bet · GM01SoU9 · 1999-02-18 00:00:00 — Den tillsatta utredningenför översyn av vissa frågor rörandesocialtjänstlagen skall enligt direktiven (1997:109)bl.a. analysera sambandet mellan socialbidraget ochövriga trygghetssystem samt överväga hur systemenbättre skall kunna samverka i förhållande tillvarandra.Vid beräkningen av nettobehovet av försörjningsstödbör hänsyn tas till hushållets samtliga faktiskainkomster, inklusive exempelvis allmänt barn-bidrag.I allmänna råd om försörjningsstöd(SOSFS 1998:11) nämns vissa faktiska inkomster som inormalfallet inte bör medföra en reducering avförsörjningsstödet, exempelvis skadestånd somkompenserar den skadelidande för ekonomiskaförluster och som inte utgör en ersättning förinkomstförlust.Om den enskilde förfogar över tillgångar som lättkan realiseras, t.ex. aktier eller obligationer, bördessa enligt beaktas vid bedömningenav en sökandes behov av försörjningsstöd. När detgäller exempelvis bilar bör det bedömas från falltill fall om dessa skall behöva avyttras för atttillgodose den enskildes behov. Socialstyrelsenanser inte att krav på att avyttra en bil börställas i t.ex. det fall då den enskilde avmedicinska eller sociala skäl är i behov av bil. Omden enskilde på grund av funktionshinder har enspecialanpassad bil bör inte heller byte till enbilligare bil kunna aktualiseras utan bilen börgodtas oavsett värde, menar Socialstyrelsen.I de allmänna råden anförs vidare att vidbedömningen av en förälders biståndsbehov bör hänsynkunna tas till en underårig familjemedlems arbets-inkomster upp till den nivå som motsvarar dennes deli familjens kostnader, inklusive kostnader för hyra.Den unge bör dock alltid få disponera en viss del avsin inkomst för egen räkning utan att det minskarden övriga familjens försörjningsstöd. Detta gällersärskilt inkomster från den underåriges ferie-arbete. Hur stor denna del bör vara får enligtSocialstyrelsens mening bestämmas från fall tillfall och utifrån de behov den underårige kan ha.Sådana sambor som avses i lagen (1987:232) omsambors gemensamma hem och i lagen (1987:813) omhomosexuella sambor bör enligt Socialstyrelsensrekommendationer normalt behandlas som gifta vidberäkningen av försörjningsstöd. Undantag bör dockgöras om den sökande kan visa att den andra partenvägrar att bistå honom eller henne.I en skrivelse, som den 4 februari1999 överlämnat till regeringen, uppmärksammarstyrelsen vissa problem som rör bestämmelserna omförsörjningsstöd och som inte har kunnat lösas inomramen för de allmänna rådens ram. Socialstyrelsennoterar att ett brottsoffer som får ideelltskadestånd kan nekas rätt till försörjningsstöd samttar vidare upp bl.a. frågan om unga vuxna som villflytta hemifrån och i vilken mån barns tillgångarskall beaktas vid bedömningen av rätten tillbistånd. Enligt styrelsen kan reglerna förekonomiskt bistånd, i kombination med andra lagar,få oönskade konse-kvenser genom att de som har detsämst ekonomiskt riskerar att komma i kläm.Socialstyrelsen har presenterat en rapport,Inskränkt besvärsrätt i SoL - ny praxis? (1999:2). I rapporten redovisas resultaten aven enkät, vilken besvarats av av landetskommuner, om vad borttagandet av överklagningsrätteninneburit när det gäller bistånd till bl.a.omfattande tandvård, psykoterapi och missbrukarvård.Enkäten besvarades . Enligtrapporten hade vid det tillfället hälften avkommunerna infört nya mer restriktiva riktlinjer närdet gällde de aktuella biståndsposterna. Störst varandelen kommuner som skärpt sina riktlinjer rörandebistånd till tandvård. Enligt måstedock resultaten av rapporten tolkas försiktigteftersom undersökningen gjordes när lagändringenvarit i kraft endast en kort tid.I regleringsbrevet för avseendeSocialstyrelsen anges att styrelsen senast den 30juni 1999 skall lämna en redovisning avkonsekvenserna av ändringarna i socialtjänstlagenvad avser bl.a. social-bidrag/försörjningsstöd ochrätten att överklaga beslut.Av regleringsbrevet framgår även attSocialstyrelsen i särskild ordning före utgången avår 2000 skall lämna en slutrapport avseendekonsekvenserna av de ändringar i socialtjänstlagensom trädde i kraft den 1 januari 1998.I budgetpropositionen för (utgiftsområde 12Ekonomisk trygghet för familjer och barn) angerregeringen att målet för bör vara attutjämna de ekonomiska villkoren mellan familjer medoch utan barn samt över livscykeln. Det är enligtpropositionen en prioriterad uppgift att följa ochom möjligt förbättra barnfamiljernas ekonomiskasituation. Regeringen anför att den avser att höjabarnbidraget med per barn och månad år 2000och med ytterligare per barn och månad år2001. skall flerbarns-tilläggen höjas imotsvarande mån. En förutsättning för höjningarna ärdock att den positiva ekonomiska utvecklingenfortsätter och att överskottet växer, anförs det ipropositionen.Regeringen beslutade att ge engrupp forskare i uppdrag att göra ett s.k.välfärdsbokslut över (dir. 1999:7).Kommitténs uppdrag blir att beskriva utvecklingen avmänniskors välfärd på de mest centrala områdena,sedd mot bakgrund av den samhällsekonomiskautvecklingen och de förändringar av devälfärdspolitiska systemen som gjorts på dessaområden . Kommittén skall ävenidentifiera de områden där behovet av ökad kunskapär angeläget. För vägledning av socialpolitiken vidingången till nästa årtusende önskar regeringenförbättra kunskaps-underlaget kringvälfärdsutvecklingen. Målet är att säkra allamänniskors välfärd och verka för en jämlikfördelning av människors livsvillkor ochlivschanser, anges det. Regeringen ser det somsärskilt angeläget att beskriva välfärdsutvecklingenför kvinnor och män och för olika socioekonomiskagrupper samt att det sker ur ettlivscykelperspektiv. Särskild uppmärksamhet börägnas åt utsatta grupper, bl.a. bör kommitténredovisa kunskapsläget och forskningsbehovet vadgäller barns och ungdomars levnadsförhållanden.Kommittén skall enligt direktiven lämna endelrapport senast och enslutredovisning i januari 2001.Enligt uppgift från Stadskansliet, ,pågår en översyn av kommunens modell för fördelningav resurser till de olika stadsdelsnämnderna. Vidöversynen diskuteras bl.a. den omständigheten attfelaktigheter i folkbokföringen kan medföramissvisande uppgifter när det gäller hur mångahushåll med ensamstående föräldrar med barn somfinns i en stadsdel.Utskottets bedömningUtskottet har inte ändrat inställning i fråga om dens.k. riksnormen sedan bestämmelsen härom i 6 b §socialtjänstlagen antogs av . Det är enligtutskottet angeläget att nivån på det ekonomiskastödet till försörjning inte varierar alltför mycketmellan kommunerna. Vidare bör staten ha ansvaret föratt den enskilde garanteras en miniminivå för demest grundläggande behoven. Mot bakgrund av vad somanförs i motion So223 (m) yrkande 5 bör även nämnasatt det ingår i uppdrag attanalysera begreppet skälig levnadsnivå, bl.a. om detmed hänsyn till den enskildes rättssäkerhet ärmöjligt att ge kommunerna utrymme för mer lokaltanpassade lösningar. Utredningen skall som tidigarenämnts även se över principerna för socialtjänstensfinansiering. Utskottet har inte heller ändratinställning när det gäller frågan om att ersättakorttida socialbidrag med lån. Utskottet avstyrkerdärför motion So223 (m) yrkandena 5 och 7.Utskottet vidhåller uppfattningen att kommunernamåste ha utrymme att själva bestämma över delar avbiståndet och att ekonomiskt bistånd till vissabehov, t.ex. mer kortvariga sådana, bör vara ettfrivilligt åtagande för kommunerna. Utskotteterinrar om att ambitionsnivån när det gällerbiståndet skall vara densamma även efterlagändringarna och att den enskilde skalltillförsäkras en skälig levnadsnivå oavsett ombiståndet utgår enligt 6 b § eller §. Utskottetär nu inte berett att föreslå att försörjningsstödbör lämnas för fler slags kostnader än vad som förnärvarande omfattas av 6 b § socialtjänstlagen.Utskottet vidhåller dock att det är angeläget attregeringen noga följer effekterna av ändringarna isocialtjänstlagen när det gäller rätten tillbistånd. Mot bakgrund av att harfått i uppdrag att analysera de ändradebestämmelserna avseende bl.a. försörjningsstödet ochrätten att överklaga beslut utgår utskottet från attregeringen återkommer till om det skullevisa sig nödvändigt. Något tillkännagivande frånriks-dagen behövs inte. Utskottet avstyrker motionSo277 (v) yrkande 1 delvis.Socialstyrelsen har uppmärksammat regeringenpå att ett brottsoffer som erhållit ett ideelltskadestånd kan nekas rätt till försörjningsstödeftersom vederbörande anses kunna tillgodose sittbehov genom skadeståndet samt att detta enligtstyrelsens mening står i strid med lagstiftarensintentioner med det ideella skadeståndet. bör nu inte ta något initiativ ifrågan. Motion So404 (v) avstyrks därför.Enligt Allmänna råd omförsörjningsstöd (SOSFS 1998:11) bör en underårigfamiljemedlem alltid få behålla en viss del av sinarbetsinkomst för egen räkning utan att det minskarden övriga familjens försörjningsstöd. Enligtstyrelsen bör frågan hur stor del av inkomsten somden unge får disponera själv bestämmas från falltill fall och utifrån de behov han eller hon kan ha.Utskottet delar uppfattningen i motion So292 (fp)att det är olyckligt om kommunerna tolkarrekommendationerna så snävt att ungdomar avstår frånatt t.ex. sommarjobba. bör inte heller idenna fråga ta något initiativ. Motionen avstyrks.I motionerna So277 (v) yrkande 4, A291 (v) yrkande1, So373 (mp) yrkande 2 och Ub453 (c) yrkande 18framförs kritik mot att försörjningsstöd i vissafall skall kunna villkoras av deltagande i praktikeller annan kompetenshöjande verksamhet. I motionSo223 (m) yrkande 6 begärs å andra sidan enutvidgning av socialnämndens befogenheter i dettahänseende. Utskottet anser inte att börfrångå sitt tidigare ställningstagande i frågan omhuruvida och i vilka fall försörjningsstöd skallkunna villkoras enligt 6 c-e §§socialtjänstlagen. Utskottet avstyrker därför denämnda motionerna.Regeringen har tillsatt en forskarkommittémed uppdrag att beskriva välfärdsutvecklingen under1990-talet. Kommittén skall bl.a. ägna särskilduppmärksamhet åt utsatta grupper samt belysa barnsoch ungdomars levnadsförhållanden. Enligtkommittédirektiven är regeringens mål att säkra allamänniskors välfärd och verka för en jämlikfördelning av människors villkor och chanser ilivet. Utskottet utgår från att barnfamiljerna är enav de grupper som kommer att sättas i fokus ikommitténs arbete.När det gäller frågan om åtgärder för att enhöjning av barnbidraget även skall komma de familjertill del som är i behov av socialbidrag för sinförsörjning, vidhåller utskottet sin tidigareredovisade inställning i frågan.Med det sagda avstyrker utskottet motionerna So282(v), So362 (s), So378 (kd) yrkandena 2 och 4 ochSo380 (v) yrkande 4.Utskottet noterar att det som tas upp i motion So298(m) är föremål för viss översyn. Något initiativfrån sida är inte påkallat. Utskottetavstyrker motionen.Socialstyrelsen har redan påbörjat arbetet med attfölja upp effekterna av ändringarna isocialtjänstlagen vad gäller ekonomiskt bistånd. En"halvtidsrapport" kommer att presenteras sommaren1999 och en slutrapport före utgången av . uppdrag ingår att se övertillsynen av . Bland de frågor som idet sammanhanget kan komma att ställas i centrum är,enligt direktiven för utredningen, effekt ochresultat av verksamheterna samt bemötandet avklienter och allmänhet. Vidare anges i direktiventill den forskarkommitté som skall göra ettvälfärdsbokslut för 1990-talet att det är viktigtatt myndigheter som exempelvis socialkontor bemötermänniskor som värdiga medborgare samt att det ärangeläget att kommittén söker belysa förändringarhärvidlag. Utskottet anser att motionerna So207 (m)och So277 (v) yrkande 6 får anses tillgodosedda ochavstyrker dem därför.Annat bistånd, m.m.MotionernaI motion So425 av m.fl. (m) yrkasatt beslutar komplettera 6 §socialtjänstlagen med en bestämmelse om avlösning(yrkande 7). Motionärerna anför att avlösninginnebär stor hjälp särskilt för föräldrar tillfunktionshindrade barn som inte omfattas av LSS.Motionärerna anser att personer medfunktionshindrade anhöriga skall ha rätt tillavlösning.I motion So277 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen hos regeringen begär attSocialtjänstutredningen genom tilläggsdirektiv får iuppgift att se över besvärsrätten enligt vad imotionen anförts om utökad besvärsrätt för biståndenligt socialtjänstlagen (yrkande 1 delvis).Motionärerna anser att avlösar- och ledsagarservicesamt vård och behandling av missbrukare bör omfattasav rätten till bistånd och att beslut om sådanainsatser skall kunna överklagas genomförvaltningsbesvär. Avlösar- och ledsagarservice ärendast frivilliga verksamheter för kommunerna.Exempelvis föräldrar till funktionshindrade barn ochmänniskor som bistår sina anhöriga drabbas hårt närkommunerna drar in på denna verksamhet. Att enmissbrukare inte kan överklaga ett beslut om vårdgenom förvaltningsbesvär anser motionärerna stridermot socialtjänstlagens portalparagraf om attverksamheten skall bygga på respekt för människorssjälvbestämmanderätt och integritet. När det gälleratt upphöra med ett missbruk måste den enskildes valav behandlingsform respekteras. I motionen yrkasvidare att hos regeringen begär förslagtill sådan ändring i socialtjänstlagen och lagen omstöd och service till vissa funktionshindrade attbarn får samma stöd före som (yrkande 2). Motionärerna påpekar att LSS ger barnöver rätt till korttidstillsyn utanförhemmet i form av s.k. fritids samt att ett beslut omatt neka sådan service kan överklagas genomförvaltningsbesvär. Behovet av skolbarnsomsorg förbarn skall tillgodoses enligtsocialtjänstlagen. Ett avslagsbeslut enligt dennalag kan däremot inte överklagas genomförvaltningsbesvär. Motionärerna anser att LSS börändras genom att åldersgränsen förskolbarnsomsorg tas bort ur lagen. Motionärernabegär vidare ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om barns bästa (yrkande 5). Barn har rättatt träffa sina föräldrar. Därför bör kostnader förumgängesresor omfattas av rätten till bistånd. Ävenvård och behandling av barn bör enligt motionärernasmening omfattas av rätten till bistånd.I motion So258 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådanändring i socialtjänstlagen att missbrukare får rättatt överklaga beslut om vård och behandling genomförvaltningsbesvär (yrkande 11). Enligt motionärernabör missbrukare själva ha en aktiv roll när detgäller att påverka utformningen av den vård som ges.I motion So376 av m.fl. (kd) yrkasatt beslutar att till 6 f §socialtjänstlagen lägga orden "personligt stöd"(yrkande 15). Genom att successivt skapa olikaformer av personligt stöd har man enligtmotionärerna gjort det möjligt för funktionshindradebarn och ungdomar att bo kvar i sina föräldrahemäven om deras föräldrar förvärvsarbetar. Enligtmotionärerna planerar nu flera kommuner att lägganer eller avgiftsbelägga sin verksamhet förpersonligt stöd till dem som inte omfattas av LSS,dvs. de fall där verksamheten är frivillig förkommunerna. Motionärerna anser att personligt stödskall vara en rättighet för den enskilde.I motion So465 av m.fl. (fp) begärstillkännagivanden om att regeringen bör föreslååtgärder som ökar rättssäkerheten för personer somär i behov av annat bistånd så som det definieradesföre ändringen av biståndsreglerna (yrkande 6) samtom att avsikten med insatsen hjälp i hemmet enligt 6§ socialtjänstlagen är att den skall kunna utformaspå olika vis beroende av enskilda behov (yrkande 7).Ändringarna i socialtjänstlagen har enligtmotionärerna i praktiken medfört att en enskildfunktionshindrad i större utsträckning än tidigaremåste förlita sig på kommunens goda vilja för att fåstöd i form av t.ex. ledsagning och avlösning.Motionärerna anser att förändringen innebär enoacceptabel försämring av den enskildesrättssäkerhet.I motion So255 av m.fl. (mp) begärs etttillkännagivande om rätten att överklaga beslut ommissbrukarvård (yrkande 4). Motionärerna anför attdet, för att stärka den enskildes motivation attkomma ifrån sitt missbruk och för att nå resultat ibehandlingen, är viktigt att hans eller hennes valav behandling väger tungt. Motionärerna anser attsocialtjänstlagen bör ändras så att beslut ommissbrukarvård kan överklagas.I motion So363 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om attsocialtjänstlagen bör ändras så att beslut enligt § samma lag kan överklagas genomförvaltningsbesvär. Motionären påpekar bl.a. attskillnaderna i bedömningarna av huruvida biståndskall beviljas kan bli mycket stora mellankommunerna.Bakgrund och tidigare behandlingRätten till s.k. annat bistånd regleras i 6 f §socialtjänstlagen. Med annat bistånd avses hjälp ihemmet (hemtjänst) och särskilt boende för serviceoch omvårdnad för äldre eller bostad med särskildservice för funktionshindrade. Beslut om annatbistånd kan enligt 73 § socialtjänstlagen överklagasgenom förvaltningsbesvär. Av den förut nämnda §socialtjänstlagen följer att socialnämnden dessutomfår ge bistånd i annan form än eller utöver vad somföljer av 6 f § samma lag. Ett sådant beslut kan,såsom tidigare påpekats, däremot inte överklagasgenom förvaltningsbesvär.I 5 § socialtjänstlagen har införts en bestämmelseom att socialnämnden genom stöd och avlösning börunderlätta för dem som vårdar närstående som ärlångvarigt sjuka, äldre eller funktionshindrade.Bestämmelserna om förskoleverksamhet ochskolbarnsomsorg finns i 2 akap. skollagen (1985:1100). Skolbarnsomsorgen avserenligt 1 § tredje stycket barn till och med tolv årsålder som går i skolan. I 6 § samma kapitel stadgasatt skolbarnsomsorg skall tillhandahållas i denomfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnasförvärvsarbete eller studier eller barnets egetbehov. Barn som av fysiska, psykiska eller andraskäl behöver särskilt stöd i sin utveckling skallenligt 9 § anvisas plats i förskola eller fritidshemom inte barnets behov av sådant stöd tillgodoses pånågot annat sätt. Kommunen skall genom uppsökandeverksamhet ta reda på vilka barn som behöver anvisassådan plats och verka för att barnen utnyttjar denanvisade platsen.En av de insatser för stöd och service som kommunenär skyldig att tillhandahålla enligt lagen(1993:387) om stöd och service till vissafunktionshindrade (LSS) är korttidstillsyn förskolungdom utanför det egna hemmet ianslutning till skoldagen samt under lov (9 § 7 p. ).Utskottet behandlade i betänkande 1996/97:SoU18regeringens förslag till 6 f § socialtjänstlagenjämte ett antal motioner om att även avlösning,ledsagning, personligt stöd, missbrukarvård,umgängesresor för barn samt vård och behandling avbarn bör ingå i rätten till bistånd och därmed kunnaöverklagas genom förvaltningsbesvär (s. 34 f.).Utskottet delade regeringens uppfattning attkommunerna borde ges större utrymme än dittills attbesluta hur den enskildes behov av stöd, vård ochbehandling skall tillgodoses (s. 45 f.). Kommunernahar kostnadsansvaret och goda möjligheter attutforma insatserna efter individuella behov ochlokala förutsättningar, påpekades det. Utskottetutgick liksom regeringen från att den enskilde ävenfortsättningsvis skulle få sitt behov av stöd, vårdeller behandling tillgodosett av socialnämnden, ävenom han fråntogs möjligheten att överklaga ett beslutom sådan hjälp genom förvaltningsbesvär. Utskottetpåpekade att regeringens förslag inte innebar attkommunernas ansvar enligt 10 § SoL eller enligtbestämmelserna om omsorger om äldre människor och ommänniskor med funktionshinder i 19-21 §§ SoLminskar. Utskottet framhöll förslaget till tillägg i5 § SoL om stöd och avlösning till anhöriga samtanförde att begreppet skälig levnadsnivå kvarstod ilagen och att någon ändrad tolkning av dess innebördinte var avsedd vad gäller insatsernas kvalitet ochomfattning.När det gällde den inskränkta besvärsrättenavseende vård och behandling av missbrukare anfördeutskottet bl.a. att kommunen har ett ansvar enligt11 § SoL för att bl.a. förebygga och motverkamissbruk samt aktivt sörja för att den enskildemissbrukaren får den hjälp och vård som han behöverför att komma ifrån missbruket. Nämnden skall isamförstånd med den enskilde planera hjälpen.Utskottet utgick även i denna del från att de medbehov av vård och behandling som inte är hälso- ochsjukvård enligt hälso- och sjukvårdslagen skulle fåerforderligt stöd av kommunen för att tillförsäkrasen skälig levnadsnivå.Utskottet hade heller inget att invända mot attumgängesresor för barn liksom barns rätt till vårdoch behandling lades utanför rätten till biståndenligt 6 f §. Utskottet erinrade om attsocialnämnden enligt förslaget till ändring i 1 §SoL i alla ärenden som rör barn särskilt skallbeakta vad hänsynen till barnets bästa kräver.Sammanfattningsvis ansåg utskottet att förslagetutgjorde en lämplig avvägning mellan kommunenssjälvbestämmanderätt och den enskildes behov av attfå hjälp och stöd. Utskottet tillstyrkte regeringensförslag till 6 f § socialtjänstlagen och avstyrktemotionerna. Detta blev också beslut.I budgetpropositionen för (utg.omr. 9 anslagB 1 Stimulansbidrag och åtgärder inomäldrepolitiken) anfördes att en väsentlig del avomsorgerna om och vården av äldre ochfunktionshindrade utförs av familj och andranärstående och att anhörigas behov av stöd och hjälphar uppmärksammats på olika sätt. Regeringen anfördeatt många kommuner erbjuder olika former av stödtill de anhöriga men att stödet behöver utvecklas.Regeringen föreslog i propositionen att ett särskiltstimulansbidrag skulle anslås för och tre årframåt med . Bidraget börenligt regeringen avse sådana insatser för anhörigasom kommunerna vill genomföra i samverkan medanhöriga och med frivilliga organisationer.Målsättningen är att stödja och underlätta samt påolika sätt bidra till en ökad livskvalitet förfamiljer och andra närstående till funktionshindradeeller långvarigt sjuka, anförs det i propositionen.Medlen skall förmedlas av som ävenskall utvärdera och följa upp insatserna.Utskottet tillstyrkte medelsanslaget(1998/99:SoU1). följde utskottet (rskr.1998/99:104).Riksdagen beslutade vid behandlingen av regeringensproposition Nationell handlingsplan föräldrepolitiken (prop. 1997/98:113, bet.1997/98:SoU24, rskr. 1997/98:307) att ge regeringentill känna att det bör övervägas att tydligarelagreglera anhörigstödet. Socialtjänstutredningenhar därefter, genom ett regeringsbeslut den 3december 1998, fått ett sådant uppdrag.I regleringsbrevet för avseendeSocialstyrelsen anges bl.a. att styrelsen senast den30 skall lämna en redovisning av konse-kvenserna av ändringarna i socialtjänstlagen vadavser missbrukarvården och rätten att överklagabeslut. Som nämnts tidigare skall Socialstyrelsenföre utgången av avge en slutrapportavseende konsekvenserna av de ändringar isocialtjänstlagen som trädde i kraft den 1 januari1998.Utskottets bedömningI en rad motioner begärs att den enskildes rätt tillbistånd skall omfatta även andra former av insatserän de som ingår i 6 f § socialtjänstlagen. Därmedskulle beslut om sådana insatser kunna överklagasgenom förvaltningsbesvär. Utskottet har inte ändratinställning i frågan om vad som bör ingå i rättentill bistånd. Utskottet vill åter framhålla attbegreppet skälig levnadsnivå kvarstår isocialtjänstlagen samt erinrar om attSocialstyrelsen ser över effekternaav de ändrade bestämmelserna rörande bl.a.missbrukarvår-den och rätten att överklaga beslut.Uppdraget skall redovisas senast den 30 juni 1999.Utskottet erinrar vidare om att nyligenbeslutat om ett särskilt stimulansbidrag för stödtill anhöriga och att harfått i uppdrag att tydligare lagregleraanhörigstödet. Utskottet anser att resultatet av detpågående arbetet bör avvaktas och avstyrker därmedmotionerna So255 (mp) yrkande 4, So258 (v) yrkande11, So277 (v) yrkande 1 delvis, So363 (s), So376(kd) yrkande 15, So425 (m) yrkande 7 och So465 (fp)yrkandena 6 och 7. Även motion So277 (v) yrkande 5avstyrks.Behovet av skolbarnsomsorg för barn skall numera till-godoses enligtbestämmelserna i skollagen. Beslut att exempelvisneka ett barn skolbarnsomsorg kan enligt samma laginte överklagas med förvaltningsbesvär. Utskottetutgår från att regeringen följer utvecklingen ochåterkommer till om det behövs.