bet · GM01SoU5 · 1999-02-02 00:00:00 — Det är därför viktigt att samhället medkraft motverkar att unga människor utsätter sig försådana hälsorisker. Intresset för detta kan motiveraavsteg från principen om att inte straff-beläggahandlingar riktade mot den egna personen. Vad somytterligare talar för ett avsteg från nämnda principär att nuvarande straffbestämmelser innebär att allaformer av innehav är straffbelagda, således äveninnehav för eget bruk. Ett sådant innehav är ävendet riktat mot den egna personen.I propositionen lämnar regeringen en redogörelse omde svårigheter före-ligger när detgäller att fastställa skälig misstanke om missbrukav dopningsmedel och kontrollera efterlevnaden avett förbud att bruka sådana medel.Regeringen anser att övervägande skäl talar för enkriminalisering av bruket av dopningsmedel. Ipropositionen markeras att det är viktigt attsamhällets ställningstagande mot missbruk avdopningsmedel är klart och konsekvent. Enkriminalisering innebär en markering av att allaformer av icke-medicinsk befattning meddopningsmedel är socialt oacceptabla. Fram-för alltär intresset av att motverka missbruk bland ungamänniskor framträdande. Kriminaliseringen kan antasha ett psykologiskt värde och en preventiv funktionbland framför allt ungdomar och andra som övervägeratt använda dopningsmedel. Regeringen menar attdetta motiverar avsteg från principen att intestraffbelägga handlingar som riktar sig mot den egnarättssfären. Vidare är den praktiska skillnadenmellan att inneha medlet för eget bruk och attkonsumera medlet marginell och bägge formernaframstår som lika straffvärda. En kriminalisering avbruket framstår därför som en logisk konsekvens avsamhällets avståndstagande från allt olovligt brukav dopningsmedel.Regeringen föreslår således i propositionen atteget bruk av dopningsmedel som sker uppsåtligen ochinte äger rum i medicinskt eller vetenskapligt syftekriminaliseras. Kriminaliseringen skall omfatta allamedel som täcks av dopningslagens definition.I motion So290 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen hos regeringen ger till känna vad imotionen anförts om att enbart bruket avdopningsmedel inte skall kriminaliseras (yrkande 1).Enligt motionärerna är det en felaktig slutsats attmissbruk i första hand kan bekämpas med juridik ochpolis, vilket kraftigt motbevisas av exempel frånsåväl som andra länder. Missbruk av illegaladroger kommer i första hand av sociala problem, ochdessa löser man inte genom hårdare straff.Motionärerna anser att man skall koncentrera sig påförebyggande insatser, åtgärder för att minskatillgången, vård och behandling av dem sommissbrukar samt behovet av utbildning och forskning.Vill man skärpa straffen för langning ochförsäljning kan man dessutom göra det utan attkriminalisera bruket.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens bedömning attövervägande skäl talar för en kriminalisering avbruket av dopningsmedel. Det är viktigt attsamhällets ställningstagande är klart ochkonsekvent. Utskottet fäster avseende vid tanken atten kriminalisering innebär en markering av att allaformer av icke-medicinsk befattning meddopningsmedel är socialt oacceptabla. Intresset avatt motverka missbruk bland unga människor är härvidframträdande. Utskottet delar regeringens bedömningatt en kriminalisering kan antas ha ett psykologisktvärde och en preventiv funktion bland framför alltungdomar och andra som befinner sig i riskzonen attbli dopningsmissbrukare.Utskottet tillstyrker regeringens förslag omtillägg i 2 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissadopningsmedel, dock med ikraftträdande den 1 april1999. Motion So290 (v) yrkande 1 avstyrks.TvångsvårdBestämmelser om tvångsvård av vuxna missbrukarefinns i lagen (1988:870) om vård av missbrukare ivissa fall (LVM). I 2 § LVM föreskrivs att vård inomsocialtjänsten ges missbrukare i samförstånd enligtbestämmelserna i socialtjänstlagen men attmissbrukare skall beredas tvångsvård under deförutsättningar som anges i LVM. Enligt 3 § i sammalag skall tvångsvården syfta till att motiveramissbrukaren så att han kan antas vara i stånd attfrivilligt medverka till fortsatt behandling och taemot stöd för att komma ifrån sitt missbruk. Av 4 §LVM framgår att tvångsvård skall beslutas om någontill följd av ett fortgående missbruk av alkohol,narkotika eller flyktiga lösningsmedel är i behov avvård för att komma ifrån sitt missbruk ochvårdbehovet inte kan tillgodoses enligtsocialtjänstlagen eller på något annat sätt. Vidarekrävs enligt samma bestämmelse att missbrukaren tillföljd av missbruket utsätter sin fysiska ellerpsykiska hälsa för allvarlig fara, löper uppenbarrisk att förstöra sitt liv eller kan befaras kommaatt allvarligt skada sig själv eller någonnärstående.Regeringen anför i proposition 1998/99:3 att bl.a.LVM är avsedd att användas endast som en sistalösning när andra åtgärder inte är tillräckliga.Stor återhållsamhet bör därför iakttas när detgäller utvidgning av tvångslagenstillämpningsområde.Missbruk av dopningsmedel kan inte i sig utgöragrund för tvångsvård enligt LVM eftersom lagensbestämmelser är tillämplig på fortgående missbruk avalkohol, narkotika och flyktiga lösningsmedel. Närdet gäller vuxna missbrukare av dopningsmedel anserregeringen att det inte finnsanledning att utvidga möjligheterna till tvångsvårdenligt LVM.I motion So290 av m.fl. (v) begär -för det fall yrkande 1 i samma motion avslås -tillkännagivande om att man som åtgärd mot bruk avdopningsmedel använder de tvångsmedel som redanfinns i lagen om vård av missbrukare (LVM) (yrkande2). Om ändå skulle kriminaliseramissbrukare anser motionärerna att de tvångsmedelsom redan finns i LVM är att föredra framför att hastraffsatser i en särskild lag, dopningslagen.Utskottets bedömningLVM är i princip endast tillämplig för vuxnamissbrukare. För yngre missbrukare tillämpas lagen(1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga(LVU). LVM:s tillämpningsområde är vidare begränsattill att avse endast missbruk av alkohol, narkotikaoch flyktiga lösningsmedel. Ett missbruk avdopningsmedel kan således inte medföra att denenskilde bereds tvångsvård med stöd av LVM. I likhetmed regeringen finner utskottet inte anledning attföreslå en förändring av LVM som innebär att ävenmissbruk av dopningsmedel omfattas av lagen.Motionen So290 (v) yrkande 2 avstyrks därför.Tillsynsfrågor och kostnaderRegeringen pekar i proposition 1998/99:3 på att deti remissvaren från ,och Dopingjouren framställsönske-mål om att en tillsynsmyndighet fördopningsfrågor skall utses. I en skrivelse angåendetillämpningssvårigheter av dopningslagen från vissalabora-toriechefer till i mars1997 begärs också att en till-synsmyndighet skallutses. Enligt regeringen synes det främsta skälettill dessa önskemål vara att man ser ett behov avatt det upprättas en förteckning över dedopningsmedel som omfattas av dopningslagen.Regeringen anser dock inte att det är lämpligt mednågon sådan förteckning. Tillsynen över den lagligahanteringen av de medel som omfattas avdopningslagen utövas av ellerLivsmedelsverket. Det finns därför, enligtregeringen, inte skäl att utse någon särskildtillsynsmyndighet för dopningsfrågor. Den illegalahanteringen av dopningsmedel är en fråga för debrottsbekämpande myndigheterna.Regeringen gör vidare den bedömningen att förslageni propositionen leder till kostnadsökningar förberörda myndigheter av så marginell betydelse atteffekterna av förslagen skall finansieras inomberörda myndigheters nu-varande anslag.I motion So4 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande av vad som i motionen anförtsom tillsynsmyndighet för dopingfrågor (yrkande 3).Motionärerna anser att någon av de myndigheter sommöter doping-frågorna skall få huvudansvaret förtillsynen och att är den myndighetsom närmast torde komma i fråga. Regeringen bör få iuppdrag att utreda var ansvaret bör läggas och sedanåterkomma till med förslag. Vidare begärsett tillkännagivande av vad som i motionen anförtsom kostnaderna för insatser rörande doping (yrkande4). Utan resurstillskott eller tydliga anvisningarfrån regeringens sida om vad som skallnedprioriteras till förmån för dopinginsatserna såriskerar propositionen, enligt motionärerna, attendast bli en papperstiger. Regeringen bör därför iregleringsbrev till berörda myndigheter ange hurresurserna skall säkras för detta område.Utskottets bedömningUtskottet gör ingen annan bedömning än regeringensåvitt gäller behovet av en tillsynsmyndighet fördopningsfrågor. Motion So4 (fp) yrkande 3 avstyrksdärmed.Utskottet delar också regeringens bedömning när detgäller frågan om ändringarna i propositionen kommeratt medföra ökade kostnader för verk-samheter ochmyndigheter. Även yrkande 4 avstyrks.Övriga lagförslagRegeringen har i propositionerna föreslagitriksdagen att förutom de ovan behandladelagförslagen anta ytterligare ett antal förslag tilllag. Som framgår ovan har utskottet inom ramen fördetta ärende lagtekniskt samordnat regeringenslagförslag. Förslagen, vars lydelse framgår avbilaga 3, innefattar i nu berört avseende förslagtill lag om ändring i narkotikastrafflagen(1968:64), lag om ändring i lagen (1991:1969) omförbud mot vissa dopningsmedel i övrigt, lag omändring i lagen (1996:1152) om handel med läkemedelm.m., lag om ändring i lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt, lag om ändring i lagen(1976:371) om behandlingen av häktade och anhållnam.fl., lag om ändring i socialtjänstlagen(1980:620), lag om ändring i hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763), lag om ändring i lagen(1985:12) om kontroll av berusningsmedel på sjukhus,lag om ändring i lagen (1988:870) om vård avmissbrukare i vissa fall, lag om ändring i lagen(1990:52) med särskilda bestämmelser om vård avunga, lag om ändring i lagen (1991:1128) ompsykiatrisk tvångsvård, lag om ändring iläkemedelslagen (1992:859), lag om ändring i lagen(1992:860) om kontroll av narkotika, lag om ändringav lagen (1994:451) om intensivövervakning medelektronisk kontroll samt lag om ändring i lagen(1996:701) om befogenheter vid Sverigesgräns mot ett annat land inom Europeiska unionen.Lagförslagen har, vid sidan om förslagen tilländring i narkotika-strafflagen, dopningslagen,lagen om handel med läkemedel m.m.,socialtjänstlagen, hälso- och sjukvårdslagen, lagenom kontroll av narkotika samt lagen om Tullverketsbefogenheter vid gräns mot ett annat landinom Europeiska unionen i huvudsak karaktären avföljdlagstiftning.Utskottet tillstyrker lagförslagen, dock medikraftträdande . beträffande informationatt avslår motion 1998/99:So9,2. beträffande lag om förbud mot vissahälsofarliga varoratt med anledning av proposition 1997/98:183 antarlag om förbud mot vissa hälsofarliga varorenligt utskottets förslag i bilaga 3,3. beträffande benämningen dopning ellerdopingatt avslår motion 1998/99:So4 yrkande 1,4. beträffande Dopingjourenatt avslår motionerna 1998/99:So4 yrkande 2 och1998/99: So461 yrkande 23,res. 1 (v, fp, mp)5. beträffande kriminalisering av bruketav dopningsmedelatt med anledning av proposition 1998/99:3 ochmed avslag på motion 1998/99:So290 yrkande 1antar 2 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissadopningsmedel enligt utskottets förslag i bilaga3,res. 2 (v)6. beträffande tvångsvårdatt avslår motion 1998/99:So290 yrkande 2,7. beträffande tillsynsmyndighet m.m.att avslår motion 1998/99:So4 yrkandena 3 och 4,res. 3 (v, mp)res. 4 (fp)8. beträffande övriga lagförslagatt med anledning avdels proposition 1997/98:183 antar förslag tilllag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64),lag om ändring i lagen (1976:371) ombehandlingen av häktade och anhållna m.fl.,lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen(1982:763),lag om ändring i läkemedelslagen (1992:859),lag om ändring i lagen (1992:860) om kontrollav narkotika,lag om ändring i lagen (1994:451) omförsöksverksamhet med intensivövervakning medelektronisk kontroll,lag om ändring i lagen (1996:701) om Tullverketsbefogenheter vid gräns mot ett annatland inom Europeiska unionen,dels såväl proposition 1997/98:183 somproposition 1998/99:3 antar förslag tilllag om ändring i lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt,lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620),lag om ändring i lagen (1985:12) om kontroll avberusningsmedel på sjukhus,lag om ändring i lagen (1988:870) om vård avmissbrukare i vissa fall,lag om ändring i lagen (1990:52) med särskildabestämmelser om vård av unga,lag om ändring i lagen (1991:1128) ompsykiatrisk tvångsvård,dels proposition 1998/99:3 antar förslag tilllag om ändring i lagen (1991:1969) om förbud motvissa dopningsmedel i övrigt samt lag om ändring ilagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. alltenligt utskottets förslag i bilaga 3.Stockholm den 2 februari 1999På socialutskottets vägnarIngrid BurmanI beslutet har deltagit: (), ChrisHeister (m), (), (), (), (), HansKarlsson (s), (), ConnyÖhman (s), (), (),(), (),(), (),() och (). Dopingjouren (mom. 4)(), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9börjar med "Enligt utskottets" och slutar med"yrkande 23" bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att Dopingjouren förnärvarande finansieras av läkemedelsföretagetPharmacia & . Det åtagandet upphör i och medutgången av 1999. Dopingjouren samverkar med detlandstingsfinansierade fördopingfrågor vid . Kompetens-centrumutvecklar behandlingsprogram för missbrukare avdopningsmedel och är för sitt arbete beroende avDopingjouren. Upphör den försvinner helaverksamheten. Eftersom Dopingjouren är av vikt försåväl utbildning och forskning som för hälso- ochsjukvården anser utskottet att staten bör ta uppförhandlingar med om hurDopingjourens framtid skall kunna tryggas. anfört bör med anledning avmotionerna So4 (fp) yrkande 2 och So461 (fp)yrkande 23 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande Dopingjourenatt med anledning av motionerna 1998/99:So4 yrkande2 och 1998/99:So461 yrkande 23 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört.2. Kriminalisering av bruket avdopningsmedel (mom. 5)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 11börjar med "Utskottet delar" och slutar med"yrkande 1 avstyrks" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning skall inte bruket avdopningsmedel utgöra grund för straff. Missbruk avillegala droger kommer i första hand av socialaproblem, och dessa löser man inte genom hårdarestraff. I stället krävs ökade satsningar påförebyggande insatser, vård och behandling. Ipropositionen redovisas också regeringens bedömningi fråga om förebyggande insatser, åtgärder för attminska tillgången, vård och behandling av dem sommissbrukar samt behovet av utbildning och forskning.Utskottet anser att det är detta man skallkoncentrera sig på när det gäller åtgärder motdopning. Vill man skärpa straffen för langning ochförsäljning kan man dessutom göra det utan attkriminalisera bruket. Vad utskottet nu anfört börriksdagen med anledning av motion So290 (v) yrkande1 ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande kriminalisering av bruketav dopningsmedelatt med anledning av motion 1998/99:So290 yrkande1dels avslår förslaget till 2 § lagen (1991:1969)om förbud mot vissa dopningsmedel enligtutskottets förslag i bilaga 3,dels som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,3. m.m. (mom. 7)(), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 13börjar med "Utskottet gör" och slutar med "yrkande4 avstyrks" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning bör någon av demyndigheter som möter dopningsfrågorna fåhuvudansvaret för tillsynen. är denmyndighet som ligger närmast till, men regeringenbör få i uppdrag att utreda var ansvaret bör läggasoch sedan återkomma till med förslag.Vad utskottet anfört bör med anledning avmotion So4 (fp) yrkande 3 som sin mening geregeringen till känna. Motion So4 (fp) yrkande 4avstyrks.dels att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande tillsynsmyndighet m.m.att med anledning av motion 1998/99:So4 yrkande 3och med avslag på motion 1998/99:So4 yrkande 4som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.4. m.m. (mom. 7)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.13 börjar med "Utskottet gör" och som slutar med"avstyrks" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning bör någon av demyndigheter som möter dopingfrågorna fåhuvudansvaret för tillsynen. är denmyndighet som ligger närmast till, men regeringenbör få i uppdrag att utreda var ansvaret bör läggasoch sedan återkomma till med förslag.Utskottet konstaterar att det blivit allt vanligareatt regeringen i propo-sitioner anger att dekostnader förslagen medför är så marginella att dekan finansieras via myndigheters anslag. Detta ärenligt utskottet att bedra sig själv och det bliruppenbart när man läser förslagen i föreliggandeproposition. Utan resurstillskott eller tydligaanvisningar från regeringens sida om vad som skallnedprioriteras till förmån för dopinginsatserna såriskerar propositionen att endast bli enpapperstiger. Regeringen bör därför i regleringsbrevtill berörda myndigheter ange hur resurser skallsäkras för detta område.Vad utskottet anfört börriksdagen med anledning av motion So4 (fp) yrkandena3 och 4 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande tillsynsmyndighet m.m.att med anledning av motion 1998/99:So4 yrkandena3 och 4 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.I proposition 1997/98:183 framlagda lagförslag1 Förslag till lag om förbud mot vissahälsofarliga varor2 Förslag till lag om ändring i narkotikastrafflagen(1968:64)3 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt4 Förslag till lag om ändring i lagen(1998:599) om ändring i lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt5 Förslag till lag om ändring i lagen(1998:610) om ändring i lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt6 Förslag till lag om ändring i lagen(1998:602) om ändring i lagen (1976:371) ombehandlingen av häktade och anhållna m.fl.7 Förslag till lag om ändring isocialtjänstlagen (1980:620)8 Förslag till lag om ändring i hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763)9 Förslag till lag om ändring i lagen(1985:12) om kontroll av berusningsmedel påsjukhus10 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:870) omvård av missbrukare i vissa fall11 Förslag till lag om ändring i lagen(1990:52) med särskilda bestämmelser omvård av unga12 Förslag till lag om ändring i lagen(1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård13 Förslag till lag om ändring iläkemedelslagen (1992:859)14 Förslag till lag om ändring i lagen(1992:860) om kontroll av narkotika15 Förslag till lag om ändring i lagen(1994:451) om försöksverksamhet medintensivövervakning med elektroniskkontroll16 Förslag till lag om ändring i lagen(1996:701) om befogenheter vidSveriges gräns mot ett annat land inomEuropeiska unionenI proposition 1998/99:3 framlagda lagförslag1 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1969)om förbud mot vissa dopningsmedel2 Förslag till lag om ändring i lagen(1996:1152) om handel med läkemedel m.m.3 Förslag till lag om ändring i lagen(1974:203) om kriminalvård i anstalt4 Förslag till lag om ändring isocialtjänstlagen (1980:620)5 Förslag till lag om ändring i lagen(1985:12) om kontroll av berusningsmedel påsjukhus6 Förslag till lag om ändring i lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissafall7 Förslag till lag om ändring i lagen(1990:52) med särskilda bestämmelser omvård av unga8 Förslag till lag om ändring i lagen(1991:1128) om psykiatrisk tvångsvårdAv utskottet framlagda lagförslagFörslag till lag om förbud mot vissahälsofarliga varorHärigenom föreskrivs följande.1 § Denna lag gäller varor som på grund av sinainneboende egenskaper medför fara för människors liveller hälsa och som används eller kan antas användasi syfte att uppnå berusning eller annan påverkan.Regeringen föreskriver på vilka varor lagen skalltillämpas.2 § Lagen skall inte tillämpas på1. varor som är narkotika enligtnarkotikastrafflagen (1968:64),2. sådana medel som avses i lagen (1991:1969) omförbud mot vissadopningsmedel, eller3. läkemedel som är godkända inom Europeiskaunionen.3 § Varor som avses i denna lag får inte1. införas till landet,2. överlåtas,3. framställas,4. förvärvas i överlåtelsesyfte,5. bjudas ut till försäljning, eller6. innehas.Första stycket tillämpas inte om Läkemedelsverketför ett särskilt fall har meddelat tillstånd tillhantering för ett vetenskapligt eller industrielltändamål.4 § Den som uppsåtligen bryter mot 3 § 2-6 döms tillböter eller fängelse i högst ett år.Om straff för olovlig införsel finns bestämmelser ilagen (1960:418) om straff för varusmuggling.5 § Varor som varit föremål för brott enligt dennalag eller värdet av dem samt av sådant brottskall förklaras förverkade, om det inte är uppenbartoskäligt.För beslag av egendom som kan antas vara förverkadenligt första stycket gäller bestämmelserna irättegångsbalken.Bestämmelserna i 2 § första stycket 1 och 3 § lagen(1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga dryckerm.m. skall tillämpas på motsvarande sätt då varorsom avses i 1 § denna lag tagits i beslag. Tiden föratt anmäla missnöje skall dock räknas förförordnandet.6 § beslut enligt 3 § andrastycket får överklagas hos allmänförvaltningsdomstol.Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.Denna lag träder i kraft den 1 april 1999.Förslag till lag om ändring inarkotikastrafflagen (1968:64)Härigenom föreskrivs att 8 § narkotikastrafflagen(1968:64) skall ha följande lydelse.-----------------------------------------------------Nuvarande lydelse Utskottets förslag-----------------------------------------------------8 §[1]1-----------------------------------------------------Med narkotika förstås idenna lag läkemedel eller Med narkotika förstås ihälsofarliga varor med denna lag läkemedel ellerstarkt vanebildande hälsofarliga varor medegenskaper eller varor beroendeframkallandesom med lätthet kan egen-skaper elleromvandlas till varor med euforiserande effektersådana egenskaper och som eller varor som medlätthet kan omvandlastill varor med sådanaegenskaper eller effekteroch som-----------------------------------------------------1. på sådan grund är föremål för kontroll enligt eninternationell överenskommelse som harbiträtt, eller-----------------------------------------------------2. av regeringen har 2. av regeringen harförklarats skola anses förklarats vara att ansesom narkotika enligt som narkotika enligtlagen. lagen.-----------------------------------------------------Denna lag träder i kraft den 1 april 1999.Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1969) omförbud mot vissa dopningsmedelHärigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1969) omförbud mot vissa dopningsmedeldels att 2-4 §§ skall ha följande lydelse,dels att det i lagen skall föras in en ny paragraf,3 a §, av följande lydelse.-----------------------------------------------------Nuvarande lydelse Utskottets förslag-----------------------------------------------------2 §-----------------------------------------------------Medel som anges i 1 § får inte annat än för medicinskteller vetenskapligt ändamål1. införas till landet,2. överlåtas,3. framställas,4. förvärvas i överlåtelsesyfte,-----------------------------------------------------5. bjudas ut till 5. bjudas ut tillförsäljning, eller försäljning,6. 6. innehas, eller7. brukas.-----------------------------------------------------3 §-----------------------------------------------------Den som uppsåtligenbryter mot 2 § 2-6 döms Den som uppsåtligenför dopningsbrott till bryter mot 2 § 2-7 dömsfängelse i högst . för dopningsbrott tillfängelse i högst två år.Är brott som avses iförsta stycket att anse Är ett brott somsom ringa, döms till avses i första stycketböter eller fängelse i med hänsyn till mängdenhögst .