bet · GM01AU4 · 1999-02-16 00:00:00 — inte lydaunder regeringen.Socialutskottets yttrande1998/99:SoU1yDiskriminering i arbetslivetTill arbetsmarknadsutskottetArbetsmarknadsutskottet har den 10 november 1998beslutat bereda socialutskottet tillfälle att avgeyttrande över propositionerna 1997/98:177 Ny lag omåtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet,1997/98:179 Lag om förbud mot diskriminering iarbetslivet av personer med funktionshinder och1997/98:180 Lag om förbud mot diskriminering iarbetslivet på grund av sexuell läggning jämtemotioner.Socialutskottet begränsar sitt yttrande till attavse frågan om en samordning av olikadiskrimineringsregler, frågor som särskilt rördiskriminering av funktionshindrade samtmotionsyrkanden som berör dessa avsnitt.UtskottetFrågan om en samordnad lagstiftning m.m.PropositionernaI propositionerna anförs att det är angeläget att deföreslagna lagarna införs . Ikraftträdandet börinte försenas av eventuella fortsatta utredningar omhur de olika antidiskrimineringslagarna skulle kunnasamordnas ytterligare. Det är dock inte heltuteslutet att en samordning av olikadiskrimineringsregler kan komma att övervägas pålängre sikt.MotionerI motion 1998/99:A703 av m.fl.(c) yrkas att avslår proposition1997/98:179 Lag om förbud mot diskriminering iarbetslivet av personer med funktionshinder (yrkande1).Ett flertal motioner behandlar frågan om att alldiskrimineringslagstiftning bör samlas i en lag.Sådana yrkanden finns i motionerna 1998/99:A3 avDan m.fl. (kd) (yrkande 1), 1998/99:A4 avElver m.fl. (fp) (yrkande 3), 1998/99:A6 avDan m.fl. (kd) (yrkande 1), 1998/99:A8 avHelena m.fl. (fp) (yrkande 3), 1998/99:A10av m.fl. (kd) (yrkande 1), 1997/98:A68av m.fl. (fp) (yrkande 3), 1997/98:A70av m.fl. (c) (yrkande 2),1998/99:A703 av m.fl. (c)(yrkande 3), 1998/99:A722 av m.fl. (m)(yrkande 4), 1998/99:K330 av och () (yrkande 2) och 1998/99:K336 avMikael m.fl. (m) (yrkande 1). Motionärernaanför bl.a. att det är omotiverat att skapa tre nyalagar med en nästan identisk uppbyggnad. Denföreslagna ordningen innebär enligt motionärerna attlagstiftningen när det gäller diskriminering iarbetslivet blir svår att överblicka för såvälföretagare som arbetstagare.Även i motionerna 1998/99:A5 av . (v) (yrkande 1), 1998/99:A9 av . (v) (yrkande 1) och 1997/98:A67 av GudrunSchyman m.fl. (v) (yrkande 1) behandlas frågan om ensamlad lagstiftning. Motionärerna anför att allabestämmelser om diskriminering på arbetsmarknadenbör samlas i en lag. Eftersom arbetet med attsamordna lagstiftningen kan bli relativt omfattandebör de nu föreslagna lagarna dock antas avriksdagen. Regeringen bör därefter omgåendetillsätta en utredning med uppgift att lägga framförslag om en samladantidiskrimineringslagstiftning.I motion 1998/99:So376 (kd) av . begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om en generell lag mot diskriminering avpersoner med funktionshinder (yrkande 7).Motionärerna anför att grundlagen förbjuderdiskriminering på grund av t.ex. kön och religion. Iallt kärvare tider med risk för att olika grupperhamnar i ett utsatt läge är det nödvändigt attinföra lagar mot diskriminering av personer medfunktionshindrade. Den föreslagna lagen om förbudmot diskriminering i arbetslivet är ett steg framåt,men helhetsgreppet saknas enligt motionärernafortfarande.Utskottets bedömningVarje individ som söker eller innehar en anställningskall ha rätt att bedömas utifrån sina personligaegenskaper och förutsättningar att utföra arbetet.Likaså bör varje individ ha rätt att i arbetslivetslippa bedömas osakligt, irrelevant ellergodtyckligt. Utskottet anser att de föreslagnalagarna utgör mycket viktiga steg på vägen när detgäller att komma till rätta med schablonartade ochosakliga bedömningar. Det mest angelägna i nuförevarande sammanhang är att de föreslagna lagarnainte försenas utan i stället träder i kraft så snartsom möjligt. Enligt utskottets uppfattning kan detemellertid finnas stora fördelar med en lagteknisksamordning av olika diskrimineringsregler. Utskottetser därför positivt på en samordning. Utskottetnoterar vidare att en särskild utredare fåtti uppdrag (dir. 1998:60) att - mot bakgrund av dekrav som EG-rätten ställer och de tre förslag tillny lagstiftning mot diskriminering som regeringennyligen lagt fram - göra en översyn av vissa delarav jämställdhetslagen och lämna de förslag tilllagändringar som översynen ger anledning till.Motionerna 1998/99:A5 yrkande 1, 1998/99:A9 yrkande1 och 1997/98:A67 yrkande 1 (alla v) bör avstyrkas iden mån de inte anses tillgodosedda. Även motionerna1998/99:A3 (kd) yrkande 1, 1998/99:A4 (fp) yrkande3, 1998/99:A6 (kd) yrkande 1, 1998/99:A8 (fp)yrkande 3, 1998/99:A10 (kd) yrkande 1, 1997/98:A68(fp) yrkande 3, 1997/98:A70 (c) yrkande 2,1998/99:A703 (c) yrkandena 1 och 3, 1998/99:A722 (m)yrkande 4, 1998/99:K330 (c) yrkande 2 och1998/99:K336 (m) yrkande 1 bör avstyrkas.Under föregående föreslog utskottet etttillkännagivande med innebörd att regeringen bordeutreda formerna för en reglering av ettdiskrimineringsförbud av funktionshindrade inäringslivet (se bet. 1997/98:SoU16). Riksdagenföljde utskottet (rskr. 1997/98:154). Utskottet harerfarit att frågan bereds i Regeringskansliet.Regeringen har, enligt ett frågesvar , föravsikt att tillsätta en utredning som skall få tilluppgift bl.a. att se över nuvarandebestämmelse om olaga diskriminering samt att utredaformerna för en reglering av ett förbud motdiskriminering av funktionshindrade inäringsverksamhet. Utskottet anser att resultatet avdetta arbete samt effekterna av den nu föreslagnalagen bör avvaktas. Motion 1998/99:So376 (kd)yrkande 7 bör avstyrkas.Diskriminering i arbetslivet av personermed funktionshinderDiskrimineringsförbudets omfattning m.m.I proposition 1997/98:179 föreslås en lag om förbudmot diskriminering i arbetslivet av personer medfunktionshinder. Lagförslaget är en arbetsrättsliglagstiftning och föreslås gälla på helaarbetsmarknaden.I propositionen anförs att i likhet med vad somgäller enligt jämställdhetslagen skall enarbetsgivare inte anses överträdadiskrimineringsförbudet genom ett handlande somriktar sig mot arbetssökande i allmänhet. Det skallalltså inte anses vara någon överträdelse avförbudet att t.ex. enbart i en platsannons förklaraatt bara arbetssökande utan funktionshinder ärvälkomna med en ansökan. En sådan åtgärd kan däremotutgöra underlag vid bedömningen av om arbetsgivarenshandlande varit diskriminerande i något annathänseende i ett rekryteringsärende.Vidare anförs i propositionen att förbudet motdirekt diskriminering även gäller då arbetsgivarenvid anställning, befordran eller utbildning förbefordran genom att vidta stöd- ochanpassningsåtgärder kan skapa en situation för enperson med funktionshinder som är likartad med denför personer utan sådant funktionshinder och detskäligen kan krävas att arbetsgivaren vidtar sådanaåtgärder. När det gäller att avgöra vad som ärskäligt får detta bedömas från fall till fall.En viktig faktor i detta sammanhang är kostnadenför åtgärdens vidtagande. Kostnaden bör ställas irelation till företagets ekonomiska situation, ochbedömningen bör alltså ta sikte på förmågan att bärakostnaden. Arbetsgivarens ansvar föranpassningsåtgärder skall gälla oavsett om dennesöker eller har möjlighet att erhålla statligabidrag som täcker kostnaden eller delar av den.Enligt regeringen skulle en ordning där möjlighetenatt erhålla statligt bidrag beaktas bli mycket svåratt hantera i praktiken. En arbetsgivare kan hamna ien mycket besvärlig rekryteringssituation omarbetsgivaren tvingas avvakta besked om bidrag innanhan kan fatta beslut i en anställningsfråga. Vissaav remissinstanserna har häremot invänt att enmöjlighet till förhandsbesked bör införas.Regeringen ifrågasätter dock om ett sådant systemskulle ge en effektiv lösning på problemet. Om detunder rekryteringsförfarandet står klart att bidragkommer att erhållas kan detta naturligtvis ingå iskälighetsbedömningen.I motion 1998/99:A5 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts omdiskrimineringsförbudets omfattning (yrkande 2). Avlagförslaget följer att ett handlande som riktar sigmot arbetssökande i allmänhet inte anses vara enöverträdelse av diskrimineringsförbudet. Ett exempelhärpå är att en arbetsgivare i en platsannonsförklarar att endast arbetssökande utanfunktionshinder är välkomna med ansökan. Enligtmotionärerna borde ett sådant förfarande träffas avdiskrimineringsförbudet. I yrkande 3 anförs attmöjligheten att erhålla statliga bidrag bör beaktasvid skälighetsbedömningen i den föreslagna lagens 6§.Utskottets bedömningUtskottet anser att det behövs regler motdiskriminering i arbetslivet av personer medfunktionshinder. Sådana regler bedöms i första handfå normbildande och attitydpåverkande effekter.Utskottet har förståelse för att en platsannons ivilken anges att endast arbetssökande utanfunktionshinder är välkomna med ansökan i vissa fallkan uppfattas som diskriminerande. Det är emellertidi det fallet inte möjligt att urskilja någon ellernågra enskilda diskriminerade arbetssökande. Avrättsliga och praktiska skäl bör ett sådantförfarande därför inte i och för sig omfattas avdiskrimineringsförbudet. Som framhållits ipropositionen kan en sådan platsannonsering däremotutgöra underlag vid bedömningen av om arbetsgivarenshandlande varit diskriminerande i något annathänseende i ett rekryteringsärende. Motion1998/99:A5 (v) yrkande 2 bör avstyrkas.Utskottet har också förståelse för invändningen attmöjligheten att erhålla statligt bidrag bör beaktasi skälighetsbedömningen. Utskottet delar dockregeringens bedömning att en sådan ordning blir svåratt hantera i praktiken och att arbetsgivaren kanhamna i en mycket besvärlig rekryteringssituationför det fall att besked om bidrag måste avvaktasinnan beslut kan fattas i en anställningsfråga. Enmöjlighet till förhandsbesked skulle knappast ge eneffektiv lösning på problemet. Om det underrekryteringsförfarandet står klart att bidrag kommeratt erhållas, kan detta som regeringen anförtsjälvfallet ingå i skälighetsbedömningen. Motion1998/99:A5 (v) yrkande 3 bör också avstyrkas.Frågan om en utvärdering av den nya lagenSom ovan anförts avser den lag som föreslås iproposition 1997/98:179 förbud mot diskriminering iarbetslivet av personer med funktionshinder.Med funktionshinder avses i förslaget varaktigafysiska, psykiska eller begåvningsmässigabegränsningar av en persons funktionsförmåga somtill följd av en skada eller en sjukdom fanns vidfödelsen, har uppstått därefter eller kan förväntasuppstå.Lagen föreslås omfatta förbud mot direkt ochindirekt diskriminering och gälla oberoende avdiskriminerande avsikt hos arbetsgivaren. Förbudetmot diskriminering av arbetssökande föreslås omfattahela rekryteringsförfarandet och oavsett om detfattas ett anställningsbeslut. Förbudet föreslåsockså omfatta arbetsgivarens beslut om befordran,utbildning för befordran, tillämpning av löne- ochandra anställningsvillkor, arbetsledningsbeslut ochbeslut om uppsägning, avsked, permittering ellerannan ingripande åtgärd. Vidare föreslås attförbudet mot direkt diskriminering skall gälla ävendå en arbetsgivare vid anställning, befordran ellerutbildning för befordran genom att vidta stöd- ochanpassningsåtgärder kan skapa en situation för enperson med funktionshinder som är likartad med denför personer utan sådant funktionshinder och detskäligen kan krävas att arbetsgivaren vidtar sådanaåtgärder.Enligt förslaget åläggs arbetsgivare en utrednings-och åtgärdsskyldighet vid trakasserier på grund avfunktionshinder mellan arbetstagare. Medtrakasserier på grund av funktionshinder skall avsessådant uppträdande i arbetslivet som kränker enarbetstagares integritet och som har samband medarbetstagarens funktionshinder.Lagförslaget omfattar även förbud mot repressaliertill följd av en anmälan om diskriminering.Skadestånd och ogiltighet föreslås vara derättsliga påföljder som kan följa på överträdelserav diskrimineringsförbuden. Skadestånd föreslåsockså kunna utgå om arbetstagare utsätts förrepressalier och om arbetsgivaren inte fullgör sinutrednings- och åtgärdsskyldighet vid trakasserier.Handikappombudsmannen föreslås få en processföranderoll med rätt att föra talan i Arbetsdomstolen.Enligt förslaget skall ombudsmannen också se tillatt lagen följs och kunna vid vite förelägga enarbetsgivare att inkomma med vissa uppgifter. Ettsådant vitesföreläggande föreslås kunna överklagastill föreslås att tvister enligt lagen skallhandläggas som arbetstvister enligt lagen (1974:371)om rättegång i arbetstvister.Lagen föreslås träda i kraft den 1 april 1999.I propositionen anförs vidare att det är viktigtatt lagen blir ett verkningsfullt instrument iarbetet mot diskriminering av funktionshindrade iarbetslivet. Vidare anförs att det ärnödvändigt att från början följa tillämpningen avlagen och analysera eventuella negativa effekter förbl.a. företagande och arbetsmarknad. Regeringenavser därför att initiera en sådan utvärdering efterlagens ikraftträdande med sikte på att få fram ettsnabbt resultat.I motion 1998/99:So310 av m.fl. (mp)begärs ett tillkännagivande om vad som anförts omuppföljning av lagen om förbud mot diskriminering iarbetslivet av personer med funktionshinder (yrkande7). Motionärerna anför att det är av stor vikt attden nya lagen följs upp. De funktionshindradesrättigheter har tidigare behandlats på ett sätt sominte kan accepteras. Som exempel nämns att kommuneroch landsting kan vägra verkställa domstolars beslutom funktionshindrades rätt till insatser utan attnågra åtgärder vidtas från statens sida.Även i motion 1998/99:A722 av m.fl.(m) begärs en utvärdering av bl.a. lagen om förbudmot diskriminering i arbetslivet av personer medfunktionshinder (yrkande 3). Motionärerna anför atten utvärdering bör göras för att avgöraom lagen haft den effekt som varit syftet. Visar detsig inte vara fallet bör det övervägas om lagenskall ändras eller avskaffas.I motion 1998/99:A4 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om att lagstiftningen skall utformas så attden inte hindrar uppkomsten av nya jobb (yrkande 2).Enligt motionärerna kan ett i och för sig mycketlovvärt lagförslag få den konsekvensen att man slårundan benen för företagare genom att lägga orimligakrav på dem när det t.ex. gäller skadestånd m.m. Detfinns därför anledning att uppmärksamt följatillämpningen av vissa delar i lagförslaget.Utskottets bedömningUtskottet delar motionärernas uppfattning att det ärav stor vikt att den nya lagen följs upp.Självfallet är det också av största betydelse attlagen inte hindrar uppkomsten av nyaarbetstillfällen. Eventuella negativa effekter förföretagande och arbetsmarknad måste såledesanalyseras noga. Utskottet noterar därför medtillfredsställelse att regeringen avser att initieraen sådan utvärdering. Motionerna 1998/99:So310 (mp)yrkande 7, 1998/99:A4 (fp) yrkande 2 och1998/99:A722 (m) yrkande 3 är därmed i alltväsentligt tillgodosedda.Stockholm den 2 februari 1999På socialutskottets vägnarIngrid BurmanI beslutet har deltagit: (), ChrisHeister (m), (), (), (), (), HansKarlsson (s), (), ConnyÖhman (s), (), (),(), (),(), (),() och ().Avvikande meningar1. Frågan om en samordnad lagstiftning m.m.Chris Heister, , och (alla m)anför:Alla människor skall ses och behandlas som individeroch bli bedömda efter sina erfarenheter,kvalifikationer och ambitioner. Allt annat ärdiskriminering, vare sig den av politiker anses varapositiv eller negativ. När människor formellt ellerinformellt hindras från att göra det bästa av sigsjälva är det diskriminering. Övertron påsocialstatens förmåga att omhänderta och lägga tillrätta har lett till utanförskap, maktlöshet,arbetslöshet och bidragsberoende. Politiken kan härfrämst bidra med att ta bort regler och tröghetersom missgynnar dem som redan är missgynnade.Diskriminering förekommer i och är ettstort problem. Diskriminering handlar om värderingaroch förhållningssätt till andra människor. Deförändras främst och bäst genom opinionsbildning ochgenom goda exempel och föredömen.En övergripande skyddslagstiftning som skyddar motalla former av diskriminering i alla delar avsamhället är bättre än långtgående, komplicerade ochavgränsande lagar som delar upp samhället i grupperoch som graderar diskriminering.Det är farligt att börja legitimera att människorsursprung skall bli en relevant faktor vidanställning. Kan argumentet användas åt ena hålletriskerar det också att missbrukas åt det andra.Legitimeras ursprunget som en faktor värd attuppmärksamma kommer detta att ske både genom öppenpositiv och dold negativ särbehandling. Målet måstevara det motsatta, att ursprung som sådant beaktasså lite som möjligt. Ursprung är inte en egenskapeller en färdighet. Att mer eller mindre godtyckligtdela upp befolkningen i svenskar och icke svenskarbidrar inte till integration.Förslag om lagar mot diskriminering handlar oftamer om viktiga och i sig riktiga försök tillopinionsbildning, än om uppfattningen attlagstiftning verkligen skulle fungera. Lagstiftningi den form som regeringen föreslår kommer inte atthjälpa dem som diskrimineras. De snåriga regler somföreslås kommer i stället att skapa oklarheter omenskildas och företags skyldigheter och rättigheter.Fokus flyttas från de viktiga men svårarestrukturella samhällsförändringar som behövs ommånga diskriminerade människor skall kunna tasig in på arbetsmarknaden.Flera tunga remissinstanser är också mycketskeptiska till lagförslagen. Statens invandrarverkhar i sitt remissyttrande ansett att en lagstiftningom mänskliga rättigheter är att föredra framför enseparat lag mot etnisk diskriminering. Verket varnarför att en sådan lag i praktiken riskerar att ledatill en institutionaliserad etnisk kategoriseringsom kan bli grogrund för rasism. Statskontoret är isitt remissyttrande negativa till att lagförslagläggs fram som inte innebär samordning av de olikadiskrimineringsregler som bör gälla.Arbetsgivare kommer enligt förslaget att kunnadömas till skadestånd för diskriminering även om devarken syftat till eller kunnat inse att ett besluteller en åtgärd resulterat i en oavsiktlig indirektdiskriminering. Inför risken att begå fel eller attriskera att tvingas lägga ned tid på att förklarasina kompetensbehov och metoder för rekrytering,kommer många arbetsgivare ännu mer att undvikanyanställningar eller låta bli att öppet söka nyamedarbetare. De minsta företagen som har begränsaderesurser är som vanligt mest utsatta.Flera andra remissinstanser påpekar just att detfinns stora risker att diskrimineringslagarna hämmarföretagande. JO anser att föreskrifterna är såallmänt formulerade att en arbetsgivare i förväginte kan förutse vad som förväntas av honom. påpekar att arbetsgivarnasskyldigheter är alltför allmänt formulerade.Juridiska fakultetsstyrelsen vid Lunds universitetanser att beviskravet för diskriminering underanställningsförfarandet strider mot respekten förden fria anställningsrätten. påpekar att den nya lagen ometnisk diskriminering avviker från bevisbördansplacering inom den övriga civilrättsligalagstiftningen.Den mest utbredda formen av diskriminering ärsannolikt den som sker på etnisk grund.Mottagningssystemet för flyktingar har verkatpassiviserande, liksom kommunplaceringssystemet ochformerna för svenskundervisning.Kombinationen av en arbetsrätt som gör detriskfyllt att anställa, en privat tjänstesektor somär stängd för nya jobb och ett stelt ekonomisktklimat där alltför få nya arbeten och företagtillkommer, gör att många människor döms tillekonomiskt utanförskap. Till detta skall verkligenläggas att det finns fördomar mot människor medannan bakgrund, att många invandrare harbristfälliga språkkunskaper och upplever problem medatt få utländska examina accepterade i Sverige.Det är viktigt att poängtera att invandrare,homosexuella eller funktionshindrade inte är någraenhetliga grupper. Att människor i en politisktdefinierad grupp felbehandlas gör det inte rätt attfelbehandla människor i någon annan politisktdefinierad grupp. Eller annorlunda uttryckt: omproblemet är att en grupp människor verkligenfelbehandlas, kan lösningen knappast vara attriskera att felbehandla en annan. Vi ansersammanfattningsvis att det är nödvändigt att få tillstånd en samordnad lagstiftning. En samordning börsyfta till att få en så enhetlig och generelllagstiftning om mänskliga rättigheter som möjligt.Riksdagen bör därför inte nu fatta beslut i enlighetmed propositionerna.Vad här anförts med anledning av motion 1998/99:K336(m) yrkande 1 bör som sin mening geregeringen till känna.2. Diskriminering i arbetslivet av personer medfunktionshinder - diskrimineringsförbudetsomfattning m.m.Ingrid (), () och () anför:Enligt lagförslaget skall ett handlande som riktarsig mot arbetssökande i allmänhet inte anses utgöraen överträdelse av diskrimineringsförbudet, t.ex. omen arbetsgivare i en platsannons förklarar att baraarbetssökande utan funktionshinder är välkomna meden ansökan. För att lagstiftningen skall blieffektiv måste enligt vår uppfattning ett sådantförfarande omfattas av diskrimineringsförbudet.Vad här anförts med anledning av motion 1998/99:A5(v) yrkande 2 bör ges regeringen till känna.3. Frågan om en samordnad lagstiftning m.m.Chatrine och (båda kd)anför:Vi anser att det är mycket angeläget att man iarbetslivet genom de föreslagna lagarna ges ett nyttverktyg för att ta itu med olika typer avdiskriminering. Respekten för alla människorspersonliga integritet är en förutsättning för ettciviliserat och demokratiskt samhälle. Enligt våruppfattning framstår det dock som omotiverat attskapa tre nya lagar med nästan identisk uppbyggnad.För många företagare, men också för enskildaarbetstagare, innebär den föreslagna ordningen medtre lagar onödigt krångel och en mersvåröverblickbar situation vad gäller diskrimineringi arbetslivet. Lagförslagen skulle med fördel kunnasamordnas till en lag.Vi vill också framhålla vikten av att införa engenerell lagstiftning mot diskriminering av personermed funktionshinder. I grundlagen förbjudsdiskriminering av människor på grund av t.ex. könoch religion. I allt kärvare tider med risk för attolika grupper hamnar i ett utsatt läge är detnödvändigt att införa lagar mot diskriminering avpersoner med funktionshinder.Vad här anförts med anledning av motionerna1998/99:A3 (kd) yrkande 1, 1998/99:A6 (kd) yrkande1, 1998/99:A10 (kd) yrkande 1 och 1998/99:So376 (kd)yrkande 7 bör ges regeringen till känna.4. Frågan om en samordnad lagstiftning m.m.Kenneth () anför:Jag vill framhålla att innehållet i de föreslagnalagarna är väl avvägt. Det finns all anledning attskärpa diskrimineringslagstiftningen och låta flergrupper omfattas av lagstiftningen. Emellertid talarenligt min uppfattning starka skäl för att allabestämmelser och diskrimineringsförbud samlas i enlag. Detta har även påpekats av ett flertalremissinstanser. Det finns annars risk att enskildaföretagare kommer att få betydande svårigheter atthantera en så pass komplex lagstiftning som dessanya separata lagar innebär. En samordning börsåledes göras. I det sammanhanget bör övervägas ominte även förbud mot diskriminering på grund avnågons kön, nuvarande jämställdhetslag, även skulleinnefattas i en sådan ny lag. Proposition1997/98:179 Lag om förbud mot diskriminering iarbetslivet av personer med funktionshinder bör tillföljd av det ovan anförda avslås. Vad här anförtsmed anledning av motionerna 1997/98:A70 (c) yrkande2, 1998/99:A703 (c) yrkandena 1 och 3 och1998/99:K330 (c) yrkande 2 bör ges regeringen tillkänna.Innehållsförteckning Avsnitt 1 Inledning, disposition avbetänkandet m.m.Ärendets beredning m.m.Betänkandet omfattar tre propositioner med delvislikartat innehåll och motioner som väckts medanledning av propositionerna. I betänkandetbehandlas också motioner som tar upp andradiskrimineringsfrågor. Utskottet behandlarpropositionerna parallellt, delfråga för delfråga. Ivissa hänseenden avviker betänkandet frånpropositionernas disposition. Så behandlas t.ex.materiella bestämmelser och bevisfrågor i ettsammanhang. I vissa delar finns tämligen utförligareferat av propositionerna.