bet · GN01FiU3 · 1999-12-02 00:00:00 — Utskottetvill också understryka att den nuvarande ordningen medinomkommunal utjämning går emot grundlagens intentioner medden kommunala självstyrelsen, lokaliseringsprincipen och denkommunala beskattningsrätten.Utskottet tillstyrker med det anförda motionerna Fi605 (kd)och Fi611 (kd) yrkande 4 samt avstyrker motionerna Fi209 (m)yrkande 12, Fi601 (m), Fi602 (m), Fi607 (m) yrkandena 1 och 2,Fi610 (fp) yrkande 5 och N240 (m) yrkande 4.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse:2. beträffande principerna för utjämningssystemetatt med bifall till motion 1999/2000:Fi611 yrkande 4 och medanledning av motion 1999/2000:Fi605 samt med avslag påmotionerna 1999/2000:Fi209 yrkande 12, 1999/2000:Fi601,1999/2000:Fi602, 1999/2000:Fi607 yrkandena 1 och 2, 1999/2000:Fi610yrkande 5 samt 1999/2000:N240 yrkande 4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,4. Principerna för utjämningssystemet (mom. 2) (fp)() anserdels att utskottets ställningstagande under rubrikenPrinciperna för utjämningssystemet bort ha följande lydelse:Utskottet vill i enlighet med vad som anförs i motion Fi610(fp) betona att det inte bara är lokala avvägningar ochskickligheten på lokal nivå som gör att förutsättningarnamellan olika kommuner skiljer sig åt. De yttreomständigheterna för kärnverksamheterna kan variera kraftigtberoende på geografiskt läge, befolkningens sammansättningeller på den ekonomiska utvecklingen. Det är enligt utskottetviktigt att människor har samma möjlighet att kunna erhållagrundläggande service oavsett var man bor i landet.Det är därför högst rimligt med ett system för utjämning av deolika kommunalekonomiska förutsättningarna.En felaktigt och för långtgående utformad inkomstutjämningundergräver däremot den kommunala självstyrelsen och tar bortalla ekonomiska incitament för den enskilda kommunen attanstränga sig för att skapa bättre förutsättningar för företagoch enskilda i kommunen. Den s.k. pomperipossaeffekt somuppstår för vissa kommuner i samband med en ökning avskatteunderlaget är enligt utskottet orimlig och bör åtgärdasgenom en sänkning av utjämningsgraden.När det gäller kostnadsutjämningen har i bredenighet slagit fast att denna skall baseras på mätbara och förkommuner och landsting opåverkbara faktorer som mäterstrukturella kostnadsskillnader. Det har också slagits fastatt kostnadsutjämningen inte skall kompensera för skillnader iservicenivå, kvalitet, avgiftssättning och effektivitet.Enligt utskottets mening har det inte gjorts tillräckligaansträngningar för att tillse att utjämningen lever upp tilldessa principer. Utskottet reagerar också mot attutjämningssystemet varit föremål för ständiga förändringar därhela tiden nya faktorer förts in. Det är därför omöjligt förandra än ett fåtal specialister att förstå systemet, vilketundergräver dess demokratiska legitimitet.Enligt utskottet är det att renodla systemet och minskaantalet faktorer. Det nya systemet bör grundas på strukturellafaktorer för både kostnader och inkomster, vilket kan medföraatt kommuner med högre skattekraft men med höga strukturellakostnader i högre utsträckning kan klara dessa själva. Det ärrimligt att beakta skillnader i demografisk struktur som är deviktigaste variablerna. Befolkningsmässiga konsekvenser förbarnomsorg, skola och äldreomsorg måste beaktas. Metoderna börutvecklas på sådant sätt att det är förklarande variabler somanvänds snarare än statistiska samvariationer.Utskottet anser att en ny utredning av utjämningssystemetskall tillsättas med uppgift att forma systemet med endast ettfåtal förklarande faktorer i stället för den kommitté som nuskall fortsätta att arbeta med det nuvarande systemet. Dettaskulle leda till ett system som blir enklare ochöverskådligare och mer förutsägbart och mergenomskinligt. En annan konsekvens blir enligt utskottet attvi kan nå en utjämning av de kostnader som de facto är delsett kommunalt ansvar, dels i praktiken opåverkbara.Med vad utskottet här anfört tillstyrks motion Fi610 (fp)yrkande 5. Övriga här aktuella motionsyrkanden avstyrks avutskottet.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse:2. beträffande principerna för utjämningssystemetatt med bifall till motion 1999/2000:Fi610 yrkande 5 och medavslag på motionerna 1999/2000:Fi209 yrkande 12,1999/2000: Fi601, 1999/2000:Fi602, 1999/2000:Fi605,1999/2000:Fi607 yrkandena 1 och 2, 1999/2000:Fi611 yrkande4 och 1999/2000:N240 yrkande 4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,5. Utformningen av inkomst- och kostnadsutjämningen(mom. 3) (m), , och (alla m) anserdels att utskottets ställningstagande under rubrikenUtformningen av inkomst- och kostnadsutjämningen bort haföljande lydelse:Utskottet har i det föregående tillstyrkt motion Fi607 (m)vari föreslås att en utredning skall tillsättas för att arbetafram ett nytt och förbättrat utjämningssystem som bör införasfr.o.m. Det viktigaste skälet till dettaär att dagens system inte är förenligt med vår grundlag. Iavvaktan på ett sådant nytt system sitter de närmastetvå åren fast i dagens system. Enligt utskottet är detemellertid väsentligt att detta justeras med avseende på sinavärsta avarter i väntan på en ny ordning.Utskottets bestämda uppfattning är att det viktigaste är attalla kommuners åtgärder för att åstadkomma ekonomisk tillväxtoch sysselsättning belönas och inte som uttryckligenmotverkas. De mest groteska tillväxtfientliga inslagen idagens system kan elimineras. Enligt utskottet bör det skegenom att all positiv förändring av den relativa skattekrafteni en kommun eller i ett landsting skall fåbehållas till . Det blir en mycket kraftig signal tillkommunerna att vidta åtgärder som bidrar till ekonomisktillväxt och ökad förvärvsfrekvens. Utskottet konstaterar attdet är fullt möjligt göra denna förändring inom ramen förnuvarande system i samband med slutavräkningen avskatteinkomsterna för . Om denna bestämmelse hade gälltmellan hade ca 120 kommuner som med dagenssystem fått sin ökade skattekraft konfiskerad i stället fåttbehålla denna.Kommuner som förlorar skattekraft bör enligt utskottetsmening få behålla sin nuvarande garanti; därmed påverkas intederas intäktsnivå i systemet av förändringen utan de fårfortsatt ett bidrag som även täcker bortfallet av skattekraft.Det underskott som uppstår i det inomkommunalautjämningssystemet bör i stället finansieras genom att detgenerella invånarrelaterade statsbidraget justeras, vilketmotsvarar ca per invånare.Utskottet anser också att det finns anledning att snabbtkomma med förslag som justerar de värsta metodfelen ikostnadsutjämningen. Det hänger bl.a. samman medhopblandningen av vilka faktorer som kan ge hög skattekraftoch där kostnaderna härför inte beaktas i kostnadsutjämningenpå ett riktigt sätt. Enligt det nuvarande systemet utjämnasskattekraften helt som kommuner som tar på sigkostnader för den höga skattekraften inte får fullkompensation för dessa. Utskottet konstaterar också att ettantal kommuner har förlorat stort på inkomstutjämningen desenaste åren. Med hänsyn till behovet av en genomgripandeändring av systemet föreslår utskottet attinkomstutjämningen för dessa kommuner "fryses" på den nivå somgällde år 1999.Med hänvisning till vad utskottet här anfört tillstyrksmotion Fi607 (m) yrkande 3 och avstyrks motionerna Fi211 (c)yrkande 7 i denna del, Fi608 (kd), N213 (fp) yrkande 1 ochN214 (c) yrkande 4.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande utformningen av inkomst- ochkostnadsutjämningenatt med bifall till motion 1999/2000:Fi607 yrkande 3 och medavslag på motionerna 1999/2000:Fi211 yrkande 7 i dennadel, 1999/2000:Fi608, 1999/2000:N213 yrkande 1 och1999/2000:N214 yrkande 4 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,6. Utformningen av inkomst- och kostnadsutjämningen(mom. 3) (c)() anserdels att den del av utskottets ställningstagande som underrubriken av inkomst- och kostnadsutjämningenbörjar med "Som utskottet ovan" och slutar med "alltväsentligt tillgodosedda" bort ha följande lydelse:Utskottet har noterat att en särskild delegation hartillsatts av regeringen för att arbeta med en fortsattutveckling av utjämningssystemet. Det är enligt utskottetmycket väsentligt att utvecklingsarbetet ges sådan inriktningatt befolkningsstrukturen och kommuner som harbefolkningsminskning ges en ökad vikt i systemet. Utskottetkonstaterar också att förändrad sysselsättning och högarbetslöshet slår igenom direkt. Det bör därför byggas in enbromsmekanism så att effekten neutraliseras under enövergångsperiod. är det möjligtför kommunerna och landstingen att anpassa kostnaderna tillintäkterna i en takt som är möjlig att genomföra. här anfört om generella ändringar iutjämningssystemet för att möta befolkningsförändringar börges regeringen till känna.Med vad utskottet anfört tillstyrks motionerna Fi211 (c)yrkande 7 i denna del och N214 (c) yrkande 4 samt avstyrksmotionerna Fi607 (m) yrkande 3, Fi608 (kd) och N213 (fp)yrkande 1.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande utformningen av inkomst- ochkostnadsutjämningenatt med bifall till motionerna 1999/2000:Fi211 yrkande 7 idenna del och 1999/2000:N214 yrkande 4 samt med avslag påmotionerna 1999/2000:Fi607 yrkande 3, 1999/2000:Fi608 och1999/2000:N213 yrkande 1 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,7. Uppgiftsfördelningen mellan stat och kommun(mom. 4) (m), , och (alla m) anserdels att utskottets ställningstagande under rubrikenUppgiftsfördelningen mellan stat och kommun bort ha följandelydelse:Utskottet menar att det är angeläget att en översyn nu sker avde uppgifter som kommunerna och landstingen bör ha ansvar föri syfte att åstadkomma en renodling till de egentligakärnuppgifterna. En sådan översyn bör göras bl.a. för attminska kommunernas obligatoriska åtaganden. Kommunallagen börses över så att det tydligare fastställs vilka uppgifter enkommun får ha. En mer distinkt rollfördelning ger också bättreförutsättningar för den privata tjänstesektorn att växa ochskapa nya jobb som säkerställer en bättre valfrihet förmedborgarna.Det kan enligt utskottet aldrig vara den kommunalasjälvstyrelsens syfte att inkräkta på medborgarnas frihet attvälja och deras möjligheter att själva styra sina liv.Självstyrelsen har sin grund i medborgarnas vilja att lösavissa gemensamma uppgifter på ett bra sätt som innebärfördelar för helheten. Närhetsprincipen måste gälla. Viktigafrågor som t.ex. val av barnomsorgsform bör avgöras avfamiljen vid köksbordet och inte genom förvaltningsbeslut i enkommun. Det är därför enligt utskottets mening viktigt att iden översyn som måste genomföras tydliga gränser sätts för vaden kommun skall få ägna sig åt med skattebetalarnas pengar.Förändringsarbetet i kommunerna måste vidare fortsätta så attkommuninvånarna får ut mer för varje skattekrona. Genomavregleringar och konkurrensutsättning i förening med tydligprioritering av kärnuppgifterna finns som utskottet ser detgoda möjligheter till detta. Men då krävs det ocksålångsiktiga reformer för att åtgärda systemfel i denoffentliga sektorn.Med det anförda tillstyrker utskottet motion Fi209 (m)yrkande 13.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse:4. beträffande uppgiftsfördelningen mellan stat ochkommunatt med bifall till motion 1999/2000:Fi209 yrkande 13 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,8. Kostnadsansvaret för socialbidragen (mom. 5)(fp)() anserdels att utskottets ställningstagande under rubrikenKostnadsansvaret för socialbidragen bort ha följande lydelse:Utskottet kan konstatera att kostnaderna för kommunernassocialbidrag har stigit kraftigt . Detta hängertill stor del samman med den höga arbetslösheten och att storagrupper av arbetslösa har stått utanför såvälarbetslöshetsförsäkringen som olika arbetsmarknadsåtgärder.Utskottet anser att statliga och kommunala myndigheter pådetta område borde ha ett gemensamt intresse och ett gemensamtansvar för att människor ges bra möjligheter att komma ut påarbetsmarknaden och få en egen försörjning. För detta krävsemellertid såväl ett ändrat regelverk som ett förändratkostnadsansvar.Socialbidragen är en del av det kommunala åtagandet enligtsocialtjänstlagen. är arbetslöshetsbekämpning ettansvar för staten. Staten har redskapen för att påverkaarbetslösheten, och kommunerna har hög kompetens för att mötade sociala problemen. Olika beräkningar tyder på attarbetslösheten orsakar i storleksordningen hälften avsocialbidragskostnaderna. Det är därför enligt utskottetrimligt att staten och kommunerna delar på kostnadsansvaretför socialbidragen.Utskottet tillstyrker med det anförda motion Fi610 (fp)yrkande 4.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse:5. beträffande kostnadsansvaret för socialbidragenatt med bifall till motion 1999/2000:Fi610 yrkande 4 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,9. skatteplanering och kommunala koncerner(mom. 7) (m, fp)(), (), (), () och () anserdels att utskottets ställningstagande under rubriken och kommunala koncerner bort ha följandelydelse:Finansutskottet ställer sig bakom kravet i motion K352 (fp)om en tydligare lagstiftning beträffande kommunerna och dekommunala företagen. Behovet av en tydligare lagstiftningbelyses bl.a. av att en rad skattetvister pågår mellankommuner och skatteförvaltningar.Utskottet vill erinra om att regeringen genom dåvarandeskatteministern i ett interpellationssvar den 6december 1996 kritiserade den skatteplanering som bedrivs imånga kommuner och därvid bl.a. uttalade att förfaringssättetvar oacceptabelt. Han var vid tillfället inte beredd att lämnabesked om vilka åtgärder som borde vidtas för att stävjaförfarandet utan framhöll att frågan krävde en närmareanalys. Utskottet noterar att regeringen fortfarande inte,trots att kommunernas skatteplanering därefter tilltagit,presenterat sin analys eller förelagt några förslag.Med anledning av vad utskottet här anfört tillstyrks motionK352 (fp) yrkande 2.dels att utskottets hemställan under 7 bort ha följandelydelse:7. beträffande skatteplanering och kommunalakoncerneratt med bifall till motion 1999/2000:K352 yrkande 2 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,10. konkurrens (mom. 9) (m, kd, fp)(), (), (),(), Per (), ()och () anserdels att utskottets ställningstagande under rubriken ha följande lydelse:Utskottet vill i likhet med motionärerna bakom motion Fi209(m) påpeka att undersökningar av verksamhet tydligtvisar att det inte finns något rakt samband mellan enverksamhets kostnader och dess kvalitet. Tvärtom finns detalltför många exempel på att ökade anslag leder till attskattebetalarna får sämre valuta för pengarna genom lägreproduktivitet. Medborgarna är i behov av reformer som gerhögre utbyte av skatterna och av konsekvent genomfördaprioriteringar av de viktigaste verksamheterna.Utskottet anser att de faktiska möjligheterna för privatalösningar i tjänstesektorn successivt har gröpts ur genompolitiska beslut under en lång följd av år. Detta har medförtoffentliga monopol på många av de områden som direkt berörenskilda människors välfärd. Socialdemokraterna har längehävdat att det är omoraliskt att "tjäna pengar" på t.ex.omsorg av barn. Enligt utskottets mening har uppfattningar somdenna förhindrat förverkligandet av nya idéer ochverksamhetsformer.Det är därför inte förvånande att den kommunala sektorn hadeen låg eller rentav negativ produktivitetsutveckling undernästan alla år utom just 1990-talets första hälft. Utskottetkan konstatera att produktiviteten då steg som en direkt följdav den borgerliga regeringens valfrihetsrevolution ochpåbörjade avreglering. Endast genom att utsätta även denoffentliga tjänstesektorn för konkurrens kan en positivproduktivitetsutveckling åstadkommas, dvs. mer fås ut av varjeskattekrona.Enligt utskottet saknar socialdemokraterna viljan ochförmågan att tillåta och genomföra de nödvändigaorganisationsförändringar som krävs för att resurserna skallnå fram till verksamheterna. Denna ovilja leder bl.a. till attden svenska skolans resurser inte når fram till elever ochlärare. Priset för bristen på ledarskap betalas av demänniskor som får hålla till godo med sämre service i vård ochomsorg och med en skola som inte ger tillräckliga kunskaper.Oförmågan att leda och utveckla verksamheten har också letttill högre skatter. Till detta kommer att nya uppgifter hartillförts kommunerna såväl genom statsmaktsbeslut som genom enfrivilligt beslutad expansion. Många kommuner har pådetta sätt kommit att bedriva verksamhet helt vid sidan omsina kärnuppgifter. För att råda bot på den nuvarande krisen ikommunsektorn krävs enligt utskottet en koncentration påkärnverksamheten och avveckling av en rad andra uppgifter samten ökad konkurrensutsättning och avreglering.Utskottet tillstyrker med det anförda motion Fi209 (m)yrkande 11 och A805 (m) yrkande 13 samt avstyrker motion Fi611(kd) yrkande 3.dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följandelydelse:9. beträffande konkurrensatt med bifall till motionerna 1999/2000:Fi209 yrkande 11 och1999/2000:A805 yrkande 13 samt med avslag på motion1999/2000:Fi611 yrkande 3 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,Särskilda yttranden1. Anslagen inom utgiftsområde 25 (mom. 1) (m), , och (alla m) anför:I finns en majoritet bestående av socialdemokrater,vänsterpartister och miljöpartister för förslagen ibugetpropositionen (prop. 1999/2000:1) beträffande ekonomiskaramar för de olika utgiftsområdena samt beräkningen av statensinkomster avseende i den statliga budgeten. Sammamajoritet har också uttalat sitt stöd gällande beräkningen avdet offentliga utgiftstaket samt förslagen om preliminärautgiftstak för åren 2001 och 2002.Moderata samlingspartiet har i parti- och kommittémotionerlagt fram sina förslag till inriktning av den ekonomiskapolitiken och av budgetpolitiken. När majoritet nugenom beslutet valt en annan inriktningav politiken redovisar vi våra synpunkter på utgiftsområde 25Allmänna bidrag till kommuner i detta yttrande.Vi vill inledningsvis peka på att basen för den kommunalaekonomin är skatteintäkterna. Tre fjärdedelar av kommunernasinkomster utgörs av skatteintäkter. När det går bättre försvensk ekonomi och när fler får nya, riktiga jobb ökarkommunens skatteintäkter utan att skattebasen behöver höjas.Om den ekonomiska tillväxten är god, skapas successivt ettutrymme för skattesänkningar.Den ekonomiska politik som Moderata samlingspartiet förordarskapar förutsättningar för ett snabbare växandeskatteunderlag. Genom en avreglering av arbetsmarknaden, enbättre fungerande och mer flexibel lönebildning och lägreskatt på investeringar och arbete skapas betydligt flerarbetstillfällen i företagen runt om i Sverige.Det leder bl.a. till att kommunernas kostnader försocialbidrag och arbetsmarknadsåtgärder kan sjunka. Det finnsett mycket tydligt samband mellan skattenivå och socialakostnader. Detta kan bl.a. åskådliggöras av att omkommunalskatten höjs, förloras av höjningeni ökade kostnader, främst socialbidrag. På motsvarande sättminskar en kommuns kostnader när skatten sänks.I nedanstående tabell redovisas hur en ökning avskatteunderlaget och en bättre produktivitetsutveckling i kombination med minskade kostnaderskulle förbättra den kommunala ekonomin. Med tanke på att denomläggning av politiken som vi föreslår inte skulle kunnaträda i kraft förrän har vi inte beräknatnågon ökning av skatteunderlaget för och enbart enproduktivitetsförbättring på 0,5 %.Effekter av en bättre ekonomisk utveckling (miljarder kronor)---------------------------------------------------------2000 2001 2002---------------------------------------------------------Ökade skatteintäkter förkommunsektorn vid snabbare ökning av 3,4 6,9skatteunderlaget---------------------------------------------------------Minskade kostnader för socialbidrag 1,0 2,5 4,0---------------------------------------------------------Minskade kostnader för 1,0 2,0arbetsmarknadsåtgärder---------------------------------------------------------Lägre utgifter för kommunsektorn vidsnabbare 1,8 5,5 9,5produktivitetstillväxt---------------------------------------------------------Summa förbättring av den kommunalaekonomin 2,8 12,4 22,4---------------------------------------------------------Genom en kombination av att den kommunala verksamheten renodlaseffektiviseras, att tidigare tillskott till statsbidraget utnyttjasoch ekonomin uthålligt utvecklas starkare skapas successivt utrymmeför att sänka den kommunala utdebiteringen som kvaliteten påkommunal service säkras. I ett stort antal kommuner skulle förmedborgarna viktiga kommunala skattesänkningar kunna genomföras påkort sikt med vår politik för kommunsektorn.För att möjliggöra sänkt kommunalskatt i hela landet föreslår vi somangivits att staten övertar kostnader som åvilar kommunerna.Innebörden av förslaget är att staten börjar övertafinansieringsansvaret 2001, då motsvarande drygt 11miljarder kronor avlastas kommunsektorn. avlastas drygt 22miljarder kronor.Detta görs som neutraliseringar som vi även tagit hänsyn till när vianger statsbidragsnivån i förhållande till regeringens förslag.Kommunerna svarar för mellanskillnaden av "skolpengskostnaden" intilldess att staten genom fortsatta besparingar kan finansiera grundskolanhelt. Kommunerna avlastas därmed kostnader för , vilket år2001 motsvarar en sänkning av den kommunala utdebiteringen igenomsnitt med och med ytterligare 1 kr.Innebörden av våra förslag för kommunsektorn bli sålunda att ettstatligt utrymme för skattesänkningar överförs till kommunerna, vilkettillsammans med det ökade skatteunderlaget ger ett tydligt utrymme försänkt kommunalskatt till fromma inte minst för låg- ochmedelinkomsttagarna. Vi föreslår att regeringen skyndsamt presenteraren lämplig modell för att mot denna bakgrund stimulera till kommunalaskattesänkningar.Moderata samlingspartiet står bakom finansieringsprincipen. Det innebär attkommunernas ekonomiska ställning inte skall förändras genom statliga beslut. Viföreslår ett antal förändringar i nuvarande avvägning av uppgifter mellan statoch kommun liksom skattesänkningar som påverkar det kommunala skatteunderlaget.I alla dessa avseenden kompenseras kommunerna fullt ut för minskatskatteunderlag eller ökade kostnader.