bet · GM01KrU3 · 1999-02-16 00:00:00 — Förhandlingar omåtkomst m.m. pågår mellan SVT och entilltänkt kortoperatör.Främst två kortoperatörer, nämligen Viasat ochCanal Digital, är verksamma på den svenska satellit-TV-marknaden. Med begreppet kortoperatör avses ikorthet ett företag som tillhandahåller programkortoch därmed tillgång för TV-tittaren till en ellerflera programkanaler. Viasat tillhandahåller analogaTV-kanaler, medan tillhandahåller bådeanaloga och digitala satellit-TV-kanaler. De tvåföretagens motsvarighet då det gällermarkdistribuerad digital-TV är ovan nämnda företagSenda.Det bör tilläggas att det inte finnsnågon avkodningsutrustning (för omvandling avdigitala TV-signaler till analoga TV-mottagare) somär anpassad till såväl markdistribution som kabel-eller satellitdistribution.I sammanhanget bör även nämnas att den somabonnerar på den satellitsända kanalen SVT Europasom vänder sig till utlandssvenskar och tillsvensktalande i måste ha både enavkodningsutrustning och ett programkort somhanteras av kortoperatören i Motala.Även kabel-TV-verksamheten bör kort beskrivas isammanhanget.Av slutbetänkandeSamordning av digital marksänd TV (SOU 1998:17)framgår följande.Kabel-TV-utbudet i består främst av ettstort antal utländska satellitkanaler. ärdominerande kabel-TV-operatör i med överhälften av kabel-TV-marknaden. har intentionenatt digitalisera kabel- och telefonnäten för atttill hushållen kunna överföra ett stort antalvarierande tjänster, däribland traditionelltelevision. Avsikten är att till så många hushållsom möjligt kunna erbjuda en bredbandskapacitet sominte bara ger stora möjligheter till enkelriktadöverföring utan även interaktiva tjänster. Dehushåll som är anslutna till Telias kabel-TV-utbudhar tillgång till ett basutbud och till etttilläggsutbud av TV-kanaler. För att kunna ta emottilläggsutbudet krävs en avkodningsutrustning. Denförsta avkodare som valt ger bara möjlighetatt ta emot digitala kabelsändningar och kan intekompletteras med någon sidoutrustning som skullemöjliggöra mottagning av digitala mark- ellersatellitsändningar (s. 40 och 41).Vidare bör nämnas att harbeslutat om vissa ändringar av radio- och TV-lagendå det gäller vidaresändningar i kabelnät och dens.k. De nya bestämmelserna i 8kap. 1 § innebär följande. Innehavare av kabelnät ärskyldiga att se till att boende i fastigheter som äranslutna till anläggningen kan ta emot högst treprogram från de tillståndshavare vars verksamhetfinansieras med TV-avgiftsmedel samt högst ettprogram från annan tillståndshavare. Enförutsättning skall vara att programmen sänds medstöd av ett tillstånd från regeringen som är förenatmed dels krav på opartiskhet och saklighet, dels ettvillkor om mångsidigt programutbud där det skallingå nyheter. Enligt övergångsbestämmelse skallsändningstillstånd fortsätta att gälla för programsom omfattades av sändningsplikt den1 så länge de nämnda kraven uppfylls(prop. 1997/98:184, bet. 1998/99:KU13, rskr.1998/99:100).I två motionsyrkanden behandlas frågan om krypteringav de program som SVT skall sända i marknätet.Motionärerna bakom motion K323 (m) konstaterar attSVT:s marksända, digitala kanaler kommer attkrypteras och att den som vill se dessa kanalermåste införskaffa ett programkort från för attkunna dechiffrera de krypterade kanalerna. För attkunna se programmen måste TV-tittaren betala delsTV-licensen (mottagaravgift), dels programkort ochårsavgift för avkrypteringen. Motionärerna motsättersig att redan licensbetalda program även skallavgiftsbeläggas (yrkande 6).I motion Kr276 (v) motsätter sig motionärerna attSVT:s program skall krypteras (yrkande 6).Mottagaravgiften - eller den s.k. TV-licensen - somenligt lagen (1989:41) om TV-avgift skall betalas avden som innehar en TV-mottagare administreras avRIKAB. Influtna medel placeras på det s.k.rundradiokontot för att finansiera programföretagensverksamhet, främst programproduktionen.Som nämnts i det föregående har de marksändandeprogramföretagen kommit överens om att de digitalasändningarna skall krypteras och göras tillgängligamed hjälp av ett programkort. Av SVT:sanslagsvillkor framgår även att SVT:s sändningarskall kunna tas emot utan villkor om särskildbetalning. Detta utesluter emellertid inte avgifterför tillhandahållande och hantering av programkort(regeringsbeslut p. 6).Enligt utskottets uppfattning är den avgift somSenda kommer att uppbära för programkort m.m. intejämförbar med mottagaravgiften utan bör betraktassom en avgift för att TV-tittaren skall få tillgångtill den digitala tekniken. Utskottet anser att detpå nuvarande stadium inte är motiverat att uttalasig om SVT även efter innevarande tillståndsperiodskall tillåtas att kryptera sina marksända digitalaprogram och ta ut en avgift för programkort.Med hänvisning till det anförda anser utskottet attdet inte är påkallat med någon åtgärd medanledning av yrkandena, som således avstyrks.I motion K323 (m) behandlas frågor rörandesatellitdistribution av SVT:s program. Motionärernabakom motionen välkomnar att SVT nu får distribuerasina program via satellit. Det bör - menar de -införas en möjlighet för samtliga satellitoperatöreratt distribuera SVT:s program. Vidare bör SVTåläggas att kostnadsfritt tillhandahållasatellitoperatörerna public service-kanalerna, såvälanalogt som digitalt under förutsättning attmottagningen kan ske utan kostnad (yrkande 16).Utskottet vill i sammanhanget redovisa regeringensolika beslut om bestämmelser för satellitsändning avSVT:s program m.m.- beslutade regeringen omsändningstillstånd för SVT i marknätet för perioden1997-2001. Tillståndet är förenat med villkoret attSVT skall använda analog utsändningsteknik. Avbeslutet framgår bl.a. att SVT skall sända tillhela landet, vilket innebär att av denfast bosatta befolkningen skall kunna ta emotsändningarna. Vidare framgår att regeringensmedgivande skall inhämtas om SVT vill uppfylladenna skyldighet genom att sända över satellit (2§). Efter har tillståndetkompletterats och ändrats genom en radregeringsbeslut.-- medgav regeringen att SVT fårinleda sändningar av television via satellit föratt nå allmänheten i . (Det angavs inte omsändningarna skall vara analoga eller digitala. )Sändningarna får innehålla , samt vissanya programkanaler.-- beslutade regeringen att kompletteraSVT:s sändningstillstånd med en rätt att sändavissa programkanaler över vissa delar av landet meddigital teknik i marknätet. Som villkor förrättigheten att sända i det digitala marknätetålades SVT skyldigheten att över satellit sändaföljande program, nämligen dels , ellerSVT , dels så att de blir möjliga attta emot i hela . Det angavs även att SVTinte var skyldigt att sända regionala program översatellit.-- utfärdade regeringen beslut omanslagsvillkor för SVT. Punkten 6 i beslutet, somrefererats i det föregående, återges här i sinhelhet.-SVT:s sändningar riktade till skall varatillgängliga för allmänheten utan villkor omsärskild betalning utöver erlagd TV-avgift. Dettautesluter inte avgifter för tillhandahållande ochhantering av programkort för marksänd digital TV.Till den del sändningarna görs tillgängliga utanförSverige skall verksamheten bära sina egna kostnader.Utskottet har från SVT inhämtat attsatellitsändningar - vilka når en bra bit utanförSveriges gränser - av upphovsrättsliga skäl måstekrypteras. En stor del av befolkning harnämligen möjlighet att se SVT:s ordinarie sändningarvia satellit. Därmed skulle helsvenska program,vilka troligen är av mindre intresse för eneuropeisk publik, och andra program såsom t.ex.utländska långfilmer m.m., vilka torde vara avstörre intresse för en europeisk publik, nå ut tillett stort antal människor. Detta i sin tur skulleinnebära ökade krav på ersättning från upphovsmännenoch därmed åsamka SVT avsevärt störrerättighetskostnader än om programmen krypteras. Detanförda leder fram till att satellitsändningarriktade till befolkningen i måste krypteras,vilket innebär att ett programkort krävs för atttittaren skall få tillgång till utsändningen.Utskottet vill inledningsvis uttrycka sintillfredsställelse över att åtminstone något avSVT:s program med hjälp av satellitsändning nukommer att kunna nå ut till hela befolkningen, dvs.även till dem som har dåliga mottagningsförhållandenför marksänd television.Utskottet konstaterar att motionsyrkandet består avtvå delar.Den ena delen av yrkandet torde syfta till att dekortoperatörer som främst vänder sig till densvenska marknaden skall få distribuera SVT:s programutan kostnad. Enligt utskottets uppfattning ankommerdet på de berörda företagen, således SVT ochkortoperatörerna, att sinsemellan avtala om vilkaekonomiska, administrativa m.fl. villkor som skallgälla, för att SVT skall tillhandahålla sinaprogramkanaler till kortoperatörerna. Utskottetanser att denna del av motionsyrkandet inte är enfråga som skall besluta om.Den andra delen av yrkandet innebär att den TV-tittare som vill se SVT:s satellitsända kanalerskall kunna göra detta utan att behöva betalaytterligare avgifter utöver TV-mottagaravgift. Avovan lämnade redovisning framgår att yrkandet idenna del redan är tillgodosett. Programmen kommervisserligen av upphovsrättsliga skäl att varakrypterade, varför det för mottagning krävs ettprogramkort. Enligt anslagsvillkoren för SVT fåremellertid avgift utöver mottagaravgift endast tasut för marksänd, digital TV. Någon avgift förtillhandahållande och hantering av programkort kansåledes inte tas ut av den TV-tittare inom landetsom endast vill ha tillgång till SVT:s satellitsändaoch krypterade kanaler. Det får förutsättas att deansvariga för sändningarna informerar allmänheten omdetta.Det kan tilläggas att kortoperatörer sannoliktkommer att erbjuda paket med ett varierande antalprogramkanaler, däribland SVT:s. Givetvis haroperatörerna rätt att ta betalt för TV-tittarnastillgång till de övriga kanalerna utöver SVT:s.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetmotion K323 (m) yrkande 16.Distribution av public service-företagens programvia InternetDen tekniska utvecklingen skapar förutsättningar fören sammansmältning mellan data-, tele- ochmediemarknaderna. Det gäller såväl tjänster somnätverk, utrustning och aktörer. finnsmöjlighet att lyssna på radioprogram och att sevideoinspelade TV-programinslag på dataskärmen viaInternet.Frågor rörande behovet av, förutsättningarna föroch konsekvenserna av en samordning mellanlagstiftningen för radio-, TV- och televerksamhetbehandlas av Utredningen omsamordning av lagstiftning för radio, TV ochteleverksamheten, (KU 97:05).Utredningen som skall avsluta sitt arbete undervåren 1999 skall bl. a. utreda och bedöma om detbehövs ytterligare lagstiftning för att säkerställayttrandefrihet, tillgänglighet och mångfald inomområdet för elektroniska informationstjänster samtför att motverka skadliga konkurrensbegränsningar(dir. 1997:95).Som bakgrund till behandlingen av här aktuellmotion återger utskottet följande uppgifter frånKonvergensutredningens hemsida.Den tekniska utvecklingen medför att traditionelltolika och urskiljbara tjänstetyper, såsom tele-,data-, radio- och TV-tjänster kan integreras ochförmedlas genom infrastrukturer som varitmer eller mindre tekniskt avgränsade för en viss typav tjänst. En grundläggande förutsättning har varitutvecklingen av digitaltekniken som gjort detmöjligt att hantera och kommunicera olika typer avinformation på samma sätt oavsett form (text, ljudeller bild). har effektiviteten idistributionssystemen för förmedling av dessatjänster ökat: större informationsmängder kankommuniceras med mindre krav på utrymme än tidigare.Det är nu t ex möjligt att sända TV- ochradiotjänster över telenäten, tillhandahållateletjänster och interaktiva datatjänster överkabel-TV-nät och att via etern sända och ta emotdataprogram och datafiler, t ex i form av videospel("multimedia data broadcasting").Internet fungerar som en starkt pådrivande ochsammanbindande kraft i detta sammanhang. Genom"World " (WWW) har man lyckats skapa engemensam grundläggande standard för att kommuniceratext, ljud och bild, som kan användas för såväl"traditionella" telefoni-, data-, TV- ochradiotjänster, som kombinationer därav. Tillsammansmed förhållandevis låga prisbilder, användarvänligagränssnitt och lätt tillgänglighet har WWW härigenombidragit till en explosionsartad utveckling förglobal multimediekommunikation.Den beskrivna utvecklingen gör att gränserna mellande tidigare relativt klart avgränsade data-, tele-och mediesektorerna blir allt mer otydliga. Dettabrukar också beskrivas som att dessa sektorerkonvergerar (sammansmälter). Konvergens som fenomenkan beskrivas på olika sätt beroende på vilketperspektiv som diskuteras, och graden av komplexitetvarierar. Gemensam utgångspunkt är deförutsättningar som den tekniska utvecklingen medföroch som kort beskrivits ovan.Motionärerna bakom motion K231 (fp) behandlar fråganom distribution av public service-företagens programpå Internet. Enligt motionärerna kommer allaTV-sändningar att finnas lagrade på Internet, vilketinnebär att ett program som sänts ligger kvar pånätet. Behovet att passa en speciell tid och attfölja TV-tablåer upphör därmed, menar motionärerna.När digital TV och radio införs bör public service-företagen - i nästa sändningstillstånd - åläggas attlägga ut alla program på Internet. Successivt böräven göras tillgängligt på nätet, ansermotionärerna (yrkande 17).Utskottet konstaterar att de tre public service-företagen, SVT, SR och UR, har omfattandeprograminformation på sina hemsidor och i varierandeutsträckning lägger ut program ochprograminslag på det s.k. nätet. Utskottet harinhämtat att det för SVT:s del rör sig omsammanlagt nyheter och 5-10 minuterkommenterande nyhetsmaterial. SR lägger framför alltut nyhetsmaterial, nämligen Ekot och lokala nyheter,samt invandrarprogram, medan UR lägger ut olikakursprogram (ljudprogram). De tre företagen användersig av s.k. streaming teknik, vilket innebär attanvändaren inte kan spara programmen på sinhårddisk.Enligt vad utskottet inhämtat har ljudkvaliteten påsändningarna i hög grad förbättrats ,vilket beror på att användarna har tillgång till"snabbare" modem. Kvaliteten på de rörliga bildernaär alltjämt låg.Det förhållandet att det är tekniskt möjligt attdistribuera radio- och TV-program över Internetinnebär emellertid inte att det är endistributionsform utan komplikationer. nuvarande telefonsystem inte anpassat för atten stor publik skall kunna få tillgångtill programföretagens hela utbud.Överföringskapaciteten varierar och gör att ca 40-60personer kan vara uppkopplade till någotav de tre programföretagen och se eller lyssna påutlagda program. Internetdistribution av rörligabilder och ljud är således inte ännu någotmasskommunikationsmedel. Med den fortsattautbyggnaden av kommunikationssystemen kan dockförutsättningarna för tillgänglighet och kvalitetkomma att förändras.I sammanhanget kan nämnas att en särskild utredareför närvarande arbetar med att klarlägga bl.a. hurstaten i samverkan med näringsliv och teleoperatörerskall kunna uppnå god regional och social täckningav avancerad informations- och kommunikationstekniskinfrastruktur (dir. 1998:61).Utskottet vill slutligen framhålla en annanväsentlig omständighet, nämligen de kostnader somföljer av rättighetshavarnas krav på ersättning.Rättighetsaspekten och därmed sammanhängandekostnader innebär sannolikt att det inte ärekonomiskt möjligt att som motionärerna föreslagitgöra tillgängligt på nätet.Utskottet anser att det är naturligt att frågan ompublic service-företagens program skall distribuerasöver Internet behandlas i beredningsarbetet införnästa tillståndsperiod för public service-företagen.I ett sådant beredningsarbete bör självfallettekniska, ekonomiska och juridiska aspekter påprogramdistributionen belysas. Enligt utskottetsuppfattning är det emellertid inte motiverat attriksdagen skall ta något initiativ med anledning avmotionsyrkandet, som således avstyrks.Nordiska TV-sändningarFörslaget i motion Kr274 (mp) syftar till att densvenska TV-publiken skall få tillgång till nordiskaTV-sändningar via kabelnätssändningar. Som ett led isträvan att knyta de nordiska länderna närmarevarandra borde norsk, dansk och finsk TV ingå ikabel-TV-företagens svenska basutbud (yrkande 48).En särskild utredare (1996:02) har haftregeringens uppdrag att bedöma hur stor efterfråganär på norska TV-sändningar bland svenska kabelbolagoch TV-tittare samt redovisa förutsättningarna förutökade sådana sändningar i svenska kabelnät (dir.1996:53). Utredaren har i betänkandet Grannlands-TVi kabelnät (SOU 1997:68) föreslagit en ändring avradio- och TV-lagen (1996:844) som innebär attkabelföretagen åläggs att erbjuda kunderna en publicservice-kanal från vardera och Danmark.Distributören skall enligt förslaget ha rätt att vidett eventuellt abonnemang ta ut en skälig avgift(must offer-principen). Betänkandet bereds inomRegeringskansliet.Utskottet anser att beredningen inte börföregripas.Utskottet vill i sammanhanget tillägga följande.Den digitala tekniken innebär att möjligheterna attdistribuera TV-program förändras, vilket utskottethar berört i det föregående vid upprepadetillfällen. Public service-företagen i hargemensamt med de kommersiella TV-bolagen ochkortoperatörer startat ett samarbete, kallat Nordig,som bl.a. syftar till att etablera en öppen standardför mottagning av digitala signaler. En annanuppgift för Nordig är att påverka leverantörer avutrustning att besluta om en gemensam standard föravkodningsutrustning, vilket möjliggör för denordiska tittarna att ta del av sändningarna isamtliga distributionsformer.Utskottet har inhämtat att diskussioner pågårmellan public service-företagen i , ,, och och kortoperatören CanalDigital om att skapa ett paket av grannlandskanalerkompletterat med några public service-kanaler.Med grannlandskanal avses här ett urval programfrån de olika ländernas public service-företag.Sannolikt kommer ett sådant paket att kunna erbjudasparabolinnehavare för s.k.individuell mottagning. För att få tillgång tillprogrammen krävs att TV-tittaren - förutomparabolantenn - har en avkodningsutrustning och ettprogramkort.Frågan om ett nordiskt TV-samarbete har utretts ochdiskuterats med varierande intensitet under mer änfyra decennier. Det är därför glädjande att densvenska TV-publiken nu tycks kunna få en möjlighetatt tillägna sig övriga nordiska ländersprogramutbud.I sammanhanget bör tilläggas dels att vissanordiska programkanaler finns att tillgå via CanalDigitals utbud, dels att utbyte av TV-sändningarmellan och äger rum sedan år 1986.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetyrkandet.TV-reklamAv radio- och TV-lagen framgår att TV-reklam intefår syfta till att fånga uppmärksamheten hos barnunder , att det i TV-reklam inte får uppträdapersoner eller figurer som spelar en framträdanderoll i program som huvudsakligen vänder sig tillbarn (7 kap. 4 §). Vidare får reklaminte förekomma före eller efter ett TV-program eller en del av ett TV-program somhuvudsakligen vänder sig till barn (7 kap. 7 §).SVT, SR och UR får inte sända reklam. Förbudetomfattar inte sponsringsmeddelanden, reklam för egenprogramverksamhet, utbildningsmaterial eller andraliknande produkter med direkt anknytning tillprogrammen.Särskilda regler gäller för sponsring. En utförligredovisning för bakgrunden till dessa finns iutskottets betänkande 1995/96:KrU12 s. 29. I korthetkan nämnas att huvudregeln är att programföretageninte får sända sådana sponsrade program därsponsorsbidraget tillfallit SVT, SR och UR direkteller medfört att företagens kostnader påtagligt harminskat. Sponsring får emellertid förekomma "avprogram som innebär utsändning av en allmänsammankomst eller offentlig tillställning där SVT/SRär arrangör, under förutsättning att det är ettarrangemang inom ramen för ett åtagande gentemotEuropeiska Radiounionen (EBU) eller ett arrangemangav liknande betydelse samt att programmetdirektsänds till flera länder". Ett exempel påsådana arrangemang som avses är den internationellamelodifestivalen, vilken torde vara svår attgenomföra för SVT och SR utan extra ekonomiskaintäkter. Slutligen får SVT ta emot sponsorsmedelför sändningar i samband med sportevenemang.Förslaget i motion Kr274 (mp) syftar till att SVT:soch SR:s verksamhet inte skall finansieras genomreklamintäkter. Vidare anför motionärerna att deanser att det är en självklarhet att reklam riktadtill barn även fortsättningsvis skallvara förbjuden och att måste gestillräckliga resurser för att följa upp radio- ochTV-lagen (yrkande 55).Utskottet konstaterar att SVT och SR inte får sändareklam, dock med de inskränkningar i förbudet somangetts i inledningen till detta avsnitt. Vidarekonstaterar utskottet att reklam riktad till barnunder inte får förekomma vare sig i publicservice-kanalerna eller i andra programkanaler undersvensk jurisdiktion.Det ankommer på att följa i vadmån public service-företagens verksamhet är förenligmed sändningstillstånden. Utskottet har noterat attnämnden behandlade ett ärende omreklaminslag i ett av SVT:s barnprogram. Nämndenfann att inslaget var att betrakta som reklam ochdärför inte var förenligt med SVT:ssändningstillstånd. har ävenöverlämnat ärendet till somfunnit att reklaminslaget måste anses vara riktattill barn och att inslaget därförstrider mot radiolagens bestämmelser. SVT harmedgivit att inslaget utgör en överträdelse avbarnreklamförbudet i radio- och TV-lagen ochsamtidigt utfäst att förfarandet inte skall upprepasi efterföljande produktioner (KO:s beslut, dnr97/K3774).Utskottet vill tillägga att frågor rörandeGranskningsnämndens resurser inte bereds inomkulturutskottet. Utskottet inskränker sig därförtill att konstatera att det ankommer på regeringenatt i budgetarbetet göra en samlad bedömning avresursfördelningen inom hela statsbudgeten.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetmotionsyrkandet.Kanal för direktsända debatterMotionärerna bakom motion Kr274 (mp) anser att nyavägar måste prövas för att återuppväcka det allmännaintresset för politik och demokrati. Motionärernaerinrar om att UR framfört ett förslag om attinrätta en TV-kanal med direktsändning frånregionala politiska debatter samt från debatter iriksdagen, etc. Motionärerna, somframhåller att erfarenheterna från C-Span-kanalen iUSA är mycket goda, föreslår att regeringen skalllämna förslag till hur en sådan kanal kanförverkligas (yrkande 50).Även i motion K231 (fp) föreslås att en särskildTV-kanal med C-Span som förebild skall sända frånriksdagen och andra politiska församlingar (yrkande18).UR ansökte hos regeringen om attfå starta en politisk kanal, benämnd (U 1995:07) yttrade sigi ärendet och avstyrkte UR:s begäran. Regeringenbeslutade därefter att inte vidta någon åtgärd medanledning av förslaget. (Se prop. 1996/97:67Digitala TV-sändningar s. Utskottet har vidolika tillfällen, , avstyrktmotionsförslag liknande de nu aktuella medhänvisning till att det inte fanns något skäl attompröva regeringens beslut (bet. 1997/98:KrU11 s.18)Utskottet erinrar om att harbeslutat att förlänga UR:s sändningstillstånd tillutgången av . Enligt utskottets uppfattningär det för tidigt att nu ha någon bestämduppfattning om UR:s uppdrag och omlämpligheten att i UR:s regi inrätta en sådansärskild kanal som nämns i motionen. Det ärnaturligt att utgå från att frågan kommer attaktualiseras i beredningsarbetet inför publicservice-företagens kommande tillståndsperiod.Utskottet erinrar vidare om att sändningar frånpolitiska arenor förekommer . Utskottethar i sitt betänkande 1998/99:KrU1 redovisat denverksamhet som bedrivs på vissa större orter ilandet av den allmännyttiga ideella föreningen i och som bl.a. innebär ettsamarbete med om att direktsändariksdagsdebatter (bet. s. 69). Det bör isammanhanget nämnas att även public service-kanalerna och närradion sänder vissa debatter frånriksdagen och andra politiska församlingar.