bet · GM01TU5 · 1999-03-02 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om planeringen för ettyttre godsspår i sydvästra /99:T519 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att Nobelbanan bör ingå inästa revidering av stamnätsplanerna.1998/99:T520 av m.fl. (s) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om behovet avåtgärder beträffande järnvägen genom Sundsvallscentrum.1998/99:T522 av m.fl. (s) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om upprustning avjärnvägen mellan och /99:T523 av och (bådas) vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omvikten av satsningar på Västra stambanan samtKinnekullebanan.1998/99:T524 av och (båda s) vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omjärnvägsförbindelse till Sturup.1998/99:T525 av och (båda s) vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omEuropabanan.1998/99:T526 av och (båda s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om upprustning avjärnvägen sträckan ,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om snabbtågstrafiksträckan /99:T527 av m.fl. (c, s, m, v,kd, mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att stambanan skallanpassas för snabbtåg i enlighet med riksdagenstidigare beslut,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om dubbelspårskapacitethela sträckan mellan och /99:T528 av (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att det tas fram ettmiljösäkert beslutsunderlag för projektHallandsåsen,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om beslut itunnelfrågan.1998/99:T529 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om Götalandsbanan.1998/99:T530 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en elektrifiering avBlekinge kustbana.1998/99:T533 av m.fl. (c) variyrkas att hos regeringen begär enutredning för att tillsammans med kommunernaförutsättningslöst studera effekterna och betydelsenav ett genomförande av Europabanan förnationelekonomin, regionutvecklingen, miljön ochtrafiksäkerheten.1998/99:T534 av m.fl. (v) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om elektrifiering avBlekinge kustbana som en lönsam investering.1998/99:T535 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att delenBorlänge-Falun tillförs det nationellastamvägnätet,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att delenFalun-Söderhamn tillförs det nationellastamvägnätet och som planeringsinriktning skallgälla vad som anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att ikommande förhandlingar med EU om regionalpolitiskasatsningar prioriterar medel för en tidigareläggningav nu planerade investeringar,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att de planeradeinvesteringarna skall ha tidsmässig förtur.1998/99:T536 av (c) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär att en helhetslösningför järnvägskommunikationerna tas fram enligt i vadmotionen anförts.1998/99:T539 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en snabbareutbyggnad av till dubbelspår än vadBanverket planerar,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om färdigställandet avtunnelbygget genom på ett miljömässigtsäkert sätt.1998/99:T540 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en ny- och ombyggnadav järnvägen mellan och /99:T542 av och (bådas) vari yrkas(delvis) att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omjärnvägstrafik mellan och /99:T544 av och (båda s) vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av att en ny järnvägssträcka Haparanda-Kalixsnarast kommer till stånd.1998/99:T548 av och (båda s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning av Europabanan.1998/99:T908 av m.fl. (s) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om Öresundsbronsjärnvägsanslutningar.1998/99:N237 av och (båda fp) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av enupprustning av vissa stamvägar samt grusvägar föratt minska bl.a. tjällossningsproblemen.1998/99:N275 av m.fl. (c) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om prioritering av väg-och järnvägsinvesteringar inom med anledningav kommunismens sammanbrott i vår närmaste omvärld.1998/99:N338 av m.fl. (fp)vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om trafikpolitiken.1998/99:Sk648 av () vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om enkonsekvensutredning av satsning på samverkan mellanNorrköping och beträffande koncentrationav hamnverksamhet söder om ,5. att som sin mening gerregeringen till känna vad imotionen anförts om för den östsvenskaregionen. 1 InledningI detta betänkande behandlar utskottet regeringensskrivelse /99:8 Investeringsplaner för trafikensinfrastruktur. Dessutom behandlas ett stort antalmotioner, väckta dels med anledning av skrivelsen,dels under den allmänna motionstiden hösten 1998.Inledningsvis redovisar utskottet isammanfattning den planeringsprocess somhar sin grund i beslut våren1994 om åtgärder i infrastrukturen och somslutförs genom den nu behandladeskrivelsen. Därefter behandlar utskottetmotionsyrkanden rörande enskild väghållningoch sina ställningstaganden till dessa(avsnitt 3). Vidare tar utskottet upp fyrasärskilda vägprojekt, nämligen förbifartMarkaryd på (avsnitt 4), E 6, sträckanRabbalshede-Svinesund (avsnitt 5), riksväg50 (avsnitt 6) och (avsnitt 7).I särskilda avsnitt behandlas också sexjärnvägsprojekt, nämligen medanslutningar (avsnitt 8), (avsnitt 9), ochHallandsåstunneln (avsnitt 10),anslutningar till Öresundsförbindelsen(avsnitt 11), Europabanan (avsnitt 12) ochGötalandsbanan (avsnitt 13). Slutligenredovisar utskottet sitt samladeställningstagande till ett stort antalmotionsyrkanden rörande främstinvesterings- eller underhållsåtgärder isärskilda projekt eller särskilt utpekadedelar av landet (avsnitt 14).2 Bakgrund2.1 beslut om trafikpolitikensmålDen nu tillämpade planeringsprocessen avseendeåtgärder i infrastrukturen har sin grund iriksdagens beslut med anledning avproposition 1993/94:100 bilaga 7. godkända betänkande (bet. 1993/94: TU16,rskr. 1993/94:154) uttalade trafikutskottet att enutgångspunkt för investeringsplaneringen måste varaen helhetssyn på trafiksystemet. Detta innebar attalla trafikslag, inte bara vägar och järnvägar,borde integreras i planeringsprocessen. Beslutetinnebar vidare att begärde att enkommission skulle tillsättas för att utarbeta ennationell plan för kommunikationerna i Sverige.Planen skulle innehålla förslag till långsiktigfinansiering av kommunikationerna. Investeringarnaskulle ges en sådan inriktning att transportsystemetblev mer miljöanpassat som det bidrog tillökad välfärd och tillväxt.2.2 KommunikationskommitténMed anledning av beslut våren 1994tillkallade regeringen enparlamentarisk kommitté. Kommittén, som antog namnetKommunikationskommittén, hade två huvuduppgifter.Den skulle dels lägga fram ett förslag tillinriktning av infrastrukturinvesteringarna för åren1998-2007, dels utarbeta underlag för etttrafikpolitiskt beslut. Förstnämnda uppdragredovisades i delbetänkandet Ny kurs itrafikpolitiken (SOU 1996:26).2.3 inriktningsbeslut våren 1997Kommunikationskommitténs delbetänkande ochremissyttrandena över detta lades till grund förregeringens proposition Infrastrukturinriktning förframtida transporter (prop. 1996/97:53), vilkenpresenterades för i december 1996.Riksdagens beslut med anledning av propositionen(bet. 1996/97:TU7, rskr. 1996/97:174) innebar ikorthet följande. Transportinfrastrukturen skullefrämja ett miljöanpassat och trafiksäkerttransportsystem samt bidra till tillväxt ochsysselsättning i alla delar av landet. Dennainriktning skulle ligga till grund för trafikverkensinfrastrukturplaner för perioden 1998-2007.Sammanlagt skulle användas föratt förverkliga inriktningen underplaneringsperioden. Dessa medel skulle fördelas påinvesteringar samt på drift- och underhållsåtgärderm.m. enligt följande sammanställning (miljarderkronor):--------------------------------------------------|Åtgärder |Vägar|Järnvägar|Regionala|Övrigt|Summa || | | |åtgärder| | |--------------------------------------------------|Nyinvesteringar| | | | | ||och | | | | | ||förbättring | | | | | || | | | | | ||av befintlig |30,5 | 36,0 | 32,0 | |98,5||infra- | | | | | || | | | | | ||struktur | | | | | |--------------------------------------------------|Drift och |56,0 | 27,0 | | |83,0||underhåll | | | | | |--------------------------------------------------|Åtgärder för | | | | | ||minskad | | | | | ||miljöpåverkan| | | | | ||och ökad | | | | | ||trafiksäkerhet| | | |8,5 | 8,5|--------------------------------------------------|Summa |86,5 | 63,0 | 32,0 |8,5 |190,0|--------------------------------------------------Vad gäller sjöfart och luftfart konstaterades attdessa trafikslag i viktiga hänseenden skiljer sigfrån väg- och järnvägstrafik. För det förstatillämpas inom dessa områden i princip fullkostnadstäckning. Vidare är inslaget avföretagsekonomiska bedömningar större. För dettredje är investeringarna i infrastruktur inte avsamma omfattning som på väg- och järnvägsområdet.Slutligen är luftfart och sjöfart i högre gradomgärdade av ett internationellt regelverk. I likhetmed regeringen fann att dessa skillnadertalade för att sjöfart och luftfart inte på sammasätt borde integreras i planeringsprocessen. Detömsesidiga beroendet mellan trafikslag talade dockför en ökad samordning.2.4 Planeringsuppdrag till och BanverketI fick med anledning avriksdagens inriktningsbeslut uppdrag och direktivangående den långsiktiga planeringen avtransportinfrastrukturen. Direktiven innebar attVägverket inom sitt område skulle planerainvesteringar på nationella stamvägar medutgångspunkt från en finansiell planeringsram på30,för tioårsperioden. I mars1998 inkom till regeringen med förslagtill en nationell plan för vägtransportsystemet . Förutom ett förslag tillnationell väghållningsplan innehöll den nationellaplanen en preliminär plan för åtgärder inom miljö-och trafiksäkerhetsområdet.På motsvarande sätt fick i april 1997uppdrag och direktiv angående den långsiktigaplaneringen av transportinfrastrukturen inom sittområde. redovisade förslagtill stomnätsplan för åren 1998-2007.Nedan redovisas regeringens beslut med anledning avVägverkets och förslag tillplaneringsinriktning.2.5 Regeringens fastställelsebeslut avseende dennationella väghållningsplanenI beslut angående fastställelse avden nationella väghållningsplanen konstateraderegeringen bl.a. att de trafiksäkerhetsåtgärder somgenomförts inom ramen för Vägverketssektorsuppgifter dittills inte hade givit förväntadeeffekter. Därför ansåg regeringen att Vägverketborde se över prioriteringen av olikatrafiksäkerhetsåtgärder. För att en snabbareutveckling mot de av statsmakterna uppsattatrafiksäkerhetsmålen skulle möjliggöras fastslogregeringen att s.k. fysiska trafiksäkerhetsåtgärderi den nationella väghållningsplanen skulleinplaneras under den första hälften avplaneringsperioden. I övrigt innebar regeringensbeslut följande.Regeringen kunde konstatera att kostnaderna för deav föreslagna investeringsåtgärderna medca översteg den ram om 30,5miljarder kronor varom beslutat.Kostnaderna skulle därför reduceras. Denerforderliga minskningen skulle åstadkommas genomatt objektet förbifart på 4 inteaktualiserades . Vidarefastslog regeringen att den av föreslagnaombyggnaden av i skulle ingå iplanen. Däremot fastställdes inte ombyggnaden avsträckan på samma riksväg. Men ettbelopp motsvarande den beräknade kostnaden förprojektet, , skulle reserverasför investeringar mellan och väg E 4. Ifråga om innebar regeringens beslut attåtgärder fick finansieras med medel ur dennationella väghållningsplanen endast underförutsättning att , från den 1januari 1999 Västra , enligtsärskild överenskommelse med åtog sig attställa motsvarande utrymme i länsplanen för regionaltransportinfrastruktur till förfogande förinvesteringar i det nationella stamvägnätet.Slutligen innebar regeringens beslut att Vägverketskulle ta fram en version av planen som var ienlighet med regeringens fastställelsebeslut.2.6 Regeringens fastställelsebeslut avseende dennationella stomnätsplanenI sitt fastställelsebeslut den 11 juni 1998konstaterade regeringen att förslag medca översteg den finansiellaplaneringsram som givits i planeringsdirektiven.Regeringen erinrade om sitt tidigare beslut,meddelat i regleringsbrevet för , att objektsom beräknades bli dyrare än vad somursprungligen beräknats skulle omprövas.Fastställelsebeslutet innebar att förslagskulle reduceras så att kostnaderna förstomnätsplanen inte översteg riksdagensriktlinjebeslut, dvs. 36 miljarder kronor.Beträffande enskilda investeringsprojekt innebarfastställelsebeslutet bl.a. följande.I fråga om projektet i , förvilket aviserade kostnadsökningar,uttalade regeringen att det inte fanns underlag somvisade att statens åtagande inte uppgick till den iavtalet angivna kostnaden. Därför borde objektetupptas till ursprunglig kostnad efter prisomräkning,dvs. Om det visade sig attkostnaderna för projektet skulle avvika frånbeloppen i avtalet skulle anmäla dettatill regeringen och redovisa ett beslutsunderlag sombeskrev kostnadsnivåer för alternativahandlingsvägar samt alternativens konsekvenser.Beträffande skulle enligt regeringenförutsättningar för fastställelse föreligga förstnär parterna tagit ställning till ännu inteframtaget beslutsunderlag rörande Botniabanan.Därför skulle stomnätsplanen inte omfatta Ådalsbananmen ett utrymme på skullereserveras för projektet.Vidare skulle regeringens fastställelse avseåtgärder på och enligt denöverenskommelse som träffats mellan staten ochMälarbanans ().Slutligen fastslog regeringen att stomnätsplaneninte skulle omfatta fortsatta investeringsåtgärdervid eller åtgärder på andra sträckorföranledda av detta projekt. Regeringen redovisadesin avsikt att fatta beslut i dessa frågor först dåKommissionen (M 1997:04) med anledning avtunnelbygget genom lämnat sittslutbetänkande och i enlighet medregeringsuppdrag lämnat sitt underlag.2.7 Regional infrastrukturplaneringI samband med beslutet om trafikpolitikensinriktning (prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7,rskr. 1996/97:174) godkände regeringensförslag om en ny form av länsbaserad regionalinvesteringsplanering för samtliga trafikslag. Ikorthet innebär beslutet i denna del att deregionala väghållningsplanerna och de s.k. LTA-planerna har ersatts av trafikslagsövergripandelänsplaner som avser nyinvesteringar ochförbättringsåtgärder i regional infrastruktur.Beredningen av planerna sker i huvudsak iberedningsgrupper på länsnivå där länsstyrelsensamordnar och förankrar åtgärder. Länsplanernabereds också på länsövergripande nivå i s.k.regionberedningsgrupper med deltagande av samtligatrafikverk och berörda länsstyrelser. På förslag avtrafikverken har regeringen fördelat de långsiktigaplaneringsramarna på regioner. Varjeregionberedningsgrupp har därefter kommit överens omhur medlen skall fördelas på län. har isitt inriktningsbeslut godkänt att sammanlagt 32miljarder kronor skall användas för regionalainvesteringsåtgärder under plane-ringsperioden1998-2007. Merparten av dessa medel, 29,3 miljarderkronor, har av regeringen fördelats på regioner ochav regionberedningsgrupperna på län enligt följande.------------------------------------------|Region |Län | || | |Mkr |------------------------------------------|| | || ||3 041|------------------------------------------||län | 859|------------------------------------------| || 880|| |län | |------------------------------------------| |län | 810|------------------------------------------| || 810|| |län | |------------------------------------------|Sydöst ||1 200|| |län | |------------------------------------------| ||1 376|------------------------------------------| || 692|------------------------------------------| |län | 680|------------------------------------------| || 499|------------------------------------------| || 138|------------------------------------------||län |2 653|------------------------------------------|Väst || 677|------------------------------------------| |Västra |3 950|| || |------------------------------------------| ||1 128|------------------------------------------|Mitt ||2 040|------------------------------------------| ||1 230|------------------------------------------| ||1 800|| |län | |------------------------------------------| ||1 001|------------------------------------------|Norr ||2 089|| |län | |------------------------------------------| ||1 739|------------------------------------------|Summa | | || | |29 292|------------------------------------------Härutöver har avsatts för fullföljandeav Stockholms- och Göteborgsöverenskommelserna.I regeringens skrivelse redovisas i sammanfattningVägverkets och konsekvensanalyser avlänsplanerna. Därav framgår bl.a. att fördelningenpå ändamålsområden i stort nått upp till deriktlinjer som regeringen angav i direktiven. En merpåtaglig avvikelse kunde konstateras i fråga ombidrag till handikappanpassning där totalkostnadenför redovisade åtgärder understeg planeringsramenmed . Ett skäl till avvikelsenkunde enligt regeringen vara attplaneringsförutsättningarna lämnades sent vilketmedförde att arbetet med sådana åtgärder påbörjadessent under planeringsprocessen.3 Enskilda vägar3.1 De enskilda vägarnas betydelse och behov av stöd3.1.1 MotionsförslagI motion T222 framhåller och (båda fp) att de enskilda vägarna är av storbetydelse för näringslivet och för människorsmöjlighet till bosättning, friluftsliv ochrekreation. Minskade resurser till det enskildavägnätet drabbar inte bara glesbygden utan helalandet, anför motionärerna (yrkande 18).3.1.2 Utskottets ställningstagandeUtskottet delar motionärernas uppfattning rörandedet enskilda vägnätets betydelse. Av landets totalavägnät om utgörs ,motsvarande två tredjedelar, av enskilda vägar.Insikten om den viktiga roll de enskilda vägarnaspelar för att tillförsäkra näringslivet ochenskilda människor goda transportförutsättningaråterspeglas bl.a. i det förhållandet att statensedan lång tid tillbaka ger ekonomiskt stöd tillenskild väghållning. Enligt den nu gällandeförordningen (1989:891) om statsbidrag till enskildväghållning lämnas sålunda bidrag för enskilda vägarsom är av inte obetydlig längd och som tillgodoserett kommunikationsbehov för de fast boende,näringslivet eller det rörliga friluftslivet. Bidraglämnas också för vägar som är av väsentlig betydelsesom genomfartsvägar eller som uppsamlingsvägar förfritidsbebyggelse. För att bidrag skall kunna utgåkrävs att den enskilda vägen är ändamålsenlig medhänsyn till övriga vägar och att kostnaderna ärskäliga med hänsyn till nyttan. Statsbidraget tillenskild väghållning uppgick till 566miljoner kronor. För innevarande budgetår ärmotsvarande anslagspost upptagen till 100 miljonerkronor. Som bl.a. framgår av utskottets betänkande(bet. 1998/99:TU1, s. 30) med anledning avbudgetpropositionen för (utg.omr. 22) äremellertid denna neddragning av rent teknisk naturoch innebär inte någon reell resursminskning.Utskottet är väl medvetet om att det finns ettstort behov av ekonomiskt stöd till det enskildavägnätet. konstaterar utskottet attstatens ekonomiska engagemang på detta område måstevägas mot behovet av nyinvesteringar samt drift ochunderhåll på det allmänna vägnätet. Enligt vadutskottet erfarit kommer regeringen att göra enöversyn av den enskilda väghållningen. Utskottetförutsätter att den enskilda väghållningensbetydelse och behov av stöd tillhör de frågor somkommer att behandlas inom ramen för översynen.Därmed torde syftet med det nu behandlademotionsyrkandet bli tillgodosett och någonriksdagens åtgärd med anledning av yrkandet intevara erforderlig. Med hänvisning till det anfördaföreslår utskottet att avslår motion T222(fp) yrkande 18.3.2 Stöd till bärighetshöjande åtgärder3.2.1 MotionsförslagEnligt vad m.fl. (c) uttalar i motionT230 bör besluta att medel avsatta förbärighetshöjande åtgärder även i fortsättningenskall komma de enskilda vägarna till godo (yrkande4).3.2.2 Utskottets ställningstagandeRiksdagen beslutade om ett tioårigtprogram för bärighetshöjande åtgärder (prop.1986/87:100 bil. 8, bet. 1986/87:TU19, rskr.1986/87:235). Programmet, som delvis bekostades avnäringslivet, omfattade också enskilda vägar. Dettatioårsprogram är nu slutfört.Enligt vad utskottet inhämtat bedömer attdet finns stora behov av bärighetssatsningar på detenskilda vägnätet, även om inte oväsentliga insatserkunnat göras inom ramen för nämnda tioårsprogram.Vidare konstaterar att de medel somanvisas under anslagsposten för bidrag till enskildväghållning inte räcker för bärighetsupprustningar.Som utskottet anfört under avsnittet 3.1.2 rörandestatligt stöd till det enskilda vägväsendet iallmänhet måste också behovet av stöd tillbärighetshöjande åtgärder vägas mot andra angelägnabehov. Utskottet utgår från att frågan om statligtstöd till bärighetssatsningar på enskilda vägarkommer att behandlas inom ramen för den översyn avenskild väghållning som regeringen avser attgenomföra. Med det anförda avstyrks motion T230 (c)yrkande 4.3.3 Översyn av regelverk och procentsatser3.3.1 MotionsförslagI motion T310 begär m.fl. (m) enöversyn av det regelverk som styr bidragsgivningentill de enskilda vägarna. Enligt motionärerna är detinte självklart att regelverket är väl utformat medhänsyn till dagens situation (yrkande 4). I avvaktanpå resultatet av en översyn bör de procentsatser somriksdagen lade fast liggafast. De procentsatser som då fastställdes som"högsta" och som i huvudsak gällde fram till år 1995får ej underskridas, anser motionärerna (yrkande 5).I samma motion anförs att bidraget för utfartsvägarlängre än bör höjas till för attåretruntboende på avlägsna platser skall möjliggöras(yrkande 6).3.3.2 Utskottets ställningstagandeDet statliga stödet till enskilda vägar regleras iförordningen (1989:891) om statsbidrag till enskildväghållning. Bidrag utgår enligt förordningen i formav byggnadsbidrag och driftbidrag. Driftbidraglämnas i mån av tillgång på medel som årligadriftbidrag och särskilda driftbidrag. Årligadriftbidrag får lämnas med högst vissa närmareangivna andelar av driftkostnaderna. Med hänsyn tillatt tillgången på medel är begränsad tvingasVägverket emellertid tillämpa lägre procenttal än dehögsta som medges enligt förordningen. Exempelvisutgår bidrag till vägar somenligt förordningen är berättigade till stöd medhögst 70 %.Enligt vad utskottet inhämtat kommer attunder genomföra ett antal projekt för attklarlägga om det regelverk som styr bidragsgivningenär ändamålsenligt med utgångspunkt i de uttalandensom statsmakterna gjort rörande syftet medstatsbidraget. Utskottet utgår från attstatsbidragsförordningens stödregler också kommeratt omfattas av den översyn som för närvarandeplaneras inom . Därmed borde syftetmed nu behandlade motionsyrkanden komma atttillgodoses. Någon åtgärd med anledningav yrkandena torde inte vara erforderlig. Med detanförda avstyrks motion T310 (m) yrkandena 4-6.3.4 Inventering av det enskilda vägnätets standard3.4.1 m.fl. (m) föreslår i motion T220att skall inventera standarden på detenskilda vägnätet (yrkande 22). En sådan inventeringbör ligga till grund för en översyn av det regelverksom styr bidragsgivningen.