bet · GM01NU8 · 1999-03-11 00:00:00 — Avslutningsvis påpekades frånnäringsministerns sida att den samhälleligabedömningen av ett naturgasprojekt uteslutande skallgöras i samband med tillståndsprövningen.Utskottet behandlade (bet.1997/98:NU2) motionsyrkanden om naturgasens roll idet svenska energisystemet. Från utskottets sidahänvisades till det omfattande beredningsarbete sompågår inom ramen för det nordiska samarbetet, detframväxande Östersjösamarbetet och det arbete inomEU som ser på möjligheterna till investeringar i ettnordiskt TEN-projekt på gasområdet. Innan slutligaunderlag hade presenterats från dessa aktiviteteransåg sig utskottet sakna anledning att närmare gåin på denna fråga. I reservationer (m; fp; mp; kd)kritiserades planerna på en storskalig introduktionav naturgas.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill först erinra om att det i 1997 årsenergipolitiska beslut uttalas att landetselförsörjning skall tryggas genom ett energisystemsom grundas på varaktiga, helst inhemska ochförnybara, energikällor samt på en effektivenergianvändning. har fastlagt attanvändningen av fossila bränslen skall hållas på enlåg nivå i enlighet med åtaganden attuppfylla Kyotoöverenskommelsen. Utskottetkonstaterar att även om naturgasen är det minstmiljöstörande fossila bränslet är det inte aktuelltmed en storskalig introduktion av naturgas eller enny naturgasledning genom . Däremot kan detbefintliga naturgasnätet utnyttjas effektivare. Idetta sammanhang vill utskottet anföra att iarbetet med att bereda EG:s gasmarknadsdirektiv böruppmärksamma de ogynnsamma effekter för Sverigesutsläpp av koldioxid som även en ny naturgasledninggenom skulle förorsaka.Det är av stort svenskt intresse att minskariskerna med kärnkraften i och östra att utveckla ett energisystem kring Östersjönsom är säkert, väl dimensionerat och ekologisktuthålligt.Med det sagda avstyrker utskottet motionerna1998/99:N228 (m) - i här berörd del - och1998/99:N293 (mp).Effekterna av avveckling avBarsebäcksverket m.m.MotionernaI motion 1998/99:N208 (m) sägs att den förtidaavvecklingen av kärnkraften som regeringen,och har ställt sigbakom kommer att leda till storamiljöförsämringar. Avstängningen innebär, anförsdet, att tvingas starta samtligaoljebaserade elproduktionsenheter. Vidare kommerimport från bl.a. danska kol- och oljebaseradeelproduktionsenheter att medföra ytterligaremiljöbelastningar. Dessutom vill motionärernabeteckna det som utmanande att elkraft importerasfrån östeuropeiska kärnkraftverk med sämresäkerhet än de enheter som skall stängas härhemma. kommer inte att klara uppställdamål för minskade koldioxidutsläpp vid enavveckling av kärnkraften, och konsekvenserna förmiljön är inte tillräckligt klarlagda, lyderbudskapet. I motionen begärs därför att enmiljökonsekvensanalys omgående genomförs ochslutförs innan en eventuell kärnkraftsavvecklingfår inledas.I motion 1998/99:N220 (m) konstateras attkärnkraften står för ca hälften avelproduktionen i landet. När elproduktion tas bortoch kärnkraften avvecklas kommer negativa effekteratt följa vad gäller sysselsättning, ekonomi, elprisoch miljö, hävdas det. Om kärnkraftverket iBarsebäck stängs är det kol- och oljeeldadekraftverk i eller i länder i närheten somkommer att svara för vårt elbehov. Detta leder tillatt utsläppen av bl.a. koldioxid ökar, vilket bidrartill växthuseffekten - av motionärerna betecknat somdet största globala miljöhotet. Vidare kommer denelintensiva industrin att få vidkännas höjdaelpriser, vilket drabbar sysselsättningen. Vadgäller tas även andra ekonomiskaaspekter upp i motionen; kostnaden för att monteraner anläggningen beräknas till tiotals miljarderkronor som elpriserna stiger och företagetSydkraft AB skall ersättas för förlusten avproduktionskapacitet antingen med statens pengareller med ersättningskraft som staten, dvs. svenskafolket, äger.I motion 1998/99:N226 (m) redogörs för Skånesenergibalans. Konklusionen är att finns enpositiv effektmarginal om 1 890 MW med importeninräknad. Om bägge reaktorer läggs nedminskar tillgången på energi med 1 200 MW.Motionärerna menar att utan produktionen i Barsebäckfinns ingen inhemsk reservkraft att tillgå,eftersom det i princip inte finns meröverföringskapacitet från de norra delarna avlandet. I motionen uttalas också allvarliga bekymmerför energiförsörjning vid sträng kyla. Detpåpekas att förutom hotet att stängaBarsebäcksverket skall sammanlagt sex oljeeldadekraftverk i ställas av. Enligt motionärernamotsvarar detta en effekt på 2 310 MW. I motionenhänvisas till att haruppmärksammat problemet med svag inhemsk kapacitetvid sträng kyla och att analyser visar att Sverigemåste importera 2 000 MW vid höglastsituationer.Motionärerna frågar sig om detta är möjligt, dåkraftverk läggs ner även i , ochFinland. I motionen refereras till uttalanden frånföreträdare för kraftindustrin där det sägs att detkommer att ta att på ett ekologiskthållbart sätt ersätta energibortfallet frånkärnkraften. Det rimliga vore, anför motionärerna,att fortsätta att använda bäggekärnkraftsreaktorer så länge det ärsäkerhetsmässigt, tekniskt och ekonomisktförsvarbart; då kan energitillgången i Skånesäkerställas och kraftindustrin får möjlighet tillforskning och utveckling av långsiktigt hållbaraalternativa energiformer.I motion 1998/99:MJ803 (fp) erinras om denklimatkonvention som undertecknades i . Motionärerna påpekar att det på fleraställen i konventionen sägs att det krävs storainsatser för att begränsa koldioxidutsläppen avsådana industrinationer som till exempel ;ett åtagande som i motionen bedöms som rimligt.Vidare hänvisas i motionen till attuppföljningsmötet i i december 1997fastställde att EU sammanlagt skall minska utsläppenmed . Kritiskt konstateras att regeringenförhandlat fram en kvot som innebär att de svenskautsläppen tillåts att öka . Motionärernaanser detta vara beklagligt och menar att istället bör agera med kraft och minskakoldioxidutsläppen för att på ett trovärdigt sättkunna driva frågan på det internationella planet. Imotionen meddelas oro över koldioxidutsläppen ochatt de med stor sannolikhet kommer att öka närkärnkraftverket i avvecklas. Motionärernasäger sig ha svårt att förstå varför regeringen ochde partier som står bakom 1997 årsenergiöverenskommelse inte har gjort någonmiljökonsekvensbeskrivning av effekterna närBarsebäcksverket stängs. I motionen begärs därföratt regeringen skall genomföra en sådanmiljökonsekvensbeskrivning.Vissa kompletterande uppgifterPå uppdrag av regeringen avlämnade Energimyndigheteni samråd med (Svenskakraftnät) en rapport om behovet avreservkraftproduktion i det svenska elsystemet.Utredningen har gjort en bedömning av den maximalttänkbara elanvändningen vid korta effekttoppar vidkallt väder och analyserat hur användningen kantillgodoses. Analysen visar att trots avveckling avoljekondenskraft är produktionsförmågan i de flestafall tillräcklig för att tillgodose efterfråganunder , även under vinternseffekttoppar. Under enstaka timmar underen vinter med extremt kallt väder kan det dock blinödvändigt att importera och/eller vidta åtgärderför att begränsa användningen för att klaraeffektbalansen. Resultatet av beräkningarna visaratt det vid ett sådant maximalt effektbehov kanuppstå ett underskott på 2 400 MW i södra ochmellersta . bedömning äratt det finns förutsättningar för att importera denkraft som behövs. Importmöjligheterna kommer att ökagenom den planerade elkabeln mellan ochPolen. Dessutom planeras en ledning från Alvestatill Hemsjö som ökar överföringskapaciteten i södraSverige. Utredningen har också visat att det finnsen potential hos bl.a. elintensiv industri atttillfälligt minska elanvändningen i situationer medmycket högt elpris.Den stora andelen elvärme i , skriverEnergimyndigheten, innebär vid kall väderlek att detökade elvärmeuttaget kan leda till kraftigaeffekttoppar. Den bedömning som görs i rapporten ärdock att det på lång sikt finns förutsättningar föratt dessa effekttoppar minskar genom övergång frånelvärme till andra energikällor i enlighet med detenergipolitiska programmet, somflexibiliteten på användningssidan utvecklas.Slutsatsen i rapporten - som ett svar på denfrågeställning som låg i regeringens uppdrag - äratt leveransförmågan i det svenska elsystemet ärtillräcklig utan statliga regleringar genom lageller i form av särskild upphandling avreservkapacitet. Det finns, enligtEnergimyndigheten, goda förutsättningar för atteffektbalansen kan trots minskadeproduktionsreserver.Dock anförs det i rapporten att det finns någrafrågeställningar som behöver belysas ytterligare,och att och ämnarfortsätta arbetet med att utreda och verka för nyainstrument för att nå balans i elsystemet vidhöglastsituationer. De båda myndigheterna skall isamråd med varandra fortlöpande analyseraeffektbalansen och leveransförmågan inom elsystemet.Detta skall göras i samverkan med andra nordiskaländer. avser vidare att verka förett gemensamt utnyttjande av reservkraftresurserna idet nordiska systemet och i samband därmed övervägaåtgärder för att öka överföringskapaciteten.Energimyndigheten förbereder också att i samråd medSvenska kraftnät klarlägga de juridiska ochekonomiska förhållandena i en situation då Svenskakraftnät av tekniska skäl tvingas beordrabortkoppling av elanvändare för att klara balansen isystemet. skall också undersökaalternativ till nuvarande system för bortkoppling avområden när elbalansen av något skäl inte kanupprätthållas.I ett svar på en interpellation(1998/99:114) av () om regeringensinställning till reservkraftsförsörjningen i detsvenska elsystemet åberopade näringsminister slutsatserna i den nyssnämnda rapportenfrån och . Hansade sig vara medveten om att rapportens bedömningaroch slutsatser inte delas av alla parter.Näringsministern uttryckte därför önskemål om att enbred diskussion i frågan borde komma i gång så attalla synpunkter och argument kommer fram i ljusetoch granskas. Mot denna bakgrund meddelades attNäringsdepartementet avser att anordna en hearingden och att slutsatserna från dettaarrangemang skall beaktas i den fortsattaberedningen i ärendet. Innan denna beredningsprocessvar avklarad ville ministern inte ta ställning tillrapportens innehåll. Han framhöll även attreservkraftsfrågan också har en tydliginternationell dimension. Avsikten är, anfördeministern, att frågan om reservkraft skall tas uppinom ramen för det nordiska energisamarbetet.Utskottets ställningstagandeEnligt energipolitiska beslut skall de tvåkärnkraftsreaktorerna i - varav den andraunder vissa villkor - ställas av. Detta kraftverk ärolämpligt lokaliserat till ett mycket tätbefolkatområde. Åtgärder skall vidtas för att under denärmaste åren kompensera bortfallet av el genomeffektivare energianvändning, konvertering samthushållning med och tillförsel av el från andraenergikällor. Utskottet vill åter erinra om attinnan en stängning av den andra reaktorn kangenomföras skall ges möjlighet att prövaom förutsättningarna för en stängning av reaktorn äruppfyllda.I motionerna 1998/99:N208 (m), 1998/99:N220 (m) och1998/99:MJ803 (fp) riktas kritik mot att medde nya energipolitiska riktlinjerna går ifrån sinainternationella förpliktelser beträffandekoldioxidmålet. I motionerna begärs bl.a. att enbred miljökonsekvensanalys skall genomföras införavstängningen av . Med anledning avdessa synpunkter vill utskottet redovisa följande. Idet energipolitiska beslutet behandlades ocksåenergipolitikens inverkan på Sverigesinternationella åtaganden inom klimatpolitiken. Viddetta tillfälle ställde sig utskottet bakomregeringens bedömning att stängningen av den förstareaktorn i inte innebär någon avgörandeförändring av möjligheter att bidra tillatt uppnå sådana långsiktiga mål som kan komma attbeslutas om inom ramen för omklimatförändringar, den s.k. klimatkonventionen. Ibeslutet konstaterades också att avstängningen avreaktorer inte innebär någon förändring av dennationella strategin - uttalad i beslutår (prop. 1992/93:179, bet. 1992/93:JoU19) -att utsläppen av koldioxid från fossila bränslenskall stabiliseras till nivå , föratt därefter minska. En omställning avenergisystemet innebär också en övergång från ettsamhälle som är beroende av ändliga energiresursertill ett ekologiskt uthålligt samhälle. Medhänvisning till vad som anförts avstyrkerutskottet motionerna 1998/99:N208 (m), 1998/99:N220(m) och 1998/99:MJ803 (fp) - den sistnämnda motioneni här berörd del.Den fråga som tas upp i motion 1998/99:N226 (m) omde marginaler som finns i form av nationellreservkraft för att klara bristsituationer i landetselförsörjning skall, enligt det besked somnäringsminister har lämnat iriksdagen, bli föremål för ytterligare genomlysning.I den beredning som skall påbörjas - som inledsmed en hearing - är det av vikt attregeringen med kraft verkar för att det inom ramenför den gemensamma nordiska elmarknaden utformas ettnordiskt regelverk med harmoniserade skatter ochavgifter, som skapar förutsättningar för en merrättvis konkurrens på den nordiska elmarknaden. Iavvaktan på utfallet av denna process finnerutskottet inget skäl för något uttalande frånriksdagens sida. Detta innebär att utskottetavstyrker motion 1998/99:N226 (m).KärntekniklagenMotionernaI motion 1998/99:N313 (kd, m, fp) erinras om att detvar som det infördes en bestämmelse (6 §) ilagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (den s.k.kärntekniklagen) där det sägs att ingen "fårutarbeta konstruktionsritningar, beräkna kostnader,beställa utrustning eller vidta andra sådanaförberedande åtgärder i syfte att inom landetuppföra en kärnkraftsreaktor". För brott motbestämmelsen - enligt motionen i dagligt tal benämnd"tankeförbudet" eller "hjärntvättsparagrafen" - kanutgå fängelse med en straffsats motsvarande den somgäller för vållande till annans död, sägs det.Tankeförbudet, hävdar motionärerna, har kritiseratsfrån principiella utgångspunkter alltsedan dettillkom. I motionen påminns om att ett hundratal avlandets främsta forskare i ett upprop tillregeringen krävde att den aktuella paragrafen ikärntekniklagen skulle upphävas. Förbudet uppfattassom oförenligt med de principer om yttrande- ochtankefrihet som motionärerna anser bör ligga tillgrund för all lagstiftning. Kvalificerade svenskakärntekniker och forskare skall inte behöva ståbredvid och passivt betrakta den internationellaforskningens utveckling på detta område, heter det.Stimulerande arbetsuppgifter och ekonomiskaförutsättningar är nödvändiga för att attrahera godaforskare till kärnkraftsområdet; detta gäller inteminst, fortsätter motionärerna, då avveckling avkärnkraftverken och ett säkert omhändertagande avavfallet blir aktuellt.I motion 1998/99:N228 (m) upprepas kritiken.Ytterst, skriver motionärerna, handlar det om attslå vakt om den akademiska friheten; skadligaeffekter kan uppstå genom atttankeförbudsbestämmelsen försvårar forskning om etteffektivare utnyttjande av kärnbränslet, minimeringav avfallsmängder, trans-mutation av befintligtkärnavfall m.m. Även här uttrycks farhågor för attkvalificerade svenska kärntekniker och forskare stårbredvid och passivt betraktar en utveckling som kanleda till resultat av stort intresse även för vårtland. I stället understryker motionärernanödvändigheten av stimulerande arbetsuppgifter ochekonomiska förutsättningar för att attrahera godaforskare till kärnteknikområdet.Budskapet kommer tillbaka i motion 1998/99:N241(kd). Förslag om att slopa tankeförbudet ikärntekniklagen har tidigare behandlats avriksdagen, skriver motionärerna. En bidragande orsaktill att förslagen har avvisats, sägs det, tordevara att frågan har kopplats samman med den vidareenergipolitiska frågeställningen om kärnkraftensframtid i vårt land. Något sådant samband föreliggeremellertid inte, heter det i motionen, medhänvisning till att även representanti (SOU 1995:139) instämde ibedömningen att tankeförbudet utgör "en inskränkningav medborgerliga fri- och rättigheter som inte ståri rimlig proportion till motiven" (s. 550).Motionärernas slutsats är att nu när principiellkritik mot tankeförbudet framförs helt oberoende avinställningen till kärnkraftens utnyttjande iSverige - och när denna senare fråga dessutom harbehandlats i ett särskilt energipolitisktriksdagsbeslut - borde tankeförbudetkunna omprövas.Vissa kompletterande uppgifterDet aktuella förbudet mot vissa förberedandeåtgärder tillkom som det i kärntekniklageninfördes en bestämmelse om att tillstånd att uppföraen kärnkraftsreaktor inte får meddelas (prop.1986/87:13, bet. 1986/87:NU13). Vid behandlingen avförslaget om nämnda förbud diskuterade utskottetförst utformningen och innebörden av förslaget.Härvid klargjorde utskottet att förbudets funktionskulle vara att motverka att personer i en åsyftadbegränsad krets - ansvariga för kraftföretag vilkaär tänkbara som reaktorinnehavare - vidtar någotslags resurskrävande, förberedande åtgärder medavsikt att uppföra en viss kärnkraftsreaktor. Detunderströks - av ett enigt utskott - att ett sådantförbud inte skulle förhindra personer i nämnda kretsatt t.ex. muntligen eller skriftligen plädera förfortsatt och ökad kärnkraftsanvändning, inklusiveuppförande av ytterligare kärnkraftsaggregat. Detskulle inte heller, betonade utskottet, inkräkta påmöjligheterna till forskning och utvecklingsarbetepå det kärntekniska området och till svensktdeltagande i internationellt samarbete inom dettaområde. Därefter tog utskottet ställning till fråganom införande av förbudet. Med vissa redaktionellaändringar tillstyrkte utskottet att förbudet skulleinföras, medan en motsatt uppfattning fördes fram ien reservation (m, fp).Frågan om förbudet berördes inte iEnergikommissionens slutbetänkande Omställning avenergisystemet (SOU 1995:139). Dock anförderepresentanterna i för Moderatasamlingspartiet och i ett särskiltyttrande att den aktuella bestämmelsen innebär eninskränkning i de medborgerliga fri- ochrättigheterna som inte står i rimlig proportion tillmotiven, och att lagstiftningen därför bör ändras pådenna punkt.I samband med energipolitiska besluthänvisade utskottet (bet. 1996/97:NU12 s. 49) tilltidigare ställningstaganden och vidhölluppfattningen att det saknas skäl för attompröva det nu aktuella förbudet i kärntekniklagenmot vissa förberedande åtgärder. Utskottet villeunderstryka förbudets innebörd; dess funktion är attmotverka att personer i en åsyftad begränsad kretsvidtar något slags resurskrävande, förberedandeåtgärder med avsikt att uppföra en visskärnkraftsreaktor. Här ansåg utskottet att det medledning av en tidigare lämnad redogörelse ibetänkandet framgår att bestämmelsen inte inkräktarvare sig på det tekniska utvecklingsarbetet eller påmöjligheterna till fri opinionsbildning.Företrädarna för Moderata samlingspartiet,och anförde i enreservation (bet. 1997/98:NU12 s. 105) att detnämnda förbudet om inte direkt så indirekt kan verkahämmande på den tekniska utvecklingen inomkärnteknikområdet. Förbudet utgör, sades det, ettartfrämmande inslag i kärntekniklagen och bordedärför utmönstras ur lagen. De nämndapartiföreträdarna framhöll att förbudet i praktikeninte har någon egentlig funktion, då det enligtkärntekniklagen gäller att tillstånd för att uppföranya kärnkraftsaggregat inte får lämnas. I stället ärbestämmelsen, sades det, ett uttryck förförmyndartänkande från statens sida; förbudet hörinte hemma i en demokrati och bör tas bort.Vid det senaste tillfället (bet. 1997/98:NU2 s. 25)som utskottet behandlade det nu aktuella förbudet ikärntekniklagen upprepades nyssnämnda ståndpunkter.Utskottets ställningstagande motiverades på likartatsätt som , medan det i en reservation (m,kd, fp) sades att det ytterst handlar om att slåvakt om den akademiska friheten. Företrädarna för detre partierna ville anmäla farhågor för atttankeförbudsparagrafen kan få skadliga effektergenom att försvåra forskning kring effektivareutnyttjande av kärnbränslet, minimering avavfallsmängder, transmutation av befintligtkärnavfall m.m. De ville också ifrågasätta om detöver huvud taget är möjligt att utan lagbrottpresentera genomarbetade och kostnadsberäknadealternativ till prövning i den energipolitiskadebatten. De hänvisade också till att nyaforskningsfält öppnar sig inom kärnteknikområdetvars utveckling på några decenniers sikt inte gåratt bedöma.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sin uppfattning att det saknasskäl för att ompröva det nu aktuellaförbudet i kärntekniklagen (6 §) mot vissaförberedande åtgärder. Förbudet skall ses som ettkomplement till bestämmelsen i lagen (5 §) om atttillstånd att uppföra nya kärnkraftsreaktorer intefår lämnas. Som redan nämnts är dess funktion attmotverka att personer i en åsyftad begränsad kretsvidtar något slags resurskrävande, förberedandeåtgärder med avsikt att uppföra en visskärnkraftsreaktor. Av den redogörelsenframgår att bestämmelsen inte inkräktar vare sig pådet tekniska utvecklingsarbetet ochforskningsverksamheten eller på möjligheterna tillfri opinionsbildning. Att bestämmelsen skulle varaett hot mot den akademiska friheten är sålunda heltfelaktigt. Möjligheten till forskningsverksamhet ochenergitekniskt utvecklingsarbete, inklusivefusionsforskning, inom kärnkrafts- ochkärnteknikområdet begränsas alltså inte av denaktuella paragrafen i kärntekniklagen.Med det sagda avstyrker utskottet samtliga häraktuella yrkanden.BioenergiMotionernaI motion 1998/99:N320 (s) sägs att den påbörjadeenergiomställningen skapar nya möjligheter attutnyttja skogsråvara för uppvärmning, elproduktionoch tillverkning av fordonsbränslen. Motionärernahänvisar till att energiförsörjningen enligtbeslutet om energiomställning skall grundas påvaraktiga, helst inhemska och förnybara,energikällor. Det hävdas att landets tillgångar påträdbränslen kan täcka en betydande del av detframtida energibehovet; begränsningen ligger i deekologiska och miljömässiga hänsyn som måste tas.Men även under denna restriktion är detmotionärernas bedömning att en stor del av beroendetav fossil- och kärnkraftsbaserad energi kan ersättasmed energi från trädbränslen; en utveckling mot enkostnadseffektiv trädbränsleförsörjning är fulltmöjlig. Det är viktigt, fortsätter motionärerna, attforskning om och utveckling av nya metoder för attutnyttja trädbränslen prioriteras. Därför förordasatt ett inom bioenergiområdet skallinrättas. Ett sådant centrum skall, enligt vad somsägs i motionen, arbeta med moderninformationsteknik över hela det geografiska områdesom omfattar skogslänen. En sådan åtgärd bedöms fåstor regionalpolitisk betydelse och kunna bidra tillatt förbättra förutsättningarna för arbete ochförsörjning i stora delar av landets glest befolkadeområden.I motion 1998/99:N228 (m) anmäls en positiv syn påen ökad biobränsleanvändning. Biobränslen är ett braalternativ för värmeproduktion, men sämre förelproduktion, sägs det. Motionärerna vill dockframhålla vikten av att en ordentligmiljökonsekvensbeskrivning genomförs av de effektersom följer av en ökad, storskaligbiobränsleanvändning, en storskalighet somkärnkraftsavvecklingen sägs tvinga fram, synliggjordav biobränsleanvändningen eller i form av utbyggdanaturgasnät. I motionen hänvisas till att forskningoch utveckling pågår kring en teknik med förgasningav biomassa i kombination med kraftvärme- ellerkondensproduktion. En risk finns, menarmotionärerna, att en snabb utbyggnad av denkonventionella biokraftvärmen gör att marknaden förutprovning och test av förgasningsteknikenförsvinner om och när denna närmar sig kommersiellanvändbarhet.Företrädare för uttalar i motion1998/99:N241 en positiv inställning till denbiobaserade kraftvärmen. Det är ett effektivt sättatt i det närmaste fördubbla verkningsgraden avbiobränsleanvändningen, heter det. Men även i dennamotion framhålls vikten av att en särskildmiljökonsekvensanalys genomförs om effekterna av ettkraftigt ökat biobränsleuttag från skogen. Detframhålls att uttaget från skogen måste ske på ettsådant sätt att den biologiska mångfalden ocksåfortsättningsvis garanteras.