bet · GN01TU1 · 1999-11-23 00:00:00 — Mot dennabakgrund föreslås att bemyndigarregeringen att ge SJ följande finansiellabefogenheter för år 2000:-godkänna aktieöverföringar mellan SJ och ABSwedcarrier.--godkänna avtal som SJ träffar om försäljning avfast egendom och aktier inom en ram om 3,1miljarder kronor med avyttringar fr.o.m. år 1994intagna i ramen,--fastställa beloppsgräns för försäljning av fastegendom och aktier från SJ--låta SJ förvärva, förvalta och avyttra aktier inomramen för den beslutade koncernstrategin,--låta SJ besluta om organisationsfrågor vad gälleravyttringar av verksamhetsgrenar som inte bidrartill att stärka och stödja järnvägsverksamheten,--låta SJ använda den typ av finansieringsform somger den lägsta kostnaden för SJ sett överinvesteringens ekonomiska livslängd,--tillföra SJ utdelning från Swedcarrier,-1.ta upp lån i och utanför inom entotal ram om ,2.3.teckna borgensförbindelser till förmån för bolaginom inom en total ram om 1,9miljarder kronor,4.placera kassamässigt överskott hos Riksgäldskontoretoch på marknaden.Utskottets ställningstagande till regeringensförslag om SJRegeringens förslag om ekonomiska mål och investeringsplansamt finansiella befogenheter för SJ har inte gettupphov till några motioner.Utskottet tillstyrker regeringens förslag(yrkandena 20 och 21).14.1.2 Verksamhetsinriktning och organisation förSJ, m.m.MotionsförslagI två motioner framhålls betydelsen av att SJrenodlar sin verksamhet och ökar sinkonkurrenskraft. En bolagisering av SJ förordas.Per-Richard Molén m.fl. (m) framhåller i motionT549 att avreglering är en förutsättning för attjärnvägssektorn skall kunna öka sinamarknadsandelar. För att förbättrakonkurrenssituationen bör SJ:s tillgångar i form avbangårdar, yttre bannät, fastigheter och terminaleröverföras till . SJ bör bolagiseras ochverksamheten renodlas. bör SJ bli enstark operatör som på affärsmässiga grunder kankonkurrera om trafik på svenska och europeiskajärnvägar. Motionärerna anser också att staten börställa samma krav på SJ som på ett börsnoteratbolag. SJ skall förberedas på en framtidainternationalisering. SJ:s eget förslag att dela uppsin verksamhet i separata bolag välkomnas.Uppdelningen ses som en början på den avmotionärerna föreslagna privatiseringenav SJ.Även förordar en bolagisering avSJ, åtminstone på . I motion T210 framförJohnny m.fl. (kd) att SJ skall koncentrerasig på sin kärnverksamhet. Produktiviteten måste ökasnabbare än personalkostnaderna för att deekonomiska målen skall nås. framhållermotionärerna att konkurrensen inte endast vinns medpriset utan att det därtill kan handla om trygghetoch service.Ett annat perspektiv anläggs i motion T217 där StureArnesson m.fl. (v) kritiserar SJ:s hårda satsning påaffärsresenärer eftersom denna, enligt motionärernasuppfattning, medfört sämre möjligheter för bredaregrupper att åka tåg. Om man vill ökajärnvägsresandet måste man öppna möjligheter förbredare grupper att använda järnvägen. SJ bör därföri likhet med och underställas detransportpolitiska målen och målet omsamhällsekonomisk effektivitet. Motionärerna begären översyn av SJ:s ägarinstruktion ochregleringsbrev med detta syfte.Utskottets ställningstagandeVerksamhetsinriktning och organisation för SJSJ:s verksamhetsinriktning och mål tas upp imotionerna T210 (kd) och T549 (m). Motionärernas synpå SJ:s allmänna utveckling kan i stora drag sägasligga i linje med regeringens. Motionärerna ger dockuttryck för önskemål om snabbare och meralångtgående förändringar av SJ än vad regeringenförordar.SJ har ålagts attkoncentrera sig på sin kärnverksamhet, som är attbedriva järnvägstrafik på affärsmässiga grunder. SJär organiserat som ett affärsverk med ettantal dotterbolag. Dotterbolagen är samordnade ikoncernen . Därutöver har verksamhetenindelats i fem sektorer som var och en består avsåväl en affärsverksdel som en bolagsdel.Produktiviteten inom SJ har ökat starkt under senareår. SJ anses ha nått långt när det gälleraffärsmässig anpassning av verksamheten, längre änflertalet av de europeiska järnvägsföretagen.Självfallet måste SJ utveckla sin organisation föratt stärka sin konkurrenskraft. SJ har tillregeringen överlämnat förslag till förändringar.Något initiativ från sida är inteerforderligt. Härmed avstyrks motionerna T210 (kd)och T549 (m) i de delar som här har berörts.Ägarinstruktion för SJNär det gäller motion T217 (v) vill utskottetframhålla att det transportpolitiska beslut somriksdagen fattade innebär en tydligansvarsfördelning inom järnvägssektorn. ären i huvudsak anslagsfinansierad myndighet medsektorsansvar för hela järnvägssystemet i Sverige.Det innebär att skall verka för attjärnvägen bidrar till att uppfylla riksdagenstransportpolitiska mål. Trafikföretag som SJ skallagera affärsmässigt under konkurrensneutralavillkor. Kraven på SJ innebär bl.a. att verket skallkoncentrera sig på sin kärnverksamhet och anpassasin service efter kundernas och marknadens krav.Utskottet är därför inte berett att förorda attmålet om samhällsekonomisk effektivitet samt de femtransportpolitiska delmålen förs in i SJ:sägarinstruktion och regleringsbrev. Motion T217 (v)avstyrks i denna del.14.1.3 BiljettprisstödMotionsförslagI motion T217 begär m.fl. (v) ettbiljettprisstöd för SJ som inriktas på att sänkapriserna för dem som inte är affärsresenärer. Stödetskulle införas i avvaktan på den översyn av SJ:sägarinstruktion och regleringsbrev som motionärernabegärt i samma motion. Bakgrunden är, enligtmotionärerna, att SJ:s pris- ochbiljettbokningssystem gör att man endast kan få deverkliga rabatterna om man bokar biljetten minst envecka i förväg. SJ förlorar på detta sätt mångaspontanresenärer. Flexiblare system är nödvändigaför att få fler att åka tåg. Motionärerna menarockså att biljettpriserna är mycket höga på svenskatåg jämfört med motsvarande priser i många andraländer.Utskottets ställningstagandeSJ:s biljettpriser har behandlats i eninformationsrapport från revisorer (. Informationsrapport /2000:1).Revisorerna framhåller där att ochregeringen har överlåtit till SJ att bestämmabiljettpriserna. SJ:s prispolitik påverkas dock avriksdagens och regeringens beslut i trafikpolitiskafrågor samt av de mål som fastställts för SJ:sverksamhet. SJ får således inte sätta priser på ettsådant sätt att SJ frångår sitt uppdrag att bedrivaverksamheten på affärsmässiga villkor.Enligt SJ är det kundens behov som styr prisnivån.Olika kundgrupper är olika priskänsliga. För en delkunder är ett lågt pris det viktigaste. För andraresenärer är det inte i första hand priset som styrvalet av biljett utan behovet av viss komfort,möjlighet att arbeta på tåget, viss avgångstid ellerankomsttid m.m. har SJ infört s.k.intäktsstyrning, som innebär att SJ kan mötakonkurrensen med en mycket flexibel prissättning. Avbudgetproposisionen framgår att intäkterna inom SJResor har ökat genom att företaget fått en annansammansättning av sin kundkrets. Enligt SJ harbiljettpriserna generellt sett inte höjts sedan år1995. De skiktningar av biljettpriserna som SJgenomfört särskilt har, enligtSJ, varit ett sätt att tillmöteså olika behov hosolika grupper bland resenärerna. Rabatter påtågbiljetterna erbjuds enbart där SJ vill fyllatågen.I sin rapport konstaterar revisorer attprissystemet med dess mångfald av biljettpriser,rabatter och kort kan uppfattas vara mycketkomplicerat och svårgenomträngligt. Revisorernamenar därför att det är viktigt att SJ i sininformation om biljetter och biljettpriserunderlättar för resenärerna att köpa rätt biljett.Utskottet vill för sin del framhålla att detproblem motionärerna pekat på har två sidor: delsbiljettprissystemets komplexitet, dels prisnivån.Riksdagens revisorer har i sin rapport främstbehandlat den förstnämnda frågan. Utskottet vill ilikhet med revisorerna betona vikten av att SJ:sinformation till resenärerna blir tillgänglig,överskådlig och lätt att förstå.Vad gäller biljettprisernas nivå vill utskottetpeka på att den nya transportpolitiken, som bl.a.innebär sänkta banavgifter, har medfört förbättradekonkurrensmöjligheter för SJ. harpriskonkurrensen ökat genom avregleringen av denlångväga busstrafiken, något som också medför attbiljettpriserna pressas nedåt.Mot denna bakgrund och eftersom det ankommer på SJatt fastställa sina priser avstyrker utskottetmotion T217 (v) i denna del.14.1.4 Lastbilståg och kombitrafikMotionsförslagI motion T237 tar och (båda kd) upp frågan om lastbilståg. Motionärernamenar att de försök som gjordes åren 1996 och 1997visar att det är tekniskt möjligt att driva trafikmed lastbilståg mellan och . En50 mil lång och hårt trafikerad sträcka kan därmedavlastas från tung trafik. Motionärerna anser därföratt satsningen på lastbilståg bör fortsätta.Två motioner tar upp frågan om kombitrafik. I motionN214 framhåller m.fl. (c) att detfrån miljösynpunkt är mycket bra om den långvägagodstrafiken går på järnväg. Motionärerna anser attBanverket, SJ och näringen måste prioriteratydligare och hitta lösningar för att underlättakombitrafiken.Ett annat perspektiv på frågan anläggs i motion T549av m.fl. (m). Där framhållsmarknaden för dörr till dörr-transporter växersnabbt och att det ligger i transportföretagens egetintresse att erbjuda lösningar där samverkan mellanolika transportslag blir ett konkurrensmedel för attlocka till sig nya kunder. Kombitrafik innebärsamverkan mellan järnväg och lastbil samt även medbåt i vissa kombinationer. Motionärerna anser attföretagen gemensamt bäst löser de problem som sådanatransportlösningar innebär och föreslår etttillkännagivande till regeringen med denna innebörd.Utskottets ställningstagandeNär det gäller lastbilståg och kombitrafik villutskottet framhålla följande. Positiva miljöeffekterav stor betydelse kan uppnås om man lyckas överföratransporter från lastbil till järnväg. Denhittillsvarande utvecklingen av kombitrafiken hardock inte gått i denna riktning. Det sammanhängerframför allt med logistiska problem för de långvägatransporterna på järnväg genom Europa.Lastbilstrafiken har därför fortsatt att öka påjärnvägstransporternas bekostnad.Detta hindrar dock inte att såväl lastbilståg somannan kombitrafik är synnerligen viktiga ochintressanta framtidsmöjligheter för att skapamiljövänliga och ekonomiskt effektiva transporter.Den största potentialen finns för långvägatransporter. De internationella perspektiven ärdärför centrala. Arbetet inom EU för att harmoniserade regelsystem som styr de många nationellajärnvägsföretagen har mycket stor betydelse förkombitrafikens möjligheter.Det övergripande ansvaret för kombineradetransporter har varit oklart i vissaavseenden. Denna fråga tas upp av regeringen ibudgetpropositionen med anledning av en skrivelsefrån Godstransportdelegationen. Utvecklingen aveffektiva kombinerade transporter kräver i de flestafall infrastruktur vid eller i anslutning tilljärnväg. Regeringen anser därför att ärlämplig sektorsmyndighet på detta område. Banverketskall således i samverkan med övriga trafikverk hadet övergripande ansvaret för utvecklingen inomdetta område. Det innebär dock inte något utvidgatkostnadsansvar för Banverket.Godstransportdelegationen, som inrättades avregeringen som en följd av riksdagenstransportpolitiska belut, har en central roll närdet gäller att utforma en övergripande strategi förgodstransporterna (dir. 1998:51). Delegationensuppgift är att söka samverkan mellangodtransportsystemets aktörer och staten samt attförtydliga statens roll i detta system. Delegationenskall följa utvecklingen på godsområdet och utvecklaett trafikslagsövergripande synsätt med syftet atteffektivisera godstransportsystemet och göra detsäkert och ekologiskt hållbart. I direktiven tilldelegationen framhåller regeringen att transporternaär en del i den industriella verksamheten och attdet logistiska tänkandet måste få större tyngd iplaneringsarbetet inom transportsektorn.Delegationens arbete skall enligt direktiven varaavslutat den 30 juni 2001.Utskottet anser inte att det är motiverat attföregripa resultaten av delegationens arbete.Motionerna T237 (kd), N214 (c) och T549 (m)avstyrks i här berörda delar.14.2 Trafiksamordning och upphandling14.2.1 RikstrafikenRegeringens förslagRikstrafiken är en ny myndighet som skall verka förutveckling och samordning av den interregionalakollektiva persontrafiken. Rikstrafiken, som börjadesin verksamhet , har omkring tioanställda och är lokaliserad till Sundsvall.Trafikupphandlingen för har på regeringensuppdrag ombesörjts av Delegationen för köp av visskollektivtrafik. Från och med upphandlingen för år2001 övergår ansvaret fullt ut till Rikstrafiken.Delegationen avvecklas dåRikstrafiken övertar delegationens uppgifter.Samtidigt övertar Rikstrafiken Sjöfartsverketsansvar för Gotlandstrafiken.I början av år 2000 kommer Rikstrafiken att varafullt uppbyggd. Myndigheten kommer då att förfogaöver två anslag, D2 Rikstrafiken: Administrationsamt D3 Rikstrafiken: Trafikupphandling. Detsistnämnda består av tre tidigare anslag, nämligen: Transportstöd till (utfall 192 miljonerkronor ) Köp av interregional persontrafik på järnvägm.m. (utfall ) Ersättning till trafikhuvudmännen för köp av visskollektivtrafik (utfall år1998).Dessutom kommer Rikstrafiken att överta ansvaret förde eventuella utbetalningar som kan uppstå tillföljd av att anslaget Kostnader för avveckling avStyrelsen för riksfärdtjänst föreslås upphöra.De senast genomförda upphandlingarna av persontrafikvisar enligt regeringen att stora besparingar kangöras och att trafiken utvecklas om upphandlingensker i tillfredsställande konkurrens. Nuvarandekorta avtalsperioder och kortframförhållning i upphandlingsarbetet försvårar dockför nya operatörer att lämna anbud. Därför föreslårregeringen att Rikstrafiken bemyndigas att inledaupphandlingsprocessen för och attteckna avtal för perioder upp till fr.o.m.trafikåret 2001.Regeringen föreslår i budgetpropositionen attriksdagen skall godkänna vad regeringen förordat omRikstrafiken. Vidare föreslås att riksdagenbemyndigar regeringen att , i fråga omramanslaget D3 Rikstrafiken: Trafikupphandling, ingåekonomiska förpliktelser som inklusive tidigareåtaganden innebär utgifter på högst 4 miljarderkronor under femårsperioden 2001-2005.Utskottets ställningstagandeMed anledning av regeringens förslag vill utskottetframföra följande.Tillkomsten av den nya myndigheten ären följd av transportpolitiska beslut den2 . En särskild utredare har därefter haftregeringens uppdrag att förbereda bildandet avRikstrafiken. Utredningen har presenterat sittarbete i två betänkanden, Rikstrafiken - vissaprincipfrågor (SOU 1998:148) samt Rikstrafiken - enny myndighet (SOU 1999:57). En slutredovisninglämnades till regeringen den 30 juni 1999.Rikstrafiken har påbörjat sitt arbete. Detär enligt utskottets mening väsentligt att dettaarbete ges en långsiktig inriktning. Utskottetvälkomnar därför regeringens förslag att geRikstrafiken möjlighet att teckna fleråriga avtal.Utskottet anser att har ettstort behov av ytterligare information ominriktningen av Rikstrafikens arbete och om de avtalsom tecknas. Detta behov klargjordes redan i sambandmed transportpolitiska beslut. godkända betänkande skrev utskottet förutsatte att riktlinjerna för Rikstrafikensarbete skulle komma att redovisas för (bet. 1997/98:TU10).Utskottet har erfarit att Rikstrafiken inom kortskall redovisa uppläggningen av sitt arbete tillregeringen samt att regeringen avser att ge enutförlig bild av Rikstrafikens upphandlingsarbete inästa års budgetproposition.Mot denna bakgrund tillstyrker utskottetregeringens förslag om Rikstrafiken (yrkandena 22och 23).14.2.2 Flerårig upphandlingMotionsförslagI motion T549 framhåller m.fl. (m)att upphandling i konkurrens sänker kostnadernasamtidigt som nya tekniska lösningar kanintroduceras och nya trafikkoncept prövas. Fortsattkonkurrensutsättning av trafiken på hela detstatsägda bannätet är enligt motionärerna en väg attutveckla järnvägstrafiken. Motionärerna föreslår attupphandlingarna av järnvägstrafik bör omfatta fleraår i stället för den ettåriga upphandling som gjortsför trafiken längs Västkustbanan.Utskottets ställningstagandeMotionärernas förslag om fleråriga upphandlingarligger väl i linje med vad regeringen har förordat ifråga om Rikstrafikens arbete. Utskottet anser detangeläget att eftersträva längre avtalsperioder.Utskottet vill också erinra om att utredningen omRikstrafiken i sitt slutbetänkande (SOU 1999:57) harföreslagit att förordningen om statens spår-anläggningar (SFS 1996:734) ses över med målet attstärka den upphandlade trafikens ställning gentemotden trafik som med ensamrätt bedrivs av SJ. Enligtvad utskottet inhämtat kommer regeringen att ta uppdessa frågor i en proposition om transportpolitiskafrågor våren 2000.Syftet med motionsyrkandet kan således väntas blitillgodosett utan något initiativ från riksdagenssida. Motion T549 (m) avstyrks därför i härbehandlad del.14.2.3 Persontrafiken i inlandMotionsförslagTre motioner tar upp frågor som rör persontrafiken iNorrlands inland. () och () skriver i motion T513 att Rikstrafiken måste tainitiativ till en samordning mellanlänstrafikhuvudmännen, IBAB och Inlandskommunerna(IEF) för att hitta bästa möjliga lösning förinlandets persontransporter. Enligt motionärernasuppfattning är tåg och buss i kombination detlämpligaste sättet att utförapersontrafikförsörjningen längs inlandsbanestråket.Ulf () föreslår dessutom i motion T543att staten genom Rikstrafiken i de nyaupphandlingarna bör ställa kravet att trafiken styrsöver så att den interregionala trafiken sker ikombination buss-tåg . Deninterregionala persontrafik som upphandlas avtrafikhuvudmännen utgörs enligt motionärenuteslutande av busstrafik på riksväg 45.Susanne m.fl. (s) skriver i motion T530att tågtrafiken på Mittlinjen har stor betydelse förMitthögskolans utveckling liksom för kommun somdrabbats hårt av statliga neddragningar. Tåget haren hög genomsnittsbeläggning (). Motionärernaföreslår att trafiken på sträckanÖstersund-Sundsvall även i fortsättningen upphandlasav staten.Utskottets ställningstagandeDe frågor som tagits upp av motionärerna tillhörRikstrafikens ansvarsområde. Inriktningen avRikstrafikens arbete är ännu inte fullt klarlagd.Enligt regeringens direktiv till utredningen omRikstrafiken skall myndigheten sträva efter attminimera kostnaden för den upphandlade trafiken.Alternativa trafiklösningar bör därför systematisktutvärderas och jämföras.Utredningen om Rikstrafiken har i sittslutbetänkande bl.a. framfört att Rikstrafikensupphandlingar måste föregås av en klar strategi omvad man bör upphandla i syfte att uppfylla detransportpolitiska målen. Utredaren föreslog attdenna strategi skulle tillställas regeringen förgodkännande och att Rikstrafiken därefter skulle gesmandat att genomföra planerna givet de formella ochbudgetmässiga restriktioner som finns.En s.k. funktionell upphandling bör enligtutredaren introduceras gradvis. Valet av trafikslagöverlåts då till anbudsgivarna utifrån de mål ochförutsättningar som anges i anbudsunderlaget. Innanen sådan upphandlingsmodell kan införas kan detdock, enligt utredarens bedömning, bli fråga om enganska lång övergångstid.Utredaren framhåller vidare att den process enligtvilken Rikstrafiken kommer att upphandlainterregional kollektivtrafik ärtämligen given utifrån de krav på affärsmässighetutan ovidkommande hänsyn som ställs upp i lagen(1992:1528) om offentlig upphandling samt i ettantal direktiv och förordningar från EG.Utskottet anser inte att det finns anledningatt ställa mera specifika krav på Rikstrafikensupphandlingsarbete än vad som följer av tidigareriksdagsbeslut. Därmed avstyrks motionerna T513 (kd,c), T530 (s) och T543 (kd) i här berörda delar.14.2.4 Statsbidragen till länstrafikföretagenMotionsförslagI motion T217 (yrkande 4) erinrar . (v) om att de statsbidrag som tilldelatslänstrafikbolagen t.o.m. utgången av ifortsättningen kommer att delas ut av den nyamyndigheten . Motionärerna anser detangeläget att dessa bidrag finns kvar och tryggasför längre perioder.Utskottets ställningstagandeDen lokala och regionala kollektivtrafiken kan sessom en del av den grundläggande samhällsservicen.Länstrafikföretagen har enligt utskottets mening encentral roll i detta sammanhang. Den s.k.huvudmannareformen innebar att ett samordnatpolitiskt och ekonomiskt ansvar skapades för denlokala och regionala kollektivtrafiken. Enligt denbedömning utskottet gjorde i samband med 1998 årstransportpolitiska beslut har denna reform främjatutvecklingen av kollektivtrafiken i landet (bet.1997/98:TU10). Utskottet har inte ändratuppfattning.Av budgetpropositionen framgår att medel avsattsför att säkra trafik, med prioritet för tågtrafik,som omfattas av principöverenskommelsen fram tillden . Detta för att ge Rikstrafikenrådrum att på ett tillfredsställande sätt genomföraerforderliga bedömningar om vilken länsjärnvägtrafiksom eventuellt bör ingå i statens upphandling.Utskottet förutsätter att Rikstrafiken kommer attombesörja denna uppgift så väl som möjligt medutgångspunkt i de transportpolitiska målen.Betydelsen av långsiktiga avtal ochansvarsförhållanden för trafiken har framhållits imånga sammanhang. Bland annat har utskottet i detföregående tillstyrkt regeringens förslag att geRikstrafiken ett femårigt bemyndigande för attupphandla trafik.Mot denna bakgrund anser utskottet inte att någotsärskilt initiativ från sida är motiveratför att säkra statsbidragen till länstrafikbolagen.Därmed avstyrks motion T217 i denna del. Syftet medmotionsyrkandet kan ändå anses bli tillgodosett.14.2.5 Konkurrensen inom kollektivtrafikenMotionsförslagTvå motioner tar upp frågor som berörkonkurrensvillkoren inom kollektivtrafiken. Den enarör SJ:s trafikeringsrätt. I motion T549 (yrkande10) hävdar m.fl. (m) att dennuvarande regeln som ger SJ förtur att upprätthållatrafik på redan trafiksatta bandelar måste avskaffasom presumtiva trafikutövare skall kunna konkurrerapå likvärdiga villkor. Trafikeringsrätterna bör istället kunna fördelas utifrån ett anbudssystem.Kollektivtrafiken på länsnivå tas upp i motion T521av och (båda m).Motionärerna beskriver situationen i Västmanlandslän. tillsammans med kommunerna har där,enligt motionärerna, i praktiken monopol på attbedriva kollektivtrafik i länet. Motionärernaföreslår att lagen om huvudmannaskap för visskollektivtrafik (SFS 1978:438) ändras så atttvingande regler om upphandling införs.Utskottets ställningstagandeFrågan om SJ:s trafikeringsrätter är komplex. Fråganbehandlades i utskottets betänkande omtransportpolitik (bet. 1998/99:TU8).Enligt vad utskottet inhämtat kommer regeringen attta upp dessa frågor i en proposition omtransportpolitiska frågor . Utskottet villavvakta regeringens framställning och avstyrkerdärmed motion T549 (m) i denna del.Vad gäller upphandling av kollektivtrafik harutskottet från ()inhämtat vissa upplysningar om hur trafikhuvudmännenorganiserar kollektivtrafiken inom sinaansvarsområden. Därav framgår att avden kollektivtrafik som bedrivs under hösten 1999har upphandlats.Det är ytterst få trafikhuvudmän som agerar på detsätt som beskrivs i motion T521 (m). Även iVästmanland kommer man enligt uppgift att övergåtill att upphandla trafiken. Utskottet anser därförinte att det är motiverat att ändra nuvarandelagstiftning. Med detta avstyrks motionerna T549 (m)yrkande 10 och T521 (m).14.2.6 Nolltaxa i kollektivtrafikenMotionsförslagPeter och (båda v) föreslåri motion T517 att hos regeringen begär enutredning i syfte att undersöka möjligheterna att iprojektform pröva nolltaxa i kollektivtrafiken i etteller flera län, förslagsvis och Värmlandslän. Motionärerna hänvisar till att det redan pågårnolltaxeprojekt i landet med lyckade resultat, bl.a.i och kommuner.