bet · GM01LU18 · 1999-04-15 00:00:00 — Familjerättsliga frågor, m.m. I betänkandet behandlar utskottet 25 motioner frånallmänna motionstiden i skilda frågor påfamiljerättens område. Motionsyrkandena rör bl.a.äktenskaps- och sambolagstiftningen, registrering avpartnerskap, vårdnad om barn, adoption, talerätten imål om hävande av faderskap samt en namnrättsligfråga. Vidare behandlas en motion, också denna frånden allmänna motionstiden , med yrkande omtillsättande av en s.k. värdekommission.Med bifall till en motion (s) förordar utskottetett tillkännagivande som gäller möjligheten att gebarn rätt till ett juridiskt biträde i vissa fall.Övriga motionsyrkanden avstyrks med hänvisningartill tidigare ställningstaganden samt pågåendeberednings- och utredningsarbete.Till betänkandet har fogats 13reservationer och tre särskildayttranden. 1998/99:L401 av de () variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att talerätt omhävande av faderskap för såväl efterlevande maka sommannens arvingar bör införas.1998/99:L402 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om partnerskapsförrättare.1998/99:L403 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om äktenskap förhomosexuella,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om vigselrätt församfund.1998/99:L405 av och () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om översyn av 6 kap. för attbringa lagstiftningen i överensstämmelse medbarnkonventionen.1998/99:L406 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådanändring namnlag att det blir möjligt attfå bära mellannamn tillsammans med efternamn förenatgenom bindestreck.1998/99:L407 av m.fl. (v) variyrkas1. att hos regeringen begär förslag tilländring i m.fl. lagar, enligt vadsom anförts i motionen, om att införa äktenskap förhomosexuella,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om civiläktenskap,3. att hos regeringen begär förslag tillsådan ändring i m.fl. lagar, enligtvad som anförts i motionen, att funktionerna somvigselförrättare och partnerskapsförrättare görstill ett gemensamt uppdrag.1998/99:L408 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts omförmånstagarförordnande i pensionsförsäkringar,2. att hos regeringen begär förslag tillsådan ändring att lagstiftningen möjliggör att ävenarvingar kan vara förmånstagare avpensionsförsäkringar.1998/99:L410 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att införagemensamma förordnanden för förrättande av vigslaroch registrering av partnerskap,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att i övrigt se överlänsstyrelsens rutiner för förordnande av vigsel-och partnerskapsförrättare.1998/99:L412 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sådan ändring iföräldrabalken att båda föräldrarna automatiskt fårgemensam vårdnad oberoende av sitt civilstånd.1998/99:L413 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till ändringi om talerätt vid hävande avfaderskap i enlighet med vad som anförts i motionen.1998/99:L414 av och () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omtalerätt för hävande av faderskap enligt lag förefterlevande maka och barn till avliden make.1998/99:L416 av m.fl. (s) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om en översyn avekonomiska ersättningar för borgerligvigselförrättning.1998/99:L417 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om mor- och farföräldrar somvårdnadshavare.1998/99:L418 av m.fl. (kd) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att talerätt omhävande av faderskap för såväl efterlevande maka somför mannens arvingar bör införas.1998/99:L419 av m.fl. (mp) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att kartläggahur domstolar dömer i vårdnadsärenden gällande småbarn, för att tydliggöra om nuvarande praxis ärförenlig med barnets bästa.1998/99:L420 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att utredamöjligheten att barn kan få stöd av ett juridisktombud när deras rättigheter kränks och barnetsvårdnadshavare inte förmår att tillgodose barnetsrättigheter.1998/99:L421 av m.fl. (kd) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en svenskvärdekommission.1998/99:L423 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om utredningen avmöjligheterna att informera om anhörigasbortgång.1998/99:L424 av Skånberg (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en lagstiftning somprioriterar äktenskapet som samlevnadsform,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om åtgärder för attförebygga separationer.1998/99:L425 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheterna att bildanya efternamn.1998/99:L906 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utformandet avköpekontrakt.1998/99:K330 av och () vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om översyn avsambolagstiftningen,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om förrättningen avpartnerskapsregistrering på svenska ambassader.1998/99:Ju709 av m.fl. (fp) variyrkas6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ändring avlagstiftningen beträffande vigselförrättare ochpartnerskapsförrättare,7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ingående avpartnerskap på svenska ambassader,8. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ingående avpartnerskap i länder med sammapartnerskapslagstiftning,9. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en gemensamlagstiftning för homosexuella och heterosexuellasambor.1998/99:So308 av m.fl. (mp) vari yrkas12. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om gemensamvårdnad i stället för vårdnadsöverföring,13. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om adoption avfosterhemsplacerade barn.1998/99:So380 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en vidgning avfamiljebegreppet till att omfatta hetero-, homo- ochbisexuella,7. att uppdrar åt regeringen attåterkomma med en utvärdering av konsekvenserna avförändringen i föräldrabalken.1998/99:So462 av m.fl. (fp) variyrkas14. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om uppföljning avlagen om gemensam vårdnad. InledningI betänkandet behandlar utskottet 25 motioner frånallmänna motionstiden i skilda frågor påfamiljerättens område. Motionsyrkandena rör bl.a.äktenskaps- och sambolagstiftningen, registrering avpartnerskap, vårdnad om barn, adoption, talerätten imål om hävande av faderskap samt en namnrättsligfråga. Vidare behandlas en motion, också denna frånden allmänna motionstiden , med yrkande omtillsättande av en s.k. värdekommission.Som en allmän bakgrund till de aktuellamotionsspörsmålen erinrar utskottet om att denfamiljerättsliga lagstiftningen har varit föremålför en genomgripande omarbetning under de senastedecennierna. Efter en lång rad av delreformer påäktenskapsrättens område fattade år 1987beslut om att skulle ersättas meden ny balk, (prop. 1986/87:1, bet.LU18, rskr. Lagstiftningen innebarbetydelsefulla förändringar, främst i fråga omfördelningen av makars egendom vid äktenskapetsupplösning. Ett uttalat syfte med lagändringarna varatt åstadkomma en högre grad av ekonomisk rättvisamellan makarna vid äktenskapsskillnad.I samband med antog riksdagenlagen (1987:232) om sambors gemensamma hem(sambolagen) och senare lagen (1987: 813)om homosexuella sambor (prop. 1986/87:124, bet.LU28, rskr. Sambolagen var framför alltföranledd av behovet av att tillförsäkra den svagareparten i ett samboförhållande vissa rättigheter ifråga om det gemensamma hemmet då sammanlevnadenupphör. I flera andra lagar har införts bestämmelsersom knyter an till sambobegreppet i sambolagen ochger sambor i princip samma rättigheter ochskyldigheter som äkta makar. Avsikten har dock intevarit att söka uppnå en med äktenskapet jämförbarreglering av samboförhållanden. Genom lagen omhomosexuella sambor har sambolagen och regler ivissa andra lagar gjorts tillämpliga också påhomosexuella samboförhållanden. Den nu redovisadelagstiftningen trädde i kraft den 1 januari 1988.Reformarbetet när det gäller sambolagstiftningenkan nu sägas vara inne i en andra fas. Våren 1997tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté meduppgift att göra en utvärdering av sambolagen medinriktning på vissa särskilda frågor. Enligtdirektiven (dir. 1997:75) skall utgångspunkten varaatt sambolagens grundläggande reglering skall bestå,och utvärderingen skall främst gälla frågan omhuvudsyftet med lagen har uppnåtts. överväga om skillnaderna i den rättsligabehandlingen av homosexuella sambor jämfört medheterosexuella sambor är motiverade.När det gäller homosexuella parförhållandenbeslutade att anta ett inomutskottet utarbetat förslag till lagstiftning somgör det möjligt för två personer av samma kön attregistrera sitt partnerskap (bet. 1993/94:LU28,rskr. Registreringen innebär att de flestabestämmelser som gäller för äktenskap blir gällandeockså för registrerade partnerskap. Lagen(1994:1117) om registrerat partnerskap trädde ikraft , och genom lagen harhomosexuella par sålunda fått möjlighet att tryggaett parförhållande på motsvarande sätt som står tillbuds för heterosexuella par. Lagstiftning omregistrerat partnerskap finns också i , Norgeoch på samt, , även iNederländerna.Även har genomgått betydandeförändringar under . 1983 fattade beslut om ändringar ibl.a. bestämmelserna om vårdnad och umgänge (prop.1981/82:168, bet. LU 1982/83:17, rskr. Ett avsyftena med lagändringarna var att stärka barnensrättsliga ställning. Genom lagändringarna blev detbl.a. möjligt för makar att utan särskiltdomstolsbeslut efter en skilsmässa gemensamt utövavårdnaden om sina barn. Vidare förenkladesförfarandet i de fall då ogifta föräldrar som bortillsammans med sina barn vill få gemensam vårdnadom barnen. I de ändrade bestämmelserna slogs ocksåfast att barnets vårdnadshavare har ansvar för attbarnets behov av umgänge med den andre förälderntillgodoses.Under våren 1983 antog också ändringar iföräldrabalkens bestämmelser om verkställighet avallmän domstols avgöranden om vårdnad och umgänge(prop. 1982/83:165, bet. LU41, rskr. 369).Ändringarna innebar bl.a. att möjligheterna attbesluta om polishämtning av barn begränsades och attlänsrättens befogenhet att vägra verkställighet iviss mån utökades. Vidare gavs allmän domstolmöjlighet att, i samband med avgörande om vårdnadeller umgänge, i vissa fall förordna omverkställighet.Hösten 1990 beslutade om ytterligareändringar av bestämmelser om vårdnadoch umgänge (prop. 1990/91:8, bet. LU13, rskr. 53).Ändringarna, som trädde i kraft ,syftade särskilt till att underlätta en utvecklingmot att föräldrarna i större utsträckning skall taett gemensamt ansvar för barnet och själva kommaöverens om hur vårdnads- och umgängesfrågor skalllösas. Ett viktigt inslag i reformen var en satsningpå s.k. samarbetssamtal, samtal där föräldrarnaunder sakkunnig ledning försöker nå enighet i frågorrörande vårdnad och umgänge. De nya reglerna innebaratt samarbetssamtal skall erbjudas föräldrar i allakommuner. Vidare innebar ändringarna att domstolen iett mål om vårdnad eller umgänge kan ta initiativtill att samarbetssamtal kommer till stånd ochuppdra åt socialnämnden eller något annat organ attanordna samarbetssamtal. När det gäller ogiftaföräldrar innebar reformen att dessa skall kunna fågemensam vårdnad genom en anmälan till socialnämndeni samband med att faderskapet fastställs. Enuttrycklig bestämmelse infördes om att domstol, i defall gemensam vårdnad inte är aktuell, vidbedömningen av vad som är bäst för barnet särskiltskall fästa avseende vid barnets behov av en näraoch god kontakt med båda föräldrarna. När det gällerumgänge innebar de nya reglerna att vårdnadshavarenskall lämna sådana upplysningar om barnet som kanfrämja umgänget. En annan nyhet var att deinterimistiska besluten, i stället för att avsevårdnaden, skall kunna ta sikte på vem barnet skallbo tillsammans med.År 1995 beslutade att införa uttryckligabestämmelser i om barnets rätt attkomma till tals i bl.a. mål och ärenden om vårdnadoch umgänge samt i adoptionsärenden (prop.1994/95:224, bet. 1995/96: LU2, rskr. När endomstol skall avgöra vad som är till barnets bästaskall domstolen ta hänsyn till barnets vilja medbeaktande av barnets ålder och mognad. Reformeninnebar vidare att den som verkställer utredning isådana mål skall, om det inte är olämpligt, sökaklarlägga barnets inställning och redovisa den förrätten. De nya reglerna trädde i kraft den 1 januari1996.Ytterligare steg i syfte att betona vikten avsamförståndslösningar och underlätta för föräldraratt i så stor utsträckning som möjligt komma överensom hur frågor som rör vårdnad om barn m.m. skalllösas togs (prop. 1997/98:7, bet. LU12,rskr. 229 och 230). Andra syften med de då beslutadeändringarna i var att ökaanvändningen av gemensam vårdnad, även i fall där enav föräldrarna motsätter sig detta, och attytterligare understryka betydelsen av barnets viljai mål och ärenden om vårdnad och umgänge.Lagändringarna trädde i kraft den 1 oktober 1998.I sammanhanget bör även nämnas att regeringen den 4februari 1999, efter initiativ,tillkallat en parlamentarisk kommitté med uppgiftatt undersöka och analysera de rättsliga villkorenför barn i homosexuella familjer samt att övervägaom de rättsliga skillnader som föreligger mellanhomo- och heterosexuella par vad gällermöjligheterna att gemensamt adoptera barn och attutses till särskilt förordnade vårdnadshavare ärsakligt motiverade (bet. 1997/98:LU28). Uppdragetskall redovisas (dir.1999:5).Ett till familjerätten angränsande rättsområde ärnamnrätten. Gällande bestämmelser om personnamn,varmed avses efternamn, mellannamn och förnamn,finns i namnlagen (1982:670). Lagen trädde i kraftden och ersatte då lag iämnet (prop. 1981/82:156, bet. LU41, rskr. 357).Till grund för den nu gällande lagen ligger ensträvan till jämställdhet i namnrättsligt hänseendemellan kvinnor och män och till lika behandling avbarn till föräldrar som är gifta med varandra ochbarn till ogifta föräldrar. Den nya namnlagenkännetecknas av att den ger betydligt större utrymmeän äldre bestämmelser åt den enskilde att självbestämma vilket namn han eller hon vill bära.Utskottet övergår därmed till att under skildarubriker behandla de olika frågor som haraktualiserats i de aktuella motionerna.Äktenskaps- och sambolagstiftningenI finns bestämmelser som innehållerde grundläggande principerna om äktenskap. villkoren för äktenskapets ingående ochupplösning. Enligt 1 kap. 1 § ingås äktenskap mellanen kvinna och en man. Genom bestämmelsen markerasatt äktenskapet är en monogam förbindelse, somendast får ingås mellan personer av olika kön.Äktenskapsbalken innehåller också bestämmelser omvigsel. Vidare regleras makarnas ekonomiskaförhållanden och i särskilda kapitel finnsförhållandevis detaljerade regler om makarsskyldighet att bidra till varandras och tillfamiljens underhåll, om giftorätt och giftorättsgodsrespektive enskild egendom, om gåvor mellan makarsamt om bodelning.Lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem(sambolagen) är tillämplig i fråga om sådanasamboförhållanden i vilka en ogift man och en ogiftkvinna lever tillsammans under äktenskapsliknandeförhållanden. När ett samboförhållande upplöses fårsamborna en giftorättsliknande rätt till delning avsådan egendom i det gemensamma hemmet som haranskaffats för gemensamt begagnande. Påsociallagstiftningens område finns regler som knyteran till sambobegreppet i sambolagen och som gersambor i princip samma rättigheter och skyldighetersom äkta makar. Även inom andra rättsområdenförekommer det att äktenskapsliknande samlevnadlikabehandlas med äktenskap.Lagen (1987:813) om homosexuella sambor innebär attsambolagen och vissa särskilt angivna bestämmelserom sambor är tillämpliga också på homosexuellasamboförhållanden. En av skillnaderna mellansambolagen och lagen om homosexuella sambor harutmönstrats då kretsenbidragsberättigade enligt lagen (1993:737) ombostadsbidrag utvidgats till att avse ocksåhomosexuella sambor (prop. 1997/98:1 utg.omr. 18,bet. BoU1, rskr. 78).Frågan om åtgärder för att åstadkomma en ökadtrygghet för människor som delar hushållsgemenskappå andra grunder än äktenskapets behandlades avutskottet , varvid utskottet i sitt avriksdagen godkända betänkande med anledning av ettantal motioner förordade ett tillkännagivande om enparlamentarisk utredning för att behandla dennafråga (bet. 1993/94: LU28, rskr. 414).Våren 1997 tillsatte regeringen en parlamentariskkommitté för att göra en utvärdering av sambolagenmed inriktning på vissa särskilda frågor. Kommitténhar antagit namnet . Enligtdirektiven (dir. 1997:75) skall utgångspunkten varaatt sambolagens grundläggande reglering skall bestå.Utvärderingen skall främst gälla frågan omhuvudsyftet med lagen - att ge ett minimiskydd åtden svagare parten när samboförhållandet upplöses -har uppnåtts. Kommittén skall vidare överväga omskillnaderna i den rättsliga behandlingen avhomosexuella sambor jämfört med heterosexuellasambor är motiverade. Slutligen skall kommittén ienlighet med tillkännagivande år 1994klarlägga om det finns behov av ett utvidgaträttsligt skydd vid andra former avhushållsgemenskap än sådana som är reglerade ilag. Uppdraget skall redovisas senast den 30 juni1999.Tuve Skånberg (kd) tar i motion L424 uppprincipiella frågor som gäller äktenskaps- ochsambolagstiftningen. I motionen framhålls familjensoch hemmets stora betydelse, både ur samhällets ochden enskildes synvinkel. Motionären anser attsamhällets neutrala inställning till samlevnad böröverges och begär ett tillkännagivande om attlagstiftningen skall prioritera och förordaäktenskapet mellan man och kvinna som samlevnadsform(yrkande 1). I samma motion begärs även etttillkännagivande om vikten av familjerådgivning,samlevnadsundervisning och andra åtgärder för attförebygga separationer (yrkande 2).Av tillgänglig statistik från Statistiskacentralbyrån framgår att det ingicks drygt32 000 äktenskap. Omkring 20 000 vigslar ägde ruminom . Äktenskapsskillnaderna samma åruppgick till omkring 21 000. föddes 90 502barn i , varav 41 557 inom äktenskap och 48945 utom äktenskap.Inför ställningstagandet till det spörsmål som tasupp i yrkande 1 vill utskottet först erinra om deuttalanden som utskottet gjorde i samband medäktenskapsbalksreformen . I sitt av riksdagengodkända betänkande LU 1986/87:18 framhöllutskottet att det bör vara ett mål förlagstiftningen att äktenskapet bevaras som dennormala och naturliga formen för familjebildning fördet helt övervägande antalet människor. Genom attingå äktenskap får parterna tillgång till ettregelsystem som tillhandahåller lösningar påpraktiska problem och ger dem skydd i åtskilligahänseenden. Jämfört med andra samlevnadsformer geralltså äktenskapet betydande fördelar. Trots detta,konstaterade utskottet, väljer många människor avolika skäl att sammanleva utan att ingå äktenskap.Detta förhållande måste lagstiftaren ta hänsyn till.Utrymme måste ges människorna att själva forma sittpersonliga liv och bestämma vilka normer som skallgälla för deras familjeliv. måste det,anförde utskottet, beaktas att en ordning därmänniskors grundläggande behov och väsentligaintressen blir sämre tillgodosedda eller heltåsidosatta enbart av den anledningen att de intevill ingå äktenskap inte är godtagbar i ett moderntsamhälle. På åtskilliga områden måste därför,framhöll utskottet vidare, eftersträvas att reglernai sak blir enhetliga för alla sammanlevandeoberoende av om samlevnaden sker i äktenskap ellerinte. Vid utformningen av sådana regler är detsjälvfallet angeläget att man inte påverkarmänniskors val av samlevnadsform så att de förlorarpå att gifta sig eller vinner på att separera.Enligt utskottets mening kunde det heller inte medfog hävdas att lagstiftningen i vårt land generelltsett missgynnar äktenskapet. I samma ärende strökutskottet vidare under att man inte bör skapa såutförliga regler för sambor att man därigenomåstadkommer vad som skulle kunna betecknas somäktenskapsliknande system av lägre dignitet.När utskottet avstyrkte bifall tillmotionsyrkanden med motsvarande innebörd som det nuaktuella konstaterade utskottet i sitt av riksdagengodkända betänkande 1997/98:LU10 att gällandelagstiftning i huvudsak låg i linje med de nuredovisade uttalandena . Vad särskiltgällde de då aktuella motionsyrkandena om ettriksdagens uttalande rörande betydelsen av stabilafamiljeförhållanden och en prioritering aväktenskapet som samlevnadsform strök utskottet ånyounder att äktenskapet, och ävenpartnerskapet, utgjorde en institution som varöverlägsen andra samlevnadsformer i fråga om bl.a.juridisk stabilitet samt att äktenskapsbalkenutgjorde ett heltäckande juridiskt regelsystem fördem som väljer att ingå äktenskap. Mot dennabakgrund kunde utskottet inte finna annat än attlagstiftningen var utformad i enlighet med detsynsätt som kom till uttryck i de då aktuella mo-tionerna. I övrigt vidhöll utskottet uppfattningenatt lagstiftningen så långt som möjligt bör varaneutral i förhållande till olika samlevnadsformeroch moraluppfattningar och att det inte bör ankommapå att styra enskilda individer i valet avsamlevnadsform.Enligt utskottets mening har inte framkommit någonomständighet som föranleder annat ställningstagandei den nu aktuella frågan än det som gjordevåren 1998. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotion L424 yrkande 1.När det sedan gäller yrkande 2 har utskottet intenågon annan uppfattning än motionären beträffandevikten av åtgärder från samhällets sida som syftartill att så långt som möjligt förebygga konflikteroch kriser vid separationer bland föräldrar och par.I sammanhanget finns anledning att erinra om att detsedan den 1 januari 1995 enligt 12 a §socialtjänstlagen (1980:620) åligger kommunerna atttillhandahålla familjerådgivning för den som såbegär. Verksamheten består i samtal med syfte attbearbeta samlevnadskonflikter i parförhållanden ochfamiljer. Familjerådgivningen bedrivs yrkesmässigtoch utgör en självständig verksamhetsgren somfinansieras med kommunala medel och avgifter. EnligtSocialstyrelsens rekommendationer skallfamiljerådgivning kunna erbjudas inom två veckor.I anledning av uppgifter om långa väntetider inomfamiljerådgivningen i flera kommuner anfördestatsrådet i ett skriftligtfrågesvar (svar på fråga1998/99:410) att kommunerna är skyldiga attorganisera verksamheten på ett sådant sätt attolämpligt långa väntetider inte uppstår och attSocialstyrelsen och länsstyrelserna i sin löpandetillsynsverksamhet skall följa väntetidernasutveckling och rapportera till regeringen omutvecklingen försämras. Om så skulle bli fallet får,enligt statsrådets frågesvar, möjliga åtgärder föratt komma till rätta med problemen bedömas i detläget.Utskottet vill även erinra om att en särskildutredare har haft regeringens uppdrag attföreslå hur stödet till föräldrar i form avföräldrautbildning och andra verksamheter förföräldrar och barn i förskoleålder och skolålderskall kunna utvecklas och stimuleras. Utredarenöverlämnade betänkandet (SOU 1997:161)Stöd i föräldraskapet.