bet · GN01TU1 · 1999-11-23 00:00:00 — Institutet förtransportforskning (TFK) har med anslag frånKommunikationsforskningsberedningen (KFB) genomförten utvärdering av försöket i Kristinehamn.Motionärerna anser att det skulle vara av nationelltintresse att pröva ett nolltaxeprojekt i ett ellerflera län.Ett sådant projekt borde få stöd genom statligamedel, eventuellt också EU-medel, vilket skulle ledatill att skattehöjningar blev överflödiga. Samarbeteborde också sökas med andra intressenter som i daghar stora kostnader för trafikskador, t.ex.försäkringskassan, landstingens sjukvård ochrehabilitering osv. Ett nolltaxeprojekt på länsnivåborde enligt motionärerna bedrivas med forskarstödoch de samhällsekonomiska effekterna utvärderas.Projektet borde pågå . Enförutsättning som framhålls i motionen är att deingående parterna, dvs. länstrafikbolagen,landstingen och kommunerna, vill medverka i ettsådant projekt.Utskottets ställningstagandeEnligt den utvärdering som gjorts avnolltaxeförsöket i finns det i dagbrister i kunskaperna om hur mycketkollektivtrafiktaxan betyder i olika avseenden.Lägre taxor i kollektivtrafiken kan medföra minskadbiltrafik och därmed ge positiva effekter på miljöoch trafiksäkerhet, men kan innebära enekonomisk belastning för trafikhuvudmannen (TFK,Rapport 1999:4). Införandet av nolltaxa iKristinehamn medförde i stort sett en fördubbling avkollektivresandet i stadstrafiken medanlandsortstrafiken ökade med . Densamhällsekonomiska utvärderingen visade ett mindresamhällsekonomiskt överskott för stadstrafiken medanlandsortstrafiken visade ett mera markantunderskott.Den generella slutsats som drogs av forskargruppenvar att det kan vara samhällsekonomiskt intressantatt införa nolltaxa i miljöer där det finns enkollektivtrafik med låga marginalkostnader och storoutnyttjad kapacitet. Försöket i visarenligt forskargruppen att det finns en potential föratt även i mindre kommuner genomföraförbättringsåtgärder av väsentlig betydelse förkommuninnevånarna.Utskottet anser att försök med nolltaxa och andraalternativa utformningar av taxor inomkollektivtrafiken har stort intresse. Det är viktigtatt sådana försök utvärderas och att erfarenheternasprids till trafikhuvudmännen. Ansvaret för dessauppgifter ligger närmast på de berörda aktörernasamt på KFB som forskningsstödjande organ. Någotsärskilt initiativ från sida torde inteerfordras. Med detta avstyrker utskottet motion T517(v).14.3 Kollektivtrafik och färdtjänstMotionsyrkandenEtt stort antal motionsyrkanden handlar omkollektivtrafik och färdtjänst förfunktionshindrade.Kollektivtrafikens tillgänglighet förfunktionshindrade tas upp i tre motioner. LarsLeijonborg m.fl. (fp) skriver i motion So321(yrkande 11) att handikappanpassning måste vara ettkrav vid upphandling av trafiktjänster och att ävenden omgivande gatumiljön måste handikappanpassas.Karin Falkmer (m) framhåller i motion T507 attkollektivtrafiken fortfarande har begränsadtillgänglighet för resenärer med funktionshindertrots att det nu gått lag omhandikappanpassad kollektivtrafik och sedan1994 års beslut om handikappanpassning av kollektivafärdmedel. Enligt motionären ligger långtefter många andra länder när det gällerkollektivtrafikens tillgänglighet.Johnny m.fl. (kd) skriver i motion T210 attKristdemokraterna står fast vid sitt tidigare kravpå en utvärderingsbar åtgärdsplan för ökadtillgänglighet för funktionshindrade, främst inomkollektivtrafiken.Inte mindre än sju motioner innehåller förslag omatt färdtjänsten bör bli mera flexibel ochindividanpassad och att den resande bör få med sigen ledsagare om det behövs när han eller hon kommitfram till resmålet. Behovet av flexibilitet ochindividanpassning framhålls bl.a. av Per-RichardMolén m.fl. (m) i motion T503 och av . (fp) i motion So321. I den sistnämnda motionenhävdas också att ansvaret för färdtjänsten och förkollektivtrafiken bör ligga hos samma huvudman.Frågan om ledsagare i färdtjänsten tas upp imotionerna So490 av m.fl. (v), T450av (), T508 av de () och T525 av m.fl. (mp).Motionärerna är kritiska mot det sätt på vilket dennya lagen om färdtjänst har kommit att tillämpas ikommunerna. Färdtjänstlagens 8 §, som handlar omrätten till ledsagare, anses ha fått absurdakonsekvenser i en del kommuner. Det anses också hablivit svårare att utnyttja färdtjänsten i annankommun än hemkommunen. Trafikhuvudmännenskomplicerade beställningsrutiner och regler,samresesystem m.m. kritiseras i motion So490 (v).Det finns även en generell kritik av den nyafärdtjänstlagen och dess tillämpning. I motion T527framhåller och (bådas) att lagen inte tillämpas enligt riksdagensintentioner. Sedan den nya lagen trädde i kraft harmånga blivit av med sin kommunala färdtjänst. Detgäller främst personer med s.k. osynligafunktionshinder. Även rätten till färdtjänst förarbetsresor har försämrats trots att detta inte varavsikten.En utvärdering av den nya lagen om färdtjänst krävsi motionerna T450 (s) och T508 (m) och en utredningsom ser över färdtjänstlagen krävs i motion So490(v).Samordningsproblemet mellan färdtjänst och sjukresorframhålls i två motioner. ochAnders (båda s) skriver i motion T520 attdet finns en anmälan till handikappombudsmannenenligt vilken har diskrimineratfunktionshindrade genom ett beslut som innebär attsjukresa med kollektivtrafik kostar mindre änsjukresa med taxi. Lagen om resekostnadsersättningvid sjukresa innebär bl.a. att den enskildesreskostnad skall subventioneras och attsjukvårdshuvudmannnen får fastställa egenavgiftervad gäller resa med taxi, egen bil eller kollektivatransport-medel. Motionärerna efterlyser enlagändring så att man får ett samlat huvudmannaskapför alla resor som företas av personer med rätt tillfärdtjänst, oavsett orsak till resan.Ett liknande krav framförs i motion T548 av ÅkeSandström (c). Det skäl som anförs av motionären ärdock inte diskriminering utan hänsyn till denenskildes integritet. I gränsen mellanlagstiftningen för sjukresor och färdtjänstreseruppstår tolkningsproblem som enligt motionären oftainnebär att den enskilde hamnar i en utsattposition. Avgörandet hamnar ofta hos den enskildetaxichauffören. Motionären anser att regeringen börta initiativ till en översyn i syfte attsynkronisera reglerna.Utskottets ställningstagandeRiksdagen fattade beslut om en mertillgänglig kollektivtrafik (prop. 1996/97:115, bet.1997/98:TU3, rskr. 1997/98:10). Enligt beslutetskall färdtjänsten betraktas som en del avkollektivtrafiken och inte som ett bidrag för attuppnå skälig levnadsnivå. Lagen om färdtjänst(1997:736) och lagen om riksfärdtjänst (1997:735)antogs av och trädde ikraft . Enligt dessa lagaransvarar varje kommun för att färdtjänst ochriksfärdtjänst anordnas. Kommunen får dock överlåtadessa uppgifter på trafikhuvudmannen. Därmed kanman enligt utskottet skapa ekonomiska incitament förbättre handikappanpassning av kollektivtrafiken ochsamtidigt minska kostnaderna genom förbättradsamordning mellan olika slag av offentligt betaldaresor.Det finns också ett statsbidrag för ökadtillgänglighet för funktionshindrade som uppgår till1,för femårsperioden 1998-2002.Statsbidraget är inte begränsat till fordon utan kanockså användas för att anpassa terminaler,hållplatser och andra anläggningar till defunktionshindrades behov.Flera utvärderingar av handikappolitiken påtrafikområdet har inletts. I november 1998beslutade regeringen om utvärderingsuppdrag till sexolika myndigheter - , ,, ,och . Utvärderingarnaskall sammanställas av . Arbetet skall varaavslutat . En första delrapport i form aven lägesbeskrivning lämnades av den 30april 1999. Vidare har Statskontoret fått i uppdragatt göra en övergripande utvärdering somkompletterar de ovan nämnda myndighetsvisautvärderingarna. Detta uppdrag gavs ochskall redovisas till regeringen senast den 31december 2000.Vissa regeringsinitiativ ligger dock närmare itiden. En proposition om handikappfrågor kommerenligt uppgift att läggas fram i december 1999.Bakgrunden är regeringens beslut att utarbeta ennationell handlingsplan på handikappområdet. I mars1999 fick fem av de ovan nämnda myndigheterna iuppdrag att ta fram ett samlat underlag till ettavsnitt om transportsektorn i den nationellahandlingsplanen.Utskottet vill för sin del betona vikten av defrågor som här behandlas. En väl fungerandekollektivtrafik och färdtjänst för funktionshindradeär en central del av målet om ett tillgängligttransportsystem. har behandlat dessafrågor . Enallsidig och noggrann utvärdering har också begärtsav utskottet (bet. 1998/99:TU13). Bland annat bordeman enligt utskottets mening undersöka om reglernaför ledsagare har fått en tillfredsställandeutformning och hur väl statsbidraget för att anpassakollektivtrafiken och den fysiska miljön till defunktionshindrades behov har fungerat.Utskottet avvaktar med intresse resultatet av deomfattande utvärderingar som pågår. Vissa av deproblem som uppmärksammats i motionerna kan dockkräva förhållandevis snabba lösningar. Utskottetförutsätter att regeringens proposition omhandikappfrågor som väntas kommer attbehandla de frågor som tas upp i motionerna. Någotnytt initiativ från tra- fikutskottet torde intebehövas . Motionerna T210 (kd), T450(s), T503 (m), T507 (m), T508 (m), T520 (s), T525(mp), T527 (s), T548 (c), So321 (fp) och So490 (v)kan därför avstyrkas i här berörda delar.14.4 Transportstöd till Gotland14.4.1 Gotlandstillägget och stödet tillGotlandstrafikenBakgrundTransporterna till och från stöds av statenpå flera sätt. Subventionerna till färjetrafiken påGotland innebär ett stöd till både person- ochgodstrafiken. Dessutom subventioneras godstrafikenenligt ett särskilt system med högstprisregleringoch ett s.k. Gotlandstillägg.Detta system infördes då man ändrade denspeciella taxa för Gotlandstrafiken som tidigaretillämpades av transportförmedlingsföretagen. Däringick ett s.k. sjötillägg som avsåg att täckafärje- och hamnavgifter samt sådana merkostnader somföranleddes av överfarten. För att göra merjämställt med fastlandet vad gällertransportkostnader slopades sjötillägget. Samtidigtinfördes en högstprisreglering. Innebörden är attföretagens taxa för en godstransport till eller frånGotland skall motsvara taxan för en transport avmotsvarande längd i landet i övrigt. För attkompensera transportförmedlingsföretagen får dessadebitera ett frakttillägg i all inrikes fjärrtrafik,det s.k. Gotlandstillägget. Detta tillägg utgörinnevarande år av nettofraktsumman ivarje enskilt fraktavtal.Redan när Gotlandstillägget infördes framhöllutskottet att regleringen borde vara provisorisk ochej få prejudicerande verkan samt få så kortvaraktighet som möjligt (bet. /76:15). Våren1996 beslutade att systemet medhögstprisreglering och Gotlandstillägg skulleavvecklas. Regeringens förslag var att avvecklingenskulle ske - från dendåvarande nivån på tillägget som var - medstart . beslutade ienlighet med regeringens förslag (prop. 1995/96:44,1995/96:TU7, rskr. 1995/96:99). Lagen (1979:1035)med bemyndigande om utjämning av taxor för vissalastbilstransporter skulle således upphävas medutgången av år 1998.Hösten 1997 - efter det att Gotlandstillägget sänktstill - föreslog regeringen att den fortsattaavvecklingen av Gotlandstillägget skulle anstå.Skälet var att den partiella avvecklingen under 1997hade lett till ökade fraktpriser, vilket ficknegativa följder för näringslivet och de boende påGotland. I avvaktan på en långsiktig lösning avfrågan om lämplig stödform för godstransporternaskulle Gotlandstillägget vara även under år1998. beslutade i enlighet med regeringensförslag. Samma regeringsförslag och riksdagsbeslutupprepades . Gotlandstillägget har alltsålegat kvar på nivån (1997-1999).Regeringens förslagVissa utredningar av det framtida stödet tillGotlandstrafiken har gjorts under de senaste åren.Ett förslag till modell för transportstödet tillGotland har utarbetats av i samråd med berördaintressenter. förslag gick i korthet ut påett nolltaxesystem som skulle medföra enkostnadsökning för staten på ca 40 miljoner kronor.Förslaget remissbehandlades. Vidare lämnadeSjöfartsverket på regeringens begäran ett fördjupatremissvar. Av detta framgick att stödet borde görasmera effektivt och stimulera till eneffektivisering av transporterna. Utformningen avstödet skulle dock kräva ytterligare analyser.Sjöfartsverkets svar lämnades till regeringen iaugusti 1998.Den principiella innebörden av Sjöfartsverketsförslag är att man separerar godstrafikenfrån persontrafiken, att godstransporternasubventioneras med ett regionalpolitiskttransportstöd och att persontransporterna upphandlasav staten.I princip förordar regeringen den lösning somföreslagits av . Regeringen anser dockatt det finns oklarheter med förslaget och avser attge Rikstrafiken i uppdrag att utreda frågan vidare.I uppdraget skall ingå att analyseraförutsättningarna för en separation av gods- ochpersontransporterna, att studera finansieringsformerför ett sådant transportsystem, att görakonsekvensanalyser av olika stödnivåer samt att sökaen lösning på de utestående frågorna rörandetransportstöd.Inom pågår också en beredning isyfte att klargöra i vad mån ett stödsystem av dentyp som skisserats är förenligt med EG-rätten.I avvaktan på resultatet av den fortsattaberedningen föreslår regeringen attGotlandstillägget skall vara även under år2000. Ett nytt ställningstagande till dessa frågorkommer att göras år 2000.MotionsförslagFrågan om Gotlandstillägget tas upp i sex motionerfrån olika partier. Flera motionärer framhåller attden olösta frågan om transportkostnaderna är etthinder för utvecklingen av näringsliv.Vikten av ett snabbt beslut som leder till jämlikakonkurrensförhållanden för gotlänningarna betonasbl.a. av () i motion T619. I motionT613 begär () att en långsiktig lösningav hur godstrafiken på skall utformas tasfram före . Motionären anser attregeringen inte fullt ut har följt beslutom att vidta åtgärder om avvecklingen avGotlandstillägget visade sig få negativa följder förGotland.Samma krav på en långsiktig lösning före den 1 juli2000 framförs av m.fl. (m) imotion T616. Motionärerna uttrycker stark kritik avden s.k. högstprisregleringen. Genom denna unikakonstruktion har några speditionsföretag tilldelatsen form av "beskattningsrätt" på alla transporter ilandet för att kunna bedriva lastbilstrafik till ochfrån . Regleringen innebär ett hinder förkonkurrerande verksamheter. Motionärerna anser atthögstprisregleringen bör upphöra och ersättas medett annat system som säkerställer en fungerandetrafikförsörjning till och från Gotland.Agne och (båda c) begär i motionT604 att frakt-kostnaderna på färjorna mellanGotland och fastlandet återställstill den nivå som gällde före delavvecklingen avGotlandstillägget. Sänkningen av Gotlandstilläggetfrån 0,6 till har enligt motionärerna medförtatt fraktpriserna höjts med 15-20 %.I motion T210 skriver m.fl. (kd) attKristdemokraterna accepterar att Gotlandstilläggetkvarstår eftersom regeringensutredning om ett framtida transportstöd ännu inte ärklar. Motionärerna betonar dock behovet av ensystemlösning som ger näringen på sammavillkor som finns på fastlandet, sompassagerartrafiken säkras.Karin m.fl. (v) begär i motion T626att regeringen skall utreda frågan om stödet tillGotlandstrafiken. Syftet bör vara att undersöka huren avvveckling av Gotlandstillägget kan genomförasoch ersättas med stöd som ger rimligatransportvillkor. Det framtida stödet bör enligtmotionärerna vara långsiktigt hållbart ochkonkurrensneutralt, det skall utformas så attkostnaderna för transport av en vara mellan en ortpå och en ort på fastlandet inte blir högreän kostnaderna för motsvarande sträcka på land, ochdet skall tillgodose både gods- och persontrafikensspeciella behov.Utskottets ställningstagandeFörlängningen av GotlandstilläggetUtskottet har ingen erinran mot regeringens förslagatt Gotlandstillägget skall vara även under år2000. bör därför anta regeringenslagförslag härom.Det framtida stödet till GotlandstrafikenUtskottet har tidigare framhållit att staten bör haett ansvar för att godstrafiken till och frånGotland erbjuds tillfredsställande villkor ochutvecklingsmöjligheter. Utskottet vidhåller dennauppfattning och anser i likhet med motionärerna attdet är angeläget att finna enlösning på formerna för det framtida stödet tillGotlandstrafiken. Regeringen kommer att geRikstrafiken i uppdrag att utreda frågan. Utskottet,som förutsätter att utredningen kommer att bedrivasskyndsamt, anser att resultatet av utredningen ochregeringens ställningstagande bör avvaktas. Meddetta avstyrker utskottet de berörda motionerna T210(kd) T604 (c), T613 (m), T616 (m), T619 (s) och T626(v) i här behandlad del. Syftet med motionsyrkandenatorde ändå bli tillgodosett.14.4.2 Statligt ägande av GotlandsfärjornaMotionsförslagStatens avtal med rederiet tas upp av m.fl. (v) i motion T626. Bakgrunden är att dåstaten träffade avtal om Gotlandstrafiken med ettnytt rederi fick staten betala ca 322 miljonerkronor för att täcka det gamla rederiets kostnader isamband med försäljningen av färjorna. Motionärernaföreslår att frågan om ägandet av fartygen utredsinnan det nuvarande avtalet löper ut. Ett statligtägande av fartygen bör därvid övervägas.Utskottets ställningstagandeRiksdagen har godkänt det avtal om färjetrafik tilloch från som träffats mellan staten och detvalda rederiet (prop. 1996/97:33, 1996/97:TU4, rskr.1996/97:60). Avtalet trädde i kraft den 1 januari1998 och gäller . Avtalet kan sägasupp , dvs. tidigast den 31 december2001, och har en uppsägningstid på två år.Med anledning av motion T626 (v) vill utskottetframhålla att de stora kostnader som uppstod isamband med att det tidigare sadesupp berodde på det avtal som då gällde. Detnuvarande avtalet mellan staten och DestinationGotland är konstruerat på ett annat sätt. betalarstaten ett fast pris för att hyra fartygen och detfinns i avtalet inga särskilda ersättningsvillkorvid en eventuell framtida avyttring av fartygen.Kostnader av den typ som tidigare uppstod kan därförinte bli aktuella.Myndighetsansvaret för Gotlandstrafiken kommer den1 att övergå från tillden nya myndigheten . Utskottet utgårfrån att Rikstrafiken inhämtar de upplysningar sombehövs för att följa och bedöma utfallet av detlöpande avtalet med trafikutövaren. Att utveckla braformer för upphandlingar är en central del avRikstrafikens uppgifter. Utskottet vill även erinraom att Rikstrafiken kommer att få ett särskiltuppdrag av regeringen att utreda det nya system förtransportstöd till som är tänkt att ersättaGotlandstillägget. Även avtalsfrågor skall enligtuppgift ingå i detta uppdrag.Utskottet förutsätter att Rikstrafiken kommer attarbeta aktivt med dessa frågor och vid behovförbereda en omförhandling av avtalet med rederiet.Någon åtgärd från sida är inte motiverad.Utskottet avstyrker således motion T626 (v) yrkande2.14.4.3 Nya färjelinjer till och från GotlandMotionsförslagFrågan om nya färjelinjer mellan ochfastlandet tas upp i motion T606 av (). Motionären framför önskemål om etablerande avfärjetrafik mellan och Gotlandoch mellan och Visby.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar motionärens uppfattning omturismens betydelse för och inser att detdärför kan finnas fördelar med att öppna nyafärjelinjer. Det finns emellertid svårigheter medatt förverkliga denna tanke.Rätten att bedriva linjesjöfart på ärbegränsad enligt förordning 1997:748. att den som utför regelbundna sjötransportermellan och svensk fastlandshamn måste anlöpafastlandshamnen minst åretrunt. Förordningen är avsedd att skydda intäkterna iden statligt stödda trafiken och minska risken fören ökad belastning på statsbudgeten.Gotlandstrafiken är förknippad med betydandekostnader för staten. Om nya färjeförbindelserskulle öppnas kan det medföraett intäktsbortfall för den statligt stöddabastrafiken. Det kan också vara svårt för enfristående, icke subventionerad trafikutövare attbedriva lönsam sommartrafik på , eftersomfartyg drar kostnader året runt och det är ont omledigt tonnage under sommaren.Det kan noteras att den nämnda förordningen enbartgäller fast-landshamnar. Trafik mellan ochGotland berörs inte. I den mån det finns hinder förfärjetrafik mellan och kan dessa antasvara av rent företagsekonomisk natur.Linjetrafiken på drivs meden betydande överkapacitet. Enligt vad utskottetinhämtat har man överkapacitet året runtutom och . har mandessutom förstärkningstrafik med hjälp av enhöghastighetsfärja. I årets budgetpropositionföreslår regeringen att anslaget till Rikstrafikenskall höjas för att möjliggöra åretrunttrafik medhöghastighetsfärjan.Mot denna bakgrund anser utskottet inte attriksdagen bör ta något initiativ i denna fråga. Meddetta avstyrks motion T606 (c).15 Kommunikationsforskning ochmeteorologiAvsnittets innehållI detta avsnitt behandlar utskottet ettregeringsförslag med anknytning tillkommunikationsforskning. Det gäller yrkande 24enligt vilket föreslås bemyndigaregeringen att , i fråga om ramanslagetE2 Kommunikationsforskningsberedningen, ingåekonomiska förpliktelser som inklusive tidigaregjorda åtaganden innebär utgifter på högst under åren 2001-2005.Vidare behandlar utskottet följande motioner:-T210 yrkandena 31 och 55 av m.fl.(kd),-T346 av (),-T514 av och (båda v),-T536 av och (båda s).15.1 KommunikationsforskningsberedningenRegeringens förslagRegeringen anser att det är angeläget attKommunikationsforskningsberedningen (KFB) kanbesluta om fördelning av medel för forskningsprojektsom löper över . Liksom tidigare bördet sålunda vara möjligt för KFB att fatta beslut omfemåriga förpliktelser. Regeringen begär i enlighethärmed bemyndigande att , ifråga om ramanslaget E2Kommunikationsforskningsberedningen, ingå ekonomiskaförpliktelser som inklusive tidigare gjordaåtaganden innebär utgifter på högst under åren 2001-2005.Utskottets ställningstagandeUtskottet föreslår att lämnar det begärdabemyndigandet.15.2 Nationellt program för tillämpadforskningMotionsförslagEnligt vad m.fl. (kd) anför i motionT210 bör ett nationellt program för tillämpadforskning inrättas. I motionen erinras inledningsvisom att det läggs ner stora resurser inominformationstekniken på att ta fram nya produkteroch tjänster. Det är dock inte självklart att dessaprodukter och tjänster påverkar samhällsutvecklingenpå ett positivt sätt. Därför behövs stora resursertill samhällsmotiverad forskning. Vidare krävs ökadeforskningsinsatser för att sänka kostnaden förproduktion av biodrivmedel, t.ex. cellulosabaseradetanol. Sådan produktion borde vara väl anpassadtill svenska förhållanden. Ett tredje område, förvilket motionärerna vill ha ökadeforskningsresurser, avser fordonensbränsleförbrukning. Den svenska bilindustrin hargjort ett frivilligt åtagande att fram till år 2005sänka den genomsnittliga bränsleförbrukningen , jämfört med . Motionärerna anser dock attdet behövs en halvering ,till per mil. Slutligen pekar motionärernapå behovet av mer forskning för att sänka kostnadenför att lägga trafikleder i tunnlar (yrkande 31).Utskottets ställningstagandeVad först gäller motionärernas krav på en ökadsatsning på informationsteknisk forskning villutskottet erinra om att det inom KFB finns ensärskild enhet för telematik. Syftet är att stödjaforskningsprojekt som avser informationsteknikenseffekter på såväl individ som samhälle. Tillenhetens förfogande står ca perår. Utskottet finner att KFB:s verksamhet inomtelematik ligger väl i linje med den forskning sommotionärerna aktualiserar.När det sedan gäller förslaget om ökad satsning påutveckling av inhemsk produktion av biobaseradedrivmedel vill utskottet inledningsvis hänvisa tillvad regeringen anför i budgetpropositionen för år2000 (utg.omr. 21 Energi). Där slår regeringen fastatt skall vara ett föregångsland iomställningen till hållbar utveckling. Detta kräveråtgärder inom samtliga politikområden.