bet · GM01KU11 · 1999-02-04 00:00:00 — Revisorerna anser därför att regeringeninom ramen för den årliga mål- och resultatdialogenbör skapa utrymme för uppföljning avmyndighetsföreskrifterna inom de mer centralaområdena.Efter det att revisorerna lämnat sitt förslag tillriksdagen har regeringen givit det sedan tidigareannonserade uppdraget till Statskontoret attanalysera bl.a. hur svenska myndigheter genomför EG-direktiv. Revisorerna konstaterar i sitt förslag attStatskontorets utredning kan vara en utgångspunktför regeringens uppföljning, och att regeringendärigenom kan få ett underlag för vilka föreskriftersom bör följas upp.Tidsåtgången i beslutsprocessenRevisorerna konstaterar att införlivandeprocessen ihuvudsak har fungerat tillfredsställande. Inför , men även inför medlemskap i ,införlivades en stor mängd av EG:s rättsakter. Dettainnebar ett omfattande normgivningsarbete, särskiltför myndigheterna. Arbetet genomfördes ofta understor tidspress. ligger införlivandearbetet påen mer "normal" nivå, men fortfarande skall självainförlivandet ofta genomföras under kort tid.Den svenska normgivningsproceduren och den svenskabeslutsprocessen är lika oavsett om det gällersedvanlig normgivning eller om det gällerinförlivande av EG-rätt. Om man jämför med vissaandra medlemsländer, t.ex. , tar detsvenska normgivningsarbetet bl.a. tillföljd av den svenska utskottsbehandlingen. Detta hari vissa fall lett till att införlivandet blivitförsenat även om man påbörjat arbetet i god tid.Från sida lägger man stor vikt vidatt tidsramarna upprätthålls.En brist är att den svenska införlivandeprocessentar i anspråk. Detta beror dels på attSverige vanligtvis införlivar via transformation,dels på att den svenska beslutsprocessen tar långtid. Transformation innebär att man i befintlig lageller i en ny lag tar in bestämmelser som uppfyllerdirektivets krav. Resultatet blir således en normallagtext, vilket bl.a. underlättar överskådligheten.Ett alternativ är inkorporation som innebär attt.ex. ett direktiv införlivas genom en särskildlagstiftningsakt som förklarar att direktivet skallgälla såsom nationell lag. I vissa fall harinförlivandet, i form av transformation, blivitförsenat även om man påbörjat arbetet i god tid.Normalt har man på sig att införliva och dåskall alla stegen i den svenska beslutsprocessenhinnas med - utredningsarbete, remissförfarande,propositionsarbete, eventuell lagrådsremiss samtriksdagsbehandling.Med hänvisning till vad som framkommit igranskningen föreslår revisorerna att regeringenutreder hur den svenska beslutsprocessen fungerar isamband med införlivande av EG-rätt. Revisorernavill särskilt framhålla att ett tidigt påbörjatförberedelsearbete i utredningsform kan bidra tillatt göra hela beslutsprocessen säkrare och meraeffektiv. I samband med revisorernas granskning avkommittéväsendet framhölls att även Lagrådetsgranskning är beroende av att det grundläggandeutredningsunderlaget håller hög kvalitet.Revisorernas förslagSammanfattningsvis föreslår revisorerna när detgäller införlivandearbetet att regeringen ser överformerna för utredningsarbetet inför införlivande avEG-rätt. Regeringen bör följa upp myndigheternasföreskriftsarbete och utreda hur den svenskabeslutsprocessen fungerar i samband med införlivandeav EG-rätt (yrkande 2).Utskottets bedömningBeträffande formerna för utredningsarbetet i sambandmed genomförandet av EG-direktiv vill utskotteterinra om revisorers förslag omkommittéväsendet (förs. 1997/98:RR3). Bland deaspekter som revisorerna behandlade i nämndagranskning kan nämnas olika kvalitetskrav påkommittéerna. Revisorerna anförde att man vidresonemang om kommittéarbetets kvalitet och värdekan skilja mellan tre olika grupper avkvalitetskrav: klarhet och begriplighet,specialkunskaper samt politisk användbarhet. Detfanns enligt revisorerna principiella skäl att varnaför att kommittéerna i alltför låg grad harmöjlighet att uppfylla de olika kvalitetskraven. Ipropositionen Statlig förvaltning i medborgarnastjänst (prop. 1997/98:136) angavs att regeringenskulle se över det statliga kommittéväsendet i syfteatt skapa bättre förutsättningar för kommittéernasarbete och därmed öka kvaliteten i regeringens ochriksdagens beslutsunderlag.Utskottet ansåg i sin behandling av revisorernasförslag 1997/98:RR3 att de problemområden somrevisorerna identifierat var relevanta och attrevisorernas resonemang borde kunna ligga till grundför en redovisning från regeringens sida om hurregeringen har hanterat de frågor omkommittéväsendet som revisorerna tagit upp i singranskning. följde utskottet och gjordetillkännagivanden angående vad revisorerna anfördeom kommittéväsendets roll, kommittéernasarbetsvillkor och arbetsformer samtremisshanteringen av kommittérapporter (bet.1997/98:KU31, rskr. 1997/98:294-296). Revisorernaanförde att regeringens redovisning t.ex. skullekunna ske inom ramen för den kommittéberättelse somavlämnas . Enligt vad som anges ibudgetpropositionen skall en närmareredogörelse för regeringens arbete i denna del ocksålämnas i den kommande kommittéberättelsen (prop.1998/99:1, utg. omr. 1).När det gäller myndighetsföreskrifter kan utskottetkonstatera att regeringen, efter det att revisorernalämnat sitt förslag till , har givitStatskontoret i uppdrag att analysera bl.a. hursvenska myndigheter genomför EG-direktiv. Enligtregeringsuppdraget skall Statskontoret överväga omden vägledning som ges till myndigheterna behöverutvecklas och om det finns behov av att förbättraregeringens uppföljning av myndigheternasföreskrifts-arbete i samband med genomförande av EG-direktiv och komplettering av EG-förordningar.Statskontoret lämnade en lägesrapport i oktober1998 (Statskontoret 1998:27, EG-regler och svenskregelkvalitet). I rapporten anges att myndigheternasEG-relaterade föreskrifter i allmänhet uppfyller dekrav som anges i EG-rättsakterna. Föreskrifterna ärdock i flera fall mer långtgående än vad EG-rättenkräver. Detta kan leda till ökad byråkrati ochkostnader för bl.a. svenska företag. Det svenskaarbetet med att reformera regler behöver därförbättre anpassas till de förutsättningar somgenomförandet av EG-rätten ger. Det finns emellertidinget behov av att förstärka den EG-rättsligagranskningen av myndigheternas . Statskontorets uppdrag skall avslutasmed en rapport till regeringen senast den 1 mars1999.Beträffande tidsåtgången i beslutsprocessen villutskottet erinra om att möjligheten för attgenomföra direktiven inom utsatt tid rimligen ökarnär kan följa förslagen till direktiv redannär de börjar diskuteras inom EU.Utskottet, som kan konstatera att regeringen harvidtagit åtgärder inom området, avstyrker medhänvisning till det anförda revisorernas förslag omett tillkännagivande rörande arbetet med attgenomföra EG:s rättsakter (yrkande 2).EG-rättens effekter och förberedelsearbetetI detta avsnitt behandlas revisorernas förslagrörande EG-rättens effekter och rörande det svenskaförberedelsearbetet i frågor som är under behandlingi EU:s beslutsprocess. Vidare behandlas här ettantal motioner som huvudsakligen tar upp riksdagenshantering av EU-frågorna.Riksdagens revisorerTvå rättssystemEU-medlemskapet har inneburit att det numera finnstvå rättssystem i - EG-rätten och densvenska rätten. Systemen skiljer sig åt på en radpunkter.Sverige har, liksom flera andra länder i ,följt principen att lagarna skall innehålla en lågdetaljeringsgrad. Kortfattade lagar har "fyllts ut"i förarbetena och förarbetena har kommit att spelaen avgörande roll för rättstillämpningen. I vissafall har regleringar inte ens kunnat utläsas frånlagtexten, utan först i samband med förarbetena. Iförarbetena har syftet bakom lagtexten redovisatsoch lagtexten tolkats.Vid införlivandet av EG-rätten kan inte förarbetenautnyttjas på samma sätt som . Det nationellainförlivandet kan endast ske i form avförfattningstext, och det saknas möjlighet attinförliva delar av direktiven genom uttalanden i desvenska förarbetena. EG-direktiv är därförvanligtvis detaljerade, vilket resulterar i att dennationella normgivning som föranleds av direktivenofta är mer detaljerad än sedvanlig svensknormgivning.EG-rätten bygger på en kontinentaleuropeisktradition, och den tolkas och tillämpas på ett sättsom i viktiga hänseenden avviker från vad som gällerför svensk rätt. EG-direktiv inleds med en ingress,som kan användas som stöd vid tolkningen av ettdirektiv. Ingressen ger en bild av vilka syftendirektivreglerna är tänkta att fylla och kan därförliknas vid svenska förarbeten. Vid domstolenstolkning av rättsakterna utgår man bl.a. från vadsom är syftet med bestämmelsen, sett framför alltutifrån gemenskapens allmänna målsättningar. Dentolkning används som ger bestämmelsen dess störstaeffekt och största praktiska värde.Eftersom det krävs att EG-rätten införlivas i dennationella lagstiftningen, och inte i förarbeten,kan de svenska förarbetenas roll även komma attförändras vad gäller sedvanligt nationelltlagstiftningsarbete. Förarbetenas framtida roll bördärför tydliggöras. Även utskottsbetänkandenasbetydelse kan komma att förändras ,särskilt i samband med införlivande av EG-rätt,eftersom stora delar av regeringens propositioner ärföranledda av redan fastlagda EG-direktiv.Vid införlivande av EG-rätt är det betydelsefulltatt den nya normgivningen är konsistent med densedvanliga nationella lagstiftningen. Det är viktigtatt införlivandet inte leder till att det skapas"europeiska systemtänkanden" inom den svenskarättsordningen. EG-rätten kan inte endast "lyftas ini" den svenska normgivningen, utan rättssystemenmåste integreras. Detta är av stor vikt för attlagstiftningen skall hålla en så hög kvalitet sommöjligt.Redan i dag finns enligt revisorerna en tendens attlagtext "vinner" på förarbetenas bekostnad. Detta ärmed stor sannolikhet en utveckling som kommer attfortsätta i takt med att arbetet med EG-rättenutvecklas. Den framtida betydelsen av lagtexternakommer dock att innebära att lagarnas omfång ökar.I revisorernas granskningsrapport föreslås attregeringen tar initiativ till en utredning om EG-rättens effekter på den svenska nationella rätten,om förarbetenas framtida funktion och betydelse ochutskottsbetänkandenas roll.Revisorerna konstaterar att det finns olikauppfattningar bland remissinstanserna rörandeförslaget om en utredning om dessa frågor. Någraremissinstanser anser att det kan vara lämpligt attforskningen tar hand om en sådan utredning. Andradelar revisorernas uppfattning att EG-rättenseffekter på den svenska rätten bör utredas.Revisorerna för sin del vill understryka att detfinns ett flertal oklara frågor som gällerintegreringen av de olika rättskulturerna som böranalyseras, liksom de framtida effekterna av denförändrade situationen. Det är också möjligt attinom ramen för en statlig kommitté engageraforskare, vilket kan bidra till att forskningen fåren mer direkt anknytning till deförvaltningspolitiska frågor som berör EG-rätten.Med hänvisning till vad som framkommit igranskningen anser revisorerna att regeringen bör tainitiativ till en utredning om EG-rättens effekterpå den svenska nationella rätten.FörberedelsearbetetRiksdagens revisorer anser att det svenskaförberedelsearbetet vad gäller EU-frågor är avavgörande betydelse och att det generellt börförstärkas. För att skall kunnauppnå de målsättningar som är betydelsefulla utifrånett svenskt perspektiv måste det svenskaförberedelsearbetet fungera effektivt. Arbetet medEU-frågor bör så långt möjligt tidigareläggas inomstatsförvaltningen. De svenska ståndpunkterna, meddärtill hörande motiv och utredningsunderlag, måsteklargöras tidigt för att skall ha möjlighetatt spela en roll i de europeiskabeslutsprocesserna. I granskningen framkom också attriksdagen kommer in sent i EU-arbetet.Det finns flera sätt att förstärkaförberedelsearbetet och tidigarelägga arbetet medEU-frågorna. Enligt revisorernas mening bordekommittéer kunna användas även för att förberedasvenska ståndpunkter i frågor som initieras avkommissionen. En annan möjlighet är att regeringen is.k. princippropositioner presenterar grundläggandetankegångar kring svenska ställningstaganden inomEU:s olika sakområden. skulle därmed gesmöjligheter att i ett tidigt skede uttala sig omSveriges agerande inför förhandlingar om bl.a. EG-direktivens innehåll och omfattning. EU-arbete skulle också kunna förstärkas omfackutskotten i ökad grad behandlade EU-frågornaredan från det inledande skedet fram till beslut ikammaren.Med hänvisning till vad som framkommit igranskningen föreslår revisorerna att regeringen fåri uppdrag att vidta åtgärder för att stärkaförberedelserna i samband med EU-arbetet.Revisorerna anser att en ökad användning avkommittéer kan vara en väg. Revisorerna vill härhänvisa till sin tidigare granskning avkommittéväsendet (förs. 1997/98:RR3). Det ärsärskilt viktigt att regeringen finner sätt attförbättra möjligheter till inflytanderedan i förberedelsearbetet. Enligt revisorerna börav regeringens beslutsunderlag till bl.a.framgå vad som är bundet av redan beslutade EG-direktiv och vari det svenska handlingsutrymmetbestår.Revisorernas förslagRiksdagens revisorer föreslår, sammanfattningsvis,att regeringen tillsätter en utredning om EG-rättenseffekter på den svenska nationella rätten.Regeringen bör också vidta åtgärder för att stärkaförberedelsearbetet vad gäller EU-frågor (yrkande3).Motion om EG-rättens effekterI motion K295 av Per () anförs att EU-medlemskapet har inneburit att det numera finns tvårättssystem i ; EG-rätten och den svenskarätten. I motionen beskrivs skillnaderna mellansvensk rätt och EG-rätt med samma formuleringar somi revisorers förslag. I motionen föreslåsatt som sin mening ger regeringen tillkänna att regeringen bör utreda EG-rättens och dennya rättskulturens effekter på den svenskanationella rätten.Motioner om intresseorganisationer samtkommittéväsendetI motion K210 av m.fl. (mp) framhållsatt gängse hantering av nya lagförslag i Sverigetidigare har varit att berörda organisationer givitsmöjlighet att inkomma med remissvar på offentligautredningar. I och med att tagitöver en stor del av den reella lagstiftande maktenhar möjligheten för intresseorganisationer m.fl. attpåverka besluten minskat drastiskt. Den svenskaregeringens hållning borde vara att beslut i EU inteskall fattas utan att det föregåtts av en bättre ochbredare demokratisk beslutsprocess än vad som sker . Motionärerna föreslår att som sinmening ger regeringen till känna att en remiss tillberörda organisationer skall genomföras inför varjebeslut av betydelse i ministerrådet (yrkande 3).I motion K293 av Per m.fl. (mp) föreslås attkommittéer används i högre grad iberedningsprocessen inför ställningstaganden i EU.Genom kommittéer kan man få fram grundläggandekunskaper i olika frågor där man behöver utforma ensvensk ståndpunkt (yrkande 4). Motionärerna föreslårvidare att det under loppet av EU-kommissionensberedningsprocess tillsätts en s.k. skuggutredningpå svensk basis i syfte att bereda fler tillfälleatt komma in i EU:s beslutsprocess och att få framde svenska ståndpunkterna (yrkande 5).Motioner om och utskottens verksamhetEnligt motion K210 av m.fl. (mp) ärdet inte rimligt att handlägger alla defrågor som behandlas av de olika ministerråden. Detär helt enkelt omöjligt för nämndens ledamöter attvara tillräckligt insatta i den ärendemängd det ärfråga om. ärenden skall i ställetfördelas på de ordinarie riksdagsutskotten. Dettaskulle också ge utskotten bättre förutsättningar attsynkronisera det interna arbetet i med defrågor som står på dagordningen i EU. börbesluta att de ordinarie utskotten skall ta över arbete (yrkande 1).I motion U506 av m.fl. (v) framhållsatt det bör införas en möjlighet för attbinda regeringen vid en viss handlingslinje påliknande sätt som finns i andra länder. De snävatidsramar som föreligger för handläggningav förslag till beslut som skall fattas i EU:sministerråd gör det svårt för att ikammaren fatta beslut om hur regeringen bör agera iministerrådet. I har FolketingetsEuropaudvalg rätt att fatta beslut som ärriktningsgivande för regeringens agerande iministerrådet och motionärerna anser att en liknandeordning borde vara rimlig även när det gäller densvenska . bör som sin mening geregeringen till känna att det bör skapasorganisatoriska former för att bindaregeringen vid en viss handlingslinje iministerrådet (yrkande 5).Motioner om att bör komma in tidigt iprocessenI motion K210 av m.fl. (mp) erinrasom att i och med inträde i EU är intelängre det enda organ som beslutar omSveriges lagar. För att motverka det demokratiskaunderskottet är det nödvändigt att garantera ettreellt parlamentariskt inflytande införministerrådets sammanträden. De ärenden som står pådagordningen vid sammanträden har viddet laget behandlats i Coreper,regeringarnas ständiga tjäntemannarepresentation.Någon möjlighet att påverka hur skall agerai ministerrådet finns enligt motionärerna inte, inteens om en mycket stor majoritet av EU-nämndensledamöter är eniga. Att nya lagar stiftas medpåverkansmöjlighet endast ifrån det regeringsbärandepartiet är en svaghet som innebär att en stor del avlandets medborgare inte har någon som helstrepresentation i EU:s faktiska lagstiftande. För attkomma till rätta med detta demokratiska underskottföreslår motionärerna att som sin meningger regeringen till känna att den parlamentariskainsynen inför ministerrådsmötena skall inträdasamtidigt som ärendena börjar handläggas i Coreper(yrkande 2).I motion U506 av m.fl. (v) anförs attde nationella parlamenten bör kunna vara med ochvara informerade, t.ex. genom sina fackutskott,under hela processen när förslag formas. Oavsettvilken institution regeringen kommunicerar med börriksdagen ha rätt till att på ett tidigare stadiumfå information för att kunna förbereda sitt samrådinför EU-beslut. Motionärerna föreslår att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna attriksdagens utskott och bör kopplas in påett tidigt stadium (yrkande 4).Motion om granskning av EU-ärendenI motion K315 av () anförs att detbrittiska parlamentets arbete med EU-frågor börkunna tjäna som mönster för den svenska riksdagen.Riksdagen måste ägna betydligt större intresse ochmer tid åt granskningen av EU-förslag. I detbrittiska parlamentet finns ett särskilt utskott sombehandlar alla förslag inom EU. Utskottet erhålleren förklarande promemoria från den ansvarigeministern från det att kommissionenhar lagt sitt förslag. Utskottet kan infordra meruppgifter, ordna en offentlig hearing och också setill att ärendet debatteras i parlamentet. Iöverhuset ägnas arbetet i huvudsak åt framåtsyftandeanalyser och viss efterkontroll av beslut somtidigare har fattats. Motionären föreslår attriksdagen beslutar tillsätta en riksdagsutredning omhur en fördjupad och breddad beredning ochgranskning av EU-ärenden skall kunna förverkligas.BakgrundFrågan om hantering av EU-frågor harbehandlats i . Ipropositionen om medlemskap i (prop.1994/95:19) anfördes att bordetillförsäkras ett inflytande på förhand över defrågor som skall behandlas i Europeiska unionensråd. Detta borde åstadkommas genom att riksdagengavs möjlighet att påverka de ståndpunkter somSverige skall inta inför förhandlingar ochbeslutsfattande inom EU. Regeringen utgick från attkontakter skulle upprätthållas med berördariksdagsutskott. Regeringen framhöll också att enförfattningsreglering av samrådet inte innebar attsamråd inte kunde ske informellt även på annat sätt.Talmanskonferensen föreslog i 1994/95:TK1 att enEU-nämnd skulle inrättas för samråd med regeringen.En arbetsgrupp som förberett förslaget inomtalmanskonferensen framhöll att både ochutskotten måste medverka i samrådsförfarandet medregeringen och att utskotten måste gesförutsättningar att spela en aktiv roll.Arbetsgruppen ansåg att det borde skapas en ordningsom gjorde det möjligt för utskotten att hålla siginformerade om aktuella EU-frågor, bevakabeslutsprocessen inom EU och framföra sinasynpunkter vid kontakter med företrädare förregeringen. Vikten av samverkan mellan utskotten ochEU-nämnden både på det politiska planet och påtjänstemannaplanet betonades också. Det slutligaansvaret för samrådet måste dock enligtarbetsgruppen ligga på behandlade i sitt avriksdagen godkända betänkande 1994/95:KU22 bådaförslagen om samverkan mellan riksdag och regering iEU-frågor. Utskottet ansåg det vara en fördel attdet i finns ett organ med en helhetsbildav alla de samarbetsområden som ingår i EU och medsamlade erfarenheter av hur samarbetet fungerar.Utskottet anförde också att utskottens viktiga rolli det parlamentariska systemet innebar att utskottennormalt borde ha befattning med EU-processen framtill dess att de som formliga ärenden skallbehandlas av ministerrådet.På utskottets förslag togs alla bestämmelser somreglerar samverkan mellan och regeringen ifrågor som rör Europeiska unionen och som reglerarEU-nämnden och dess verksamhet in iriksdagsordningen. Utskottet föreslog att det vidEU-nämndens samråd med regeringen skulle förasstenografiska uppteckningar. Utskottet påpekadevidare att ett riksdagsorgans uttalande inte kan blibindande för hela och också saknar formellkonstitutionell betydelse. Utskottet uttalade dockatt man bör kunna utgå från att regeringen intekommer att företräda en ståndpunkt som står i stridmed vad nämnden har gett uttryck för i samrådet.Utskottet framhöll också i betänkandet att denföreslagna samverkan innebar helt nya förhållandenoch arbetsformer för och att utvecklingendärför skulle komma att följas noga.Under 1996 behandlade ånyoEU-frågornas behandling i . Behandlingenbyggde bl.a. på yttranden som inhämtades från övrigautskott och och resulterade i betänkande1996/97:KU2 EU-frågornas behandling i riksdagenvilket godkändes av . Utskottet anförde attdet är viktigt att redan underberedningsfasen i kommissionen får tillfälle attdels informera sig om, dels påverka det pågåendearbetet. I betänkandet betonade utskottet ånyoutskottens viktiga ställning och ansåg att det varnödvändigt att utskotten följer de frågor inomrespektive ämnesområde som i och med Sverigesmedlemskap i inte längre avgörs av riksdagen.Under behandlingen av ärendet diskuterade utskottetmöjligheten för utskotten att t.ex. lämna skriftligauttalanden till regeringen. Utskottet tog dock inteupp frågan i betänkandet men avsåg att fortsättautredningen. antog på utskottets förslagen ny bestämmelse i riksdagsordningen som åläggerutskotten att följa arbetet inom EU. Riksdagenskärpte kraven på regeringens informationtill genom ändringar i riksdagsordningen.Ändringarna trädde i kraft den 1 januari 1997.Konstitutionsutskottet behandlade i betänkande1997/98:KU5 motionsyrkanden om riksdagensorganisation för behandling av EU-frågor ochhänvisade där till pågående diskussioner om EU-frågornas hantering i riksdagen.Talmanskonferensen anförde i förslaget 1997/98:TK1Riksdagens arbetsformer att en fortsatt uppföljningav utskottens arbete med EU-frågor bör göras våren1999. Utskottet tog i sin behandling avtalmanskonferensens förslag upp ett antal motionerrörande hantering av EU-frågorna (bet.1997/98:KU27). Utskottet kunde i princip instämma isynpunkten att en uppföljning av EU-frågorna börgöras under det kommande , dock att dettaarbete i vissa delar enligt utskottets mening börstarta . Utskottet fann attmotionerna föll under tre olika kategorier: krav påutredningar, förslag till institutionellaförändringar och förslag till ändrade procedurer.Härutöver fanns det enligt utskottet en rad övrigafrågor som borde uppmärksammas. Det rörde bl.a.möjligheten för utskotten och att avgeyttranden till varandra och utskottens möjlighet attdelta i processen med avseende t.ex. på möjlighetenatt uttala sig i enskilda frågor. Vidare nämndesarbetsformerna i kammaren ochEuropaparlamentarikernas möjlighet att delta iriksdagens verksamhet.Talmanskonferensen har beslutat atttillsätta , som bl.a. skall se överriksdagens hantering av EU-frågor. Kommittén skallenligt direktiven utreda behovet av förändringar iriksdagens organisation och arbetssätt i syfte attstärka ställning på området.