bet · GM01KU22 · 1999-03-23 00:00:00 — Nordiska Dokumentationscentralen förMasskommunikationsforskning (Nordicom) har under1996 fått uppdrag att bilda ettinformationscentrum för att över hela världen spridainformation om forskning kring barn, ungdomar ochmedievåld. Som utskottet tidigare konstaterat ärsamarbete om gränsöverskridande television en frågaför och vill också peka på regeringens nationellabrottsförebyggande arbete. Det samhällsproblem sombrottsligheten utgör bör som regeringen förordarangripas utifrån en bred kriminalpolitisk ansats.Utskottet utgår från att regeringen i sammanhangetuppmärksammar sambandet mellan medievåld ochbrottslighet. De frågor som tas upp i motionerna bördärefter kunna bli föremål för en samlad analys ochbedömning.I betänkande 1997/98:KU19 gjorde utskottet medanledning av motioner liknande de som behandlas idetta betänkande följande bedömning.Utskottet utgår från att regeringen fortlöpandeuppmärksammar de frågor som är förknippade medmedievåld och de problemområden som tagits upp imotionerna. Utskottet som vidhåller sin tidigarebedömning finner inte anledning att vidta någonåtgärd med anledning av motionerna. Motionernaavstyrks.Utskottets bedömningI motionerna K224 (kd), Ju917 yrkande 7 (m), Ju918yrkande 12 (mp), Kr274 yrkande 53 (mp) och Ub274yrkande 7 (kd, m, v, c, fp, mp) begärs åtgärder motvåldsskildringar. Utskottet har vid flera tillfällenbehandlat motioner liknande de nu aktuella, senastvåren 1998. Utskottet utgick då från att regeringenfortlöpande uppmärksammar de frågor som ärförknippade med medievåld och de problemområden somtagits upp i motionerna.Förutom vissa mindre förändringar i den svenskalagstiftningen har, sedan utskottet senastbehandlade frågan, Europeiska unionens råd antagiten rekommendation enligt vilken medlemsstaternabl.a. rekommenderas att som ett komplement tilllagstiftningen främja inrättandet på frivillig vägav nationella system för skydd av minderåriga ochden mänskliga värdigheten. Regeringen har medanledning av detta gett iuppdrag att bl.a. informera berörda branscher ominnehållet i rekommendationen, följa branschernassjälvreglerande arbete med de frågor somrekommendationen omfattar samt fungera somsamtalspartner i frågor som rör skydd av barn ochden mänskliga värdigheten om branschen så önskar.Enligt vad utskottet inhämtat från Nordicomfortsätter verksamheten med spridning av informationom medievåld och om forskning på detta område. Genomatt samla in information från hela världen och varainformationscentrum kan Nordicom förse länder,organisationer, branscher m.m. med underlag förderas beslutsfattande. Det är 180 länder som påolika sätt har kontakt med Nordicom.I motion Ub274 tas frågan om medievåldetskonsekvenser upp. Det är enligt utskottet angelägetatt få klarhet i vilka effekter underhållningsvåldeti medierna har på människor. I detta sammanhangfyller Nordicom en viktig funktion i sitt arbete medatt dels samla in uppgifter om forskning kringmedievåld och dess inverkan på barn och ungdomar,dels informera om detta.Det är enligt utskottet viktigt att samhället påolika sätt informerar om och söker motverka skadliginverkan, särskilt på barn och ungdomar, avmedievåld. Utskottet kan konstatera att olikaåtgärder ständigt vidtas på området. Utskottet utgårockså från att regeringen fortlöpande uppmärksammarde problem som är förknippade med medievåld utansärskild uppmaning från . Utskottet villemellertid påpeka att insatser från företag,organisationer och enskilda medborgare också är avstor betydelse när det gäller att minskavåldsskildringar i medierna och våldet i samhället.I motion Ju917 ges exempel på initiativ från endetaljhandelskedja som fastställt en "icke-våldspolicy" som skall bidra till att samhället taravstånd från människoförakt, förnedrande företeelseroch våld. Även privatpersoner kan genom sitthandlande bidra till att minska efterfrågan påfilmer m.m. med våldsinslag.Utskottet anser således att medievåldet skallangripas främst genom information och frivilligaåtgärder, inte i första hand genomförbudslagstiftning och censuråtgärder, såsomobligatorisk förhandgranskning av videogram.Utskottet avstyrker samtliga motioner rörandemedievåld.I motion Kr254 (fp) yrkandena 11 och 12 framförsatt censuren av vuxenfilmer bör avskaffas. Frågan omavskaffande av den s.k. vuxencensuren är enligtutskottet inte helt oproblematisk. Utskottet som iprincip kan ha förståelse för den uppfattning somframförs i motionen anser emellertid att dengranskning som förekommer av filmer ochvideogram kan ha en viss återhållande effekt påvåldsskildringar. Utskottet är därför inte berettatt föreslå någon ändring med anledning av motionen,varför den avstyrks.JurysystemetMotionenI motion 1998/99:K248 av Per m.fl. (m)hemställs att hos regeringen begär förslagtill lagstiftning om förändring av jurysystemet ienlighet med vad som anförts i motionen. Ett utslagi innebär enligt motionärerna attdet svenska jurysystemet i tryckfrihetsmål måsteändras. Förhållandet att svenska jurymedlemmar utsesav en politisk sammansatt valkorporation gör att denav inte anses opolitisk. Dettainnebär att juryn i vissa mål inte är opartisk,dessutom finns brister i möjligheten att överklaga.Problemen i det svenska systemet uppkommer närtryckfrihets- eller yttrandefrihetsmålet handlar omen skrift eller ansvarig utgivare som är knuteneller har kopplingar till ett politiskt parti. Jurynsom är tillsatt av ett politiskt organ kan då intehävdas vara opartisk. Detta inträffade i det s.k.Holmmålet där käranden ansåg sig förtalad i en bok,utgiven av det socialdemokratin närstående förlagetTidens bokförlag . I juryn, som inte fannuttalandena i boken brottsliga, fanns fem ledamötermed olika anknytning till Socialdemokraterna.Sverige måste enligt motionärerna få en ordning därde som känner sig förtalade får en rättegång med enjury som är oavhängig och opartisk. Detta måstegälla även om framställningen gjorts i en skrifteller tal som står nära politiska partier. Nuvarandesätt att utse jurymedlemmar måste därför ändras såatt det partipolitiska inslaget vid valet av dessaförvinner. Alternativt kan kopplingar av det slagsom förekom i fallet prövas inom ramen för deredan existerande reglerna om jäv mot domare. Ävenmöjligheten att överklaga jävsfrågan bör ändras såatt kan pröva om jäv föreligger.Regeringen bör ges i uppdrag att återkomma medförslag till lagstiftning.BakgrundTill tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål hör mål omansvar och enskilt anspråk på grund av tryckfrihets-och yttrandefrihetsbrott. Handläggningen av sådanamål skiljer sig i flera avseenden från vad somvanligen gäller i fråga om brottmål och tvistemål.Grundläggande bestämmelser om rättegången itryckfrihetsmål finns i 12 kap. TF. Av 9 kap. 1 §YGL framgår att dessa bestämmelser även gällerrättegången i yttrandefrihetsmål.I mål, vari talan förs om ansvar för brott, har enpart alltid rätt till juryprövning. Endast om bådaparter är ense om det prövas målet utan jury. I såfall handläggs brottmålet i vanlig ordning, dvs.oftast med en lagfaren domare och nämnd.Juryn som består av nio personer har till uppgiftatt avgöra om brott har begåtts. Om juryn finner attså inte är fallet skall rätten - bestående av trelagfarna domare - frikänna den tilltalade. Omdäremot juryn finner att brott har begåtts skalläven rätten pröva den frågan. Rätten kan i så fallfrikänna den tilltalade eller hänföra brottet underen mildare straffbestämmelse än den som juryn hartillämpat.Jurymän utses i varje län för av . Deväljs i regel av . De skallvara svenska medborgare och bosatta inom länet. Enjuryman får inte vara underårig eller ha förvaltareenligt . En juryman bör vara känd föromdömesgillhet, självständighet och rättrådighet.Bland jurymännen bör olika samhällsgrupper ochmeningsriktningar samt olika delar av länet varaföreträdda. I praktiken är det oftast medlemmar avpolitiska partier som utses till jurymän.Rättegångsbalkens jävsregler gäller även jurymän. I4 kap. 13 § RB görs en uppräkning av olikapreciserade jävsgrunder. I den sista punkten avstadgandet finns en generalklausul enligt vilken endomare är jävig att handlägga mål om det eljestföreligger någon särskild omständighet som är ägnadatt rubba förtroendet till hans opartiskhet i målet.Den europeiska konventionen angående skydd för demänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna() med dess ändrings- ochtilläggsprotokoll är svensk lag sedan den 1 januari1995. Enligt artikel 6.1 i konventionen gäller bl.a.att var och en, vid prövningen av hans civilarättigheter och skyldigheter eller av en anklagelsemot honom för brott, skall vara berättigad till enrättvis och offentlig förhandling inom skälig tidoch inför en oavhängig och opartisk domstol, somupprättats enligt lag. När det gäller opartiskhetenhar i sin praxis urskilt tvåelement, nämligen dels kravet på att varje domarefaktiskt skall döma opartiskt mellan parterna (densubjektiva opartiskheten), dels kravet på att detför en objektiv iakttagare inte får föreligga någralegitima tvivel om domstolens opartiskhet (denobjektiva opartiskheten).I målet mot fann attdet hade skett en kränkning av artikel 6.1. iEuropakonventionen i fråga om rätten till prövningav en oavhängig och opartisk domstol. Domstolenkonstaterade att det fanns kopplingar mellansvarandena och fem av jurymännen som kunde ge upphovtill farhågor beträffande dessa jurymänsoavhängighet och opartiskhet.1993 års domarutredning diskuterade i betänkandetDomaren i (SOU 1994:99)bl.a. de frågor som aktualiserades genomEuropadomstolens dom i Holmmålet samt lade framförslag till en ny bestämmelse i TF. Bestämmelseninnebar i huvudsak följande. I mål om allmänt åtalförenat med enskilt anspråk och i mål om enskiltåtal skall skuldfrågan prövas utan jury dels omparterna är ense om det, dels om medverkan av jurykan uppfattas strida mot kravet på en oavhängig ochopartisk prövning. Frågan om ett mål skall prövasutan jury skall i det senare fallet avgöras avHögsta domstolen på yrkande av part eller efterframställning av tingsrätten.Domarutredningen ansåg också att vissa andrajusteringar i lagstiftningen borde övervägas för attbättre säkerställa den objektiva opartiskheten itryckfrihets- och yttrandefrihetsmål, dock utan attlägga fram några konkreta författningsförslag.Förbudet i 54 kap. 8 § RB att överklaga hovrättensbeslut angående jäv mot domare i tingsrätten bordeenligt utredningen upphävas.Efter remissbehandlingen av Domarutredningensbetänkande har de frågor som aktualiseras genomEuropadomstolens dom i Holmmålet beretts vidare inomJustitiedepartementet. Ett resultat av detta arbeteär promemorian Jurymedverkan och fallet - Enöversyn och analys (Ds 1997:25). Någon lagändringbehövs enligt promemorian inte.I proposition 1997/98:43 tog regeringen upp fråganom jury i tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål.Enligt regeringen borde de problem somaktualiserades genom dom iHolmmålet kunna lösas inom ramen för existerandelagstiftning.Enligt regeringen är syftet med juryprövningenenligt förarbetena till TF att en allmäntmedborgerlig uppfattning skall kunna göra siggällande i tryckfrihetsmål. I förarbetena framhållsockså att den fristående ställning som juryn har ärav stor betydelse som en folklig garanti förtryckfriheten, främst den politiskayttrandefriheten. För den tilltalade eller svarandenär, enligt regeringen, en juryprövning förenad medvissa fördelar. För att juryn skall kunna komma tillslutsatsen att brott föreligger krävs kvalificeradmajoritet (sex röster av nio), och såväl tingsrättensom högre rätt är bundna av juryns friandeutlåtande. Det är därför enligt regeringen naturligtatt den tilltalade eller svaranden i de flesta fallvill ha juryprövning. förslaginnebär att ett mål under vissa förhållanden skallprövas utan jury trots att ena parten eller bådaparter vill att jury skall medverka. Ett sådantåsidosättande av jurysystemet skulle, enligtregeringen, kunna medföra betydande ingrepp iskyddet för tryck- och yttrandefriheten. Enligtregeringen bör utredningens förslag därför integenomföras.Sedan Holms jävsinvändning prövades av de svenskadomstolarna har en i detta sammanhang betydelsefullförändring av rättsläget skett. Från och med den 1januari 1995 är svensk lag. Föreinkorporeringen kunde konventionsbestämmelserna intetillämpas direkt av svenska domstolar utan de kundebara få betydelse som element vid tolkningen avsvensk lag. är både konventionen ochEuropadomstolens praxis en del av den svenskarättsordningen, och svenska domstolar måste tillämpakonventionen på samma sätt som all annan svensklagstiftning. Av stor betydelse för bedömningen avjävsfrågor är enligt regeringen särskilt denomständigheten att rättsläget vad gäller jäv avpolitisk natur har klarnat genom Europadomstolensdom i Holmmålet.Regeringen gjorde i propositionen den bedömningenatt någon särskild lagstiftningsåtgärd inteerfordras för att svensk rätt skall överensstämmamed krav. Det torde varatillräckligt att domstolarna i fortsättningentillämpar RB:s generella jävsregel och artikel 6.1 iEuropakonventionen såsom den har tolkats avEuropadomstolen i fallet . Någon ändring av RB:sjävsregler bedömdes inte vara nödvändig. Inte hellergjorde regeringen den bedömningen att klagoförbudeti 54 kap. 8 § RB bör upphävas.Utskottet delade i betänkande 1997/98:KU19regeringens bedömning att de problem somaktualiserades genom dom iHolmmålet borde kunna lösas inom ramen förexisterande lagstiftning. Utskottet delade ävenregeringens bedömning att klagoförbudet i 54 kap. 8§ inte skall upphävas. Riksdagenföljde utskottet.Utskottets bedömningDe frågor som aktualiserades genom Europadomstolensdom i det s.k. Holm-målet har varit föremål fördiskussion domarutrednings betänkandeDomaren i . Frågorna harockså beretts inom vilketresluterade i departementspromemorian Jurymedverkanoch fallet - En översyn och analys (Ds1997:25).Regeringen tog upp frågan i proposition 1997/98:43.Enligt regeringen borde de problem somaktualiserades i det aktuella målet kunna lösas inomramen för redan existerande lagstiftning. Någonsärskild lagstiftningsåtgärd erfordrades enligtregeringen inte för att svensk rätt skallöverensstämma med krav. Inteheller borde klagoförbudet upphävas. Utskottetdelade i betänkande 1997/98:KU19 regeringensbedömning.Utskottet gör ingen annan bedömning ochavstyrker därför motion K248 (m).TobaksreklamMotionernaI motion 1998/99:So227 av m.fl. (mp)hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omförbud mot all tobaksreklam (yrkande 3). Under fleraår har föreslagit att all tobaksreklamskall förbjudas. Det är inte acceptabelt att man,som diskussionen om förbud mot indirekttobaksreklam pågår, kan få ha tobaksreklam påhelsidesannonser i facktidningar utan att ansvarigmyndighet kan ingripa. Reglerna är så svaga attKonsumentverket t.ex. inte kan stoppahelsidesannonser med tobaksreklam i facktidningarnaICA-nyheter med 30 000 exemplar och Fri Köpenskapmed 16 000 exemplar, tidningar som uppskattningsvisnår ut till 100 000 personer, vuxna såväl som barn.Väl medvetna om att direktiv om ett förbud bereds iRegeringskansliet återkommer motionärerna med kravpå ett reklamförbud med förhoppning om att skynda påberedningen av ett lagförslag.I motion 1998/99:So377 av och () hemställs att hos regeringenbegär lagförslag om förbud mot indirekt reklam(yrkande 1). har lagstiftningen mot tobakskärpts men det finns fortfarande luckor innan denkan anses svara mot de behov som finns av minskadtillgänglighet för ungdom, rökfria miljöer, förbudför all direkt och indirekt reklam. Förbudet mot alldirektreklam i annonser och utomhus, utom där mansäljer tobak, var ett steg framåt men utanförtobaksaffärerna byggs ofta en ansenlig reklamflorasponsrad av olika tobaksbolag upp. Den indirektareklamen gör sig allt bredare i form av kläder ocholika saker som bär de kända tobaksmärkenas namn.Man försöker förknippa sitt tobaksmärke med en visslivsstil, t.ex. äventyr, fest, lyx eller kultur.Riksdagen begärde redan med anledning av betänkande1993/94:SoU17 att regeringen skyndsamt skulle utredafrågan om indirekt reklam och därefter återkommatill . Motionärerna väntar fortfarande påatt regeringen skall lägga fram ett förslag omförbud mot indirekt reklam eller s.k. smygreklam.BakgrundEnligt 1 kap. 9 § tryckfrihetsförordningen gällerutan hinder av förordningen vad i lag är stadgat omförbud mot kommersiell annons i den mån annonsenanvändes vid marknadsföring av alkoholhaltigadrycker eller tobaksvaror (punkt 1) och vad i lag ärstadgat om förbud mot kommersiell annons sommeddelats till skydd för hälsa eller miljö enligtförpliktelse som följer av anslutning tillEuropeiska gemenskaperna (punkt 2). Bestämmelsen ipunkt 2 trädde i kraft ochinfördes efter ett förslag härom i proposition1993/94:114 Grundlagsändringar inför ett svensktmedlemskap i unionen. Motsvarandebestämmelser finns numera intagna iyttrandefrihetsgrundlagens 1 kap. 12 § (prop.1997/98:43).Enligt 14 § första stycket tobakslagen (1993:581)får en näringsidkare som marknadsför tobaksvarortill konsumenter inte använda kommersiella annonseri periodiska skrifter eller i andra jämförbaraskrifter på vilka tryckfrihetsförordningen ärtilllämplig. Inte heller får vid sådanmarknadsföring användas kommersiella annonser iljudradio- eller TV-program. Vid marknadsföring avtobaksvaror till konsumenter på något annat sätt änsom avses i första stycket skall en näringsidkareiaktta särskild måttfullhet. I synnerhet gäller attreklam eller annan marknadsföring inte får varapåträngande, uppsökande eller uppmana till bruk avtobak.Utanför reklamförbudets tillämpningsområde fallert.ex. affischer, reklambroschyrer, foldrar ochetiketter. Reklamförbudet omfattar intemarknadsföring som riktar sig till näringsidkare,t.ex. återförsäljare av tobaksvaror.Regeringen bemyndigade chefen förSocialdepartementet att tillkalla en särskildutredare med uppdrag att utreda frågan om förbud motindirekt tobaksreklam och möjligheterna att införaett sådant förbud. Utredningen överlämnade inovember 1995 betänkandet Indirekt tobaksreklam (SOU1995:114) till regeringen. Utredningen föreslog attdet i tobakslagen skall införas förbud mot attanvända kända tobaksnamn på varor eller tjänsterutanför tobaksområdet. Enligt utredningen bordereklamförbudet inte införas utan att det genomändringar i TF och YGL öppnas möjlighet till sådanlagstiftning.Utredningen berörde även frågan om tobaksreklam påsäljställen. Utredningen ansåg att det finns skälsom talar för att begränsa tobaksreklamen påsäljställen ytterligare men att man vid utformningenav sådana begränsningar bör ta hänsyn till bl.a.möjligheten att lämna relevant produktinformation omtobaksvaror. Betänkandet har remissbehandlats men till lagstiftning.Socialutskottet har behandlatmotioner med yrkanden om åtgärder mot direkt ochindirekt reklam. Senast skedde det i betänkande1997/98:SoU20. hänvisade i sinbedömning till att frågan om förbud mot tobaksreklamdå behandlades i EU samt i Regeringskansliet.Utskottet anförde också att marknadsföring avtobaksprodukter som riktar sig till näringsidkare,t.ex. återförsäljare, inte omfattas av tobakslagensförbud mot direkt reklam. Utskott vidhöll sintidigare uppfattning att det inte fanns skäl attutvidga reklamförbudet till att omfatta även sådanamarknadsföringsåtgärder.Europaparlamentets och rådets direktiv /43/EG avden syftar till en tillnärmning avmedlemsstaternas lagar och andra författningar omreklam och sponsring till förmån för tobaksvaror.I direktivet avses med reklam varje form avkommersiellt meddelande vars syfte, eller direktaeller indirekta verkan, är att främja en tobaksvara,däri inbegripen den reklam som, utan att direktnämna tobaksvaran, försöker att kringgåreklamförbudet genom att använda namn, varumärken,symboler eller andra utmärkande kännetecken förtobaksvaror. Enligt artikel 3 skall varje form avreklam eller sponsring vara förbjuden i gemenskapen.Direktivet skall inte gälla bl.a. meddelanden somuteslutande riktar sig till fackfolk inomtobaksbranschen, presentation av tobaksvaror somförsäljs och anslag om deras pris vidtobaksförsäljningsstället.Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelseri lagar och andra författningar som är nödvändigaför att följa detta direktiv senast den 30 juli2001.Enligt vad utskottet inhämtat planerarRegeringskansliet att presenteraen departementspromemoria med anledning av skall till sommaren 1999presentera en departementspromemoria med anledningav och rådets direktiv omtillnärmning av medlemsstaternas lagar och andraförfattningar om reklam för och sponsring tillförmån för tobaksvaror. Promemorian som skallremissbehandlas kommer sedan av följas av enproposition. Ett införande av detta direktiv isvensk lagstiftning innebär att indirekttobaksreklam förbjuds. Utskottet anser inte attdetta arbete bör föregripas och avstyrker därförmotion So377 yrkande 1 (kd).EG-direktivet gäller inte meddelanden somuteslutande riktar sig till fackfolk inomtobaksbranschen, presentation av tobaksvaror somförsäljs och anslag om deras pris vidtobaksförsäljningsställen. hartidigare behandlat yrkanden om förbud mottobaksreklam och då anfört att marknadsföring avtobaksprodukter som riktar sig till näringsidkare,t.ex. återförsäljare, inte omfattas av tobakslagensförbud mot reklam. uppfattning harvarit att det inte funnits skäl att utvidgareklamförbudet till att omfatta även sådanamarknadsföringsåtgärder. göringen annan bedömning och avstyrker motion So227yrkande 3 (mp).PornografiMotionernaI motion 1998/99:K285 av m.fl. (v)hemställs att hos regeringen begär enöversyn av lagstiftningen om pornografi (yrkande 1),att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om åtgärder motpornografi i dagligvaruhandeln (yrkande 2) och attriksdagen hos regeringen begär förslag om en 18-årsgräns för köp av pornografiska tidskrifter ochvideofilmer samt uthyrning av pornografiskavideofilmer (yrkande 3). Kvinnoföraktet är kärnan ipornografin, framställningen av kvinnan som ettting, en icke-mänsklig varelse som t.o.m. njuter avvåld och tortyr speglar detta förakt. Kvinnan ipornografin är en förbrukningsvara för män.Porrindustrin framställer nya trender, exempelvisgruppvåldtäkter, samlag med knytnävar och annankvinnoförnedrande våldspornografi i allt grövreformer. Enligt motionärerna är porrindustrin genompornografin i dess olika former den största orsakentill att det sexualiserade våldet i samhället harökat. Eftersom pornografi är både förnedrande ochuppmuntrar till förnedring av kvinnor måstesamhället agera. Motionärerna menar att det behövsen översyn av all lagstiftning som rör pornografi ialla dess former. En sådan översyn är en grannlagauppgift och tar tid. Pornografins verkningar seringa åldersgränser. Det strukturella våldet måsteangripas mer offensivt. Det är inte begränsandeåtgärder som är lösningen. Trots det föreslårmotionärerna begränsningar i väntan på en översyn avlagstiftningen. finns detlivsmedelshandlare som placerar de pornografiskaskrifterna i "svarta lådor". Motionärerna vill attregeringen tar upp denna fråga till diskussion meddagligvaruhandelns branschorganisationer. Detta börges regeringen till känna. Eftersom många ungdomartar stort intryck av pornografins kvinnoförnedringjust då de formar sin egen sexualitetär det angeläget att redan nu införa en 18-årsgränsför köp av pornografiska tidskrifter och videofilmersamt för uthyrning av pornografiska videofilmer.Motionärerna vill att regeringen återkommer med ettlagförslag med den innebörden.I motion 1998/99:A807 av m.fl. (mp)begärs att hos regeringen begär sådanändring i lag att pornografisk reklam förbjuds påliknande sätt som tobaks- och alkoholreklam (yrkande15). Pornografin förmedlar enligt motionärerna ensnedvriden och förnedrande bild av både mäns ochkvinnors sexualitet.