bet · GM01KU25 · 1999-05-06 00:00:00 — Utskottet harinhämtat ytterligare handlingar frånFörsvarsdepartementet avseende delsregeringsbeslutet angåendeuppdraget till FMV, dels den skriftväxling påminister- och statssekreterarnivå som föregickupprättandet av avtalet om anskaffning avstridsvagnarna. Av dessa handlingar framgårintentionerna bakom det senare ingångna avtalet.Även dessa handlingar är sekretessbelagda.Innehållet i dessa handlingar har redovisats vid enmuntlig föredragning.Promemorior från StatsrådsberedningenI ett brev till daterat den 4december 1998 har utskottet begärt en redogörelseför de överväganden som legat till grund för attstatsrådet inte informerat ominnebörden av avtalet om de begagnadestridsvagnarna.I ett likalydande brev har utskottet begärt enredogörelse för de överväganden som legat till grundför att statsrådet inte informeratriksdagen om innebörden av avtalet om de begagnadestridsvagnarna.Från Statsrådsberedningen har inkommit likalydandepromemorior daterade , upprättadeinom Försvarsdepartementet bilagorna A 1.1.3-1.1.4.Av promemoriorna framgår att en närmare analys avavtalets utformning ger vid handen att den svenskastaten har en i princip obegränsad och villkorslösnyttjanderätt till de begagnade stridsvagnarna i 15år, vilket bedöms vara vagnarnas tekniska livslängd.Den tyska staten har enligt promemoriorna underdenna tid ingen rätt att få tillbaka vagnarna. Vissavillkor är förknippade med avtalet. Dels har dentyska staten rätt att häva avtalet om den svenskastaten häver avtalet om köp av de nya vagnarna, delsfår vagnarna inte göras tillgängliga för tredjepart. Den svenska staten har också möjlighet attunder nyttjandetiden ta upp förhandlingar om attomvandla nyttjanderätten till köp av vagnarna. Densvenska staten kan också antingen begära förlängningav nyttjanderättsperioden eller vid periodens slututnyttja en särskild rätt till s.k. förköp.Enligt Försvarsdepartementets promemorior innebärde angivna omständigheterna att nyttjanderätten tillsin innebörd kan likställas med en äganderätt, enuppfattning som delas av Försvarets materielverkenligt ett yttrande . Att någonsärskild redovisning inte lämnades till omden formella rättstitel under vilken anskaffningengjordes skall enligt Försvarsdepartementet ses motbakgrund av vad som angetts i promemoriorna.Uppgifter från försvarsutskottets kansliKU:s kansli har från försvarsutskottets kansliinhämtat vissa kompletterande uppgifter avseendebegreppet "anskaffning" m.m. Av denna informationhar framgått att den gängse föreställningen inomförsvaret när man talar om anskaffning är att detinnebär köp, eftersom köp är den helt dominerandeformen av anskaffning inom Försvarsmakten. Det harenligt försvarsutskottets kansli inte tidigareförekommit att Försvarsmakten hyrt materiel av detslag det här är tal om för långsiktigt bruk. Däremothar det förekommit att Försvarsmakten vid olikatillfällen hyrt in enstaka delar av ett vapensystemför testning inför ett eventuellt förvärv.KU:s kansli har senare inhämtat ytterligarekompletterande information från försvarsutskottetskansli. Därvid har framkommit att leasingformen vadgäller s.k. organisations- och effektbestämmandemateriel för långsiktigt bruk i krigsorganisationenär mycket ovanlig. Ärenden om anskaffning av t.ex.bilar till försvaret och pansarvagnar till detsvenska förbandet inom fredsstyrkan i Bosnien harinte varit föremål för diskussion eller beslut iriksdagen. Försvarets inhyrning av standardbilar isamband med t.ex. repetitionsövningar är intebestämmande för krigsorganisationen. Bakom leasingenav de nämnda pansarvagnarna låg rent praktiskaöverväganden, nämligen att de var bättre än depansarbandvagnar som det svenska förbandet varutrustat med.Försvarsutskottet har begärtsärskild information från regeringen i frågor somgäller materielanskaffning. Så skedde t.ex. införleveransen av en viss serie av JAS-planet. En sådaninformation ger utskottet möjlighet att om det såfinner lämpligt ta ett initiativ i frågan och dessvidare hantering.Enligt försvarsutskottets kansli föreligger ingenskyldighet för regeringen eller ett enskilt statsrådatt i ett fall som det här aktuella informerariksdagen. Det är en lämplighetsfråga.Aktuella termer och begreppI de handlingar som utskottet har tillgång till haranvänts begreppen köp, anskaffning, överlåtelse ochanvändning.Innebörden av "anskaffning" är enligt lexikon. "Överlåta" är enöversättning i ett statssekreterarbrev avfattat påtyska av ordet "überlassen" med grundbetydelsenöverlåta; det kan också betyda överlämna elleravträda. Överlåta betyder enligt svenskt lexikonavhända sig i synnerhet med avseende på försäljning,byte eller bortgivande; sälja; avstå, avträda,överföra. Med överlåtelse avses i svensk juridiskterminologi en förmögenhetsrättslig rättshandlingsom medför en total övergång av den tidigareinnehavarens (överlåtarens) rätt. Det som överlåtskan vara något som överlåtaren innehar medäganderätt, men även något annat, t.ex. ennyttjanderätt. Överlåtelse kan göras genomrättshandlingar av skilda slag, såsom köp, byte,gåva. "Användning" är en översättning i ettstatssekreterarbrev avfattat på tyska av ordetNutzung, som betyder (rätt till) begagnande(användande).Utfrågning av f.d. försvarsminister referat av utfrågningen som i sin helhetåterges i bilaga B 1 koncentreras på fyra frågor:1. Fanns det någon skyldighet förförsvarsministern/Försvarsdepartementet attinformera (försvarsutskottet) ominnehållet i de förhandlingar som pågick och/ellerinnehållet i det färdiga avtalet?2. Kände till inriktningen på deförhandlingar som pågick och som leddefram till ett avtal beträffande de begagnadestridsvagnarna ?3. Motiverade upplåtelseformen leasing beträffandede begagnade stridsvagnarna att (försvarsutskottet) borde informeras om detta?4. Fanns det tillfälle att lämna sådan information?Enligt mening föreligger ingenskyldighet för regeringen eller ett statsråd attinformera om materielaffärer, såvida detinte finns ett formellt beslut i frågan. Så är t.ex.fallet beträffande . Formen förinformation har i detta fall varitregeringsskrivelser. Ett annat fall gälldeanskaffning av radarjaktrobotar, där informationlämnades i särskild ordning till försvarsutskottet.Om begärt information i det aktuellafallet, hade varit beredd att lämna sådan.Björck sade sig inte somförsvarsminister ha blivitinkallad av försvarsutskottet för att geinformation. En myndighet som FMV har inte hellernågon informationsplikt gentemot . Attbegära att regeringen generellt skall informerariksdagen om olika materielupphandlingar är enligtBjörck inte rimligt.På frågan om försvarsministern kände tillinriktningen på förhandlingarna med svaradeBjörck att han fick information om att mandiskuterade olika överlåtelseformer på tysk begäran.Han fick informationen av sin statssekreterare menhade ingen direktkontakt med FMV. Enligt Björcklämnade ärendet honom då regeringen fattat sittbeslut om uppdraget till FMV den 20 januari 1994.Björcks intresse var att FMV slutförde förhandlingeni enlighet med riksdagsbeslutet. Någon informationlämnades inte av FMV till . Det skall hellerinte behövas enligt mening, eftersom man fårutgå från att myndigheterna i ett fall som dettaföljer regeringsbeslutet som ligger till grund föruppdraget. Om lagt sig i ärendet när det låghos FMV hade det varit fråga om ministerstyre, ansågBjörck. erinrade sig att han också fått ettbrev från sin tyske försvarsministerkollega somberörde de pågående förhandlingarna.När det gäller upplåtelseformen leasing ansågBjörck att det inte var någon ny företeelse: "Vileasar mängder av materiel i försvaret. Redan dåföreställde jag mig att det fanns ett antalleasingkontrakt. Det föreligger i dagleasingaktiviteter när det gäller tunga finskapansarfordon", sade bl.a. Som exempel påmateriel som leasas nämnde utöver detta bilaroch mätutrustning. Enligt är leasing ganskamycket vanligare och mer omfattande inom försvaretän vad som framgår av utskottets kanslipromemoria.Björck ansåg att anskaffningen av de begagnadestridsvagnarna i den aktuella formen inte var såunik i sin konstruktion att den borde hanteras påett speciellt sätt.På frågan om det fanns tillfälle förförsvarsministern att informera t.ex.försvarsutskottet om inriktningen på förhandlingarnaoch/eller det färdiga avtalet svarade att vadgäller fanns det ingen anledning attinformera om ett icke färdigförhandlat kontrakt. Ijuli informerades försvarsutskottet påutskottets begäran av Försvarsdepartementet om enplanerad anskaffning av radarjaktrobotar. Vid dettatillfälle ställde utskottets ledamöter inga frågorom stridsvagnsanskaffningen. Om utskottet vid dettatillfälle bett om en kommentar till förhandlingarna,hade bett FMV att ta kontakt med utskottetoch ge information. begärde inteheller vid något annat tillfälle information. Detfanns ett möjligt tillfälle, mellan ,då avtalet undertecknades, och valdagen den 19september att kalla in försvarsutskottet förinformation, men det fanns då vissa praktiskasvårigheter med tanke på den pågående valrörelsen.Efter valet övergick regeringen till att vara enexpeditionsregering. avgick somförsvarsminister för att kunna kandidera till postensom förste vice talman i riksdagen.Utfrågning av f.d. försvarsminister framhöll vid utfrågningen somi sin helhet återges i bilaga B 2 att han somförsvarsminister inte haft något medstridsvagnsaffären att göra, eftersom affären varavslutad vid hans tillträde. förnekadeuppgiften i anmälan att stridsvagnsaffären varituppe då han som ny försvarsminister besökte FMV påhösten 1994. Vidare anförde att det enligthans mening inte förelegat någon skyldighet förregeringen att informera viaförsvarsutskottet i denna affär. Om det kommitnågon begäran om information från försvarsutskottet,skulle ha lämnat denna information.Vad beträffar leasingformen sade attuppläggningen av affären med denna inriktning irealiteten blev klar tidigt /94, alltsåtidigare än då FMV:s uppdrag började. I enföljdfråga med anledning av denna uppgifttillfrågades om vad han kände till omdiskussionerna och i början av 1994.Expeditions- och rättschef meddeladesom svar på frågorna att man från tysk sidan gärnahade sett en uppläggning av affären i form av ettleasingavtal. I det slutliga avtalet åberopas denskriftväxling mellan statssekreterarna som ägde rumunder . Breven som åberopas i avtalet geren tydlig anvisning om att det var frågan om ennyttjanderätt. Huvuddragen i avtalet gjordes upp iden nämnda brevväxlingen.Peterson hade personligen inte blivit särskiltförvånad över uppgiften som han fick attdet skulle röra sig om ett leasingförfarande,eftersom det finns flera leasingavtal i det svenskaförsvaret, t.ex. beträffande bandvagnar och bilar.Det hade inte funnits anledning att närmareundersöka avtals-konstruktionen i den delen, då manpå Försvarsdepartementet efter tillträdesom försvarsminister sökte efter möjligheten attspara pengar i försvaret. Avtalet omLeopardstridsvagnarna kunde inte ändras utan att detskulle kosta något i form av t.ex. skadestånd ochuteblivna motköp.På frågan varför inte lämnat någoninformation till om stridsvagnsavtalet isamband med budgetpropositionen eller på annat sättsvarade att det inte är rimligt att begäraatt ett nytt statsråd skall gå igenom vad somförsiggått till alla delar inom departementet underföreträdarens tid. Man hade inte sökt information omjust upplåtelseformen vid genomgången av olika avtali samband med sökandet efter besparingsmöjligheter iförsvarets budget. Därför hade ingenkännedom om leasingformen förrän , närhan inte längre var försvarsminister.Sammanfattning och analysVad gäller anskaffningen av den aktuella materielengäller att regeringen i en proposition angivit ettberäknat medelsbehov för genomförande av ett programför ersättning av befintlig stridsvagnsmateriel.Till grund för Försvarsdepartementets beräkningarlåg ett förslag från beträffande dels att enanskaffning av en ny stridsvagn tillpansarbrigaderna resp. en mekaniserad brigad i övreNorrland skulle fortsätta, dels att en renoveringoch modifiering av en befintlig stridsvagnstypalternativt en direktanskaffning av begagnadestridsvagnar skulle genomföras. I den aktuellapropositionen anförde regeringen att programmetborde utvecklas i huvudsak i enlighet med förslaget.Mot detta hade försvarsutskottet inget att erinra.Enligt det underlagsmaterial somkonstitutionsutskottet tagit del av ingicks avtalmed tyska leverantörer dels beträffandenya stridsvagnar, dels beträffandebegagnade stridsvagnar. Avtalsvillkoren är i detsistnämnda fallet enligt FMV sådana att formen förnyttjanderätten (förhyrning) i praktiken inteskiljer sig från ett regelrätt ägande.Bevekelsegrunderna för avtalsvillkoren sådana debeskrivits i massmedier - att det var ett tysktkommersiellt och politiskt intresse att de begagnadestridsvagnarna skulle hyras ut - har verifierats vidutskottets genomgång av visst sekretessbelagtmaterial som Försvarsdepartementet ställt tillförfogande. Till detta kan läggas att förhyrning avorganisations- och effektbestämmande materiel förlångsiktigt bruk i krigsorganisationen är mycketovanligt enligt vad utskottet inhämtat frånförsvarsutskottets kansli. Det förekommer dock fråntid till annan att materiel hyrs in för testning isvensk miljö inför eneventuell upphandling. Sålunda har t.ex.attackhelikoptrar hyrts in för det nämnda ändamålet.Som framgått i det föregående har de båda f.d.försvarsministrarna anfört en avvikande mening idenna del.När det gäller informationen tillriksdagen/försvarsutskottet om formen föranskaffningen av de begagnade stridsvagnarna harförsvarsutskottet, som justerade sitt betänkande medanledning av budgetpropositionen ,uppenbart haft föreställningen att det rörde sig omköp av begagnade stridsvagnar av typ 2(1993/94:FöU9 s. 49). Det är också tydligt attutskottet kände till att regeringen den 20 januari1994 uppdragit åt FMV att göra en upphandling av("anskaffa" enligt regeringsbeslutet) nya respektivebegagnade stridsvagnar. I den mån utskottet tagitdel av regeringsbeslutet har det att döma avformuleringarna i betänkandet uppenbart tolkatuttrycket "anskaffa" som liktydigt med "köpa" ochatt detta avsåg såväl de nya som de begagnadestridsvagnarna.Om Försvarsdepartementet ansett attförsvarsutskottets villfarelse var så allvarlig attdepartementet bort informera utskottet om det rättaförhållandet, hade denna information kunnat ges vidolika tänkbara tillfällen. Ett första tillfälle vardå försvarsutskottet ladefram sitt betänkande med anledning av 1993/94 årsbudgetproposition. I detta skede var förhandlingarnamed den tyska regeringen väsentligen avslutade,enligt vad utskottet inhämtat frånFörsvarsdepartementet och som bekräftats vidutfrågningen av . Det hade ocksåvarit möjligt att informera försvarsutskottet i juli1994, då utskottet vid ett informationsmöte somFörsvarsdepartementet kallat till fick informationom ett nära förestående regeringsbeslut angåendeupphandling av en radarjaktrobot för flygplan(AMRAAM). Ett tredje möjligt tillfälle var september1994, då avtalet mellan FMV och den tyskamyndigheten om de begagnade stridsvagnarnaingåtts. I detta skede var alla detaljer omvillkoren för anskaffningen utklarade. En fjärdemöjlighet fanns i anslutning till överlämnandet av1994/budgetproposition.Av Försvarsdepartementets ovan återgivnapromemorior framgår att departementet uppenbart intefunnit anledning att lämna någon särskildinformation till riksdagen.I denna del har delvis motstridiga uppgifterframkommit vid utfrågningarna. Vid utfrågningen avAnders har framkommit att det enligt Björcksmening inte fanns anledning att informera om etticke färdigförhandlat avtal . Vidutfrågningen av har framkommit attaffären väsentligen lagts upp med utgångspunkt i denskriftväxling som ägde rum på minister- ochstatssekreterarnivå under våren 1994.Vid utfrågningen har uppgivit att haninte hade någon befattning med ärendet sedan detlämnade departementet , dåuppdraget gavs till FMV om upphandling. har uppgivit att han inte kände tillinnehållet i avtalet , då han redanlämnat posten som försvarsminister.Det förefaller närmast vara en lämplighetsfråga omFörsvarsdepartementet bort informeraförsvarsutskottet om det rätta sakförhållandet ifråga om innehållet i det avtal som FMV slutit medBWB i . Vad som talar förett sådant förfarande är närmast attupplåtelseformen förhyrning är ovanlig när detgäller den svenska försvarsmaktens användning avförsvarsmateriel. Vad som talar mot ettinformationsförfarande är att det formellt sett intevar sak att befatta sig med detaljerna iimplementeringen av beslut i fråga om deekonomiska ramarna för materielanskaffning, varianskaffningen av de begagnade stridsvagnarna ingick.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar inledningsvis att det intefinns någon generellt föreskriven skyldighet förregeringen eller ett enskilt statsråd att informerariksdagen i frågor om verkställandet av riksdagensbeslut. informeras när det gäller frågorom serieproduktion av krigsmateriel för inhemsktbruk i vissa fall i särskild ordning, som grundas påsärskilda beslut i vissa fall. Så är t.ex. falletmed . I andra fall fårförsvarsutskottet information om t.ex. planeradeinköp av krigsmateriel som producerats utomlands. Såskedde t.ex. med anledning av detförestående köpet av en radarjaktrobot. Dennainformation gavs efter det att försvarsutskottet iett betänkande förutsatt att regeringen skulleinformera utskottet om bl.a. beväpningen av JAS.Även om det inte fanns någon formellinformationsskyldighet, kunde Försvarsdepartementetutan att försvarsutskottet bett om det lämnatinformation om formen för upplåtelse av de begagnadestridsvagnarna. Ett skäl till detta var att denaktuella formen för anskaffning när det gäller sådanorganisations- och effektbestämmande materiel förlångsiktigt bruk inom krigsorganisationen somstridsvagnar är mycket ovanlig. Ett annat skäl varatt försvarsutskottet av allt att dömainte kände till att andra anskaffningsformer än köpkunde bli aktuella.När det gäller frågan om det fanns något ellernågra lämpliga tillfällen att till försvarsutskottetlämna sådan information kan man, utan att föra infrågan om möjligheten och lämpligheten att informerainnan avtalet var klart, konstatera att en sådanmöjlighet otvetydigt fanns fr.o.m. den 2 september1994. , som vid denna tidpunktfortfarande var försvarsminister, har sagt att hantyckte att det var olämpligt och förenat medpraktiska problem att informera under slutskedet avoch efter valrörelsen. sagt att han inte kände tillavtalskonstruktionen, trots att tjänstemän inomFörsvarsdepartementet efter regeringsskiftet den 9oktober gick igenom alla materielavtal i syfte attfinna objekt för besparingar. Utskottet finner ingenanledning att ifrågasätta vare sig ellerPetersons förklaringar till att informationen tillriksdagen uteblev.Utskottet finner sammanfattningsvis ingen grund förkritik mot någon av de f.d. försvarsministrarna frånkonstitutionell synpunkt. Däremot anser sigutskottet oförhindrat att uttala att regeringen iframtiden inför upphandlings-ärenden av störreomfattning, och i fall där upphandling sker i annanform än vad som är brukligt, bör erbjuda riksdageninformation för att t.ex. meddela på vilka grunderavtalet avses träffas.Granskningen föranleder i övrigt inga uttalanden.1.2 Uttalanden i av IngvarCarlsson m.fl. om Socialdemokraterna ochåsiktsregistreringÄrendetI en granskningsanmälan, bilaga A 1.2.1, har tillkonstitutionsutskottets granskning anmältsuttalanden i av m.fl. omSocialdemokraterna och åsiktsregistrering. Enligtanmälaren bör genomföra ennoggrann granskning av de uttalanden i somIngvar och andra socialdemokratiskastatsråd har gjort i frågan om socialdemokratin ochåsiktsregistrering.Anmälaren anför att socialdemokratins roll somangivare och kommunistjägare genom det s.k. SAPO ochden militära underrättelsetjänsten länge harförnekats av ledande socialdemokrater. I anmälanpåpekas att i en artikel den 26 juli1998 skriver att har ljugitom Socialdemokraternas åsiksregistrering. Enligtanmälaren anklagade IngvarCarlsson för att ha ljugit 1990, sedan bokenpublicerats, då förnekade sitt och partiets inblandning.I anmälan anförs att det är oacceptabelt att låtaanklagelser om rena lögner från statsråd i riksdagenpassera utan närmare granskning. Anmälaren anför attdet är uppenbart att påståendena inte är heltgrundlösa och att den dåvarande statsministern valtatt inte berätta sanningen. Även andra ministrar somLaila har enligt anmälaren uttalat sig ifrågan.Till grund för granskningen har utskottet bl.a.tagit del av den i granskningsanmälan åberopadeartikeln från den 26 juli 1998.Interpellationssvar från den 24april 1990Den besvarade frågorfrån Per om dels vad som då gälldebeträffande åsiktsregistering inom parti- ochstatsapparat av icke-socialdemokrater, dels vilkenroll spelat under sin politiskakarriär beträffande den s.k. Sapoverksamhet sombeskrivs i boken (prot.1989/90:108).Ingvar besvarade frågorna i ett sammanhangenligt följande:Låt mig inledningsvis slå fast att detsocialdemokratiska partiet inte bedriver någonåsiktsregistrering.Beträffande staten får enligt 2 kap. 3 § iregeringsformen anteckning om medborgare i allmäntregister inte utan hans samtycke grundas enbart påhans politiska åskådning. I och med dennabestämmelse finns alltså ett grundlagsskyddat förbudmot åsiktsregistrering.Till detta kan läggas att Justititiekanslern ()på regeringens uppdrag utrett om otillåtenåsiktsregsitrering har förekommit hossäkerhetspolisen . I sitt yttrande slårJK fast att någon otillåten registrering inteförekommit.Per hänvisar i sina frågor till ennyutkommen bok, . Jag accepterarinte den beskrivning som ges i boken och som ocksååterspeglas i frågorna.Efter tog kommunistiska partiermed våld makten i . I fördesocialdemokrater en målmedveten kamp motkommunisterna på arbetsplatserna för att förhindraatt något sådant skulle kunna hända här. Det vartidvis en mycket hård kamp.Detta var emellertid före min tid som ansvarig icentrala politiska sammanhang. Jag hann därför integöra någon insats på detta området. Det får andra taåt sig äran av.Uppdrag till Humanistisk-samhällsvetenskapligaforskningsrådetRegeringen har gettHumanistisksamhällsveten-skapliga forskningsrådet() i uppdrag att genomföra ett särskiltforskningsprojekt om militär underrättelse- ochsäkerhetstjänst. Forskningen bör enligt beslutetavse tiden till t.o.m.början av 1980-talet. Den senare delen av periodentäcker IB:s verksamhet. Forskningsprogrammet skallpågå under längst fem år.Rapport från Försvarets underrättelsenämndAllmäntFörsvarets underrättelsenämnd (FUN) har till uppgiftatt följa underrättelsetjänsten inom Försvarsmaktenoch samt inom de övrigamyndigheter som bedriver underrättelsetjänst och somenligt förordningen (1996:1515) med instruktion förRegeringskansliet hör till Försvarsdepartementet. Imars 1998 fick FUN regeringens uppdrag att, som enkomplettering till regeringens uppdrag tillHumanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet, ivissa avseenden genomföra en utredning om denmilitära underrättelse- och säkerhetstjänsten. FUNredovisade sitt uppdrag i en rapport till regeringenden 26 november 1998.FUN har bl.a. fört samtal med 18 personer som lämnatuppgifter rörande frågor som varit av intresse iFUN:s arbete. En av dessa personer är IngvarCarlsson.Uppgifter från sin redovisning av de uppgifter som IngvarCarlsson lämnat till FUN anger nämnden bl.a. attIngvar informerade om att han varitordförande i 1961-1967. Han fick under dennaperiod reda på att det fanns enmilitär säkerhetsorganisation med uppgift attavvärja kommunistiska hot mot särskildaarbetsplatser. Man såg det därvid som värdefullt attkunna utnyttja den kunskap som socialdemokrater hadeom kommunisterna. Två ombudsmän hade fåttanställning i organisationen, nämligen Karl-ErikPettersson och . hadesenare också hört två andra namn nämnas medanknytning till organisationen, nämligen StureEricsson och uppgav att uppgiften i bokenom att han träffat gånger är felaktig. Det hade säkert skett engång, eventuellt ytterligare .