bet · GM01FiU23 · 1999-05-20 00:00:00 — Men man kanresonera med sig själv, och det är uppenbart att enskilda ledamöteri ECB har resonerat med sig själva för att preciseradetta lite grann. Man använder ordet inflation, och det måste ju tydapå att det är större än noll. Då har man resoneratmed sig själv där nere i och kommit framtill att det nog är mellan och . Men det hjälper inte oss såförfärligt mycket, för vi har och de har mellan0 % och . Innebär det då att de strävar mot1 % inflation? Nej, det stämmer inte riktigt, för de har ettmål för penningmängdstillväxten också. Där kan man räknabaklänges och härleda sig fram till ett mål på 1 ½% inflation. Men vi vet inte om det liksom är meningen att man skallsträva efter det över hela konjunkturcykeln. Alltdetta kokar ihop till att vi inte vet riktigt. Men om man har1 ½ % är det ju ingen stor skillnad, som vi bedömer det. Detär inte något avgörande. Men vi får väl följa dettaoch se vad de kommer fram till, vad det blir för inflationsutfall ochvad de långsiktiga inflationsförväntningarna ställerin sig på. Vi skall väl inte sägaatt vi inte skall anpassa oss till det de har. Men först måste vi vetavad vi i så fall skall anpassa oss till.Går vi med i får vi den där anpassningen så ellerså. Men låt oss avvakta med detta. Jag känneringen omedelbar brådska. Det känns inte som ett problematt den här lilla skillnaden skulle föreligga. Nästa fråga var: Har nått målet?Ja, jag menar att vi har nått målet. Om vi tittar påutfallet , 1996, 1997, 1998 finner vi att vi har haft enunderliggande inflation mätt med UND1X på 1,7 %eller . Mina medarbetare nickar på båda, så där någonstans ligger det.Jag kan återkomma med siffrorna. Då har vialltså rensat för beslut och våra egnaräntesänkningar. När man gör det kommer man fram till att vi har klaratdet här bra. Men ,dvs. , kom den underliggande inflationen in lågt. Jagsade i min inledning och som svar på en fråga att vimissbedömde Asienkrisen, och där gjorde vi ettmisstag. Det hjälper inte oss, vare sig utskottet eller mig, att vi varmånga som gjorde det misstaget. Men så var det.Vi missbedömde Asienkrisens spridningseffekter, och det gavåterverkningar på KPI. Kaffepriserna gick ned ochråoljepriserna gick också ned. Där kom vi in förlågt med inflationen. Det råder inget tvivel om det. Men i stort tycker jagatt det har gått bra. Om utskottet görbedömningen att man inte skall räkna bort dessa två effekter, ochRiksbankens direktion skulle reflektera över vadutskottet i så fall kommer fram till, då får vi bereda oss påen väldigt instabil räntepolitik och följaktligen en väldigtinstabil utveckling i den reala ekonomin.Med tanke på de strukturella problem som vi har,inte minst på arbetsmarknaden, skulle det riskeraatt långsiktigt driva upp arbetslösheten. Det är lättare att driva upparbetslösheten med en restriktiv politik än att fåned den när den väl har fastnat på en hög nivå. En sådan tankeramfrån utskottets sida skulle alltså få vittgåendekonsekvenser. Det skulle leda till att Riksbankenallvarligt måste reflektera över tolkningen.Skall vi göra det på nedåtsidan, skall vi också göra det på uppåtsidan.Inte minst utskottet har i många sammanhang ställtfrågan till oss huruvida vi är symmetriska eller inte. Jag hartolkat det så, att det är en önskan från utskottetatt vi skall vara symmetriska. harjag försäkrat att det är vår ambition att vara symmetriska.När det sedan gäller strukturella problem på arbetsmarknadentror jag att det finns en gräns för hur mycketarbetslösheten kommer att gå ned när den här konjunkturfasen är avslutad.Det finns en gräns för när ökad efterfråganinte leder till en minskad arbetslöshet, utan det leder tilllöneökningar och inflation. Var den gränsen ligger kan manberäkna på olika sätt. Men alla dessa beräkningarkan man nog inte lita på. Man får pröva sig fram och titta på andratyper av indikatorer för att se hur bristsituation,flaskhalsar och annat uppstår i den svenska ekonomin.För dagen gör vi ingen bedömning om något omedelbartproblem. Vi har tvärtom sagt iinflationsrapporten att det kommer att finnas ledig kapacitet även motslutet av denna 1-2- årsperiod, som står ifokus för våra bedömningar. MatzHammarström (mp): Vi fick prognos i går. Där räknarman med betydligt lägre inflation än ,med KPI 0,1 och 0,5 i stället för era 1,1 och 1,4. Trots det utgårKonjunkturinstitutet från att inte kommer attsänka styrräntan. Man grundar sig då dels påRiksbankens betoning av att det inte tas någon hänsyn till temporäraeffekter, dels på det faktum att penningpolitikenverkar med viss eftersläpning.Konjunkturinstitutet ansåg att det kan finnas skäl att avvakta effekternaav de sänkningar som har gjorts innan mansänker räntan ytterligare. Har du någon kommentar till detta? Riksbankschefen : Vi har jufått en ny lagstiftning som innebär att Riksbankenskall vara självständig från politiskt inflytande. Men vi skall ju varasjälvständiga också mot och motandra delar av världen. Jag vet intevarför gjorde den bedömningen. Det är möjligt attdet är en konsekvens av att man brukar användasig av det antagandet att hänsyn tas bara till fattadefinanspolitiska beslut. Då kan det kanske vara rimligt att man görnågot slags antagande om oförändradpenningpolitik, vad vet jag. Vi arbetadeefter vår handlingsregel när vi i går fattade beslut om att sänkareporäntan. Vi gjorde en bedömning i huvudscenariotatt vi hamnar under inflationsmålet, även korrigerat för detemporära effekterna. Det blir i och för sig inte så mycket undermålet, men sedan har vi också riskbilden att tahänsyn till. Vi bedömde riskerna som större för att inflationen blirlägre än att den blir högre.Konjunkturinstitutet har räknat med en lägreinflation i sin huvudbedömning. Vi har ju då ettosäkerhetsintervall, en snedsida nedåt. Det finns säkert beräkningsmässigaskäl till att har landat på enlägre inflation än vad vi har gjort. Men jag kan intesäga exakt vad det är som gör att det blir en skillnad. (): Det är naturligt attvi som denna känner oro för de världspolitiskaoch humanitära konsekvenserna av konflikten i Kosovo. Men det kan ocksåfinnas anledning att få en kommentar frånriksbankschefen om vilka realekonomiska konsekvenser som skulle kunnauppstå om det t.ex. blir en omfattandeflyktingkatastrof i området. Hur kan detta komma att inverka påbedömningarna av ekonomin i och på den bedömningsom gör av ekonomi?Det var inte bara som uttalade sig i går. Så gjorde juäven ECB-ledamoten . Detta haranknytning till den fråga som riksbankschefen svarade på i anslutningtill inlägg. Min fråga är närmast:Vilka kommentarer har du till vad hon sade? I vilkenutsträckning är hennes inlägg att betrakta som representativt för vad mantycker inom ECB? RiksbankschefenUrban : Jag tror att man i ECB tycker att borde vara medi EMU, men det är ju den svenska sombestämmer det. Så man skall nog se i det perspektivet. Det är klart att hon, liksom jag,önskar en mer stabil växelkurs, men av regimenföljer en något annorlunda utveckling.Vill man ändra på det - som jag sade till - kanman fatta det politiska beslutet att skallgå med i , och då får politiken bedrivas därefter.När det sedan gäller Kosovo tycker jag att påminnerlite grann om de futtigheter som vi pratar om i dag.Det känns lite underligt att stå här och prata om inflationsprognoseroch sådana detaljer när det i går startade ett krigpå den europeiska kontinenten påså . Jag kan inte göra enbedömning av detta . Vi vet inte hur långvarigt kriget blir, ochvi känner inte till konsekvenserna. Det är väldigtsvårt att göra någon bedömning. PerLandgren (kd): Man kan betrakta den penningpolitiska regimen nu medinflationsmål och prisstabilitet osv. som ettresultat av de senaste 25 årens makroekonomiska kriser och den lärdomsom har dragits av dessa.Nu kan ju omdömena skifta. Vid en för några dagar sedani kunde denna läroprocess beskrivas ömsomnärmast som dialektisk - ett hoppande - ömsom som ackumulativ.En annan betraktade den inte som enläroprocess utan ansåg att utvecklingen hade varitdeterministisk. Politiker och ekonomer hade svarat på dessa kriserungefär som hundar. Någon var väldigtpessimistisk och hävdade att vi knappast hade lärt oss någontingalls. Utgångspunkterna var i alla fall intespeciellt goda. Med rapport som kompass uttrycktes dock en viss optimism. Jagskulle vilja höra och riksbankschefenskommentar till det scenario som tecknade ochtill de lärdomar som riksbankschefen har dragit av detta eller tycker sigha sett i . Sedan har jag en annanfråga. På konferensen uttryckte att kriser kommer att komma.Lennart var inne på en skönjbar krissom kan bli stor, inte minst om dras in. Vilkakriser är förutsägbara? Du nämnde själv vad som kan hända i . Menkan du räkna upp några av dessa kriser och redogöraför någon strategi för hur de skulle kunna hanteras och bemötas? Riksbankschefen : Slutsatsen avden diskussion som initierade är välatt vi bör alla - utskottsledamöterna liksom jag och mina kolleger idirektionen - när vi vaknar på morgonenfundera på vad det är för misstag som görs i den ekonomiska politikenoch som vi ännu inte har uppmärksammat. Den typen avödmjukhet är väldigt viktig. bokfungerar som en påminnelse om att det som är dagens sanning kanske interiktigt är morgondagens sanning. Det där är enväldigt viktig slutsats av bok, att han påminner ossom detta. Vad har vi för problem ochrisker ? Ja, jag pekade på den amerikanska börsutvecklingen somen möjlig risk. Den japanska ekonomin är naturligtvisockså en möjlig risk. Att återhämtningen i Asieninte kommer i gång är en annan typ av risk.Men om vi blickar tillbaka och ser på de finansiella turbulenta periodersom vi har haft handlar det i många fall om endirekt misskötsel av den ekonomiska politiken. är ju ettsådant exempel. Vi hade inte hamnat i dennaturbulens om vi inte hade gått igenom 1970- och1980-talen och snarare fortsatt med 1950- och 1960-talenspolitik. Det som gör detta så dramatiskt- vilket demonstrerades genom problemen ihedgefonden - är att vihar problem i det finansiella systemet som måsterättas till. Det gäller att aktörerna själva måste bli bättre på attbedöma kreditrisker, eftersom det oftast är detsom det handlar om. Det gäller också att göra förändringar avregelverket. En friare global kapitalmarknad innebär inteatt det skall vara en marknad helt utan regler. Närman kör bil måste det finnas vägmärken och hastighetsbegränsningar. Detär precis samma sak på det här området.Utvecklingen har gått väldigt fort. Förändringarna harinte gått snabbt utan det har skett en utveckling isystemet som har skapat riktningar som har inneburit konsekvenser som harvarit till nackdel i en del fall. På lång sikt trorjag att det är väldigt bra att vi har avreglerat dessamarknader och fått en globalisering av kapitalflödena. På det sättetkan kapital röra sig dit där det bäst behövs. Men, som sagt, systemet har sinabräckligheter. Olika internationella organisationer, liksomnationella myndigheter, måste ta sig an dessa, och det är enprocess som pågår rätt så intensivt just . Blandannat förändras kapitaltäckningsreglerna. Det kommer en presentationsnart från om hur man har tänktsig kapitaltäckningsreglerna, och det finns många andraområden att göra förbättringar på.Per (): Men det verkar i alla fall som om riksbankschefenmer ser läroprocessen som kumulativ och som om visuccessivt i bästa fall, med denna ödmjukhet som du nämnde, ändå kannärma oss någon typ av stabil ekonomisk politikoch stabil penningpolitisk regim som håller förframtiden. Har jag tolkat dig rätt?Riksbankschefen : Det är väl det som besjälar ossalla i vårt arbete, att vi försöker att få tillstånd en god och bra utveckling inte minst i svensk ekonomi. Vi påRiksbanken försöker att ge vårt lilla bidrag tilldetta. och finansutskottets möjligheter på dethär området är naturligtvis ännu mycket större.Sonia (): Vi sitter ju här bl.a. föratt vi skall utvärdera måluppfyllelsen ipenningpolitiken. Det är då en förutsättning att det ges god informationtill för att vi skall kunna utvärderaRiksbankens agerande. I detta ligger också att skalllämna rapporter . Vid den förstarapporten skall redogöra förresultatet av den förda politiken.När jag nu hastigt har bläddrat igenom rapporten saknar jag att detinte finns någon tydlig granskning bakåt i texten.Man kan se diagram och liknande, men det borde finnas med en tydligareredogörelse bakåt över åren. Jag vill fråga vadriksbankschefen har för synpunkt på detta.Riksbankschefen : har alltid förmåganatt hitta pudelns kärna. Detta är en svaghet medrapporten, jag håller med om det. Det var därför som jag sade lite granni min inledning om utvärderingen avpenningpolitiken bakåt i tiden. Sedan finns statistiken ochsiffrorna, men vi är på väg att göra ett särskilt kapitel,ett särskilt appendix eller ett särskilt avsnittsom underlag till utskottet för utvärdering av penningpolitiken. Vi har haft väldigt mycket jobb med att fåstrukturen på plats, och den här delen har vi heltenkelt inte riktigt hunnit med. Men jag kan utlova att detta kommer attvara med i rapporten till utskottet. (): Jag vill bara tacka för det,för vi tar ju allvarligt på vår uppgift attutvärdera agerande. Tack så mycket.Karin (): Jag tänkte återkomma till frågan ominflationsmått med tanke på att vi inte baraskall vara med och göra framåtsyftande bedömningar, utan vi skall ocksåvara med och kunna göra utvärdering ochgranskning. När det gällde ECB:sinflationsmått sade riksbankschefen tidigare att det inte är såglasklart vad man är ute efter. Det visar hurviktigt det är att man vet exakt vilka målen är för att manskall kunna göra en granskning och utvärdering. Vad har manegentligen för nytta i av att känna till vadKPI är för någonting, om man inte vet hur KPI skall justeras för attmotsvara det prognostiserade målet?Av rapporten framgår det inte särskilt klart hur man skallräkna fram och tillbaka när det gäller bedömningenför , vad man skall räkna bort, hur mycket osv. Jag villytterligare än en gång be riksbankschefen attklargöra hur vi skall hantera detta framöver, hur måtten skalluttryckas och hur de skall formuleras i procentsatser. Riksbankschefen : Jag hållerhelt med om det. Det var precis därför som jag ocksåhade den delen med i min inledning. Där tror jag attutskottsledamöterna hittar något underlag både förutvärderingen och framåtblickandet, dvs. vad vi bedömer att det blirför temporära effekter på basis av de fattadebesluten . Detta tillhör detsom efterlyste, nämligen ett sammanhållet avsnitt sombehandlar båda dessa saker, och det lovar jag att viåterkommer till. ():Jag har suttit här och funderat på de svar som jag fick på minatidigare frågor. Det gäller inte minst förhållandetatt det går så bra för att göra någonting somSverige inte kan göra. har kunnat hålla både en låg inflationoch en fast växelkurs som man harhaft en rätt så bra tillväxt och fått en nedgång i arbetslöshetensom förefaller större än den som har varit iSverige. Man undrar ju varför Danmarkklarar detta medan riksbankschefen säger att han kan klara att hållainflationen låg, men sedan får växelkursen bli vad denblir, även om han tycker att det vore bra med enstabil växelkurs. Är det någonting i denarsenal av vapen och instrument som penningpolitiken förfogar översom brister? Är det någonting där som vi kan rättatill? Jag har svårt att tro det, för det är ganskaenhetligt mellan bank och . Eller brister detnågon annanstans, i den övriga ekonomiskapolitiken? Kopplar man detta till att , om än uppgivet, sadeatt det inte går att få ned arbetslösheten under8 %. Därefter börjar lönerna att stiga ochinflationen att ta fart, och då måste vi ingripa.Även om detta i efterhand betraktas som uppgivet och att detgår att göra någonting åt det förefaller det attvara en bedömning av det aktuella läget. Då är frågan: Är detförändringar i den ekonomiska politiken utanförpenningpolitiken som krävs för att vi skall kunna åstadkommadetsamma som har lyckats att åstadkomma, nämligenatt förena en låg inflation med en stabilväxelkurs? Riksbankschefen : För att kunna svara på den frågan måste man omformulera deneller precisera den. Det första alternativet är:Varför bedriver inte en sådan politik ?Det andra alternativet är: Kan det vara möjligt att göra så? Svaret på den första frågan är att vi inte har denregimen . Därför kan vi inte bedriva denpolitiken. Regeringen bestämmer valutakursen och därmed kan vi inte föranågon annan politik än den som vi i dagbedriver. Om vi skulle bedriva en fastkurs-politik med de instruktioner i lag som vi har och med den regimsom regeringen har bestämt skulle vi avvika från detta, ochdå skulle utskottet kritisera oss för att vi inteuppfyller inflationsmålet. Den andrafrågan lyder: Kan det vara möjligt att bedriva en sådan politik? Ja,visst vore det kanske det. Vi har en delerfarenheter som förskräcker på det här området från 1970- och1980- talen. Vi försökte ju då med den typen avpolitik, men det gick inte. Och varför gick det inte?Jo, därför att finanspolitiken då får en mycket större tyngd i dethänseende som efterlyste tidigare.Finanspolitiken får det fulla ansvaret för efterfrågeutvecklingen, ochdet klarade vi inte . Det ärmöjligt att vi klarar det , och då vore detkanske möjligt att ha en fast växelkurs, fast med en justerbarväxelkursregim. Sedan finns det andranackdelar med en sådan, men som en upptakt till ett EMU-inträde behöverju inte det vara något problem. Men det direktasvaret på fråga är att vi inte skallbedriva en sådan politik med hänsyn till den lagstiftning som vi hartillsammans med den regim som regeringen förfogaröver när det gäller valutapolitiken.Sven-Erik (): Jag vill ställa en fråga till riksbankschefenmed anledning av den bild som riksbankschefen visadeöver värderingen av den amerikanska börsen och den kurva som visadeutvecklingen i tiden. Vidnågra tillfällen har den varit högt värderad.Vid dessa toppar vet vi ju från historien att det har hänt dramatiskasaker, kanske särskilt . Vi ser nuatt kurvan ligger väldigt högt. Det är lätt att se att detkan hända väldigt stora saker borta i USA.Men som riksbankschefen helt riktigt påpekade trorinvesterarna fortfarande på den amerikanskabörsen. Jag skulle vilja ha riksbankschefens kommentar till hur han ser påvad skillnaden i det här läget kan vara mottidigare höga toppar, så att man inte behöver känna lika stark oro. Istället kan det bli en lugnare fas än vad historien harpekat på. Riksbankschefen : Det här är ett diagram som illustrerar samma sak, nämligenden reala totala avkastningen på aktier i . Detvisar alltså både utdelningen och kurstillväxten.Sedan är det också korrigerat för konsumentprisindex.Diagrammet visar ett slags långsiktig trend på realavkastning på aktier - avkastningen kan liggamellan och beroende på var man drar den godtyckligt dragnatrenden. Det som har hänt är att vi sedan 1982har haft en mycket kraftig tvåsiffrig avkastning på aktieri . Det finns inte någon grund i den reala ekonomin för attmotivera detta. Diagrammet visar också attdet inte behöver bli dramatiska korrigeringar. Börsen kan också gåsidledes under en ganska . Under 1960- och1970-talen var både och ett sådantexempel efter 1950-talets mycket snabba uppgång. Då gick börsensidledes i nästan två decennier.Frågan om ifall det blir ett dramatiskt eller om det blir ettutdraget förlopp går inte att svara på . (): Det har härtalats om att avviker från andra länder i olikaavseenden. var inne på Sverigessysselsättningsutveckling jämfört med Danmarkssysselsättningsutveckling. sade själv i ett av sina svaratt t.ex. och har ungefär samma tillväxtsom , men en bättre sysselsättningsutveckling.Men finns det inte också en annan mycket tydligavvikelse, nämligen den att har densvagaste inflationsutvecklingen av nästan samtliga länder inom deneuropeiska unionen? Vi är ju medvetna om att det idet enskilda landet inte längre går att bedriva en separatkeynesiansk efterfrågepolitik - dvs. attstimulera efterfrågan för att den vägen stimulera sysselsättningen.Men finns det ändå inte ett samband mellan inflation ocharbetslöshet? Är det då inte troligt att vi skulleha haft en bättre sysselsättningsutveckling i med en någotmindre hårdhänt inflationsbekämpning? Riksbankschefen : När jag talade omUSA avsåg jag de senaste 30 årens utveckling.Under den perioden har vi haft högre inflation än , väsentligt högre.Det sambandet gäller inte på lång sikt. När jag tog upp exemplet menade jagde senaste 15 årens utveckling. Även där kan mannog säga att vi har haft en högre inflation än vad man har haft iHolland. Sambandet gäller alltså inte på lång sikt.Men på kort sikt - eller - kan det möjligenfinnas ett sådant samband.Som jag just redovisade har vi under dessa år uppfyllt deinflationsåtaganden som vi borde ha gjort,1,7-1,underliggande inflation svarar ju mycket väl motinflationsmålet. Så hög grad av precision tror jaginte att man kan ha. Jag hade varit lika nöjd om inflationen hade varit 2,. Återigen: På ett område har vi gjortfelbedömningar, och det gäller Asienkrisen. Det är kanskedärför som vi har genomfört en serie av räntesänkningar. Glömnu inte att vi har den lägsta reporäntan iEuropa! Det är klart att det bygger på att vi har en låg inflation. (): Min fråga passar somhand i handske till den sista meningen som riksbankschefenuttalade. Glöm inte att vi har en låg inflation.Det verkar finnas en politisk konsensus om att vi skall haen folkomröstning i om ettsvenskt medlemskap i . Såvitt jag har förstått har marknaderna redandiskonterat att det blir ett ja i denfolkomröstningen. Det skulle vara intressant att höra vadriksbankschefen tror att det blir för jobb att ta itu med påRiksbanken om det skulle bli ett nej. Det skulleockså vara intressant att höra något om kopplingen tillstrukturpolitiken. kom ju framtill att det krävdes strukturella reformer - vi har varit inne pådet ett antal gånger - före ett svensktmedlemskap i . Vi har varit inne påjämviktsarbetslösheten och uppgivenheten, som för övrigt bekräftades avLO-ekonomen . O. . Han var så uppgiven ochmenade att vi får räkna med att den ligger fast där. Detta ärnaturligtvis oroande tecken.Vad innebär det att man går in i med de strukturproblem somnu finns? Ligger det något i Calmfors slutsatser,eller har detta sjunkit undan på grund av andra makroekonomiskaförhållanden, de mycket svaga inflationsimpulsernaoch annat? Vad händer med de strukturproblem som vi nu harkonstaterat finns om går med i efter enfolkomröstning? Riksbankschefen : Marknadsaktörer måste väga in sannolikheter för olika typerav utvecklingsvägar. Och jag kan mycket väl tro,och så är det säkert, att man har vägt in ensannolikhet för att går in i . Men jag tycker attdet är väldigt svårt att ha någon uppfattning om hurstor den sannolikheten är, om den är eller om den är . Jagtycker att det är jättesvårt att ha någon bestämduppfattning om det. Jag kan gissa, men mingissning är ju inte så mycket värd. Men jag kan inte belägga på det enaeller andra sättet att det skulle vara så. Ett annat sätt att ställa frågan är: Vad ärskälet till att vi har fått ihop vår ränte-spread,ränteskillnad, mot ? Är det vår egen förtjänst, eller är det detfaktum att det har kommit en del signaler i positivriktning när det gäller EMU? Ett tredje sättatt ställa frågan är: Berodde kronförstärkningen i början av åretpå de uttalanden som gjordes när det gäller EMU? På den sista frågan kan man svara att även NyaZeeland, och upplevde en kraftigvalutaappreciering under inledningen av året, och jag tror mig veta i dessa länder inte har någraEMU-diskussioner. Slutsatsen av detta äratt det till en del är vår egen förtjänst att vi befinner oss därvi befinner oss. Men det finns också en inprisadsannolikhet för att kommer med idet europeiska samarbetet. Om man skulle ta bort den sannolikheten, att vipå något sätt stänger dörren, så är det klart attdet skulle bli en omvärdering på marknaderna. Men har ju byggten stabil ekonomi, och det är klart att vi också kanbedriva en liknande politik.