bet · GM01JuU9 · 1999-04-13 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet regeringensårliga skrivelse om den ekonomiska brottslighetenoch två med anledning av skrivelsen väckta motioner.Utskottet, som avstyrker bifall till motionerna,föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna. Iärendet behandlas också yrkanden från sex motionerväckta under den allmänna motionstiden 1998.Utskottet avstyrker bifall även till dessa yrkanden.I ärendet föreligger fem reservationer: (v), (kd),(fp) respektive (kd, mp). Vidare föreligger tresärskilda yttranden: (m), (v) respektive (mp).SkrivelsenRegeringen () har i skrivelse1998/99:25 lämnat sin årliga rapport till riksdagenom läget i fråga om den ekonomiska brottsligheten. Motioner väckta med anledning av skrivelsen1998/99:Ju6 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en effektivareorganisation för bekämpning av ekonomiskbrottslighet och miljöbrottslighet,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en förstärkning avEkorådets roll,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en samordning avEkobrottsmyndighetens personaladministration ochekonomiadministration under Riksåklagaren.1998/99:Ju7 av Per m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om resursförstärkningtill åklagarmyndigheterna, polisdistrikten och dekommunala tillsynsmyndigheterna,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om specifikamiljöbrottsenheter inom åklagarmyndigheterna,polisdistrikten och ,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om den internationellaekonomiska brottsligheten,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om anslag tillskattemyndigheten och kronofogdemyndigheten,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om skattemyndighetensrevisorers möjligheter att utföralegitimationskontroll vid revisioner och andrakontroller.Motioner väckta under allmänna motionstiden19981998/99:Ju910 av m.fl. (kd) vari yrkas11. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omEkobrottsmyndighetens organisation och verksamhetsamt att också skall handläggaärenden som rör miljöbrott och citesbrott.1998/99:Ju918 av m.fl. (mp) variyrkas14. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om miljöbrottenligt 29 kap. ,15. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omEkobrottsmyndighetens handläggning av miljöbrott.1998/99:U903 av () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet avrevidering av den svenska lagstiftningen inom ramenför gällande konvention,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av attåstadkomma ett bättre skydd för den miljöngenom att effektivisera förfarandet från upptäckt avoljeutsläpp till dom.1998/99:T615 av m.fl. (kd) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om uppbyggnad ochfinansiering av mottagningsanläggningar föroljespill och annat avfall samt om Kustbevakningensoch åklagarmyndighetens möjligheter att beivrabrott.1998/99:MJ748 av Skånberg m.fl. (kd) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ochåklagarmyndighetens uppgift att beivra miljöbrott.1998/99:MJ803 av m.fl. (fp) variyrkas4. att hos regeringen begär förslag tillmiljöåklagare. BakgrundI beslutade regeringen om en samladstrategi mot den ekonomiska brottsligheten.Strategin redovisades för i skrivelse1994/95:217. hade ingenting att erinra motden framlagda strategin (bet. 1994/95:JuU25, rskr.412).I strategin slås fast som ett övergripande mål attpåtagligt minska den ekonomiska brottsligheten genomåtgärder som innebär en kraftig förstärkning avsamhällets samlade insatser mot sådan kriminalitet.Åtgärder skall vidtas som innebär en effektiviseringnär det gäller att förebygga, upptäcka, utreda ochlagföra ekonomisk brottslighet. En ökad tonviktskall läggas vid det förebyggande arbetet. Detinnebär bl.a. att myndigheterna skall utveckla ettproblemorienterat arbetssätt.Kampen mot den ekonomiska brottsligheten skall varaen prioriterad verksamhet för myndigheterna.Särskild vikt skall läggas vid att samordnamyndigheternas prioriteringar och att utveckla derassamarbete. Vidare skall myndigheternas kompetens ifråga om ekonomisk brottslighet höjas.En annan huvudpunkt i strategin är att näringslivetmåste ta ett ökat ansvar i kampen mot den ekonomiskabrottsligheten, bl.a. genom att utveckla affärs-etikoch kontroll.För att genomföra dessa mål redovisades i strateginett brett åtgärdsprogram. Detta omfattar bl.a.förstärkt skattekontroll och förenkladskattelagstiftning, förbättrad myndighetsstruktur,gemensamma kontrollaktioner från myndigheterna,affärsetik och internkontroll inom näringslivet,snabbare utredning och process, förbättradlagstiftning om bolagsstyrelser m.m., sanering avutsatta branscher, effektivare lagstiftning ompenningtvätt, effektivare sanktionsregler, aktivtinternationellt arbete bl.a. inom EU, ökadforskning, information till allmänheten ocheffektivare styrning och uppföljning avmyndigheternas verksamhet.I syfte att underlätta arbetet inrättades idecember 1994 en arbetsgrupp inom , som kallas regeringensekobrottsberedning, består av tjänstemän frånJustitiedepartementet, ,och . Framtill var en politiker ordförande förberedningen; numera är det en chefstjänsteman vidJustitiedepartementet.Regeringen redovisar läget beträffande denekonomiska brottsligheten i en skrivelse tillriksdagen. skrivelser har lämnats tillriksdagen respektive (skr. 1996/97:49, bet. JuU6, rskr. 149 och skr.1997/98:38, bet. JuU8, rskr. 144).Skrivelsens huvudsakliga innehållSkrivelsen innehåller regeringens årliga rapporttill om läget beträffande den ekonomiskabrottsligheten.I skrivelsen redovisas översiktligt de åtgärder somvidtagits sedan föregående lägesrapport i oktober1997 inom ramen för regeringens strategi för samladeåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten.Till de åtgärder som behandlas hör en nationellstrategi för att förebygga och bekämpa miljöbrott,principer för att utveckla den internationelladimensionen av ekobrottsbekämpningen, den nyamyndighetsstrukturen för ekobrottsbekämpning,intensifierad forskning om ekonomisk brottslighetsamt formerna för det fortsatta samrådet mellanföreträdare för och näringslivetnär det gäller näringslivets egenåtgärder motekonomisk brottslighet.Vidare redovisas ny lagstiftning respektiveutredningar på en rad områden, bl.a. rörandeskattekontroll, bisyssleregleringen inom denoffentliga sektorn, penningtvätt, bokföringsbrott,revisorers skyldighet att anmäla brottsmisstanke,straffansvar för aktivt deltagande i kriminellaorganisationer och ingrepp mot kriminella mc-klubbar.ÖvervägandenEkobrottsmyndigheten och och inrättades den 1januari 1998. Verksamheten i den nya organisationenär i gång . organisation och uppgifterframgår av förordningen (1997:898) med instruktionför Ekobrottsmyndigheten.I motion Ju6 (fp) begärs att en effektivareorganisation för bekämpning av ekobrott ochmiljöbrott inrättas. I avvaktan på införandet av dennya organisationen bör Ekobrottsmyndighetenspersonal- och ekonomiadministration inordnas underRiksåklagaren. Vidare bör roll förstärkas.Utskottet har behandlat fråganom och dess organisation.Härvid har även motionsyrkanden liknande de som nuär aktuella behandlats.I budgetbetänkandet för behandladeutskottet ingående den nya myndighetsstrukturen.Utskottet hade därvid inte några särskildasynpunkter på hur Ekobrottsmyndighetenorganiserades. Utskottet betonade dock att denomständigheten att Ekobrottsmyndighetenorganisatoriskt delvis låg under regeringen intefick påverka Riksåklagarens och Rikspolisstyrelsensledning av den operativa verksamheten. Utskottethade inte heller något att erinra mot attEkobrottsmyndigheten lades på ett eget anslag.Enligt utskottet anslogs på detta sätt särskildamedel för bekämpningen av den ekonomiskabrottsligheten. Dessutom skapades möjlighet att tareda på om ekobrottsbekämpningen kräver ytterligareresurser. Utskottet erinrade i sammanhanget om atttidigare försök att, inom ramen för den dåbefintliga verksamheten, förstärka resurserna tillekobrottsbekämpning hade misslyckats (bet.1997/98:JuU1 s. 38 f).I budgetbetänkandet för budgetåret 1999konstaterade utskottet att det ännu var för tidigtatt säga hur den nya organisationen ocharbetsformerna i detalj skulle komma att påverkaekobrottsbekämpningen. Enligt utskottets mening stoddet emellertid klart att det genomEkobrottsmyndighetens inrättande skapats helt andraförutsättningar för en effektiv ekobrottsbekämpning(1998/99:JuU1 s. 22 f).Utskottet vidhåller alltjämt dessa uttalanden. anförde i sitt senaste budgetbetänkande ärdet ännu för tidigt att säga hur den nyaorganisationen och arbetsformerna i detalj kommeratt påverka ekobrottsbekämpningen.Ekobrottsmyndighetens och fortsattautveckling bör därför avvaktas. Motion Ju6 avstyrks.Bekämpning av miljöbrottOrganisationen för miljöbrottsbekämpningI samband med behandlingen av budgetpropositionenför gav som sin mening till kännaatt regeringen borde utarbeta och under 1998redovisa en strategi för att förebygga och bekämpamiljöbrott (bet. 1997/98: JuU1 s. 42 f, rskr.87-89).Regeringen gav i uppdrag åtRiksåklagaren att utarbeta ett förslag tilleffektivare utredning av miljöbrott. I uppdragetangavs bl.a. att regeringens mål var atteffektivisera kampen mot miljöbrottsligheten. En ut-gångspunkt för uppdraget var attEkobrottsmyndigheten skulle ha en central roll närdet gäller att utreda brott mot miljön.Under december månad 1998 redovisades uppdragettill regeringen i rapporten bereds nu vidare i Justitiedepartementet.I motion Ju7 (v) föreslås att det inrättasspeciella miljöbrottsenheter inomåklagarmyndigheterna, polisdistrikten ochEkobrottsmyndigheten. I motionerna Ju910 (kd) ochJu918 (mp) framförs att börhandlägga ärenden som rör miljöbrott. I motion Ju918framförs vidare uppfattningen att brott motmiljöbalken som begås i näringsverksamhet skallbetraktas som ekonomisk brottslighet. Slutligenbegärs i motion MJ803 (fp) att en särskildmiljöåklagare () skall inrättas medjustitieombudsmannen som förebild.I den nu aktuella skrivelsen presenteras enstrategi för att förebygga och bekämpa miljöbrott.Härvid används benämningen miljöbrott som ensamlingsbeteckning för överträdelser avstraffbestämmelser i och andraförfattningar på miljöområdet. Regeringen tar vidarei första hand sikte på "ekorelaterad"miljöbrottslighet.Regeringen redogör i skrivelsen för den problembildsom finns i fråga om miljöbrottsbekämpningen och denkritik som bl.a. miljöorganisationer och myndighetermed tillsynsuppgifter inom miljöområdet framfört isammanhanget. Regeringen konstaterar härvid attmiljöbrottsbekämpningen kan och bör utvecklas iflera viktiga avseenden. Det finns t.ex. ingetsamlat grepp på miljöbrottsbekämpningen, vilket harinneburit att berörda myndigheter inte kunnat skaffasig en överblick över brottsligheten och dessutveckling eller kunnat utveckla en samsyn om hurden bäst bekämpas. Det finns heller inte någrasystem för att följa upp effekterna av olikaåtgärder inom miljöbrottsbekämpningen. Därtillkommer att statsmakternas prioritering av miljöbrottinte tycks ha fått fullt genomslag när det gällerhandläggningen vid polis- och åklagarmyndigheter.Vidare finns det enligt regeringen kompetensprobleminom alla berörda myndigheter. Tillsynsmyndigheternahar inte tillräckliga kunskaper när det gällerbrottsutredningar. Detta kan exempelvis leda tillatt miljööverträdelser inte dokumenteras på det sättsom behövs för att kunna utgöra en utgångspunkt förett straffrättsligt förfarande. Inom polisen ochåklagarväsendet finns på motsvarande sätt bristandekunskaper när det gäller miljörätt och miljöfrågor iövrigt. Ett problem synes härvid vara att denkompetens som finns inte alltid utnyttjas rätt.Poliser och åklagare med god miljöbrottskompetensanvänds för handläggning av andra slags utredningarmedan miljöbrottsutredningar handläggs av poliseroch åklagare utan tillräcklig utbildning. Ett annatproblem är enligt regeringen att samarbetet mellantillsynsmyndigheter, polis och åklagare på mångahåll fungerar mindre väl. Endast sällan förekommert.ex. samråd i fråga om sådant somverksamhetsinriktning, prioriteringar ellerhandläggningsrutiner. Där organiserat samarbete iform av fasta samrådsgrupper eller liknandeförekommer fungerar utredningsarbetet meraeffektivt. Myndigheterna talar vidare olika språkoch har delvis oklara föreställningar om varandrasroller och förutsättningar i övrigt. Som exempel kannämnas att det förekommer att åklagare avskrivermiljöbrottsutredningar utan att särskilt utvecklagrunderna för beslutet och utan att ta kontakt medtillsynsmyndigheten. Detta får till följd att densistnämnda har svårt att tolka avskrivningsbeslutet.Därmed kan det inte heller utvecklas någon grund förmyndigheterna att diskutera praxis ochhandläggningsfrågor med varandra för att förbättrasamarbetet.Utskottet har tidigare behandlatfrågor rörande miljöbrottsbekämpningen, senast /98. I samband med behandlingen avbudgetpropositionen för underströk utskottetatt det var angeläget att frågan om hur miljöbrottenorganisatoriskt skulle handläggas fick enlösning. Enligt utskottets mening borde miljöbrottofta kunna betraktas som en kvalificerad typ avekonomisk brottslighet. Erfarenheterna under senareår tydde enligt utskottet på att en mer sammanhållenorganisation skulle kunna vara en fördel. mening borde i vart fall kvalificeradmiljöbrottslighet kunna handläggas avEkobrottsmyndigheten. Huruvida det var lämpligt atthandlägga alla typer av miljöbrott inom var inte lika tydligt. Resultatet av dåpågående utredningsarbete borde därför avvaktas(bet. 1997/98:JuU1 s. 41 f). Utskottet vidhöll dessauttalanden i samband med att lägesrapportom den ekonomiska brottsligheten behandlades (bet.1997/98:JuU8 s. 2 f).I Riksåklagarens miljöbrottsutredning föreslås ihuvudsak följande om organisationen förmiljöbrottsbekämpningen. Det skall vara en uppgiftför samtliga myndigheter inom åklagarorganisationenoch polismyndigheterna att handlägga miljömål. Pådetta sätt kan arbetet få en lokal förankring och geförutsättningar för ett nära samarbete mellan debrottsbekämpande organen och tillsynsmyndigheterna.Miljömålen skall handläggas av ett begränsat antalåklagare och poliser med specialkompetens. Särskildatjänster för miljöåklagare och poliser skall härvidinrättas. Det ankommer på åklagar- ochpolismyndigheterna, samt i förekommande fallKustbevakningen, att i samverkan bestämma de närmareformerna för handläggningen av miljöbrottmål. skall en särskild enhetinrättas med uppgift att stödja den lokalamiljöbrottsbekämpningen. Både åklagare, poliser ochmiljöexperter skall arbeta vid enheten som skall hamöjlighet att i viss utsträckning handlägga mål.Vilka mål som skall handläggas av enheten beslutasav Riksåklagaren. Enheten skall också ges nationellbehörighet vid operativ handläggning av miljömål,samt tilldelas särskilda medel för att kunna biståvid utredningar i landet. Samverkan på central nivåskall ske inom ramen för , som därför bördöpas om till Eko- och miljörådet.Utskottet är i huvudsak positivt inställt tillRiksåklagarens förslag. Utskottet konstaterar dockatt det finns ett flertal frågor av såvälprincipiell som mera praktisk natur som måsteövervägas innan en ny organisation förmiljöbrottsbekämpningen kan införas. Utskottet villhärvid inte föregripa de överväganden som sker iRegeringskansliet. Dock vill utskottet isammanhanget understryka att utskottet alltjämt haruppfattningen att miljöbrott ofta kan vara enkvalificerad form av ekonomisk brottslighet. Meddessa ord avstyrker utskottet motionerna Ju7, Ju910,Ju918 och MJ803 i här behandlade delar.I motion Ju7 framhålls vidare att det bör ske enframtida resursförstärkning tillåklagarmyndigheterna, polisdistrikten och dekommunala tillsynsmyndigheterna för att ge möjlighettill en effektiv bekämpning av miljöbrotten.I samband med behandlingen av budgetpropositionenför uttalade utskottet attbrottsbekämpningen var av stor betydelse. Utskottetframhöll därvid att ekonomisk brottslighet inklusivemiljöbrott borde prioriteras. Bland annat ansågutskottet att polisen skulle sätta av tillräckligaresurser för att bekämpa denna typ av brottslighet(bet. 1998/99:JuU1 s. 10 f).Enligt Riksåklagaren kan en satsning påmiljöbrottsligheten i enlighet med de framlagdaförslagen inte genomföras inom de ekonomiska ramarnaför de berörda myndigheterna. Enligt utredningen bördärför ytterligare resurser tilldelas såvälpolisväsendet som åklagarorganisationen ochEkobrottsmyndigheten.Utskottet vidhåller sin uppfattning attbekämpningen av miljöbrott är en prioriteradverksamhet inom brottsbekämpningen. De berördamyndigheterna skall därför avdela resurser ochinrikta verksamheten på ett sådant sätt attstatsmakternas prioriteringar får genomslag i detpraktiska arbetet. Vad gäller frågan om ytterligareresurser behövs för miljöbrottsbekämpningen utgårutskottet från att regeringen vid sin beredning avRiksåklagarens miljöbrottsutredning ser över dennafråga. Mot bakgrund härav finns det enligt utskottetinte anledning för att göra någottillkännagivande i frågan. Motion Ju7 avstyrks i nubehandlad del.OljeutsläppFlera motioner rör frågan om oljeutsläpp. I motionU903 (fp) begärs en översyn av möjligheterna attinom ramen för havsrättskonventionen skärpa densvenska lagstiftningen. Vidare begärs enkartläggning av hur förfarandet från upptäckt avoljeutsläpp till dom fungerar i praktiken och attåtgärder vidtas för att effektivisera dettaförfarande. I motionerna T615 (kd) och MJ748 (kd)begärs bl.a. ökade resurser till ochåklagarmyndigheterna för att beivra oljeutsläpp.Justitieutskottet har uttalatsig i dessa frågor.I ett yttrande till utrikesutskottet över bl.a.proposition 1995/96:140 Havsrättskonventionen ochtillämpningsavtalet uttryckte utskottet att detsnarast borde vidtas åtgärder för att effektiviseradet rättsliga förfarandet vad gäller att beivraoljeutsläpp i bl.a. . Här kunde enligtutskottet olika vägar prövas. Bland annat bordeansträngningar göras inom berörda myndigheter föratt föra ytterligare fall till åtal. Vidare bordesanktionssystemet förbättras, inte minst genom etteffektivare indrivningsförfarande. Utrikesutskottethemställde i sitt av godkända betänkandeatt som sin mening skulle ge regeringentill känna vad justitieutskottet hade anfört omåtgärder för att effektivisera det rättsligaförfarandet för att beivra oljeutsläpp (bet.1995/96:UU17 s. 32 f, JuU9y, rskr. Regeringentillsatte till följd av tillkännagivandeden en särskild utredare (dir.1996:82) med uppgift att göra en utvärdering avgällande regler för de ingripanden som kan bliaktuella när ett oljeutsläpp har skett till sjössoch bl.a. föreslå åtgärder för att effektivisera deträttsliga beivrandet av dessa utsläpp. Utredningen,som skulle redovisa sitt uppdrag senast den 31december 1997, antog namnet Oljeutsläppsutredningen.Utskottet anförde i samband med budgetbehandlingenför att det såg med tillfredsställelse attregeringen hade tillkallat en utredare för att seöver det rättsliga förfarandet när det gällde attbeivra oljeutsläpp. Utskottet, med vilket riksdageninstämde, framförde dock att även Kustbevakningensbefogenheter att inleda och bedriva förundersökningborde ses över i sammanhanget (bet. 1996/97:JuU1 s.39 f, rskr. 96-98).Vid budgetbehandlingen för konstateradeutskottet att hade fåttförlängd tid för utredningen till utgången avseptember 1998. Utskottet framhöll att det varnödvändigt att vidta åtgärder för atteffektivisera det rättsliga förfarandet när detgällde att beivra oljeutsläpp i bl.a. Östersjön.Utskottet ansåg härvid att frågan om vilka resursersom krävs i sammanhanget måste bli belysta och attden av regeringen tillsatta utredaren här hade encentral roll. Utskottet uttryckte oro över attärendet hade fördröjts, och utgick från att arbetetskulle påskyndas och att ett förslag skulle kommaatt läggas fram . Detta gavriksdagen som sin mening regeringen till känna (bet.1997/98:JuU1 s. 43, rskr. 87-89).Oljeutsläppsutredningen överlämnade i januari 1999betänkandet Att komma åt oljeutsläppen (SOU1998:158). I betänkandet föreslås bl.a. följande.Svensk domsrätt bör införas beträffande olagligautsläpp och andra brott mot lagen (1980:424) omåtgärder mot förorening från fartyg som begås påutländska fartyg inom ekonomiska zon. Åtalfår dock enligt förslaget väckas endast om den stati vilken fartyget är registrerat, antingen i detkonkreta fallet eller upprepade gånger tidigare, harunderlåtit att vidta rättsliga åtgärder eller ombrottet avser ett förbjudet utsläpp i den ekonomiskazonen som medfört eller kunnat medföra betydandeskada.Ett totalförbud bör införas mot utsläpp avoljehaltiga blandningar, oavsett koncentration, inomSveriges sjöterritorium. Förbudet skall även omfattafritidsfartyg. Även i fråga om andra skadliga ämnenbör ett utvidgat förbud införas.Bestämmelserna om straffansvar bör ändras så attvarje person som uppsåtligen eller av oaktsamhetmedverkar till att ett förbjudet utsläpp sker dömsför överträdelsen. Detsamma bör gälla för den somuppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att vidtaåtgärder för att begränsa ett utsläpp som till följdav olyckshändelse släppts ut från fartyget.En ny administrativ sanktionsavgift bör införas.Sjöfartsverket skall kunna påföra en administrativsanktionsavgift bl.a. om en föreskrift att föraoljedagbok åsidosatts. Avgiften bestäms efterprincipen om strikt ansvar. Avgiftsbeloppet skalluppgå till lägst och högst ochbestämmas med ledning av särskilda tariffer.En utvidgad möjlighet att påföra ägarenvattenföroreningsavgift bör införas vid sidan avredarens skyldighet att betala sådan avgift. Vidareföreslås en generell höjning avvattenföroreningsavgifterna för de vanligastförekommande utsläppen.En särskild handläggningsordning bör inrättas förbrottsutredningen avoljeutsläpp. Denna bör kunna tillgodose kraven påsnabbhet, samordning, samarbete ochspecialkompetens. Bland annat föreslås att ensärskild lag införs som reglerarförundersökningsförfarandet vid brott motbestämmelser i lagen om åtgärder mot förorening frånfartyg. Vidare föreslås att , vidsidan av och i samverkan med polisen, ges engenerell befogenhet att inleda och bedrivaförundersökning rörande olagliga utsläpp. Åklagarenskall inträda i förundersökningen på ett myckettidigt stadium, i princip så snart ett olagligtutsläpp skäligen kan antas misstänkas härröra frånett visst eller vissa bestämda fartyg. Förhandläggningen av denna typ av brott bör ett antalsärskilt utbildade polismän och åklagare svara.Dessa bör utses inom ramen för nuvarande åklagar-och polisorganisation. För att åstadkomma samverkanmellan de myndigheter som är involverade ibrottsutredningar av olagliga utsläpp börkontaktpunkter inrättas vid region-ledningar samt samverkansgrupper bildas på centraloch regional nivå.Möjligheterna att använda straffprocessuellatvångsmedel bör anpassas till sjörättsligaförhållanden och till det internationellaregelverket. Som ett särskilt tvångsmedel börinföras en möjlighet att, i vissa situationer,besluta om att ett fartyg skall stoppas, kvarhållaseller inbringas till hamn om sådan åtgärd behövs föratt säkra bevisning. Kvarhållande skall också kunnaske för att säkra betalning av böter.Det internationella samarbetet måstevidareutvecklas. Bland annat börSverige inom ramen för Östersjö-, Nordsjö- och EU-samarbetet verka för en gemensam, och för kuststaterförmånlig, tolkning av vissa avhavsrättskonventionens begrepp som är av avgörandebetydelse för ingripande- ochlagföringsmöjligheterna, t.ex. begreppet betydandeskada.I betänkandet diskuteras vidare straffskalan vidolagliga utsläpp.