bet · GN01NU4 · 1999-09-21 00:00:00 — Enligt utredningen tyder de norskaerfarenheterna på att den största vinsten med attavskaffa preliminärdebiteringen finns att hämta påenergisparsidan. Om motsvarande åtgärder skullegenomföras i , torde elförbrukningen minskaäven här, säger utredningen, men potentialen för attspara el med dessa åtgärder bedöms vara mindre iSverige än i . Enligt utredningens mening börnärmare studeras hur stor denna potential är.Utredningen föreslår därför att försök med fakturorbaserade på faktisk förbrukning skall genomföras iett avgränsat geografiskt område, i första handavseende hushåll med elvärme. böreffekterna av att på ett tydligt, grafiskt sättillustrera elförbrukningen på elräkningenanalyseras. Ansvaret för försöksverksamheten bör gestill , eventuellt i samarbete medKonsumentverket.Utredningens betänkande kommer att bli föremålför beredning inom Näringsdepartementet.Det bör också noteras att möjligheten attsuccessivt sänka gränsen för timmätning i takt medatt tekniken utvecklas och blir kostnadseffektivberörs, som tidigare nämnts, i propositionen.Leveranskoncessionssystemets upphörandeAllmäntFör att skydda små elanvändare föreskrivs enligtnuvarande lydelse av ellagen att det skall finnas enleverantör i varje område som har s.k.leveranskoncession. Innehavaren avleveranskoncession är skyldig att leverera el förnormala förbrukningsändamål till alla kunder inomområdet som inte önskar byta elleverantör.Leveranskoncessionären är också skyldig att köpa elfrån produktionsanläggningar som är belägna inomområdet och som kan leverera en effekt om högst 1500 kW. Leveranskoncessionären är denenda leverantör som får leverera till kunder varsuttag inte mäts timme för timme.Leveranskoncessionärens priser övervakas avEnergimyndigheten. Samtliga nu gällandeleveranskoncessioner gäller t.o.m. år 2000.När schablonberäkning införs öppnas helaelmarknaden för konkurrens. Därmed förändrasförutsättningarna på ett genomgripande sätt för deföretag som ärleveranskoncessionärer. Med instämmande i uppfattning anser regeringen attleveranskoncessionssystemet inte kan upprätthållasdå schablonberäkning införs.Behovet av leveransskyldighetSamtliga elleverantörer skall, enligt regeringensförslag, vara leveransskyldiga gentemot sina kunder.Leveransskyldigheten upphör om abonnemanget upphör,om en annan elleverantör tar över leveransen av eleller om överföringen av el får avbrytas på grund avatt elanvändaren har försummat sina skyldighetergentemot elleverantören.Regeringen bedömer att förslaget omleveransskyldighet inte kommer att påverkakonkurrenssituationen på elmarknaden, trots att detinnebär ett visst mått av marknadsingripande; dettaberoende på att alla elleverantörer omfattas.Samtidigt anses leveransplikten inte innebära någonbelastning för elleverantören, eftersom den avserbetalande kunder och dessutom endast innefattarrätten till förlängning av elleveransen som sådanoch inte det pris och övriga villkor som skalltillämpas efter förlängning. Den aktuellabestämmelsen innebär entydiga spelregler påelmarknaden som är lätta att förstå för bådeelleverantörer och kunder, varigenom antalet falldär en elanvändare kan komma att sakna enelleverantör bör kunna reduceras påtagligt, anförregeringen.Elanvändare som saknar elleverantörRegeringen föreslår att för en elanvändare somsaknar elleverantör skall nätkoncessionsinnehavarenvara skyldig att anvisa en elleverantör. Att enelanvändare saknar ellevereantör kan inträffa t.ex.vid ny- och återanslutning eller återinkoppling aven anläggning samt vid nyinflyttning. För att kunnafullgöra den aktuella skyldigheten skallnätkoncessionsinnehavaren teckna avtal med enelleverantör som åtar sig att leverera el tillsamtliga elanvändare inom nätkoncessionsområdet somsaknar elleverantör.Behovet av prisregleringDen nuvarande prisprövningen av elleveranser skallupphöra att gälla i samband med attleveranskoncessionssystemet avskaffas. Närschablonberäkning införs kommer samtliga elanvändareatt kostnadsfritt kunna byta elleverantör. Den ökadekonkurrensen på marknaden som därigenom uppstårkommer, enligt regeringens bedömning, att utgöra entillräcklig garanti för att ingen leverantör skallkunna ta ut oskäliga priser av konsumenterna. Vadgäller behovet av konsumentskydd i övrigt utgör,enligt regeringens mening, ellagens särskildabestämmelser om överföring av el till konsumenter(11 kap.) ett tillräckligt skydd.Elleveranser inom fjärrvärme- och naturgasområdenPropositionenEn leveranskoncessionär är , somtidigare beskrivits, skyldig att leverera el förnormala förbrukningsändamål till alla kunder som såönskar inom det geografiska område koncessionenomfattar. Denna leveransskyldighet gäller dock inteför uppvärmningsändamål i områden där fjärrvärmeeller naturgas distribueras eller avses attdistribueras. Undantaget från leveransskyldighetinom fjärrvärme- och naturgasområden infördes isamband med tillkomsten av lagen (1977:439) omkommunal energiplanering. I anslutning tillriksdagens beslut om handel med el ikonkurrens (prop. 1993/94:162, bet. 1993/94:NU22)betonades att undantaget från leveransplikt bordebehållas i syfte att geaktörerna möjlighet till en successiv anpassningtill de nya förhållandena på elmarknaden.Den tillämpade övergångslösningen har underlättaten sådan anpassning, sägs det. Enligt regeringensmening talar vidare det konstaterade begränsadeutnyttjandet av skyddet, för att fjärrvärmen ochnaturgasen framöver bör kunna konkurrera utansärskilda undantag för eluppvärmning. Regeringensbedömning är således att några regler om skydd motkonkurrens från el inom områden där fjärrvärme ellernaturgas distribueras eller avses att distribuerasinte bör förekomma i fortsättningen.MotionenRegeringen bör utse en myndighet för tillsyn ochprisövervakning beträffande fjärrvärme, anförs det imotion 1998/99:N23 (kd). haruppmärksammat att en kraftproducent som producerarbåde fjärrvärme och el har erbjudit rabatter påfjärrvärme, när konsumenten också köpt hela sittbehov av el från företaget, säger motionärerna. Deframhåller att energiföretag som säljer bådefjärrvärme och el i sådana fall kan få en betydandefördel i förhållande till ett konkurrerande företagsom bara säljer el. finns det ingenmyndighet som sköter prisövervakningen i fråga omfjärrvärme, vilket gör att det inte går att urskiljaom kostnader för den konkurrensutsatta elen vältrasöver på fjärrvärmekunderna i de bolag som producerarbåda energislagen, konstaterar motionärerna. Derasuppfattning är att en befintlig myndighet bör utsesmed ansvar för prisövervakning, både för fastainstallationer och för energikostnaden. Beräkningarbör redovisas i de fall då el och fjärrvärmeproduceras i samma anläggningar för att undvikarisken att kostnader övervältras mellanenergislagen, sägs det vidare.Vissa kompletterande uppgifterEnligt uppgift från harundersökningar visat att fjärr-värmetaxorna varierarstarkt i landet. Orsaken till detta torde bl.a. varavarierande förutsättningar för värmeproduktion. Föratt de stora variationerna skall kunna analyserasnärmare har regeringen gett iuppdrag att göra en förstudie om förhållandena påvärmemarknaden, inklusive regelverk, lagstiftningm.m. Förstudien syftar till att ge underlag för etteventuellt senare uppdrag att kontinuerligt följavärmemarknaden med avseende på framför alltkonkurrenssituation och prisbildning. Det är, enligtuppgift, ännu för tidigt att uttala sig om hur eneventuell tillsyn skall utformas eller ommyndighetsstrukturen behöver ses över.Konsekvenser för leveranskoncessionärernaNär schablonberäkning införs förändrasförutsättningarna för de företag som för närvarandeär leveranskoncessionärer på ett genomgripande sätt,framhålls det i propositionen. För vissaleveranskoncessionärer kan särskilda problem uppståtill följd av att de tecknat långsiktiga avtal föranskaffning av den kraft de planerat att levereratill sina leveranskoncessionskunder. Avtalen kaninnehålla fasta såväl volym- som prisvillkor.Regeringen anser att det är väsentligt att klarläggaomfattningen av de problem som kan komma att uppståför leveranskoncessionärerna på grund av denna typav långsiktiga kraftanskaffningsavtal. En särskildförhandlare kommer därför att ges i uppgift attklarlägga omfattningen av problemet medofördelaktiga kraftanskaffningsavtal och om detfinns behov att ta upp förhandlingar med berördaparter i syfte att få avtalsvillkoren justerade.Skydd för små elproducenterPropositionenDet nuvarande leveranskoncessionssystemet gerelproduktionsanläggningar som kan leverera en effektom högst 1 500 kW ett särskilt skydd. Således ärleveranskoncessionären skyldig att köpa el från desmå elproducenter som är belägna inom detgeografiska område koncessionen omfattar. Dettaskall ske till ett skäligt pris, varvidEnergimyndigheten svarar för skälighetsbedömningen.De små elproduktionsanläggningarna, som kanleverera el med en effekt om högst 1 500 kW, bestårav mindre vattenkraftstationer, vindkraftverk ochmindre kraftvärmeanläggningar. påelmarknaden utgörs de små kraftverken av ca 1200 vattenkraftverk och ca 400 vindkraftverk. Tilldetta kommer vissa kraftvärmeverk. Den småskaligaproduktionen utgör av landets totalaelproduktion, eller knappt , varavvattenkraften svarar för ca och vindkraftenför ca 0,4 TWh.Regeringen bedömer att stabila villkor för de småproducenterna kräver att någon form av enhetligainköpsvillkor och en rimlig prisnivå behållsåtminstone t.o.m. . Under dennaövergångsperiod avses ett förslag till en långsiktiglösning för de små elproducenterna tas fram. arbete, liksom det arbete som bedrivsinom EU för att, inom ramen för Europaparlamentetsoch rådets direktiv (96/92/EG) omgemensamma regler för den inre marknaden för el,utveckla gemensamma regler för stöd till förnybarelproduktion, kommer härvid att utgöra underlag. Iett sådant arbete bör, enligt regeringens mening,marknadsnära lösningar eftersträvas, där densmåskaliga elproduktionen ges en marknadsmässigvärdering, som inbördes konkurrens mellanolika former av småskalig elproduktion skaparincitament till effektivisering ochproduktivitetsutveckling.Det är viktigt, betonar regeringen, att denövergångslösning som skall gälla utformas så attstörsta möjliga flexibilitet skapas vid en övergångtill en mer långsiktig lösning. Nivån påersättningen till de små elproducenterna är förnärvarande i genomsnitt ca per kWh. Attutifrån det underlag som finnsbesluta om en specifik ersättningsnivå per kWh elför all småskalig elproduktion anses innebära enbetydande risk för såväl överkompensation somunderkompensation av vissa producenter och ansesinte heller bidra till en successiv anpassning tillmer marknadsmässiga villkor. Regeringen är därförinte beredd att nu fastställa en enhetligersättningsnivå som skall gälla för all småskaligelproduktion den 1 november 1999-den31 eller att ta initiativ till attbilda ett särskilt inköpsbolag som åläggsmottagningsplikten för den småskaligakraftproduktionen.Mottagningsplikten för elproduktion från småproducenter bör etableras påmarknadsmässiga grunder, anför regeringen.Marknadens aktörer bör därför ges möjlighet att påfrivillig basis åta sig denna mottagningspliktt.o.m. Detta åtagande börinitieras genom konkurrensupphandling däranbudsgivarna förbinder sig att köpa hela ellervissa delar av elproduktionen från de småproducenterna till en i anbudet angiven prisnivå.Regeringen har gett i uppdrag attinitiera ett förfarande med denna inriktning.Genom anbudsprocessen avses en marknadsmässigvärdering av den småskaliga elproduktionen erhållas,där såväl systemtekniska aspekter som möjlighetertill marknadsprofilering vägs in i priset. Deterhållna underlaget kan sedan ligga till grund fören bedömning av behovet av ytterligareskyddsåtgärder för olika kategorier av småproduktionsanläggningar. Regeringens bedömning äratt stödbehovet för de små producenterna med dettaförfaringssätt kan begränsas i väsentlig omfattning.Med resultatet av upphandlingen som underlag avserregeringen att i budgetpropositionen för år 2000redovisa sin bedömning av det framtida behovet avskyddsåtgärder för de små producenterna.MotionernaFrågan om villkoren för de små elproducenterna tasupp i sex motioner.Riksdagen bör göra ett uttalande om behovet av attersättningen till de småskaliga elproducenternalångsiktigt ligger på en nivå som möjliggörinvesteringar i modernare och mer miljöanpassadteknik, anförs det i motion 1998/99:N19 (s). Inom EUär målsättningen att andelen förnybar energi skallöka från till , varvid tillskottethuvudsakligen skall komma från vindkraft, småskaligvattenkraft och biobränslen, säger motionärerna ochhävdar att i riskerar utvecklingen att gå åtmotsatt håll. Det rimliga vore att den småskaligavattenkraften ges sådana villkor att den kanutvecklas, upprustas och miljöanpassas ytterligare,anser motionärerna.Moderata samlingspartiet menar att de småskaligaelproducenterna måste ges det skydd som de utlovatst.o.m. utgången av , sägs det i motion1998/99:N21 (m). bör det klargöras att denfria elmarknaden förutsätter att också densmåskaliga elproduktionen, efter utgången av år2000, i princip får agera på elmarknaden på sammavillkor som annan produktion, anser motionärerna ochmenar att propositionen är oklar när det gällerfrågan om statens ansvar för den småskaligaelproduktionen. Det är i och för sig en god ansatsatt försöka få till stånd ett anbudsförfarande föratt åstadkomma en marknadsmässig värdering av densmåskaliga elproduktionen, anser motionärerna, menhävdar att regeringen är sent ute och integer de små elproducenterna de klara signaler de harrätt att förvänta sig vad gäller statens ansvar.Motionärerna menar därför att måste ge entydlig anvisning om att staten tar sitt ansvar ochgaranterar den småskaliga elproduktionen ett pris pålägst per kWh den 1 november1999 till utgången av . Detta hindrar dockinte att den process som inletts där Svenskakraftnät agerar mellanhand i ett anbudsförfarande ominköp av småskaligt producerad el fortsätter.Riksdagen bör göra uttalanden om den småskaligaelproduktionens fördelar samt om prisgarantinivånoch , anförs det i motion1998/99:N20 (v). är överens medregeringen om att den småskaliga elproduktionen påsikt bör ske på marknadsmässiga grunder, men det ärviktigt att de små producenterna får rimlig tid ochrimliga villkor för övergång till ett helt nyttsystem, säger motionärerna. De anser att ansvaretför att ta emot den småskaliga elproduktionen börläggas på eller ett särskiltdotterbolag och att förslag idelbetänkandet om en prisgaranti på 21öre per kWh ligger på en alltför låg nivå och skulleleda till investeringsstopp. I motionen nämns bl.a.följande argument för att den småskaligaelproduktionen särskilt skall främjas:- minskad sårbarhet i elnätet uppnås,- intäkter från t.ex. en litenvattenkraftsanläggning kan vara ett inkomsttillskottför glesbygdsbor,- små vattenkraftsanläggningar, som ofta tillkomunder den tidiga industrialiseringen , utgör ett kulturarv,- med för lågt pris på den småskaligaelproduktionenen kommer tillvaratagandet av någratusen nedlagda anläggningar som drev kvarnar,sågverk eller vattenkraftverk att hejdas ellerkraftigt försenas,- de svenska företagen som producerar turbiner,generatorer och annan utrustning till den småskaligaelproduktionen behöver förutom den internationellamarknaden också en hemmamarknad.Regeringen tar alltför lätt på problemen för de småelproducenterna, sägs det i motion 1998/99:N23 (kd).Det behövs en ordentlig utredning om de småelproducenternas situation och förutsättningar,anför motionärerna och utgår från att de småelproducenternas situation kommer att ges särskilduppmärksamhet vid utvärdering av de nya reglerna.Regeringens förslag om att mottagningsplikten skalletableras på enbart marknadsmässiga grunder kan vidett första påseende förefalla rimligt, ansermotionärerna men påpekar att effekten torde bli attmarknadspriserna hamnar långt under de nivåer sommotsvarar produktionskostnaderna för de små och nyaproducenterna till följd av stora kapitalkostnader.För att osäkerheten för den småskaligaelproduktionen, som kommer att förhindrautvecklandet av ny teknik och nyinvesteringar, skallundanröjas anser motionärerna att ett bättre skyddän det föreslagna måste gälla under ettövergångsskede. En garanterad ersättningsnivå tillde små producenterna bör ligga på per kWh,och mottagningsplikten bör överföras frånleveranskoncessionärerna till ,anför motionärerna. Finansiering anses kunna skegenom en höjning av avgiften för överföring av el påstamnätet.I motion 1998/99:N22 (c) begärs uttalanden avriksdagen i fyra avseenden, nämligen om överförandeav mottagningsplikten till , omutfärdande av bestämmelser för vissa ägarkategorier,om gränsen för att räknas som småskalig vindkraftsamt om administrationen av bl.a. miljöbonus. Närmottagningsplikten upphör kommer de småelproducenterna att försättas i en ohållbarsituation, anser motionärerna. De föreslår attmottagningsplikten skall överföras till Svenskakraftnät och att denna plikt skall utvidgas till attomfatta även havsbaserad vindkraft inom svensktterritorialvatten eller motsvarande avgränsning.Ungefär 20 % av de svenska vindkraftverken ägs avsamfälligheter samt av ekonomiska och kooperativaföreningar, varvid deltagarna köpt andelarmotsvarande högst sin egen beräknade elkonsumtion,erinrar motionärerna om. Med hänvisning till att denekonomiska situationen beträffande skatt ochåterbäring m.m. är mycket komplicerad för dennaägarkategori föreslås att regeringen skall utfärdabestämmelser som beaktar ägarkategorins särskildabehov.Den nuvarande effektgränsen om högst 1 500 kW föratt ett vindkraftverk skall få räknas som småskaligtoch därmed åtnjuta speciella bestämmelser enligtellagen är ett arv från vattenkraften och utgör etthinder för att använda full effekt, 1 650 kW, på destörsta vindkraftverk som saluförs på marknaden,säger motionärerna vidare. De föreslår atteffektgränsen skall avskaffas helt för vindkraften.El från småskalig kraftvärme baserad på förnybarenergi bör vidare få ett garantipris på perkWh, anför motionärerna. Miljöbonusen tillvindkraften - som infördes (bet.1993/94:SkU34) och som uppgår till15,per kWh - har administrerats påett mycket billigt och smidigt sätt genom attleveranskoncessionären som köpt el frånvindkraftverk, betalat ut miljöbonusen till ägarenav vindkraftverket och gjort motsvarandeavdrag i sin elskattedeklaration över uppburnaelskatter från konsumenterna, säger motionärerna.Från behövs ett nytt system föratt administrera dels miljöbonusen, dels eventuellgarantiersättning. Den naturliga administratören föratt förmedla utbetalningen till elproducenterna är,enligt motionärerna, ägaren till det elnät somproduktionsanläggningen är ansluten till.Riksdagens löfte om ett femårigt skydd för småelproducenter innebär att inga radikala förändringarbör göras i de ekonomiska förutsättningarna underövergångsperioden fram , anförs det imotion 1998/99:N24 (mp). En annan viktigutgångspunkt för motionärerna är att en lösningutformas som inte enbart är en övergångslösningunder 14 månader, utan som också är framåtsyftandeför tiden . de gröna anseratt den långsiktigt bästa lösningen förmodligen ärett inköpsbolag, lämpligen kopplat till Svenskakraftnät, men att denna lösning kan vara svår attgenomföra till . Motionärernafrågar sig emellertid om den av regeringenaviserade konkurrensupphandlingen hinner genomföraspå den korta tid som står till förfogande.Miljöpartiet avvisar därför inte nu regeringensförslag, men avser att återkomma i frågan i sambandmed behandlingen av statsbudgeten för , sägsdet.Vissa kompletterande uppgifterI uppdrag (dir. 1998:37, 1998:82,1999:19) ingår att föreslå åtgärder som också pålängre sikt tillförsäkrar de små elproducenterna detskydd som bedöms nödvändigt. Utredningen harnyligen, som tidigare nämnts, lämnat sittslutbetänkande.Ett bredare perspektiv bör, enligt utredningen,anläggas på frågan om vilken roll elproduktionbaserad på förnybara energikällor (varav densmåskaliga produktionen utgör en delmängd) bör spelai energiförsörjningen. Som skäl för detta angesföljande omständigheter: det framtida elprisetkommer att ligga väsentligt lägre än vad somtidigare bedömts, det kan finnas skäl att omprövaden nuvarande gränsen för småskalighet på 1 500 kWsamt att EU-gemensamma regler för stöd tillelproduktion kan komma att presenteras inom någraår. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att enöversyn skall göras av den förnybara elproduktionensförutsättningar. Syftet med översynen skall vara attbedöma vilka långsiktiga förutsättningar som börgälla för förnybar elproduktion samt att analyseravilka metoder och eventuella stöd m.m. som bäst kanbidra till att uppnå dessa förutsättningar.Innan en allmän översyn gjorts av förutsättningarnaför förnybar elproduktion bedömer utredningen attdet inte är meningsfullt att söka utveckla enlångsiktig och definitiv lösning som ersättning fördet skydd leveranskoncessionen gett småskaligelproduktion. Utredningen bedömer det som sannoliktatt den förordade översynen inte kan ske i sådantakt att den utmynnar i nya regler som kan träda ikraft redan när de 14 månader som regeringenföreslagit som övergångsperiod löper ut. Givetförutsättningen att en ytterligare temporär lösningkan komma att behövas föreslår utredningen att ettsystem med mottagningsplikt skall behållas underåret/åren närmast . Utredningen görvidare bedömningar av vilken ersättning densmåskaliga elproduktionen torde behöva för att klarasig och i vilken utsträckning någon form av statligtstöd kan komma att behövas.Utredningsbetänkandet skall, som tidigare nämnts,nu bli föremål för beredning inomNäringsdepartementet.Regeringen uppdrog åt Svenska kraftnätatt initiera en upphandling av småskaligelproduktion, där marknadens aktörer ges möjlighetatt på frivillig bas åta sig mottagningsplikten i anbudet angiven prisnivå. Uppdraget omfattaratt utforma anbudsförfrågan, värdera inkomna anbudoch ta fram standardavtal för de köpare som lämnatde för de små producenterna mest fördelaktigaanbuden. Anbudsförfrågan, som har utformats eftersamråd med företrädare för branschen, har nyligensänts ut. En lägesredovisning lämnades i början avseptember 1999, och slutredovisning skall ske senastden . Systemet skall enligt tidsplanenvara i funktion den 1 november 1999.I lägesredovisningen anges att , isamråd med berörda branschorganisationer, har kommitfram till följande modell för att initiera enupphandling av småskalig elproduktion:Steg 1: I en förfrågan till elhandelsföretag(främst de ca 200 företag som harleveranskoncession) begär in anbudom att köpa el från anläggningar om högst 1 500 kW.I anbuden utfäster sig elhandlarna att köpa vissavolymer vatten- respektive vindkraftsproducerad eltill vissa priser. Anbuden behandlas konfidentiellt.Steg 2: Anbuden sammanställs och värderas. Svenskakraftnät ingår ramavtal med de anbudsgivare som harlämnat de för elproducenterna mest fördelaktigabuden. I ramavtalet åtar sig elhandlaren att medägare till anläggning för produktion av el ingåavtal om köp om vissa minsta volymer, till vissalägsta priser.Steg 3: presenterar resultatet avanbudsgivningen genom att offentliggöra enförteckning över de elhandlare/köpare med vilkaSvenska kraftnät har ingått ramavtal. Förteckningenskall innehålla volymer och priser, men redovisas påett sådant sätt att företagens anonymitet garanterasvad gäller anbudspriset.Steg 4: Marknadens aktörer - elproducenter ochelhandlare - fullföljer processen genom att ingåavtal om leverans av el. Branschorganisationerna haren central roll i att bistå sina medlemmar på ettsätt som underlättar att leveransavtal kan ingås.I budgetpropositionen för (prop.1999/2000:1 utgiftsområde 21) föreslås - i syfte attden småskaliga elproduktionen skall ges stabilavillkor - att den ersättningsnivå för dennaproduktion som enligt leveranskoncessionssystemetskulle ha gällt fram till utgången av skallupprätthållas genom ett särskilt stöd. Nivån påstödet skall fastställas då resultatet av Svenskakraftnäts anbudsförfrågan föreligger.