bet · GN01JuU1 · 1999-11-23 00:00:00 — Under de tresenaste åren har andelen rattfylleribrott utgjort av de tagna proven.Genom beslut (dnr A97/3077/JÄM delvis) utfärda- deregeringen s.k. myndighetsgemensamma uppdrag för de myndigheter som pånågot sätt kommer i kontakt med frågor som rör våld mot kvinnor. Syftet medbeslutet är att konkretisera myndigheternas ansvar och skyldigheter attvidta åtgärder i frågor som rör våld mot kvinnor. Myndigheterna skall före-bygga våldsbrott mot kvinnor, utforma åtgärdsprogram eller policydoku-ment, samverka i dessa frågor och utveckla sitt internationella samarbetepå området. Åtgärderna skall redovisas regelbundet till regeringen.Uppdragen gäller till och med år 2002.För såväl åklagarväsendet som polisen gäller enligt regleringsbreven för år1999 att kampen mot våld mot kvinnor skall prioriteras.I budgetpropositionen framhåller regeringen att en stor del av våldet isamhället begås i bostäder mot personer som har en nära relation till gär-ningsmannen. Ofta är det en kvinna eller ett barn som är offret. För attbe- kämpa våldsbrottslighet av detta slag är, understryker regeringen,behovet av myndighetssamarbete och samverkan med frivilligorganisationeruppenbart. Regeringen framhåller betydelsen av den nya lagstiftningen motfridsbrott. Vidare pekar regeringen på att den givit flera myndigheter irättsväsendet i uppdrag att vidta olika åtgärder för att förebygga våld motkvinnor och för att kvinnor som utsatts för sådant våld skall få ett bättrebemötande. De redovis- ningar av myndighetsuppdragen, som myndigheternaregelbundet skall läm- na till regeringen, kommer att användas i detfortsatta arbetet, liksom den uppföljning av den nya lagstiftningen somBrottsförebyggande rådet (BRÅ) genomför. Skyddet för hotade kvinnor ochbarn skall, framhåller regeringen, öka ytterligare.Enligt vad utskottet inhämtat bedriver en interdepartemental arbetsgruppmed företrädare för Justitie-, Närings- och Socialdepartementen en fortlö-pande uppföljning av hela kvinnofridsreformen. En uppföljning av såvällagen (1998:408) om förbud mot köp av sexuella tjänster som lagstiftningenom fridskränkningsbrott genomförs av . Någonöversyn av fridskränkningsbrotten sker dock inte , eftersomuppföljningen av kvinnofridsreformen och utvecklingen i rättspraxis ansesböra avvaktas.I sammanhanget kan också nämnas att justitieministern i ett interpella-tionssvar upplyst att rättsväsendet lyckats hållagans- ka korta handläggningstider när det gäller brott motkvinnofridslagstiftningen (snabbprotokoll 1999/2000:8 s. 3).Utskottet vill inledningsvis uttala sitt stöd för den ambition somregeringen haft i fråga om att utforma prioriteringarna i propositionen. Iårets budget- proposition används nämligen en delvis annan systematik äntidigare år, bl.a. därigenom att regeringen avstår från att peka ut vissabrottstyper som "prioriterade". Sådana uppräkningar tenderar att låsautvecklingen och mins- ka nödvändig flexibilitet i problemorienteradeorganisationer.När det sedan gäller de prioriteringar som regeringen faktiskt redovisaran- sluter utskottet sig som redan framgått till regeringens uppfattning.Såvitt gäller de enskilda motionsönskemålen konstaterar utskottet att ettproblemorienterat arbetssätt för att förhindra våldsbrott bl.a. rimligeninne- fattar arbete för att - såsom begärs i motion Ju212 - bekämpabrottslighet där vapen är inblandade.Arbetet i närpolisområdena med att förebygga och beivra den brottslighetsom drabbar människor i deras vardag och försämrar deras livskvalitet tarsom utskottet ser det sikte på sådan brottslighet vars bekämpandeefterfrågas i motion Ju232.När det gäller önskemålet i motion Ju721 om särskilda resurser för be-kämpningen av våld mot kvinnor delar utskottet motionärernas uppfattningatt intensifierade insatser behövs. Som framgår av det ovan anförda arbetarregeringen också på bred front för att bekämpa denna form av brottslighet.Här tänker utskottet särskilt på de myndighetsgemensamma uppdragen ochuppföljningen av kvinnofridsreformen. Utskottet vill också peka på attsats- ningar skall göras inom polisen såväl på våldsbrott i allmänhet sombrott mot kvinnor och barn. När det gäller denna typ av brottslighet ärdessutom sam- arbetet med andra myndigheter, t.ex. , ochfrivilligorganisatio- ner som kvinnojourer särskilt viktigt.I fråga om trafiknykterhetsbrotten vill utskottet erinra om att trafikverk-samheten redan tar en stor del av polisens resurser i anspråk, något somför övrigt synes ha gett goda resultat.Avslutningsvis vill utskottet understryka att det faktum attprioriteringarna nu formuleras annorlunda naturligtvis inte hindrar att del av resurser- na inom det kriminalpolitiska området - och därmedäven inom polisen - även fortsättningsvis ägnas åt den allvarligastebrottsligheten, t.ex. vålds- brott, däri inbegripet våld mot kvinnor. Hurstora resurser som skall satsas på en viss typ av brott bör dock intebestämmas på central nivå. Sådana beslut fattas bäst på lokal nivå inomramen för statsmakternas prioriteringar.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Ju212, Ju232, Ju721 och T401i här aktuella delar.Nationella insatsstyrkanAv 2 kap. 17 § polisförordningen (1998:1558) framgår att det vid Polismyn-digheten i skall finnas en beredskapsstyrka med uppgift attbekämpa terroraktioner i landet.Riksdagen hade anledning att uttala sig om beredskapsstyrkan under våren1998. För en utförlig redovisning av bakgrunden till styrkans tillkomst kandärför hänvisas till betänkandet Organiserad brottslighet (1997/98:JuU12 s.7 f). Här kan sammanfattningsvis sägas att den parlamentariska kommissionsom inrättades med anledning av mordet på föreslog att en poli-siär beredskapsstyrka mot terroristangrepp skulle inrättas. I samband medatt behandlade budgetproposition beslutades att avsättamedel för en sådan styrka. Frågan om styrkans organisation och arbetsupp-gifter har därefter diskuterats i olika sammanhang.I budgetpropositionen redovisar regeringen en rapport som utarbetats avRikspolisstyrelsen. I rapporten fastslår styrelsen att det ävenfortsättningsvis skall finnas en polisiär styrka med uppgift att bekämpaterroraktioner och att styrkans verksamhetsområde bör vidgas. Den nuvarandebegränsningen till enbart terroraktioner har enligt Rikspolisstyrelsenmedfört betydande tillämpningsproblem. Styrelsen föreslår därför attstyrkan skall kunna sättas in i sådana fall där en polisoperativ bedömningvisar att det är lämpligt på grund av de särskilda kunskaper som styrkanspersonal har. Någon formell begränsning av styrkans verksamhetsområde börenligt styrelsen inte finnas.Styrkan bör enligt förslag även i fortsättningen ha or-ganisatorisk hemvist vid i . Inom polis-myndigheten skall styrkan ha en särställning som innebär att den får arbetasammanhållet, att den har en särskild budget och att den har en handlings-plan. Handlingsplanen bör enligt förslaget ange bl.a. vilken utrustning sommåste finnas tillgänglig för att styrkan skall kunna fullgöra sinhuvuduppgift. Handlingsplanen skall också följas upp med en årligverksamhetsberättelse. skall enligt förslaget ta ettfastare grepp om styrkan. För att betona att styrkan är en nationell resursbör den kallas Nationella insats- styrkan. Samtliga länspolismästare harställt sig bakom styrelsens förslag.Enligt regeringens bedömning har förutsättningarna för att bibehålla be-redskapsstyrkans kompetens försämrats efter det att den hösten 1998integre- rades med piketen vid i . Det ärenligt regeringen också tydligt att de formella begränsningar som finnsbeträffande styrkans verksamhetsområde är mindre lämpliga. De förslag somRikspolis- styrelsen nu lämnat bör ge goda förutsättningar för en gynnsamutveckling av styrkans fortsatta verksamhet.Regeringen noterar bl.a. att avser att informera polis-myndigheterna om den särskilda kompetens som finns vid styrkan och beva- kaatt myndigheterna inte av ekonomiska skäl avhåller sig från att användastyrkan. En särskild utvärdering kommer också att genomföras.Den rapport som överlämnat till regeringen bygger på ettförslag från i . I förslaget anges som engenerell utgångspunkt att piketen och styrkan skall utgöra egna sektionerinom Säkerhetsenheten vid i län.I motionerna Ju230 (m, kd, c, fp), Ju905 (c) och Ju907 (kd) begärs att insatsstyrkan organisatoriskt skall tillhöra Rikspolisstyrelsen.Moti- vet till detta är att styrkan skall vara en nationell resurs.Motionärerna ser en risk för att polismyndigheterna kommer att avstå frånatt använda styrkan av ekonomiska skäl, om den får ligga kvar hosStockholmspolisen. I motion Ju907 föreslås dessutom att styrkan skall fåanvändas mot den organiserade brottsligheten.Frågan om organisatoriska hemvist har nyligenbehandlats i ett frågesvar som lämnats till (fråga nr1999/2000:62). I frågesvaret understryker justitieministern att det ärRikspolisstyrelsen som har ansvaret för fördelningen av budgetmedel mellanmyndigheterna. I detta ligger också fördelning av medel avseende kostnaderför den . Det är även uppgiftatt bevaka att polis- myndigheterna inte undandrar sig att nyttja styrkansspeciella kompetens endast av ekonomiska skäl. I frågesvaret sägs vidareatt i fall där det finns skäl att förändra fördelningen till följd avextraordinära situationer kan detta lösas exempelvis i budgetdialogenmellan och myndighe- terna.Den 21 oktober beslutade regeringen om en ändring i polisförordningen.Ändringen innebär att styrkan får användas till annat än bekämpning avterroraktioner, om det kan ske med hänsyn till huvuduppgiften (SFS1999:787).Utskottet kan i och för sig hålla med om att det faktum att en polismyndig-het ute i landet som vill nyttja resurser som finns vid iStockholms län då måste betala för det, inbjuder till misstanken attmyndig- hetscheferna avhåller sig från att nyttja styrkans kompetens.Utskottet kan emellertid inte finna fog för någon sådan misstanke.Utskottet har nämligen svårt att tänka sig att myndighetscheferna - avekonomiska skäl - skulle avstå från att kalla in den kompetens som krävsför att lösa en svår polisiär uppgift. I sammanhanget vill utskottet erinraom att det kan vara fråga om situationer där liv står på spel. Utskottetutgår alltså från att myndighetsche- ferna upprätthåller en professionellambitionsnivå och vid behov anlitar styrkan eller delar av den. Vidare bördet understrykas att verksamheten vid styrkan knappast blir kostnadsfribara för att den skulle ges ett organisato- riskt hemvist någon annanstansinom polisväsendet. För att tillgodose mo- tionsönskemålet måste jurimligen anslaget till de olika länen dras ner för att finansiera en ökadverksamhet vid . Utskottet är alltså inte berett attställa sig bakom det synsätt som motionärerna bygger sitt yrkande på.Till det nu anförda kommer att samtliga länspolismästare ställt sig bakomförslaget att låta styrkan vara kvar vid i län.Det finns dessutom flera avsevärda nackdelar med att låta styrkan tillhöraRikspolisstyrelsen. Här tänker utskottet främst på de begränsade möjlighe-terna att nyttja styrkan operativt, vilket i sin tur skulle innebära attstyrkan blev dåligt tränad för realistiska uppgifter. Det symbolvärde sommöjligen kan ligga i att styrkan sorterar under vägerlätt mot detta.När det sedan gäller frågan om arbetsuppgifterframgår det av den beslutade ändringen i polisförordningen attstyr- kan kan användas även i kampen mot den organiserade brottsligheten.Utskottet avstyrker motionerna Ju230, Ju905 och Ju907 i här aktuella de-lar.ÖvrigtPolisförsörjningenSom framgår av inledningen till detta avsnitt har utskottet hållit enutfrågning med företrädare för . Rikspolischefen tog dåupp frågan om möjligheterna att låta anställda inom Försvarsmakten som kanberäknas bli övertaliga som en följd av de nedskärningar som planeras istället skulle anställas inom polisväsendet.Utskottet har inhämtat att det inom pågår ett arbete medatt analysera förutsättningarna för att utnyttja officerare m.fl. inompolisvä- sendet. Detta arbete sker mot bakgrund av den dialog som förs inomRege- ringskansliet med anledning av det kommande beslutet om bl.a.Försvars- maktens struktur.Företrädare för Moderata samlingspartiet har begärt att utskottet skallföre- slå ett tillkännagivande i saken. Detta skulle gå ut på attregeringen uppmanas att i tilläggspropositionen lägga framförslag till finan- siering av projektet.Regeringen avser att i en proposition som kommer att lämnas till riksdageninom kort återkomma med förslag om den framtida utformningen av För-svarsmaktens grundorganisation. I den propositionen avser regeringen attgöra en bedömning av personalkonsekvenserna med anledning av för-ändringarna inom Försvarsmakten.Våren 1999 behandlade regeringens proposition Förändrad om- värld- omdanat försvar (prop. 1998/99:74, bet. FöU5, rskr. Riksdagengodkände bl.a. regeringens förslag om att anslå ett omställningsbidrag med3 miljarder kronor och med . Omställnings-bidraget skall användas för kostnader som hänger samman med de struktur-förändringar inom Försvarsmaktens krigs- och grundorganisation som på-börjas och genomförs under innevarande försvarsbeslutsperiod samt för deförskjutningar av materielleveranser som genomförs för att lösa re-sursproblem före år 2002.I samband med behandlingen av ekonomiska vårproposition kon-staterade försvarsutskottet att regeringens förslag avseende budgetåren2000- 2002 överensstämde med förslagen i den ovan nämnda propositionen.För- svarsutskottet - som ansåg att skulle bifalla regeringensförslag i vårpropositionen - anförde också i detta ärende att ettomställningsbidrag behövs (1998/99:FöU3y).Justitieutskottet vill för sin del anföra följande. Inom officerskårenfinns ett gediget kunnande bl.a. i fråga om ledarskap och teknik.Erfarenheterna av trupputbildning medför härtill en särskild vana vid attha kontakt med ung- domar. Också den erfarenhet som officerare hartillägnat sig genom tjänstgö- ring i olika fredsfrämjande uppdrag utomlandsfår betraktas som värdefull. Det finns med andra ord en bred kompetens inomofficerskåren som skulle vara användbar inom polisen. Till detta kommer attdet även bland Försvars- maktens civilanställda finns personer med olikatyper av specialistkompetens som kan tas till vara.Samtidigt finns en rad frågor som kräver sin lösning. Här tänker utskottetbl.a. på vilken typ av utbildning som behövs. En annan fråga att beakta ärvilka de resursmässiga konsekvenserna är. Vad beträffar den sistnämndafrågan kan erinras om att regeringen - som framgår av budgetpropositionen -avser att ekonomiska vårproposition återkomma till närdet gäller vilka ytterligare resursförstärkningar som behövs för att kunnafullfölja statsmakternas intentioner i fråga om utvecklingen avrättsväsendet.Det är mot denna bakgrund tillfredsställande att ett arbete inletts vidRiks- polisstyrelsen. Vilka kostnader som för rättsväsendets del totaltsett kan vara förknippade med en lösning som den skisserade går det idagsläget inte att uttala sig om. Det är dock långtifrån självklart attalla kostnader för att om- skola officerare till poliser skulle komma attbelasta utgiftsområde 4, dvs. Avslutningsvis noterarutskottet att regeringen i budgetpropo- sitionen utfäst sig att återkommatill i fråga om rätts- väsendets resurser.Något tillkännagivande om framtida resurser behövs enligt utskottets me-ning inte.I motion Ju227 (m) efterfrågas en utbyggd polisutbildning i Stockholm.I budgetpropositionen anför regeringen att kapacitet måsteutnyttjas maximalt. Det kommer att öppnas en ny utbildning i och manöverväger utbildning på andra platser.Utskottet har inhämtat att i kan ta in 500elever. Årets intagning uppgår till ca 400. kommer 500 elever atttas in till polisutbildningen, vilket inkluderar utbildningen i . År2001 är avsikten att 650 elever skall tas in.Företrädare för har inför utskottet uppgett att man iett inledningsskede räknar med att utbildningen i kommer att kunna om-fatta ca 60 elever.Utskottet delar regeringens uppfattning att måste utnyttjasmaximalt. Redan detta innebär att fler personer kommer att utbildas vidPolishögskolan i . Totalt sett innebär den beskrivna planeringenatt fler poliser kommer att utbildas. Även om tanken med en filial i . är att tillgodose rekryteringsbehovet i glesbygderna är det förtidigt att uttala sig om huruvida de som utbildas på andra platser kommeratt - såsom hävdas i motionen - välja anställningar i andra delar av landetän . Utskottet utgår från att följerutvecklingen. Utskottet vill också påpeka att det är en uppgift förRikspolisstyrelsen att sköta personal- försörjningen inom polisväsendet.Med dessa ord avstyrker utskottet motion Ju227.HandläggningstiderI motion Ju905 (c) understryks vikten av att handläggningstiderna inompolisen är korta. I motionen nämns som exempel att genomströmningstiden förett våldsbrott var 138 dagar.Bland prioriteringarna i budgetpropositionen nämns att polisen skall för-bättra och effektivisera utredningsverksamheten.Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna när det gäller vik-ten av att handläggningstiderna är så korta som möjligt. Utskottet villockså understryka vikten av att den nämnda prioriteringen vad avserutred- ningsverksamheten följs upp. Avslutningsvis bör framhållas att detinom polisen gjorts stora ansträngningar för att kommatill rätta med det stora antalet outredda ärenden. Detta har också fört medsig att ba- lansläget förbättrats.Utskottet kan mot bakgrund av det anförda inte se att det skulle behövasnågra åtgärder från sida med anledning av motion Ju905 i dennadel. Motionen avstyrks.Samlokalisering av myndigheter inom rättsväsendetI motion Ju905 (c) begärs att polisen, åklagarna och domstolarna skall sam-verka i fråga administration och lokaler. Önskemålet syftar till attförbättra förutsättningarna för samverkan mellan de berörda myndigheterna.Frågor om administration och lokaler tas inte upp i budgetpropositionen.Däremot finns en utförlig redovisning av samarbetet mellan åklagare ochpolis, bl.a. beskrivs projektet (Kvickare Lagföring genom Ökad Sam-verkan), som involverar polis, åklagare, domstolar och kriminalvård iJönkö- pings län. Vidare nämns olika modeller för kvalitetssäkring avbrottsutred- ningar. De s.k. Östgöta- och Skövdemodellerna bygger på attutrednings- mannen upprättar en kvalitetssäkringsrapport, som ocksåfungerar som en checklista i varje enskilt ärende. Det har också införtsregelbundna sam- rådsmöten mellan polismyndigheter och åklagarkammare.Härtill kommer en utveckling av mentorsverksamheten.Riksdagens revisorer har granskat konsekvenserna av omorganisa-tionen inom rättsväsendet (rapport /99:9). I rapporten berörs frågan omsamarbete mellan polis och åklagare. Rapporten har remissbehandlats ochrevisorerna har i ett förslag till (1999/2000:RR7), som utskottetkommer att behandla i ett senare sammanhang, bl.a. förordat ett utvecklatsamarbete mellan polisen och åklagarverksamheten.Utskottet vill för sin del anföra följande. Samverkan mellan myndigheternainom rättsväsendet har flera goda skäl för sig och det är därför glädjandeatt så många olika projekt pågår med den inriktningen. Här tänker utskottetbl.a. på den verksamhet som bedrivs inom ramen för det s.k. . Fören mer utförlig redovisning av RIF-verksamheten kan hänvisas till avsnittetom . Även de projekt som regeringen tar upp ibudget- propositionen är exempel på vad som kan göras för att åstadkommaett mer effektivt rättsväsende. Det nu beskrivna förändringsarbetet bidrar- allt i sin mån - till en bättre verksamhet.För flertalet myndigheter inom rättsväsendet är alltså samverkan av godo.Utskottet vill dock klargöra att det också finns gränser för hur långtintresset av samverkan bör drivas. Allt arbete i dessa frågor måstenämligen bedrivas med beaktande av att domstolarna skall varasjälvständiga. Olika bestämmel- ser i grundlagen syftar till att garanteradetta. De projekt som bedrivs kan knappast heller sägas innebära något hotmot självständigheten. När det gäller det nu aktuella motionsönskemåletförhåller det sig dock något annor- lunda. Det räcker nämligen enligtutskottets mening inte med att domstolarna rent faktiskt agerarsjälvständigt. Administrationen av dem får inte heller ge intryck av att deinte är självständiga i förhållande till de myndigheter som ligger före ochefter dem i rättskedjan. Ett bifall till motionsönskemålet skulle somutskottet ser saken riskera att domstolarna för allmänheten skulle kommaatt uppfattas som en del av åklagarväsendet och polisen. Utskottet vill isammanhanget erinra om att internationellt åtagit sig att garan-tera medborgarna att anklagelser för brott skall prövas i opartiskadomstolar.När det sedan gäller frågan om en gemensam lokalisering för polismyn-digheter och åklagarkammare ser utskottet inte några principiella hinderför en sådan. Dessutom har det vid den utfrågning utskottet haft i ärendetmed företrädare för Riksåklagaren framkommit att många åklagare gärnaskulle se ett samarbete enligt de linjer som skisseras i motionen.Frågan om samverkan är aktuell i den granskning som reviso- rergenomfört. Utskottet - som erinrar om att revisorernas granskning till-kommit på utskottets initiativ - vill inte föregripa behandlingen avrevisorer- nas förslag. Motion Ju905 i denna del avstyrks.ReservpoliserI motion Ju905 (c) tar motionärerna avstånd från regeringens tankar i bud-getpropositionen om att använda s.k. reservpoliser i glesbygden.Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om reservpoliser. Senastskedde det (1996/97:JuU10 s. 8 f). De då aktuella yrkandenaavstyrktes med hänvisning till den då pågående beredningen av Trygghetsut-redningens betänkande Trygghet mot brott (SOU 1995:146).I sitt remissvar tog upp frågan om inrättandet av en re-servpolis. har därefter på regeringens uppdrag beskrivitförutsättningarna för att ta andra myndigheter eller icke polisutbildadeperso- ner i anspråk för uppgifter som normalt utförs av polisen.Bakgrunden till uppdraget är att stora delar av vårt land är så glestbefolkade att det i realite- ten saknas förutsättningar för att därupprätthålla en polisiär närvaro av samma slag som i tätorterna. Det ärenligt regeringen nödvändigt att förut- sättningslöst pröva olikamöjligheter att komplettera polisens insatser i såda- na områden och vidsärskilda tillfällen även i tätare bebyggelse.I skrivelsen framhåller att ett system som skulle kunnabetecknas som en reservpolis bör övervägas som ett komplement till denbefintliga polisorganisationen.I sammanhanget bör nämnas att utskottet tidigare haft att ta ställning tillyrkanden om polisens arbetsuppgifter (1998/99:JuU21 s. 4 f). Utskottetkonstaterade då att frågan om vad som skall vara uppgifter för polisen upp-märksammats på olika håll, och att syftet var att åstadkomma en effektivresursanvändning inom polisen. Utskottet ansåg att resultatet avberedningen av den rapport som alltså finns från Rikspolisstyrelsenskulle avvaktas.Skrivelsen bereds i Regeringskansliet.Utskottet anser i likhet med regeringen att det är nödvändigt attförutsätt- ningslöst pröva möjligheterna att komplettera polisens insatseri glesbygder- na. Vad som bör göras får beredningen av den nämndaskrivelsen utvisa. Utskottet är alltså inte berett att nu ta ställning iden frågan. Motion Ju905 i denna del avstyrks.Polisens utlandsstyrkaI betänkandet Polis i fredens tjänst (SOU 1997:104) föreslogCivilpolisutred- ningen bl.a. att huvudmannaskapet för polispersonal somtjänstgör i interna- fredsfrämjande insatser skall överföras frånFörsvarsmakten till och att det vid Rikspolisstyrelsenskall tillskapas en Poli- sens utlandsstyrka för vilkenanställningsvillkoren är likartade dem som gäller för personal iutlandsstyrkan inom Försvarsmakten.Förslaget har remissbehandlats, och regeringen har för avsikt att ge-nomföra det.