bet · GM01MJU6 · 1999-03-25 00:00:00 — Åtagandet finns formulerat irapporten för byggvaror inom ettkretsloppstänkande - ett utvidgat producentansvar -som bl.a. finns som bilaga tillKretsloppsdelegationens rapport ibyggsektorn (Rapport 1996:11). Som regeringenframhåller kommer beslut om hantering avuttjänta varor i ett ekologiskt hållbart samhälleatt få konsekvenser för byggsektorn. Detta gällersärskilt bemyndigandet för regeringen att införaförbud mot att deponera brännbart avfall från år2002 och organiskt avfall . Utskottetdelar regeringens tidigare bedömning att åtgärdernatillsammans med byggsektorns arbete kommer att ledatill en väsentligt ökad återanvändning ochåtervinning av bygg- och rivningsavfallet. I dettasammanhang bör även uppmärksammas att isamråd med på uppdrag frånregeringen har gjort en översyn av hur det farligaavfallet identifieras och hanteras vid rivning. Irapporten som redovisade till regeringen idecember 1998 föreslås ett antal lagändringar föratt förbättra de brister som har funnits avseendeidentifiering och hantering av material som kan varafarligt avfall. Frågan bereds inomRegeringskansliet. Mot bakgrund av det anförda och iavvaktan på resultatet av det i propositionen nämndauppdraget till är utskottet inteberett att föreslå något uttalande från riksdagenssida med anledning av motion MJ715 (mp) yrkandena1-3. Motionen avstyrks.När det gäller skrotningspremien konstaterarutskottet att i samband med behandlingenav regeringens förslag om ett producentansvar förbilar även godkände regeringens förslag att avskaffaden högre bilskrotnings- premien i avvaktan påproducentansvarets införande. Vidare aviseraderegeringen förändringar beträffandebilskrotningspremie och avgifter somförordningen om producentansvar för bilar träder ikraft (prop. 1995/96:174, JoU21, rskr. Somframgår av propositionen trädde förordningen i kraftden . togs denhögre bilskrotningspremien bort ochbilskrotningsavgiften sänktes. I april 1996beslutade regeringen att tillkalla en särskildutredare med uppgift att göra en översyn avvägtrafikens samlade beskattning omfattande såvällätta som tunga fordon. Utredningen antog namnetTrafikbeskattningsutredningen. Utredningenöverlämnade delbetänkandet Bilen,miljön och säkerheten (SOU 1997:126). I dettadelbetänkande föreslogs en kraftig höjning avskrotningspremien på äldre bilar. Syftet medförslaget är att de bilar som har de allra sämstamiljö- och säkerhetsegenskaperna skall försvinna urtrafik så snabbt som möjligt. Utredningen angerinte höjningens storlek beloppsmässigt utan harberäknat utfallet vid vissa alternativa nivåer påpremien. Utredningen skall senast den 31 mars 1999lämna sitt slutbetänkande till regeringen. Utskottetanser det lämpligt att avvakta resultatet av denfortsatta beredningen i denna fråga och föreslår attmotionerna MJ749 (c) yrkande 6 och T220 (m) yrkande15 lämnas utan någon vidare åtgärd.7.4 Mindre mängd avfall för bortskaffandePropositionenEnligt regeringens bedömning bör en övergripanderiktlinje för avfallshanteringen vara att minskamängden avfall för slutlig behandling, att minskaavfallets farlighet samt att behandla avfalletutgående ifrån dess inneboende egenskaper. Dettaförutsätter med dagens teknik att avfallet sorterasvid källan. I enlighet med EU:s avfallspolitik böravfall i första hand förebyggas, i andra handåteranvändas eller återvinnas och i sista handbortskaffas på ett säkert sätt. Materialåtervinningbör prioriteras framför energiutvinning när detta ärmiljömässigt motiverat. beslut omhanteringen av uttjänta varor (bet. 1997/98:JoU7,rskr. 1997/98:55) innebär att regeringen har blivitbemyndigad att föreskriva om att utsortering avbrännbart avfall skall ske , attutsorterat brännbart avfall inte skall få deponerasfrån samt att deponering av organisktavfall skall förbjudas . För attsäkerställa att deponier är miljömässigt säkra skallNaturvårdsverket få meddela föreskrifter fördeponier. När det gäller förbränning av avfallarbetar medriktlinjer för vilka avfallsslag som bör ledas tillvilken typ av anläggning. beslut innebärvidare att regeringen bemyndigades föreskriva atttillstånd skall krävas för transporter, inte enbartav farligt avfall, utan även för transporter avicke-farligt avfall.MotionernaEnligt motion Jo75 (mp) är det oacceptabelt attSverige skall bli sopförbränningsstation för andraländers sopor. Dessa s.k. kretsloppsbränslen ellerreturbränslen innehåller giftiga kemikalier och ärdessutom av fossilt ursprung. Sopförbränning medfossila restprodukter hör inte hemma i ettekologiskt samhälle (yrkande 8). Vidare yrkas attregeringen skall verka för att EU förbjuder handelmed sopor för förbränning. Det är olyckligt attsopor kallas kretsloppsbränslen eller returbränslenmed tanke på alla kemikalier som soporna innehåller.Att bränslet inte eldas i beror på attbefolkningen i landet inte tillåter det (yrkande 9).Enligt motion MJ701 (m) anses det vida rationellareatt använda ved till pappersframställning och attsedan låta det förbrukade papperet gå tillförbränning. bör hos regeringen begära enutredning om den optimala balansen mellan eldande avved (biobränsle) och återvinning av papper ienlighet med vad som anförts i motionen. Enligtmotion MJ745 (kd) bör ett förslag om hur insamlingenav använda mineraloljor skall öka från tillåtminstone utarbetas (yrkande 1). Vidareframhålls att andelen återanvända mineraloljor måsteöka till av den insamlade mängden(yrkande 2). En särskild lagstiftning bör införasmed krav på att insamlad mineralolja sorteras i enoblandad och en blandad del (yrkande 3). Vidarekrävs en lagändring för att häva kommunernasfrivilliga monopol och släppa in privataintressenter för insamling av mineraloljor ochtransport av dessa till raffinaderierna i (yrkande 4). I motion MJ750 (mp) framhålls attSverige inte bör bli en sopstation för andra länder.Det borde vara självklart att varje land tar hand omsitt avfall. Sopor som innehåller fenoler ochkreosot skall inte importeras för förbränning. Detär viktigt att regeringen klargör att det i ettsamhälle på väg mot ekologisk hållbarhet inte finnsutrymme för dylikt. Import av sopor, såvälmiljöfarliga som andra, för förbränning börförbjudas (yrkande 2). Enligt motion MJ791 (mp)garvas läder med kemikalier, bl.a. en viss typ avkrom. Detta krom är allergiframkallande och kandessutom vid upphettning omvandlas till en giftigarevariant som även är cancerframkallande. På grund avatt kromet omvandlas vid förbränning samt attdioxiner kan bildas bör uttjänt läder klassas sommiljöfarligt avfall (yrkande 1). Enligt motionMJ800 (mp) finns det över 300 soptippar i drift ochöver 2 000 gamla nedlagda tippar. De som är i drifti dag har kontrollprogram som uppenbarligen inte ärtillräckliga. Lakvattnet hanteras inte på det sättsom innehållet kräver. Det är helt oacceptabelt attalla dessa giftiga ämnen rinner ut i naturen. Enligtmotionären måste regeringen skyndsamt geNaturvårdsverket i uppdrag att undersöka vilkagifter som finns i lakvattnet från soptippar ochföreslå åtgärder för att få bukt med läckaget(yrkandena 1 och 2).Utskottets övervägandenEtt samlat ramverk för nationell avfallskontroll sominnefattar bestämmelser om avfallshantering utifrånkommissionens avfallsstrategi återfinns i rådetsdirektiv /442/EEG av om avfall(ändrat genom direktiv /156/EEG). De övergripandemålen för avfallshanteringen skall enligt direktivetvara följande. Produktionen av avfall skallminimeras och dess skadlighet begränsas. Detta skallske främst genom utveckling och användandet av renatekniker. Det avfall som ändå genereras skall främståteranvändas eller återvinnas framför bortskaffande.Vid omhändertagandet av avfall, både genomåtervinning och genom bortskaffande, skall mansäkerställa ett miljömässigt tillfredsställandeomhändertagande. Vad gäller avfall för bortskaffandegäller att gemenskapen som helhet skall varasjälvförsörjande. Det skall inom gemenskapen finnasanläggningar med bästa tillgängliga teknikspecialiserade för vissa typer av avfall.Ramdirektivet ger även en möjlighet förmedlemsländerna att vara självförsörjande. Hanteringav avfall definieras bl.a. som bortskaffande ochåtervinning. Förbränning huvudsakligen förenat medenergiutvinning räknas som återvinning. Bilaga 1innehåller en uppräkning av 16 avfallskategorier,varav den sista kategorin är "samtliga material,ämnen och produkter som inte omfattas av någon avovanstående kategorier". Denna uppräkning får ansesbindande. Enligt artikel 1 skall kommissionenupprätta en förteckning över avfall som tillhör dekategorier som anges i bilaga 1. En sådanförteckning, den europeiska avfallskatalogen, antogsav kommissionen genom beslut 94/3.Utskottet delar regeringens bedömning att enövergripande riktlinje för den fortsattaavfallshanteringen bör vara att mängden avfall ochavfallets farlighet minskas samt att det behandlasutifrån dess inneboende egenskaper. Dettaöverensstämmer också med det av regeringenföreslagna nationella miljökvalitetsmålet godbebyggd miljö som utskottet behandlat ovan. De nuredovisade riktlinjerna förutsätter med dagensteknik att avfallet sorteras vid källan. Regeringenhar anmält ett förslag tillkommissionen om att införa en avfallsskatt på 250 krper ton avfall som deponeras. Ett förslag tillriksdagen har aviserats . Avsiktenär att avfallsskatten skall öka det ekonomiskaincitamentet att behandla avfall på ett från miljö-och naturresurssynpunkt bättre sätt. Som framhålls ipropositionen förväntas bl.a. förbudet motdeponering av organiskt avfall ,tillsammans med en eventuell avfallsskatt och den nuövergripande inriktningen på avfallshanteringen,leda till att stora delar av det avfall som i dagdeponeras kommer att nyttiggöras genom att materialåtervinns och används på nytt och genom attenergiinnehållet tillvaratas. Förbränning av avfallförutsätter klara riktlinjer för vilka avfallsslagsom bör ledas till vilken typ av anläggning.Naturvårdsverket arbetar med att tafram sådana riktlinjer. Mot bakgrund av det anfördaföreslår utskottet att motionerna Jo75 (mp) yrkande8 och MJ701 (m) lämnas utan vidare åtgärd.Enligt vad utskottet erfarit avser Naturvårdsverketatt anta en projektplan för verketsarbete med anledning av de fiskskador somobserverats i sjön , . Skadornaantas bero på utsläpp av lakvatten från kommunaldeponi. I projektet har verket för avsikt attundersöka om dessa miljöeffekter är generella förlakvattenpåverkade deponier. Troligen kommerprojektet att innebära att ett visst antalrecipienter runt om i landet undersöks.Ansvarsförhållanden och arbetsfördelning mellandeponiägare, tillsynsmyndigheter ochNaturvårdsverket har ännu inte klargjorts. Motbakrund av det anförda och med beaktande av vad somanförts ovan beträffande en övergripande riktlinjeför den fortsatta avfallshanteringen där mängdenavfall och avfallets farlighet minskas samtbehandlas utifrån dess inneboende egenskaperföreslår utskottet att motion MJ800 (mp) yrkandena 1och 2 lämnas utan vidare åtgärd.EG:s principer om gränsöverskridande transporter avavfall har till syfte att både upprätthålla en högmiljöskyddsnivå i linje med ochatt främja varors fria rörlighet avseende avfall föråtervinning enligt princip om frirörlighet för varor. Ramarna för hantering av avfallanges i rådets direktiv /442/EEG av den 15 juli1975 om avfall, som utskottet berört ovan. Dessaramar specificeras när det gäller gränsöverskridandetransporter i rådets förordning (EEG) nr 259/93 omövervakning och kontroll av avfallstransporter inom,till och från Europeiska gemenskapen. Enligtförordningen kan medlemsstaterna invända mottransporter av avfall för bortskaffande inom EU.Invändningarna kan vara baserade på principerna omnärhet, prioritering av återvinning ochsjälvförsörjande på gemenskaps-nivå och nationellnivå. Invändningarna kan ske både generellt och frånfall till fall. Vidare kan en medlemsstat invändamot en transport om den inte sker i enlighet medavfallsplanerna eller enligt nationella lagar ochregler om miljöskydd, allmän ordning, allmänsäkerhet eller hälsoskydd, om anmälaren tidigaregjort sig skyldig till illegal handel, eller omtransporten strider mot förpliktelser som följer avinternationella konventioner. Principerna om närhetoch självförsörjande gäller inte för avfall somtransporteras för återvinning inom EU och som finnsangivet i bilaga 3 och 4, s.k. röd eller gul lista,till EG:s transportförordning. Här gäller i ställetprincipen om varors fria rörlighet. Avfall som finnsi bilaga 2 till förordningen. den s.k. grönaavfallslistan, är inte föremål för kontroll vidavfallstransporter för återvinning inom EU. Allexport ut ur gemenskapen av avfall för bortskaffandeär förbjuden med undantag av export till sådanaEFTA-länder som också är parter i Baselkonventionen.Från och med den 1 januari 1998 är export föråtervinning endast tillåten till , ländersom är parter till samt länder medvilka det finns särskilda överenskommelser. Rådetsförordning kompletteras i svensk lagstiftning medförordningen (1995:701) om gränsöverskridandetransporter av avfall. I förordningen begränsasmöjligheten att införa avfall till . Avfalletdelas in i tre kategorier och förtecknas på trelistor (grön, gul och röd lista). De farligasteavfallsslagen finns på röd lista. Enligt 7 § gälleratt sådant avfall som avses i 5 §, dvs.huvudsakligen avfall förtecknat på gul och rödavfallslista, endast får föras in i om detkan visas att avfallet skall tas om hand i enanläggning som omfattas av tillstånd tillmiljöfarlig verksamhet enligt 9 kap. och22 § förordningen (1996:971) om farligt avfall. Iregeringens skrivelse 1998/99:63 En nationellstrategi för avfallshantering anförs att den svenskapolicyn skall vara att avfall på den gula respektiveden röda listan intebör importeras föromhändertagande. Vidare anförs att regeringen harför avsikt att införa en anmälningsplikt förinförsel av avfall på s.k. grön avfallslista.Anmälningsskyldigheten syftar till att ökamöjligheterna för tillsynsmyndigheten attkontrollera att avfallet stämmer överens med kravenför att klassas på den gröna listan. Med det anfördaavstyrker utskottet de i motionerna Jo75 (mp)yrkande 9 och MJ750 (mp) yrkande 2 framförda kravenbeträffande handel med och import av sopor.Med anledning av det i motion MJ791 (mp) framfördayrkandet att uttjänta lädervaror som är garvade medhjälp av den s.k. krommetoden skall klassas sommiljöfarligt avfall konstaterar utskottet följande.Direktivet om farligt avfall (91/689/EEG) reglerarall hantering av farligt avfall. I första artikelnhänvisas till avfallsdefinitionen i ovan nämndaramdirektiv. Farligt avfall definieras utifrånavfallets egenskaper och ursprung enligt bilaga 1och 2 till direktivet. Till dessa kategorier finnsen förteckning över farligt avfall (kommissionensbeslut 91/689) som bygger på den tidigare nämndaeuropeiska avfallskatalogen. Direktivet innehållerbestämmelser om krav på tillstånd för anläggningarsom behandlar farligt avfall samt regler förnationella transporter av farligt avfall. Genomförordningen (1996:971) om farligt avfall harSverige infört EG:s definitioner både på avfall ochfarligt avfall. Med det anförda avstyrks motionMJ791 (mp) yrkande 1.Som framhålls i motion MJ745 (kd) är det viktigtatt insamlingsgraden beträffande användamineraloljor höjs. Däremot torde det, enligtutskottets mening, vara svårt att precisera mål förinsamlingen i procentsatser. Den aktuellainsamlingsgraden är okänd och man vet inte hellermed någon säkerhet hur stor andel som över huvudtaget kan insamlas. Enligt uppgift förbränns ca 40 %av oljorna vid användning. När det gällersorteringen av insamlad mineralolja finns nödvändig reglering i förordningen (1996:971)om farligt avfall. Bl.a. stadgas att farligt avfallinte får blandas med annat avfall. Vidare kanNaturvårdsverket utfärda närmare föreskrifter om detbehövs. Det kommunala monopolet behandlades iregeringens proposition om hantering av uttjäntavaror i ett ekologiskt hållbart samhälle (prop.1996/97:172). Därvid bedömde regeringen attkommunernas möjlighet till att ta ett utökat ansvarför bortforsling och slutligt omhändertagande avannat avfall än hushållsavfall bör upphöra fr.o.m.år 2000 när det gäller ofarligt avfall. För farligtavfall anser regeringen däremot att kommunernasmöjlighet till utökat renhållningsansvar börbehållas. Mot bakgrund av det anförda föreslårutskottet att motion MJ745 (kd) yrkandena 1-4 lämnasutan någon vidare åtgärd.7.5 Kretslopp av växtnäring mellan stad och landm.m.PropositionenEnligt regeringens bedömning bör ett framtidahållbart och kretsloppsanpassat va-system varautformat så att slutna kretslopp mellan samhälle ochjordbruk skapas för närings- och humusämnen, attrisken för smittspridning till människor och djurminimeras och att slamanvändningen inte leder tillnegativa hälso- och miljöeffekter, varken på korteller lång sikt. Vidare får anläggning, drift ochunderhåll av va-system och anslutna verksamheterinte ge utsläpp till luft, mark och vatten av miljö-och hälsoskadliga ämnen som påverkar miljömålen fördessa medier. Användning av icke förnybara råvaroroch energi för drift av va-system skall minimerasoch energin i avloppsvatten och/eller slamtillvaratas. Vidare skall va-systemen utformas såatt användare, konsumenter och jordbrukare harförtroende för systemen med avseende på funktion ochuppfyllelse av de angivna kraven.Enligt regeringens bedömning är arbetstagarnasdelaktighet, skademinimering och kompetensutvecklingviktiga faktorer i kretsloppsarbetet.MotionernaEnligt motion MJ224 (kd) behöver EU:s lagstiftningändras när det gäller förbudet att använda sig avhushållsavfall i form av komposter, human avföringoch rötslam från reningsverk i det ekologiskajordbruket. Kretslopp måste marknadsföras somhushållning och effektivt utnyttjande avproduktionsresurser. På så sätt läggs grunden förändrad syn på dessa produkter. har viett stort flöde av växtnäringsämnen somtransporteras från lantbruket in till tätorten utanatt återföras. Speciellt anmärkningsvärd är denstora kväve- och fosforkälla som lantbruket skullekunna utnyttja. bör verka för att dennafråga lyfts för ett avgörande inom EU så attkretsloppet stad-land möjliggörs (yrkande 28).Enligt motion MJ236 (kd) har det under senare tidrönt stort intresse från lantbrukarnas sida att taemot industriella restprodukter för spridning pååkrarna. Enligt uppgift kommer det att införasavgifter för deponering av restprodukter frånindustrin och man är därför allvarligt oroad överdet ökade intresset från olika företag att få spridasina restprodukter på . En produkt somdiskuterats intensivt är så kallad dalumkalk, enrestprodukt från ett danskt pappersbruk. Analysertyder på att dalumkalken tillför mer metaller perhektar än naturkalken. Med tanke på den förväntadeökningen av erbjudande till lantbruket om spridningav restprodukter på åkermarken måste det fastställasriktlinjer för vilka restprodukter som får spridas.I motion MJ245 (kd) framhålls att situationen med deökande växthusgaserna i atmosfären medför att allasätt för att minska dessa måste tas till vara. Ettsätt förutom att minska utsläppen till atmosfären avbland annat koldioxid från förbränningen av fossilabränslen är att hitta och utnyttja så kalladekolfällor. Bl.a. kan man låta åkermarkens organiskasubstans öka, dvs. mullen, och på så sätt bindakolet i mer eller mindre svårlösliga föreningar. Detfinns metoder utvecklade inom de ekologiskaodlingssystemen som tillåter den organiskasubstansen att öka i åkerjorden. Dessa odlingssystemär således i mer än ett perspektiv ettkretsloppssystem eftersom växtnäringen cirkulerarmellan stad och land som kolet binds. Enstrategi för att utveckla och genomföra den nubeskrivna metoden för ökad kolbindning börutarbetas. Enligt motion MJ802 (mp) är kretsloppet brutet. Näringsämnena i människans fekalier ochurin kommer inte åter till marken och nya groendeväxter. De har i stället blivit ett problem somorsakar bl.a. övergödning i sjöar och vattendrag.Det naturliga kretsloppet måste åter slutas så kan ta till vara de näringsämnen för växter sommänniskans urin innehåller (yrkande 7).Utskottets övervägandenSom framhålls i propositionen har under de senasteåren vårt produktions- och konsumtionssamhälle ochde tekniska system som bär upp detta allt oftareifrågasatts utifrån målen för en långsiktigt hållbarutveckling. Inom det lokala Agenda 21-arbetet harockså ett bredare engagemang för miljö ochlivskvalitet vuxit fram. Den debatten omfattar ävende system vi har för vattenförsörjning ochavloppsvattenbehandling. har detlokala engagemanget i dessa frågor vuxit sig starkt,både inom ideella sammanslutningar och inom olikakommuners tekniska förvaltningar ochmiljöavdelningar. På många platser pågår redan i dagen omfattande försöksverksamhet. De två huvudsakligaproblemområden som hanteras är att erhålla ettavsloppsslam som är så rent och hygieniskt att detutan risker kan användas som jordförbättringsmedeloch gödsel inom jordbruket. Därmed kan kretsloppetav näringsämnen slutas. Vidare måste man hittaenergi- och resurssnåla lösningar påavloppshanteringen som är anpassade tilllokala förutsättningar och behov. klararden absolut övervägande delen av avloppsslammet destränga svenska gränsvärdena. harNaturvårdsverket bestämt att dessa gränsvärden skallskärpas ytterligare (SNFS 1994:2). Regeringenstidigare omnämnda bemyndigande att föreskriva omförbud av deponering av organiskt avfall från år2005 omfattar även avloppsslam. Detta kan förväntasleda till att kommunerna genomför ytterligareåtgärder för att åstadkomma en kretsloppslösning avslamfrågan. bör dock uppmärksammas att avallt avloppsslam återförs endast 36 %till jordbruket trots att en stor del klarargränsvärdena. Det är därför av grundläggandebetydelse att få en acceptans hos jordbrukarna föravloppsslammet som en resurs. En viktig faktor ärockså att konsumenterna accepterar livsmedel där mani produktionen använt slam som gödningsmedel.Livsmedelsindustrin spelar i det sammanhanget enbetydelsefull roll. Med det anförda föreslårutskottet att motionerna MJ245 (kd) och MJ802 (mp)yrkande 7 lämnas utan vidare åtgärd.Hur en produkt skall produceras för att fåsaluföras som ekologisk regleras i rådetsförordning nr 2092/91 (EEG) om ekologisk produktionav jordbruksprodukter och uppgifter därom påjordbruksprodukter och livsmedel. Förordningensbilagor reglerar bl.a. vilka insatsmedel som fåranvändas i ekologisk produktion. Som utskottetredovisat tidigare (1998/99:MJU7 s. 27) har Sverigei den kommissionsarbetsgrupp som behandlarförordningen vid den årliga översynen av bilagornaverkat för att bl.a. urin skall godkännas sominsatsmedel i ekologisk odling. harframfört önskemålet mot bakgrund av att användningenav urin som gödningsämne medverkar till att istörre utsträckning sluta kretsloppet mellan stadoch land. Förståelsen för den svenska ståndpunktenhar varit liten. Regeringens avsikt harvarit att, efter det att ytterligare underlag i formav förbättrade forskningsresultat framkommit,aktualisera frågan på nytt. Möjligheten att medtiden finna gehör för den svenska uppfattningen börförbättras i takt med att system för urinsepareringutvecklas och erfarenheter från hanteringen av dennarestprodukt blir större. Mot bakgrund av detanförda föreslår utskottet att motion MJ224 (kd)yrkande 28 lämnas utan vidare åtgärd.När det gäller den i motion MJ236 (kd)aktualiserade spridningen av industriellarestprodukter (s.k. dalumkalk) på harutskottet erfarit följande. Naturvårdsverketgodkände import av dalumkalk. Det består avkalkslam som är en rest efter returpapperstvätt.Tillståndet gäller import av , varav har spridits på skånska åkrar. Berörd kommunkommer att ta prover på ifrågavarande åkrar ochNaturvårdsverket har för avsikt att följa upp bådeprovtagningen och hur kalken har hanterats i övrigt.Mot bakgrund av det anförda är utskottet inte berettatt föreslå något uttalande från sida medanledning av motion MJ236 (kd).