bet · GN01JuU1 · 1999-11-23 00:00:00 — Det innebär att får ett samlat nationelltan- svar för internationell polisiär verksamhet som rekrytering,arbetsgivaransvar under utlandstjänstgöring samt personalvård efterhemkomsten.I budgetpropositionen föreslår regeringen som en följd härav en ändring ibrottsbalken innebärande att svensk domstol skall vara oinskränkt behörigatt döma enligt svensk lag för alla slags brott som har begåtts utom riketav en person som tillhör Polisens utlandsstyrka. För ett brott som begåttsutom- lands av en sådan person skall också åtal kunna väckas här i landetutan föregående åtalsförordnande, något som annars i regel krävs för åtalhär för brott som begåtts utomlands. Förslaget innebär att samma regler somi dag gäller för personal som tillhör utlandsstyrkan inom Försvarsmaktenkommer att gälla även för personal i den tilltänkta Polisens utlandsstyrka.Vidare föreslås i budgetpropositionen en ändring i lagen (1999:568) omutlandsstyrkan inom Försvarsmakten. Ändringen innebär att när någon iPolisens utlandsstyrka tjänstgör utomlands skall en särregleringbeträffande vissa ersättnings- och rehabiliteringsfrågor gälla.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 2000.Utskottet har ingen erinran mot att huvudmannaskapet för poliser somtjänstgör i internationella fredsfrämjande insatser överförs tillRikspolissty- relsen. Utskottet tillstyrker regeringens lagförslag.ÅklagarväsendetInledningMålet för åklagarverksamheten är att se till att den som begått brottlagförs.Åklagaren har en central roll inom rättsväsendet när det gäller att bekämpabrottslighet. Till åklagarens uppgifter hör att leda förundersökningar,fatta beslut i åtalsfrågor och föra talan om ansvar för brott vid domstol.Inom ramen för förundersökningsledningen beslutar åklagaren om personellaoch reella tvångsmedel av integritetskränkande natur såsom anhållande,kropps- besiktning, reseförbud och husrannsakan. Åklagaren kan ocksåbegränsa eller lägga ned en förundersökning. Andra viktiga uppgifter somankommer på åklagaren är att under vissa förutsättningar utfärdastrafföreläggande och besluta om åtalsunderlåtelse.Ekobrottsmyndigheten, som har till uppgift att bekämpa ekonomisk brotts-lighet, inrättades . ärverksam- heten i gång i den nya myndigheten. Av instruktionen förEkobrottsmyndig- heten framgår att myndigheten dels är en åklagarmyndighet,dels en central förvaltningsmyndighet under regeringen.ResultatuppföljningI avsnitt 5.3 i budgetpropositionen redovisar regeringen sin bedömning avresultatet inom åklagarväsendet. Följande verksamhetsmål gällde föråklagarväsendet i allmänhet.Åklagarverksamheten skall bedrivas på ett sådant sätt att den enskildetill- försäkras rättssäkerhet och rättstrygghet.Beivrandet av våldsbrott, narkotikabrott och ekonomisk brottslighet skallprioriteras. Särskild uppmärksamhet skall ägnas den grova och gränsöver-skridande brottsligheten, den mc-relaterade brottsligheten, brott medrasistis- ka inslag och våld mot kvinnor.Förundersökningarnas kvalitet skall höjas som antalet avslutadeärenden skall uppgå till minst det antal som kommit in.Genomströmningstiderna skall minska i synnerhet på de prioriterade om-rådena.Rättstillämpningen skall vara enhetlig vid prövning av åtalsfrågan och an-vändning av frihetsberövanden.Den del av åklagarnas arbetstid som ägnas åt kvalificerade åklagaruppgif-ter skall öka.För del gäller dessutom att myndigheten skulleförhindra eller upptäcka ekonomisk brottslighet inom sitt verksamhetsområ-de. Myndigheten skall också genom nya arbetsmetoder och hög kompetens skapaförutsättningar för en effektiv ekobrottsbekämpning.Målen för stabsuppgifterna vid är att ge regeringenoch övriga intressenter en bättre helhetsbild av ekobrottsligheten ochbättre möjlighet att förutse utvecklingen inom området. Berörda myndigheterskall på ett så tidigt stadium som möjligt informeras om nya former avekonomisk brottslighet. Servicen till statsmakterna i form av förslag tillåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten och synpunkter på lagstiftningenm.m. skall förbättras.I samverkan med andra myndigheter skall metoder utvecklas för att effek-tivisera ekobrottsbekämpningen. Myndigheten skall finna kostnadseffektivalösningar när det gäller lokaler, verksamhetsstatistik och administration.Som underlag för bedömningen av om verksamhetsmålen uppfyllts redovi- sarregeringen utförligt hur verksamheten utvecklats inom åklagarväsendet underde . Redovisningen innebär att underlag för enbedömningen av verksamheten är betydligt mer detaljerat än tidigare.Regeringen bedömer att förändringsprocessen inom åklagarorganisationen ärframgångsrik och att de mål som slagits fast för verksamheten i stort settuppfyllts.Utskottet vill för sin del anföra följande. De uppgifter om genomström-ningstider som redovisas i budgetpropositionen och fortsättningsvis i dettaavsnitt avser siffror som anger hur gammalt ett ärende är som avgjortsunder den aktuella redovisningsperioden. Siffrorna säger alltså ingentingom såda- na ärenden som inte avgjorts. Detta innebär att om en myndighetväljer att prioritera ärenden som är äldre går genomströmningtiden upp. stället nyinkomna ärenden prioriteras blir förändringen den motsatta.Genomström- ningstiden påverkas dessutom av en mängd andra faktorer, t.ex.den tid som läggs ner på ett enskilt ärende. Det är uppenbart attförändringar som innebär längre genomströmningstider inte automatiskt är avondo, liksom att kortare tider inte heller generellt kan anses vara någotpositivt. Mot den nu tecknade bakgrunden anser utskottet att ett merrelevant mått vore en redovisning av den inneliggande balansens ålder.Sådana uppgifter kan i sin tur kompletteras med uppgifter omgenomströmningstider m.m.När det härefter gäller målet att åklagarverksamheten skall bedrivas på ettsådant sätt att den enskilde - såväl målsägande som brottsmisstänkta -till- försäkras rättssäkerhet och rättstrygghet kan konstateras att måletär mycket allmänt hållet. Utskottet delar självfallet uppfattningen attverksamheten bör bedrivas på det sättet men ser betydandesvårigheter när det gäller möjligheterna att bedöma om målet uppnåtts.Ledning för den bedömningen får sökas i det material som i första hand tarsikte på andra verksamhetsmål.I fråga om dessa noterar utskottet att genomströmningstiderna, i genom-snitt , ökade för nästan alla brottstyper ; ökningen var16 dagar jämfört med . En sannolik förklaring är enligtRiksåklagaren att man arbetat av äldre ärenden som alltså kommit att utgöraen större andel av de avslutade ärendena än vad som varit fallet tidigare.Genomströmnings- tiderna för har enligt regeringenminskat något.Beträffande genomströmningstiderna kan en viss minskning noteras såvittgäller en av de prioriterade brottstyperna, nämligen narkotikabrotten.Någon närmare förklaring till detta lämnas inte i propositionen, inteheller anges hur stor minskningen är. framgår det att andelenärenden som avgjorts genom beslut att inte väcka åtal var förhållandevishög . Av resultatredovisningen avseende polisväsendet framgårvidare att av de in- komna narkotikaärendena - som ökade från 21 979ärenden till 22 471 ärenden - avser innehav ellereget bruk av narko- tika. Det bekräftar enligt regeringen att anmälningarav sådana brott ökar medan registrerade smugglings- och överlåtelsebrotthar minskat. Polisens inriktning och fördelningen mellan olika nivåer avresurser för narkotikabe- kämpning liksom samordningen mellan nivåernamåste enligt regeringen följas noga. Det ligger mot denna bakgrund - somutskottet ser saken - nära till hands att tro att de kortaregenomströmningstiderna i fråga om narkoti- kabrotten i åklagarväsendet ärett resultat av att ärendena avser brott som i högre utsträckning kanbetecknas som enkla.En annan faktor som har betydelse för bedömningen av om enskilda till-försäkras rättstrygghet är hur andelen lagförda utvecklas. Under år 1998var den siffran , vilket var en ökning med fyra procentenheter.Utskottet ser detta som positivt.Ytterligare en faktor att analysera i detta sammanhang är frågan om enhet-lig rättstillämpning. Inte heller detta mål låter sig på något enkelt sättkvanti- fieras och mätas. Däremot kan man dra vissa slutsatser av detarbete som lagts ned på att åstadkomma förbättringar. Avbudgetpropositionen framgår att Riksåklagaren lagt fram riktlinjer för attskapa rationella och effektiva arbetsformer och att arbetet följts upp ochutvärderats . Vidare anförs att kvalitetsarbetet inomåklagarväsendet syftar till att verksamheten skall leva upp till de kravsom medborgarna, polisen, domstolarna och andra samverkande myndigheter kanställa på den. Förutsättningarna för att målet skall uppnås framstår enligtutskottets mening som goda.När det gäller målet om en förbättrad kvalitet i förundersökningarna kannoteras att utvecklingsarbetet också omfattat frågor omkvali- tetssäkring av brottsutredningar och genomförande av denarbetsmetodik som utvecklats i samarbete med polisen. En särskildarbetsgrupp har lett utvecklingsarbetet på central nivå. Den har följt ochstöttat det lokala ut- vecklingsarbetet och arbetat med att effektiviserautredningsverksamheten. Ett resultat av gruppens arbete är att det på varjepolismyndighet utsetts en kontaktperson för åklagarmentorerna. Härtillkommer att åklagarmyndighe- terna har genomfört flera insatser när detgäller samverkan med och utbild- ning av närpolisen. Arbetet har varitinriktat på att förbättra utredningarnas kvalitet samt att öka användandetav förenklade utredningsförfaranden och utredningsstöd som mallar ochchecklistor för enklare brott. Även på denna punkt framstårförutsättningarna för en hög grad av måluppfyllelse som goda.Målet att antalet avslutade ärenden skall uppgå till minst det antal somkommer in innebär i klartext att balanserna inte skall öka utan helstminska. Vid bedömningen av måluppfyllelsen är det av avgörande betydelsehur stort inflödet är - om det är mindre än tidigare kan man kanske krävaatt balansen skall minska. Såsom målet formulerats har det uppfyllts med enmarginal om 8 000 ärenden (202 000 avgjorda ärenden jämfört med 194 000inkomna). Året innan var marginalen 12 000 ärenden (206 000 avgjordaärenden jäm- fört med 194 000 inkomna). ökademarginalen till nästan 20 000 (111 645 jämfört med 92 278). Härav framgåratt polisen redovisar allt färre ärenden, något som lett till attbalansläget förbättrats i åklagarväsendet.Vad gäller målet att åklagarna skall lägga en större del av sin arbetstidpå kvalificerade arbetsuppgifter kan nämnas att den övergripandeinriktningen för det gemensamma utvecklingsarbete som pågått sedan 1996mellan åklagarväsendet och polisen har varit att polisen skall ta ettutökat ansvar för förhållandevis enkla och medelsvåra brottsutredningarmedan åklagarna i högre utsträckning skall koncentrera sig på dekomplicerade målen och utöva aktiv förundersökningsledning i dessa.Utvecklingsarbetet har resulterat i olika åtgärder och nya arbetsmetoder.Riksåklagaren beslutade efter samråd med Rikspolisstyrelsenom nya allmänna råd för fördel- ningen mellan åklagare och polis avförundersökningsledning (RÅFS 1997:12). Myndigheterna skall ta fram lokalaöverenskommelser mellan åklagare och polis om vem som skall haförundersökningsansvaret. Överens- kommelserna skall, självklart, utgå frånden uppgiftsfördelning som framgår av . Lokalaförhållanden, brottets generella straffvärde, ärendets karaktär ochsvårighetsgrad samt den kompetens som finns vid polismyndigheten skallalltså vara avgörande för ansvarsfördelningen. harmyndigheterna i de flesta län träffat sådana överenskommel- ser. Det kommerpå sikt att innebära att polisen oftare får förundersöknings- ansvaret ijämförelsevis enkla och medelsvåra utredningar medan åklagarna får utrymmeatt koncentrera sig på de komplicerade utredningarna.Här bör även nämnas att arbetet med att effektivisera lagföringen av för-hållandevis enkla förseelser fortsatt. De föreskrifter om ordningsbot vidvissa brott (SFS 1999:178) som trädde i kraft samtidigtsom den nya trafikförordningen bör enligt regeringen föra med sig enytterligare minskad ärendeinströmning till åklagarorganisationen, eftersomfler brott lagförs genom att polisen utfärdar ordningsbot.Av redovisningen i budgetpropositionen framgår vidare att avåklagarväsendets resurser satsats på de prioriterade brottstyperna. Dessautgjorde av de avslutade ärendena. Att de prioriterade brottstypernakräver en större andel av resurserna än vad enbart deras antal motiverarfaller sig enligt utskottets mening naturligt. De prioriteradebrottstyperna består ju av mycket allvarliga brott.När det sedan gäller anser regeringen att inrättandetav myndigheten har skapat goda förutsättningar för en effektivareekobrotts- bekämpning. Regeringens bedömning baseras huvudsakligen påföljande uppgifter i budgetpropositionen.Det operativa arbetet bedrivs i nära arbetsgemenskap mellan åklagare, po-liser, ekonomer och personer med särskild kompetens på IT-området. Erfa-renheterna av att de olika personalkategorierna är samlokaliserade ocharbe- tar nära varandra är goda.Inom myndigheten pågår också ett intensivt arbete för att ytterligare för-bättra utrednings- och stabsverksamheten. Flera projekt har inletts somenligt regeringen inger gott hopp om att verksamheten nu efteruppbyggnadsskedet skall fortsätta att utvecklas på det sätt som avsetts medreformen.Genomströmningstiderna för målen vid ökade att döma avtillgängliga uppgifter , dvs. Detmåste ändå ses som positivt att myndigheten, trots att den befann sig i ettuppbyggnadsskede, gjorde en satsning på äldre och svårutredda mål. De ökadegenomströmningstiderna kan alltså huvudsakligen förklaras av det undersommaren 1998 avslutade balansavarbetningsuppdraget, under vilket mångaäldre mål avslutades. har påpekat att verksam-hetstatistiken för innehåller osäkerhetsfaktorer som en följd avom- registreringar av ärenden m.m. i samband med bildandet av myndigheten.Vad gäller stabsuppgifterna har ett system för uppföljning byggts upp -första delen skall sättas i drift . Vidare diskuterarmyndig- heten med övriga åklagarmyndigheter hur samordningsuppgiften skalllösas.När det gäller informationsutbytet mellan berörda myndigheter bör nämnasdet s.k. som består av Riksåklagaren, rikspolischefen,generaltulldi- rektören samt generaldirektörerna för ,Riksskatte- verket, och . Rådethar bildat en beredningsgrupp som initierat projekt som berört flera avmyndigheterna. Gruppen har också haft en viktig roll när det gällerinformationsutbytet.Ekobrottsmyndigheten har också startat projekt med andra myndigheter. Somexempel kan här nämnas ett projekt tillsammans med Riksrevisionsver- ketsom tagit sikte på att kartlägga förekomsten av svart arbetskraft.Sammantaget innebär det anförda att ingenting framkommit som motsägerregeringens bedömning att åklagarväsendet i stort får anses ha uppfyllt demål som ställts upp för verksamheten.Prioriteringar inför budgetåret 2000I fråga om prioriteringar inom verksamheten för nästa budgetår anför rege-ringen att miljöbrottsbekämpningen skall förstärkas och utvecklas. Åklagar-väsendet skall vidare samverka med övriga myndigheter inom rättsväsendetnär det gäller att beivra rasistiska brott, främlingsfientliga brott ochbrott med homofobiska inslag. Insatserna för att beivra brott mot kvinnoroch barn skall intensifieras och förbättras. Ekobrottsbekämpningen skallfortsätta att ut- vecklas inom hela åklagarväsendet genom attEkobrottsmyndigheten byggs ut till avsedd styrka och genom kompetenshöjandeinsatser även inom andra åklagarmyndigheter. Slutligen skall samverkan medpolisen utvecklas ytter- ligare i syfte att förbättra den brottsutredandeverksamheten.Utskottet har ingen erinran mot de bedömningar regeringen gjort i dennadel.AnslagenÅklagarorganisationenRegeringen föreslår ett anslag till åklagarorganisationen på 694 997 000kr. Förslaget innebär en ökning med ca . Ökningen avsertill övervägande delen poster av justeringskaraktär. En ramhöjning föreslåsdock om , pengar som skall användas till den nyaorganisatio- nen för bekämpning av miljöbrott.I motion Ju907 (kd) begärs en ökning av anslaget med 30 miljoner kronor.Anslagsökningen behövs enligt motionärerna för att ge åklagarorganisa-tionen beredskap för ett ökat antal inkommande ärenden till följd av attfler poliser kommer i tjänst. Vidare behövs enligt motionärernakompetensför- stärkning och särskilda ungdomsrotlar.I motionerna Fi212 och Ju910 (båda fp) yrkas att anslaget ökas med 6miljoner kronor för att ytterligare 18 åklagaraspiranter skall kunna antas.I motion Ju911 (m) yrkas att anslaget höjs med för attfinansiera fler åklagare och en satsning på IT-, metod- och kompetensut-veckling.Anslagsyrkandena behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslagen.EkobrottsmyndighetenRegeringen föreslår ett anslag till på 250 933 000 kr.Förslaget innebär en ökning av anslaget med ca . Resurs-tillskottet behövs för att ge förutsättningar för attklara en alltmer komplicerad brottslighet och för att myndigheten skallkunna ha den offensiva roll inom ekobrottsbekämpningen som samhälletkräver. Härtill kommer att myndighetens verksamhetsområde utvidgats tillytterliga- re två län och att den tagit över arbetsuppgifter frånEU-bedrägeridelegatio- nen.I motion Ju911 (m) yrkas ett i förhållande till regeringens förslag 15miljoner kronor högre anslag till . Enligt motionä-rerna är regeringens förslag otillräckligt för den satsning på bl.a.kompetens som behövs.Anslagsyrkandena behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslagen.OrganisationsfrågorI motion Ju905 (c) förordas en ordning innebärande att åklagarna skall kny-tas till vissa tingsrätter.Motionsönskemålet får förstås så att arbetet på en åklagarkammare bör or-ganiseras så att åklagarna i största möjliga mån slipper byta mål medvarand- ra, något som i motionen sägs ske i syfte att minska resandet tillde tingsrät- ter som är belägna utanför åklagarkammarens kansliort.Åklagarväsendet är organiserat i sex distrikt, med en myndighet ivarje. Åklagarmyndigheterna har i huvudsak administrativa uppgifter ochansvarar för ledning och tillsyn över verksamheten. Till varje åklagarmyn-dighet är ett antal åklagarkammare, där den operativa brottsbeivrande verk-samheten är förlagd, knutna. Riksåklagaren bestämmer hur många åklagar-kammare det skall finnas. är antalet 38. Det ankommer ocksåpå Riksåklagaren att besluta om åklagarkamrarnas lokalisering och på vilkaövriga orter åklagarverksamhet skall bedrivas. Sådana beslut finns intagnai RÅFS 1996:3 och 1996:4.I samband med utskottets behandling av budgetpropositionen för år 1997begärde utskottet in en redovisning från Riksåklagaren om hur omorganisa-tionen förlöpt och vilka problem som uppstått. För utförlig redogörelse förvad som då framkom kan här hänvisas till utskottets betänkande 1996/97:JuU1s. 34 f. Bland annat följande information lämnades i den nu aktuellafrågan.En bärande tanke i Riksåklagarens beslut om kammarindelning var att minskakostnaderna för ledning och administration inom åklagarväsendet utan attförsämra åklagarnas möjligheter att på ett effektivt sätt bedriva verk-samhet även på orter utanför kammarens kansliort. Ansvaret för resursför-delning och personalens fasta stationering ligger på överåklagarna, dvs.cheferna för åklagarmyndigheterna. Dessa har genom Riksåklagarens beslut(RÅFS 1996:3) ålagts att bedriva åklagarverksamhet även utanför kanslior-ten, på de orter som anges i beslutet. Verksamheten kan ske antingen genomfast stationerade åklagare (benämnda "lokal åklagare") eller genom attåkla- gare kontinuerligt besöker orten, t.ex. i samband med förhandlingar itings- rätten eller för kontakter med polisen (främstförundersökningsledning).Utskottet har inhämtat att det finns lokala åklagare på elvaorter, varav alla utom en på orter där det finns en tingsrätt.Syftet med reformen av åklagarväsendet var att öka flexibiliteten iåklagarverksamheten så att den lättare skall kunna anpassa sig tillverksam- heten inom domstolsväsendet och rättsväsendet i övrigt.Frågan om effekterna av de senaste årens organisatoriska förändringar inomrättsväsendet har på utskottets initiativ varit föremål för granskning hosRiksdagens revisorer. En rapport har färdigställts och remissbehandlats,och revisorerna har lämnat ett förslag (1999/2000:RR7) tillriksdagen. Revisorerna föreslår bl.a. en utredning om åklagarnasarbetsformer och åkla- garkamrarnas samverkan med tingsrätterna.Vid den utfrågning som utskottet hållit i budgetärendet med företrädare förRiksåklagaren har upplysts att åklagarna i viss utsträckning för talan imål som de inte själva haft ansvar för från början. Detta sker dockregelmässigt bara i sådana mål som är av rutinkaraktär. I mer komplicerademål är ambi- tionen att den åklagare som varit förundersökningsledare ellerfattat beslut om åtal skall föra talan i domstol.Utskottet vill inte utesluta att åklagarna nu ägnar en större del av sinar- betstid åt resor än vad som var fallet före reformen. Mot denbakgrunden framstår det som lovvärt att åklagarna försöker utnyttja sin tidrationellt och som ett led i det "byter" mål med varandra i syfte attminska resandet. Ut- skottet utgår dock från att sådana mått och stegvidtas endast när det är lämpligt med hänsyn till målets karaktär.Avslutningsvis konstaterar utskottet att ingenting hindrar kammarchefernafrån att bestämma att en viss åklagare skall ha hand om målen vid en vissdomstol i den mån det framstår som en ändamålsenlig ordning. Med dessa ordavstyrker utskottet motion Ju905 i denna del.I motion Ju302 (m) begärs att i sin nuvarande formskall avvecklas och inordnas helt under Riksåklagaren, att anslagen B 1 ochB 2 skall läggas samman och att Riksåklagaren skall ta över Ekobrottsmyn-dighetens ekonomi- och personaladministration. Det övergripande motivet förmotionsönskemålen är att Riksåklagarens ansvar för verksamheten brutitseftersom ålagts att ta över ansvaret för ekobrottsbe-kämpningen.Utskottet har tidigare behandlat motsvarande motionsönskemål. Senast skeddedet (bet. 1997/98:JuU1 s. 38 f). För en redogörelse förmyndighetens organisatoriska härkomst kan därför hänvisas dit. Här bör docknämnas att, som också framgår ovan, det av instruktionen förEkobrottsmyndigheten följer att myndigheten dels är en åklagarmyndighet,dels en central förvaltningsmyndighet under regeringen.Utskottet avstyrkte de då aktuella motionsyrkandena men betonade att denomständigheten att organisatoriskt delvis liggerdirekt under regeringen inte får påverka Riksåklagarens ochRikspolisstyrelsens ledning av den operativa verksamheten. Enligt vad somframgick bl.a. av instruktionen för var något annatinte heller avsikten. Utskottet hade heller inget att invända mot attEkobrottsmyndigheten lades på ett eget anslag.Utskottet ser ingen anledning att nu inta någon annan ståndpunkt i fråganom organisatoriska hemvist. Utskottet avstyrkermotion Ju302 i här aktuella delar.Bekämpning av miljöbrottI motion Ju907 (kd) begärs att allvarliga miljöbrott och s.k. citesbrott,dvs. brott som rör handel med växter och djur, skall handläggas vidEkobrottsmyndigheten. I motion MJ255 (fp) begärs att en särskild miljöåkla-gare skall inrättas.Av instruktionen för (1997:898) framgår att myn-dighetens uppgift är att i de tre storstadslänen jämte ochHal- lands län handlägga mål som bl.a. rör brott mot borgenärer,skattebrott, brott mot aktiebolagslagen (1975:1385), brott mot insiderlagen(1990:1342) eller mål vars handläggning ställer särskilda krav på kännedomom finansiella förhållanden, näringslivsförhållanden, skatterätt ellerliknande. Vidare hand- läggs vid mål som lämpligen börhandläggas där med hänsyn till att målet rör kvalificerad ekonomiskbrottslighet som har nationell utbredning eller internationell anknytningeller är av principiell natur eller av stor omfattning.I Riksåklagarens miljöbrottsutredning föreslogs bl.a. att det inomEkobrottsmyndigheten skulle inrättas en särskild enhet som skulle stödjaden lokala miljöbrottsbekämpningen.Utskottet har tidigare behandlat yrkanden liknande de nu aktuella.