bet · GM01SoU10 · 1999-03-25 00:00:00 — Alla barn bör behandlas lika,oberoende av var man bor i landet.Staten, som anslagsgivare till landstingen, börenligt vår uppfattning ta initiativ tillöverläggningar med situationen och för att utreda kostnaderoch alternativa kostnadsersättningar för glasögontill barn och ungdom. Vad här anförts med anledningav motion So219 (s) bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 15 bort haföljande lydelse:15. beträffande bidrag till glasögonatt med anledning av motion 1998/99:So219 som sinmening ger regeringen till känna vad ovananförts,21. Preskription (mom. 23)() och () anför:Enligt vår nuvarande uppfattning innebär den nugällande tidsgränsen för underrättelse omanmälan ofta problem för anmälaren. Mycket oftasträcker sig behandlingsperioderna över väsentligtlängre tid än . Vid mycket långasjukdomsperioder har vederbörande ofta inteåterhämtat sig vare sig fysiskt eller psykiskt såatt han/hon orkar göra en anmälan efter enfelbehandling. Vid dödsfall, inte minst när detgäller barn, krävs ofta för anhöriga attbearbeta sin sorg. Därmed faller deras möjligheteratt anmäla ärendet när preskriptionstiden är så kortsom . får inte preskriptionstidensättas så att minnesbilder av aktuellt fallförsvåras. Preskriptionstiden bör därför förlängastill tre år.I andra fall kan det vara så att orsaken till enpatients besvär på grund av en felbehandlingupptäcks först efter att preskriptionstiden har gåttut. Ett exempel på ett sådant fall är en patient somunder hade svåra smärtor i buken.Upprepade besök hos läkare gav olika diagnoser ochbehandlingar som inte hjälpte. Efter diagnosenblindtarmsinflammation opererades patienten och dåupptäcktes en operationsduk som glömts vid entidigare operation. Eftersom gått kundepatienten inte göra en anmälan trots att ett heltuppenbart fel hade begåtts. Det är urpatientsynpunkt helt nödvändigt attpreskriptionstiden ändras så att när orsaken till enpatients problem är ett misstag från sjukvården,skall preskriptionstiden börja löpa från den dag dåmisstaget upptäckts.Vad här anförts med anledning av motion So294 (fp)yrkandena 1 och 2 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 23 bort haföljande lydelse:23. beträffande preskriptionatt med anledning av motion 1998/99:So294 yrkandena1 och 2 som sin mening ger regeringen till kännavad ovan anförts,22. Muntlig förhandling (mom. 24)() anför:Som anförs i motion So294 (fp) är muntligförhandling sällsynt i . Enligt min uppfattning bör muntligförhandling i svårbedömda fall kunna ge en mycketgod tilläggsinformation. Muntlig förhandling bördärför medges i större utsträckning än förnärvarande. Vad här anförts med anledning av motionSo294 (fp) yrkande 3 bör ges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 24 bort ha följandelydelse:24. beträffande muntlig förhandlingatt med anledning av motion 1998/99:So294 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,23. Abortförebyggande åtgärder m.m.(mom. 29, 30, 31 och 34)och (båda kd)anför:Vi vill framhålla att det abortförebyggande arbetetär oerhört viktigt och har stor påverkan påabortutvecklingen. Ungdomsmottagningar har storbetydelse i det förebyggande arbetet, vilket måstepräglas av en djup och bred information avvälutbildad personal. Sexualundervisningen måsteenligt vår uppfattning fördjupas och ansvarstagandeför den egna sexualiteten och för partnern bör idetta sammanhang betonas. Den konfliktsituation somalltid uppstår vid en abortsituation måste lyftasfram. Familje- och preventivmedelsrådgivningen skallvara väl utbyggd och lättillgänglig i hela landet.Preventivmedelsrådgivningen bör enligt vår meningomfatta ett brett spektrum av metoder, även s.k.naturlig familjeplanering.Enligt vår uppfattning bör informationen omstödsamtalen få en mycket tydligare inriktning . Varje abortsökande bör få en skriftliginformation vilken bör redovisa de grundvärderingarsom samhället står för när det gäller människovärdetoch tydligt men varsamt lyfta fram det etiskadilemmat. På ett naturligt sätt kan sedanalternativet till abort diskuteras. Hur och i vilkenomfattning stödsamtalen skall ske bör ytterligareövervägas. Stödsamtal bör endast genomföras/ledas avpersonal som fått utbildning i etisk rådgivning. INorge finns en tvåårig akademisk utbildning företisk rådgivning. Något liknande bör enligt vårmening införas i . Grundkraven på rådgivarnabör fastställas av Socialstyrelsen.Enligt nuvarande abortlag fattar kvinnan detslutliga avgörandet om abort före den artondegraviditetsveckan. Därefter krävs Socialstyrelsenstillstånd.Abortlagens nuvarande tidsgräns diskuteras bådebland lekmän och medicinskt sakkunniga. Å ena sidanframförs argument för en sänkning av tidsgränsen.Antalet aborter skulle på detta sätt kunna minskas.Å andra sidan hävdas att skulle kunnamedföra att en del abortsökande inte ficktillräcklig tid att i lugn och ro tänka igenom sittbeslut.Vi anser att de tänkbara effekterna av en sänkttidsgräns för när tillstånd krävsför abort bör studeras noga.Vi vill vidare betona vikten av tvärvetenskapligforskning kring situationen före och efter en abortför kvinnan, hennes familj och närmaste anhöriga.Många kvinnor får problem efter en abort. Resultatenfrån en intensifierad svensk forskning kunde blitill nytta såväl i det abortförebyggande ochgraviditetsstödjande arbetet som vid stödsamtalenefter en abort.Vad härefter gäller donation av könsceller vill viframhålla att sådan donation på olika sätt kan kommaatt beröra de familjer och individer som ingår igivarens och mottagarens närhet. Det är därförviktigt att från ett helhets-perspektiv analysera depotentiella problem som en sådan donation kanmedföra. Olika situationer för barnet, föräldrarna iden familj där barnet växer upp samt för donatornoch dennes familj måste beaktas. De rättsligakonsekvenserna av ägg- och spermadonation är intehelt klara. Befruktning utanför kvinnans kropp meddonerade könsceller bör enligt vår uppfattningupphöra. Motsvarande komplikationer gäller också vidgivarinsemination. Vår uppfattning är att man genominformation om de etiska komplikationerna och genomunderlättande av adoption bör få givarinseminationatt upphöra.Vad ovan anförts med anledning av motionerna So340(kd) yrkandena 2, 8, 9 och 11-14, So379 (kd) yrkande9 och So401 (kd) bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 29, 30, 31och 34 bort ha följande lydelse:29. beträffande abortförebyggande åtgärderatt med anledning av motionerna 1998/99:So340yrkandena 8, 13 och 14, 1998/99:So379 yrkande 9och 1998/99:So401 som sin mening ger regeringentill känna vad ovan anförts,30. beträffande stödsamtalatt med anledning av motion 1998/99:So340 yrkandena11 och 12 som sin mening ger regeringen tillkänna vad ovan anförts,31. beträffande tidsgränsen dåSocialstyrelsens tillstånd krävs för abortatt med anledning av motion 1998/99:So340 yrkande 9som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,34. beträffande övriga etiska frågoratt med anledning av motion 1998/99:So340 yrkande 2och med avslag på motionerna 1998/99:So256yrkande 2 och 1998/99:So452 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,24. livsduglighet (mom. 32)(), (), (), (),() och () anför:En fråga som varit föremål fördiskussion är när ett kan betecknas somlivsdugligt. Gränsen har betydelse när det gällerden "övre abortgränsen" eftersom en abort inte fårutföras om ett kan bedömas som livsdugligt.Praxis är att abort inte medges efter den tjugoandrahavandeskapsveckan.Vi anser att de tänkbara effekterna av enpraxisändring så att abort i princip inte beviljasefter den tjugonde havandeskapsveckan bör studerasnoga. Skälet är att de medicinska framstegen gjortdet möjligt att rädda allt yngre till livet.Det finns alltid en viss risk för felbedömning avhur långt framskriden en grossess är. Den absurdasituationen kan uppstå att ett som med modernteknik kan betraktas som livsdugligt fosteraborteras som miljonbelopp satsas för atträdda ett annat i och för sig lika moget . Detär ytterst angeläget att samhället har regler som äri takt med utvecklingen. måste entydigasignaler ges om att abort inte är tillåtet om ettbarn kan bedömas som livsdugligt utanför livmodern.Vad här anförts med anledning av motion So340 (kd)yrkande 10 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 32 bort ha följandelydelse:32. beträffande livsduglighetatt med anledning av motion 1998/99:So340 yrkande 10som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,25. Övriga etiska frågor (mom. 34)(), (), (), () och () anför:Rådet för medicinsk-etiska frågor fick 1994regeringens uppdrag att göra en översyn av bl.a.äggdonation. Rådets utredning och förslagöverlämnades till regeringen . Rådet ansågatt in vitrofertilisering (IVF) med äggdonation ochmakes/sambos sperma bör tillåtas på medicinskindikation för kvinnor i fertil ålder.En proposition om äggdonationer aviserades så sentsom i regeringens propositionslista menkom aldrig till . Propositionen återfinnsinte i listan över planerade propositioner underhösten 1998. fortsätter barnlösa par attåka utomlands för att få hjälp genom äggdonation.Kostnaderna för själva behandlingen uppskattades1994 till ca . Till detta kommerresekostnader m.m. är kostnaderna säkerligenhögre. Det blir med andra ord de som har egna pengaratt satsa på en sådan behandling som kan få denmedan andra med samma medicinska behov inte får denmöjligheten. Enligt vår uppfattning är det därförangeläget att regeringen lägger fram ett lagförslagtill som jämställer äggdonation medspermadonation. Detta bör med bifall tillmotion So256 (fp) yrkande 2 och med anledning avSo452 (s) ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 34 bort haföljande lydelse:34. beträffande övriga etiska frågoratt med bifall till motion 1998/99:So256 yrkande 2och med anledning av motion 1998/99:So452 samtmed avslag på motion 1998/99:So340 yrkande 2 somsin mening ger regeringen till känna vad ovananförts,26. Preventivmedel för män (mom. 35)() anför:Enligt min uppfattning är det väsentligt attresurser satsas på forskning vad gällerpreventivmedel för män. Vad här anförts medanledning av motion A807 (mp) yrkande 10 bör gesregeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 35 bort haföljande lydelse:35. beträffande preventivmedel för mänatt med anledning av motion 1998/99:A807 yrkande 10som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,27. Aktivt samtycke till organdonation(mom. 36)(), () och RositaRunegrund (kd) anför:Som anförs i motion So340 (kd) bör huvudprincipenvid organdonation vara aktivt samtycke från givaren.Enligt vår uppfattning anser de flesta att det ärbäst om varje individ under sitt liv själv geruttryck för sin vilja - eller tveksamhet inför - attbli donator. Då blir frågan sällan ett problem förde anhöriga. Vi anser därför att huvudprincipen vidorgandonation bör vara aktivt samtycke från givaren.Om det blir allt vanligare med personliga beslut omorgandonationer, kommer det också att uppfattas somnaturligt att till en avlidens närstående ställafrågan om hur personen ställde sig till att blidonator av organ.Vad här anförts med anledning av motion So340 (kd)yrkande 15 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 36 bort haföljande lydelse:36. beträffande aktivt samtycke tillorgandonationatt med anledning av motion 1998/99:So340 yrkande 15som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,28. ochdonationskort (mom. 37)och (båda kd)anför:Enligt vår mening är det viktigt att den enskildeges god information om var och när man kan lämnauppgifter till organdonationsregistret. Det ärvidare lämpligt att stat, landsting eller kommunerbör aktivt informera om organdonation vid detillfällen då människor naturligt har kontakt medvissa myndigheter. Sådana tillfällen kan varamönstring inför värnplikt, utfärdande av körkort,besök vid hälsomottagningar etc. Vid sådanatillfällen skulle den enskilde erbjudas att lämnauppgifter till organdonationsregistret. Vi anser attdetta skulle underlätta för många att ge sin åsikttill känna.Den vilja till organdonation som den enskildelämnar till organdonationsregistret skulle förutom iregistret dokumenteras på ett donationskort. Även idetta sammanhang är det viktigt att lyfta frambehovet av information och utbildning. Vad häranförts bör med anledning av motion So340(kd) yrkandena 16 och 17 ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 37 bort haföljande lydelse:37. beträffande organdonationsregistret ochdonationskortatt med anledning av motion So340 yrkandena 16 och17 som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,29. Dödshjälp (mom. 38)och (båda kd)anför:Vi anser att kraven på eutanasi (s.k. aktivdödshjälp) med skärpa måste motarbetas. De uttryckeren cynism inför människovärdet och uttrycker oftaett starkt nyttotänkande. kan man anaresonemang om att bristen på resurser inom vårdenbör göra det naturligt att införa eutanasi som ettmedel att förkorta den tid som används för att meddyrbar medicinsk teknik förlänga ett som man säger"ovärdigt, meningslöst liv". Vi är medvetna om attdet kan finnas en otydlig gränsdragning mellan vaddet innebär att avbryta en meningslös,livsuppehållande behandling och vad som kallas aktivdödshjälp (ett aktivt, direkt ingrepp i syfte attpåskynda döden). För erfaren vårdpersonal är dockdetta oftast inte ett svårt problem.Om inte debatten om människovärdet hålls levandefinns alltid risk för en negativ syn på utsatta,funktionshindrade och sjuka människor. Diskussionenom "aktiv dödshjälp" riskerar att förstärka den. Vianser också att trovärdigheten till och förtroendetför sjukvården skulle komma att minska om eutanasiinfördes.Anhöriga står för ungefär så storainsatser för sjuka och handikappade som denoffentliga vården och omsorgen. Man skall därförinte heller underskatta risken för att införande avaktiv dödshjälp kan leda till ett outtalat tryck påsvårt sjuka människor att begära dödshjälp för att"underlätta" för anhöriga. För den sjuke är bördantung nog utan att denna press läggs ovanpå.Bakom kravet på eutanasi ligger oftaföreställningen att det är en katastrof och ettomänskligt lidande att drabbas av exempelvis ettfunktionshinder. Man är inne på en mycket farligväg, om utomståendes subjektiva bedömning av vad somgör våra liv värda att leva får styra utvecklingen.Det är ofta dessa röster som hörs i debatten. Mångamänniskor lever ett gott liv trots grava handikapp,därför att de fått ett gott både mänskligt ochtekniskt stöd. Det kan gälla assistans,handikapphjälpmedel, hemhjälp, mediciner etc. Vadhär anförts med anledning av motion So340 (kd)yrkande 18 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 38 bort ha följandelydelse:38. beträffande dödshjälpatt med anledning av motion 1998/99:So340 yrkande 18som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,30. Hivpreventiva frågor (mom. 39), , och (alla m)anför:När det gäller det hivpreventiva arbetet vill visärskilt belysa ett par punkter: delssamlevnadsundervisningen i skolan, delsfrivilligorganisationernas verksamhet.Skolan har enligt vår uppfattning unika möjligheteratt ge ungdomarna en fördjupad information omhiv/aids, eftersom skolan når hela åldersgrupper.Ungdomarna måste påverkas att inse allvaret ihivepidemin genom samtal och diskussioner omsamlevnad. har ett internationelltuppmärksammat program för samlevnadsundervisning iskolan, information om hiv, liksom om andra sexuelltöverförda sjukdomar och om homosexualitet. Dennaundervisning får dock sällan det utrymme och denutformning som är föreskrivet. Detta är allvarligtoch regeringen bör vidta åtgärder för att tillse attföreskriven undervisning genomförs.Vi vill också betona att olikaintresseorganisationer fyller en viktig roll iinformationsarbetet. Vi anser att en större del avinformationsmedlen bör komma de frivilligaorganisationerna till del för att användas i derasupplysnings- och informationsarbete. Enligt våruppfattning är det avgörande för bekämpningen av hivi framtiden att frivilligorganisationerna kanfortsätta med sitt arbete. I detta sammanhang villvi särskilt uppmärksamma Noaks Ark/Röda korsetsverksamhet som genom kontinuitet och oerhördkompetens har gjort mer än kanske några andra pådetta område. Ett stort arbete har uträttats av deorganisationer som organiserar män som har sex medandra män. Dessa organisationer har också en mycketstor erfarenhet av informationsinsatser. De måsteäven få stöd så att deras arbete påfältet skall kunna fortsätta och så att de även kannå dem som inte är organiserade men som har ettriskbeteende. Vad här anförts med anledning avmotion So424 (m) yrkandena 3 och 6 bör gesregeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 39 bort haföljande lydelse:39. beträffande hivpreventiva frågoratt med anledning av motion 1998/99:So424 yrkandena3 och 6 och med avslag på motionerna1998/99:So424 yrkandena 1, 2, 4, 7 och 8 och1998/99:Ju709 yrkande 16 delvis som sin meningger regeringen till känna vad ovan anförts,31. Anonyma tester (mom. 40)(), (), () och () anför:Enligt vår uppfattning är en viktig åtgärd ihivpreventionen att tillåta anonym testning. Flerpersoner vågar då komma till testning vilket i sintur för de smittade leder till tidigare behandlingoch information om hur man skall förhindra vidaresmittspridning.Vad nu anförts med anledning av motion Ju709 (fp)yrkande 16 (delvis) bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 40 bort haföljande lydelse:40. beträffande anonyma testeratt med anledning av motion 1998/99:Ju709 yrkande 16(delvis) som sin mening ger regeringen tillkänna vad ovan anförts,32. Patientavgifter m.m. (mom. 41 och 42), , och (alla m)anför:Som anförs i motion So424 (m) är det särskiltviktigt att patienten har frihet att väljavårdgivare när fråga är om en sexuellt överfördsjukdom. Särskilt när det gäller hiv tordevalfriheten vara av avgörande betydelse för att manmed förtroende skall vilja vända sig tillsjukvården. Smittskyddslagen bör därför ändras såatt kostnadsneutralitet råder för vård ochbehandling oavsett vilken läkare patienten uppsöker.En uppfattning som också en enigSmittskyddsutredning framfört.Vi vill vidare framhålla att forskningen är avcentral betydelse för att ett vaccin mot hiv skallkunna utvecklas och för att aidssjuka och symtomfriahivsmittade skall erhålla rätt behandling. Forskarehar kunnat rapportera om framgångar för bromsandemediciner, även om oroväckande signaler kommit omvissa bakslag som inte får nonchaleras. Forskningvisar också att vissa människor är immuna mothivviruset. Detta anses bero på en mindre genskadasom sannolikt förklarar varför en del hivinfekteradeinte utvecklar aids. Kan forskarna förklara varfördessa människor inte smittas och t.ex. skapa ettvaccin har vi kommit långt i kampen mot aids.Problemet med den nya framgångsrika typen av medicinär att den är dyr, vilket framför allt drabbarutvecklingsländerna i tredje världen. I länder somIndien, , många afrikanska stater och länderi exploderar antalethivsmittade närmast okontrollerat. , EU ochresten av den utvecklade världen har här ett stortansvar för att så snabbt som möjligt göra eventuellamediciner tillgängliga också i tredje världen. Detinnebär också att kampen mot hiv och aids har fåtten något annorlunda inriktning. Den rika världensländer måste med sina ekonomiska möjligheter ochtekniska och medicinska kunskaper intensifiera desenaste årens lyckade försök för att på så sätt såsnabbt som möjligt göra eventuella mediciner ochbehandlingsmetoder tillgängliga för tredje världen.Vad här anförts med anledning av motion So424 (m)yrkandena 9 och 11 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 41 och 42bort ha följande lydelse:41. beträffande patientavgifteratt med anledning av motion 1998/99:So424 yrkande 9som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,42. beträffande forskning avseende hiv ochaidsatt med anledning av motion 1998/99:So424 yrkande 11som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,33. Bemötande av homosexuella (mom. 43)(), (), () och () anför:En enkätundersökning i har visat attkunskaperna om sexuell överföring av sjukdomar ärmycket små och att man skyddar sig mycket sällan närkvinnor har sex med kvinnor. Endast hälften avkvinnorna i undersökningen berättade för singynekolog om sin homosexualitet. De kommer också ilägre utsträckning till mammografi ochcellprovtagningar än andra kvinnor. Vi anser att detsåledes finns behov av mer kunskap om lesbiskakvinnors hälsa och deras behov av information samthälso- och sjukvård. Vidare vill vi framhålla attkunskaperna om homosexualitet måste höjas hos hälso-och sjukvårdspersonalen, särskilt hos personal inomkvinnohälsovård. Vad här anförts med anledning avmotion Ju709 (fp) yrkande 15 bör ges regeringen tillkänna.Vi anser att utskottets hemställan under 43 bort haföljande lydelse:43. beträffande bemötande av homosexuellaatt med anledning av motion 1998/99:Ju709 yrkande 15och med avslag på motion 1998/99:Ju709 yrkande13 som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,34. Vård och behandling för olika sjukdomarm.m. (mom. 44), , och (alla m)anför:Vid en konferens om smärtlindring framkom att 90 %av cancersjuka patienter helt i onödan har svårasmärtor i livets slutskede. Vidare framkom atthälften av läkarna i inte gör någon analysav vad smärtan beror på eller hur den bäst lindras.Man konstaterade också att av läkarna inte ensfrågar sin patient om han eller hon har ont.Vid konferensen pekades även på att kunskaperna omsmärtlindring har stora brister, liksom även denvårdkejda som skall sörja för att smärtlindringenfungerar, oavsett om patienten befinner sig påsjukhuskliniker, omhändertas inom primärvården ellerav kommunernas hemsjukvård.Inom landstingen och kommunerna i pågårsäkerligen olika arbeten och projekt med inriktningpå smärtlindring. Det är viktigt att alla avslutade,nu pågående och planerade arbeten och projektkartläggs och inventeras. Det finns med storsannolikhet mycket att vinna på att ta del och läraav andras kunskaper och erfarenheter. Betydandesamordningsvinster kan inte uteslutas.Denna kartläggning bör, tillsammans med inhämtandeoch sammanställning av övriga fakta och kunskaperinom området, resultera i en utbildningsplan för allvårdpersonal som arbetar med smärtlindring. Ensjälvklar ambition bör givetvis vara att även andrapersonalgrupper, och därmed även patientgrupper, påsikt skall omfattas av utbildningen. Detta börriksdagen med anledning av motion So237 (m) som sinmening ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 44 bort haföljande lydelse:44. beträffande vård och behandling för olikasjukdomar m.m.att med anledning av motion 1998/99:So237 och medavslag på motionerna 1998/99:So218,1998/99:So251, 1998/99:So275 yrkande 1,1998/99:So284 yrkandena 1-3, 1998/99:So313yrkandena 1, 3, 5 och 6, 1998/99:So321 yrkande7, 1998/99:So346 yrkandena 1-3, 1998/99:So437,1998/99:So453, 1998/99:So455 yrkande 11,1998/99:So458 yrkande 2, 1998/99:So460 yrkande10 och 1998/99:So465 yrkande 25 som sin meningger regeringen till känna vad ovan anförts,35. Vård och behandling för olika sjukdomarm.m. (mom. 44)och (båda kd)anför:Vi vill betona att i en demokrati måste rätten tillett värdigt liv också på ålderns höst varasjälvklar. För inte så länge sedan var åldrandet ennaturlig del av samhällslivet. Att ta hand om sinagamla var lika naturligt som att ta hand om sinabarn. Vårt samhälle saknar mycket av engrundläggande respekt för ålderdomen. Enligt enundersökning, som gjorts av bl.a. ,geriatriker och överläkare, håller en åldersgräns påatt växa fram inom sjukvården. De äldre räknasibland som ett B-lag och behandlas inte lika bra somde yngre på en medicinavdelning. Enligt våruppfattning får det inte vara samhällsnyttan somavgör vårdinsatsen. Landsting och kommuner måstegarantera fortsatt god vård. Vi anser att omsorgenom de äldre skall vara ett prioriterat område.