krav, dels söker beredamöjligheter för materiellt riktiga avgöranden (NJAII 1929 s. 5 f).Skiljemannalagens bestämmelser är tvingande förparter och skiljemän, om inte annat anges.Lagbestämmelserna är indelade i grupper underrubrikerna skiljeavtalet, skiljemännen och huru deutses, förfarandet, skiljedoms ogiltighet ochklander av skiljedom, skiljedomskostnaderna samtsärskilda bestämmelser.LUSK innehåller bestämmelser om vad som avses medutländska skiljeavtal och skiljedomar. Vidarereglerar lagen bl.a. under vilka förutsättningar ettpå utländskt avtal grundat skiljeförfarande får ägarum här i riket samt förutsättningarna förerkännande och verkställighet av utländsk skiljedom.Förslaget till lag om skiljeförfarandeI det följande lämnar utskottet en kortsammanfattning av regeringens förslag till lag omskiljeförfarande.Enligt vad regeringen anför i propositionen bör dennya lagen om skiljeförfarande vila på sammagrundprinciper som gällande rätt. Lagstiftningenskall också vara modern och uppfylla kraven påsnabbhet, säkerhet och smidighet i förfarandetsamtidigt som grundläggande krav på rättssäkerhetskall beaktas.Som anmärkts ovan, är skiljemannalagen tvingandeför parter och skiljemän i de delar inte annatanges. Den nya lagen är inte konstruerad på detsättet. Att det i lagen på åtskilliga ställen görsförbehåll för avvikelser, som parterna kan haöverenskommit, skall alltså inte motsatsvis tolkasså att övriga bestämmelser är tvingande i denmeningen att parterna saknar möjlighet att disponeraöver förfarandet. Hur långt deras dispositionsrättsträcker sig får bli beroende av fleraomständigheter, såsom bestämmelsens art, avvikelsensinnebörd och den tidpunkt vid vilken avvikelsentillkommit.Den nya lagen ersätter såväl skiljemannalagen somLUSK och omfattar alltså både nationella ochinternationella skiljeförfaranden.Grundregeln att parterna kan träffa skiljeavtalbeträffande sådana tvister som de kan ingåförlikning om upprätthålls i den nya lagen. När detgäller förhållanden mellan näringsidkare ochkonsument blir dock huvudregeln att ett skiljeavtalinte får göras gällande, om det ingåtts innantvisten uppkom.I lagen fastslås att skiljemännen får prövakonkurrensrättens civilrättsliga verkningar mellanparterna. Vidare klargörs att skiljemännen får prövaen tvist som avser förekomsten av en vissomständighet. Skiljemännen tilläggs vidare rätt attmed parternas tillåtelse komplettera avtal utövervad som följer av tolkning av avtal.Att skiljeavtalet har verkan som dispositivträttegångshinder lagfästs. En invändning om att entvist omfattas av ett skiljeavtal skall beaktas ävenom den part som framställt invändningen låtit enfråga som omfattas av skiljeavtalet prövas avkronofogdemyndigheten i mål ombetalningsföreläggande eller handräckning. I lagenföreskrivs vidare att en part förlorar sin rätt attåberopa skiljeavtalet som rättegångshinder bl.a. omhan har bestritt en begäran om skiljedom eller låtitbli att i rätt tid utse skiljeman.När det gäller kvarstad och andra verkställbarasäkerhetsåtgärder i anledning av ettskiljeförfarande, skall sådana beslut liksom enligtgällande rätt endast kunna fattas av domstol. Omparterna inte överenskommit annat, får dockskiljemännen på begäran av en part bestämma attmotparten skall vidta viss åtgärd för attsäkerställa det anspråk som prövas av skiljemännen.Uppkommer tvist om skiljemännens behörighet attpröva tvisten, får de själva avgöra denna fråga. Dethindrar inte en domstol från att på begäran av partpröva frågan. Även om skiljemännen i ett beslutunder förfarandet funnit att de är behöriga attpröva tvisten, är deras beslut inte bindande.Avgörandet kan angripas av part genom att denneväcker klandertalan vid domstol om inte rättenhärtill har prekluderats.Skall giltigheten av ett skiljeavtal som utgör endel av ett annat avtal bedömas vid prövningen avskiljemännens behörighet, skall skiljeavtalet ansessom ett särskilt avtal. Härigenom kan skiljemännenpröva avtalets materiella delar utan att riskera attrycka undan grunden för sin egen behörighet.När det gäller kraven på skiljemäns behörighet,föreskriver den nya lagen att var och en som råderöver sig själv och sin egendom skall kunna varaskiljeman. En skiljeman skall vara opartisk.Skiljemannen skall på yrkande av part skiljas frånsitt uppdrag, om det finns omständigheter som kanrubba förtroendet för hans opartiskhet. Sådanaomständigheter skall i vissa fall alltid ansesföreligga, t. ex. då skiljemannen själv eller någonhonom närstående är part eller annars kan väntabeaktansvärd skada eller nytta av tvistens utgång.Ett yrkande om att en skiljeman skall skiljas frånuppdraget på grund av jäv prövas av skiljemännen, ominte parterna bestämt något annat. Bifalls ettsådant yrkande, får beslutet inte angripas. Ogillaseller avvisas yrkandet, får part hos tingsrättenansöka om att skiljemannen skall skiljas från sittuppdrag. En sådan ansökan hindrar inte skiljemännenfrån att fortsätta förfarandet. Tingsrättensavgörande får inte överklagas.I fråga om antalet skiljemän står det parternafritt att bestämma. Har de inte överenskommit annat,skall antalet skiljemän vara tre. Vardera partenskall utse en skiljeman. Dessa utser den tredjeskiljemannen. Underlåter en part att utse skiljeman,skall domstol på motpartens begäran utse skiljeman.Kan en skiljeman inte fullgöra sitt uppdrag pågrund av omständigheter som uppkommit efter valet avhonom, skall en ny skiljeman utses på samma sätt somden ursprunglige. Är en skiljeman av annan anledningförhindrad att fullgöra sitt uppdrag, skalltingsrätten på ansökan av part utse en ersättare.Har en skiljeman försenat förfarandet, skalltingsrätten på ansökan av part skilja honom frånuppdraget och utse en ny skiljeman.Skiljemännens uppdrag skall normalt anses slutförtnär de meddelat slutlig skiljedom.Vad gäller skiljeförfarandets inledande sker detta,liksom enligt gällande rätt, när en part tar emot enbegäran om skiljedom. Parterna kan dock bestämmaannat. En begäran om skiljedom skall vara skriftligoch innehålla en uttrycklig och villkorslös begäranom skiljedom, uppgift om tvistefrågan samt om denpåkallande partens val av skiljeman.Den påkallande parten skall inom den tid somskiljemännen bestämmer ange sina yrkanden ochgrunderna härför. Motparten skall på motsvarandesätt ange sin inställning och de omständigheter somåberopas till stöd för denna. Genom den nya lageninförs också, som en betydelsefull nyhet, regler omgenkäromål, kvittning och ändring av talan iskiljeförfarande. Reglerna är i huvudsak utformadesom motsvarande bestämmelser i rättegångsbalken.Skiljemännen skall handlägga tvisten opartiskt,ändamålsenligt och snabbt. De skall i sinhandläggning iaktta vad parterna bestämt, om detinte finns något hinder mot det. En part skallberedas tillfälle att i behövlig omfattning utförasin talan samt att ta del av alla handlingar ochallt övrigt material som gäller själva tvisten ochsom tillförts skiljenämnden.Som allmän regel gäller att parterna skall svaraför bevisningen. Skiljemännen skall dock kunna utsesakkunnig, om inte båda parterna motsätter sigdetta. Skiljemännen skall kunna avvisa erbjudenbevisning, om den uppenbart saknar betydelse elleråberopats för sent.Enligt den nya lagen får skiljemännen inte ta upped eller sanningsförsäkran eller förelägga viteeller annars använda tvångsmedel för att skaffa inbegärd bevisning. De skall däremot kunna lämnatillstånd till en ansökan om en sådan åtgärd införtingsrätten. Härvid skall reglerom bevisupptagning utom huvudförhandling tillämpasbeträffande förhör. Vid bevisupptagningen skallskiljemännen beredas tillfälle att ställa frågor.I lagen definieras begreppen skiljedom och beslut.Varje avgörande av tvistefrågan - helt eller delvis- betecknas skiljedom. Även andra avgöranden somavslutar förfarandet - således motsvarigheter tilldomstols beslut om avvisande eller avskrivning -skall kallas skiljedom. Övriga avgöranden underskiljeförfarandet bör betecknas som beslut.Om en part återkallar ett yrkande, skallskiljemännen avskriva tvisten i denna del om intemotparten begär att skiljemännen skall prövayrkandet. Motparten tillerkänns alltså en oavvisligrätt att få yrkandet prövat.I den nya lagen föreskrivs att en del av tvisteneller en viss fråga av betydelse för tvistensbedömning får avgöras genom särskild skiljedom,såvida inte båda parterna motsätter sig det. Enfordran som åberopas till kvittning skall dockprövas i samma skiljedom som huvudfordringen. Vidaregäller att om en part helt eller delvis medgivit ettyrkande får särskild skiljedom meddelas över vad sommedgivits. Genom dessa bestämmelser får såledesskiljemännen möjlighet att meddela såväl deldom sommellandom i skiljeförfarande.Till skillnad från gällande lag föreskriver den nyalagen inte någon särskild tidsfrist inom vilkenskiljedom skall meddelas.I den nya lagen införs dispositivaomröstningsregler för skiljemännen i syfte attsäkerställa att tvisten alltid avgörs. Vid likaröstetal har ordföranden utslagsröst. Underlåter enskiljeman utan giltigt skäl att delta iskiljenämndens prövning av en fråga, kan frågan ändåavgöras av de övriga skiljemännen.Den nya lagen upptar bestämmelser om skiljedomsform. Skiljemännen ges vidare rätt att under närmareangivna förutsättningar rätta eller komplettera enskiljedom. Även tolkning av domslutet kanifrågakomma.På motsvarande sätt som gällande lag skiljer dennya lagen mellan sådana brister i en skiljedom sominnebär att denna utan vidare är ogiltig, och sådanabrister som måste angripas vid domstolför att skiljedomen inte skall bli gällande. Vadgäller skiljedoms ogiltighet märks först det fallatt domen innefattar prövning av en fråga som enligtsvensk lag inte får prövas av skiljemän (t.ex.därför att tvisten inte är dispositiv). Vidare kanen skiljedom vara ogiltig om den eller desstillkomst är uppenbart oförenlig med grunderna förrättsordningen i . Slutligen kan skiljedomenvara ogiltig därför att den inte uppfyller lagenskrav på skriftlig form och undertecknande.När det gäller vissa andra brister i en skiljedom,medför dessa att skiljedomen helt eller delvis skallupphävas på talan av part. Sådan s.k. klandertalankan föras i följande fall1. om skiljedomen inte omfattas av ett giltigtskiljeavtal mellan parterna,2. om skiljemännen inte har meddelat dom inom dentid som parterna bestämt eller om de annars haröverskridit sitt uppdrag,3. om skiljeförfarandet på grund av lagensbestämmelser inte bort äga rum i ,4. om en skiljeman har utsetts i strid medparternas överenskommelse eller denna lag,5. om en skiljeman på grund av vissa i lagenangivna omständigheter varit obehörig, eller6. om det annars, utan partens vållande, ihandläggningen har förekommit något fel somsannolikt har inverkat på utgången.En part har dock inte rätt att åberopa enomständighet som han genom att delta i förfarandetutan invändning eller på annat sätt får anses haavstått från att göra gällande. Talan skall väckasinom från den dag då parten fick del avskiljedomen eller, om rättelse, komplettering ellertolkning har ägt rum, från den dagdå parten fick del av skiljedomen i dess slutligalydelse. När fristen för talans väckande gått ut fårparten inte åberopa en ny klandergrund till stöd försin talan.Har talan om ogiltighet eller upphävande avskiljedom anhängiggjorts, får en domstol under vissanärmare angivna förutsättningar skjuta upphandläggningen av målet för att ge skiljemännentillfälle att återuppta skiljeförfarandet ellervidta någon annan åtgärd som enligt skiljemännensmening undanröjer grunden för ogiltighet ellerupphävande. Härför krävs dock antingen att domstolenfunnit att talan i målet skall bifallas och att enaparten har begärt uppskov eller att båda parter harbegärt uppskov. Meddelar skiljemännen en nyskiljedom, får en part inom den tid som domstolenbestämmer utan stämningsansökan klandra skiljedomeni den mån det föranleds av det återupptagnaförfarandet eller av en ändring av den förstaskiljedomen.Även en skiljedom, som innebär att skiljemännenavslutat förfarandet utan att pröva de frågor somlämnats till avgörande av dem, får helt eller delvisändras på talan av part.I den nya lagen ges vidare utförliga bestämmelserom parternas skyldighet att utge ersättning tillskiljemännen, om hur denna ersättning skall fördelasmellan parterna samt om talan vid domstol i fråga omersättningen.När det gäller talan om ogiltighet, upphävandeeller ändring av en skiljedom innebär den nyaregleringen en betydelsefull nyhet i förhållandetill gällande lag. Talan av ifrågavarande slag skallnämligen tas upp av den hovrätt inom vars domkretsskiljeförfarandet har ägt rum. Är platsen förskiljeförfarandet inte angiven, får talan väckas iSvea hovrätt. Hovrättens avgörande får inteöverklagas. Hovrätten får dock tillåta attavgörandet överklagas, om det är av vikt för ledningav rättstillämpningen att talan prövas av Högstadomstolen.Talan i fråga om ersättningen åt skiljemännen skalldock föras vid tingsrätt. Detsamma gälleransökningar om att skiljeman skall utses ellerskiljas från sitt uppdrag samt ansökningar ombevisupptagning. Beslut, varigenom tingsrättenutsett skiljeman eller skilt en skiljeman från hansuppdrag, får inte överklagas.Lagen om skiljeförfarande tillämpas påskiljeförfaranden, som äger rum i , även omtvisten har internationell anknytning.