bet · GM01SoU6 · 1999-03-11 00:00:00 — Riktlinjerna bör undanröja denojämlikhet som råder mellan olika kommuner närdet gäller tillgång till skolhälsovårdande resurser.Vad utskottet nu anfört bör med anledningav motionerna So5 (kd) yrkande 4 och So464 (fp)yrkande 12 delvis samt med avslag på motionerna So7(v) yrkandena 8 och 13-15, So8 (c) yrkande 9 ochSo314 (c) yrkande 6 delvis som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 39 bort haföljande lydelse:39. beträffande skolhälsovården m.m.att med anledning av motionerna 1998/99:So5 yrkande4 och 1998/99:So464 yrkande 12 delvis samt medavslag på motionerna 1998/99:So7 yrkandena 8 och13-15, 1998/99:So8 yrkande 9 och 1998/99:So314yrkande 6 delvis som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,29. Alla barns rätt till förskola(motiveringen till mom. 40)(), (),(), (),(), () och AgneHansson (c) anser att andra meningen i förstastycket i utskottets bedömning på s. 61 bort haföljande lydelse:Utskottet anser att det är oroande att förskolebarni nära hälften av landets kommuner inte gesmöjlighet till fortsatt deltagande i förskolansverksamhet när en förälder blir arbetslös.30. Alla barns rätt till förskola (mom. 40)(), () och () anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.61 börjar med "vill erinra" ochslutar med "(v) yrkande 16" bort ha följandelydelse:Utskottet anser att det är cyniskt att på dettasätt plötsligt rycka ett barn ur dess vardag ochsociala sammanhang. Det innebär dels att barnetförlorar en utvecklande miljö, dels att föräldernsmöjligheter att söka arbete försämras. Utskottetanser att alla barn som bor i skall ha rätttill en plats i förskolan, oavsett om föräldrarnaarbetar eller har blivit arbetslösa.Vad utskottet nu anfört bör med anledningav motion So7 (v) yrkande 16 som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 40 bort haföljande lydelse:40. beträffande alla barns rätt till förskolaatt med anledning av motion 1998/99:So7 yrkande 16som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,31. m.m. (mom. 42)och (båda v) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.66 börjar med "När det gäller" och slutar med"Motionerna avstyrks" bort ha följande lydelse:Utskottet anser att bedömningen av ansökningar omfamiljeåterförening måste förändras. Barnfamiljersom splittrats på grund av krig har mycket svårt attåterförenas i . Detta beror på attmyndigheterna i många fall ställer alltför storakrav på att människor skall kunna bevisa släktskap.För att skall kunna leva upp tillbarnkonventionens krav på att ansökningar rörandefamiljeåterförening skall behandlas på ett positivt,humant och snabbt sätt måste barnets bästa tillmätasstörre betydelse.I finns tusentals barn som väntar på beskedom de skall få uppehållstillstånd eller inte. Imånga fall är väntetiderna oacceptabelt långa. Denutdragna tiden av ovisshet drabbar i synnerhet debarn som bär med sig svåra upplevelser av krig, våldoch förföljelse. Utskottet anser därför att deasylsökande barn som väntat på besked börfå permanent uppehållstillstånd.Utskottet anser, i enlighet med ,att varje barn har rätt till ett medborgarskap. Ettbarn som är statslöst och bor i bör därför,oavsett föräldrarnas medborgarskap, ha rätt till ettsvenskt medborgarskap. Lagen om svensktmedborgarskap bör därför ändras så att statslösabarn kan få svenskt medborgarskap efter detatt de fått permanent uppehållstillstånd.Vad utskottet nu anfört bör med anledningav motion So7 (v) yrkandena 10-12 som sin mening geregeringen till känna. Motion So5 (kd) yrkande 5avstyrks.dels att utskottets hemställan under 42 bort haföljande lydelse:42. beträffande familjeåterförening m.m.att med anledning av motion 1998/99:So7 yrkandena10-12 och med avslag på motion 1998/99:So5yrkande 5 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,32. m.m. (mom. 42)och (båda kd) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.66 börjar med "När det gäller" och slutar med"Motionerna avstyrks" bort ha följande lydelse:Utskottet anser att barn till asylsökande föräldrarskall vara berättigade till barnomsorg. Asylsökandebarn och barn som av annat skäl sökeruppehållstillstånd bör vidare ha samma rätt tillutbildning som andra barn. Enligt utskottet bör enuppföljning göras av hur utlänningslagens nyabestämmelser om barnets bästa tillämpas i praktiken.Det bör också göras en ändring i medborgarskapslageni syfte att underlätta för statslösa barn att efteren viss tids hemvist i få svensktmedborgarskap. Utskottet anser vidare att UD ochSida bör få i uppdrag att utveckla särskildariktlinjer för hur barnperspektivet skall kunnauppnås i biståndsarbetet. Dessutom bör regeringenuppmärksamt bevaka regionala överenskommelser ochtraktat så att de innehåller en barnsyn som stämmermed barnkonventionen.Vad utskottet nu anfört bör med anledningav motion So5 (kd) yrkande 5 som sin mening geregeringen till känna. Motion So7 (v) yrkandena10-12 avstyrks.dels att utskottets hemställan under 42 bort haföljande lydelse:42. beträffande familjeåterförening m.m.att med anledning av motion 1998/99:So5 yrkande 5och med avslag på motion 1998/99:So7 yrkandena10-12 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,33. m.m. (mom. 42)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.66 börjar med "När det gäller" och slutar med"Motionerna avstyrks" bort ha följande lydelse:Utskottet anser att barn till asylsökande föräldrarskall vara berättigade till barnomsorg. Asylsökandebarn och barn som av annat skäl sökeruppehållstillstånd bör vidare ha samma rätt tillutbildning som andra barn. Enligt utskottet bör enuppföljning göras av hur utlänningslagens nyabestämmelser om barnets bästa tillämpas i praktiken.Utskottet anser vidare att bedömningen avansökningar om familjeåterförening bör bli mindrerestriktiv och mer human och att barnets bästa skalltillmätas större betydelse i bedömningen.Asylsökande barn som väntat på besked omuppehållstillstånd bör enligtutskottet få permanenta uppehållstillstånd iSverige. Utskottet anser också att lagen om svensktmedborgarskap bör ändras så att statslösa barn skallkunna få svenskt medborgarskap efter att dehar fått permanent uppehållstillstånd. Vidare anserutskottet att UD och Sida bör få i uppdrag attutveckla särskilda riktlinjer för hurbarnperspektivet skall kunna uppnås ibiståndsarbetet. Dessutom bör regeringen uppmärksamtbevaka regionala överenskommelser och traktat så attde innehåller en barnsyn som stämmer medbarnkonventionen.Vad utskottet nu anfört bör med anledningav motionerna So5 (kd) yrkande 5 och So7 (v)yrkandena 10-12 som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 42 bort haföljande lydelse:42. beträffande familjeåterförening m.m.att med anledning av motionerna 1998/99:So5 yrkande5 och 1998/99:So7 yrkandena 10-12 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,34. Gömda barn (mom. 43)() och () anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.66 börjar med "I motion So8" och slutar med"avstyrks motionen" bort ha följande lydelse:Utskottet välkomnar att regeringen gettSocialstyrelsen och i uppdrag attkartlägga hur många barn som hålls gömda för attundgå verkställighet av avvisnings- ellerutvisningsbeslut. Utskottet har erfarit att det iuppdraget även ingår att bl.a. studera vad somorsakar att barn göms samt om de nuvarandeåtgärderna för att motverka att barn hålls gömda kananses vara tillräckliga. Vidare skall de fysiska ochpsykiska konsekvenserna av att barn hålls gömdaanalyseras. Utskottet anser att det bör tillsättasen utredning med uppgift att lägga fram förslag somskulle möjliggöra medicinska insatser även för gömdabarn.Vad utskottet nu anfört bör med anledningav motion So8 (c) yrkande 14 som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 43 bort haföljande lydelse:43. beträffande gömda barnatt med anledning av motion 1998/99:So8 yrkande 14som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,35. Barnvårdarverksamheten (mom. 44)och (båda v) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.68 börjar med "Utskottet vidhåller" och slutar med"yrkande 6" bort ha följande lydelse:För barn som blivit sjuka och inte kan vistas i denordinarie barnomsorgen har det tidigare funnits godtillgång till kommunala barnvårdare. I samma taktsom kommunerna fått allt kärvare ekonomi haremellertid antalet barnvårdare minskat. Allt flerbarn "tvingas" därför till dagis och skolan när de istället borde ha stannat hemma. Värst utsatta ärbarn till ensamstående föräldrar. Utskottet anseratt barnvårdarverksamheten bör prioriteras och atten plan för dess återuppbyggnad därför börupprättas.Vad utskottet nu anfört bör med anledningav motion So380 (v) yrkande 6 som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 44 bort haföljande lydelse:44. beträffande barnvårdarverksamhetenatt med anledning av motion 1998/99:So380 yrkande 6som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,Särskilda yttranden1. 22 § socialtjänstlagenIngrid (), (), MargaretaIsraelsson (s), (), (), (), () och CatherinePersson (s) anför:Vi delar uppfattningen i motion So308 (mp) yrkandena1 och 2 att det är angeläget att , närett barn skall placeras utanför hemmet, utrederhuruvida placeringen kan ske hos släktingar ellerandra närstående. är möjligheten attplacera ett barn hos anhöriga en naturlig del isocialtjänstens utredningar i samband medfamiljehemsplaceringar. Det ligger inbyggt i devägledande principerna för lagstiftningen(kontinuitetsprincipen) att man regelmässigtundersöker om ett barn kan placeras hos sinaanhöriga. ändradesdessutom lagen på initiativ av utskottet så attmöjligheten att placera barn hos släktingar alltidbör övervägas i första hand. Lagändringen har variti kraft endast och enligt vår mening ärkunskaperna om effekterna ännu otillräckliga. Föratt säkerställa att barnets bästa tillgodoses är detangeläget att lagändringen utvärderas och attutvecklingen när det gäller placering av barn hosanhöriga noga följs.2. FamiljerådslagIngrid och (båda v) anför:Det projekt med familjerådslag som genomförts i enrad kommuner i landet gav positiva resultat. Det ärVänsterpartiets mening att det vore av stort värdeom modellen prövas i många kommuner vid socialtarbete med barnfamiljer. Det är därför positivt attintresserade kommuner ges möjlighet till hjälp närde börjar använda modellen.3. FamiljerådslagLars och (båda kd)anför:All erfarenhet visar att stabila och fungerandefamiljer är bra både för barn och vuxna och enförutsättning för ett gott samhälle. EnligtKristdemokraterna är det därför viktigt attstödjande insatser från samhället utformas som ettstöd för stabila familjerelationer. Familjerådslagbör enligt vår mening utgöra en av samhälletsstödformer i arbete.Kristdemokraterna anser att familjerådslag är ettsteg mot en "demokratisering" av den socialabarnavården. Den sociala barnavården av kanbeskrivas som ett system där socialarbetaren imycket fungerar som både åklagare, advokat ochdomare och där den enda uppgiftslämnaren är barnetsmamma. Med familjerådslag ges familjen och dessnärmaste ett ökat inflytande över vilken hjälpfamiljen skall få. I de försökskommuner därfamiljerådslag har utvärderats har man funnit attsamordnaren bör vara fristående från socialtjänstenoch familjen för att kunna fungera i sin roll somneutral part. anser attfamiljerådslag bör ingå i kommunernas barn- ochfamiljestödjande arbete även framöver.4. UngdomsmottagningarnaAgne () anför:Centerpartiet anser att ungdomsmottagningarnasarbete med sex- och samlevnadsfrågor ärbetydelsefullt. Personalen vid mottagningarna bör hatvärvetenskaplig och mångkulturell kompetens så attungdomar med olika bakgrund kan känna förtroende fördem.5. Skolhälsovården m.m.Agne () anför:Enligt är skolan den institution somhar de bästa förutsättningarna att bidra till en godoch mer jämlik hälsa för barn i skolåldern. Dettaförutsätter att barnen själva upplever att skolantillför dem något positivt. regelbundetåterkommande undersökningar av attityderna tillskolan är därför betydelsefulla. anseratt det är viktigt att systematiskt arbeta för attallt fler barn från socialt mindre gynnade hem trivsi skolan och tycker att den är meningsfull.Skolhälsovården utgör en viktig del i detförebyggande hälsoarbetet. Man kan där tidigtupptäcka ohälsofaktorer i barns vardagsmiljö liksompsykiska problem hos barn, som t.ex. ätstörningar.Skolhälsovården ger bl.a. rådgivning till enskildaelever i riskzonen samt förebygger allergier ochdroganvändning. Enligt är detangeläget att satsa på skolhälsovården.6. Alla barns rätt till förskolaKerstin () anför:Folkpartiet delar bedömningen attdet är orimligt att arbetslöshet ifamiljer i nära hälften av landetskommuner innebär att barnet mistersin plats i barnomsorgen. Barnethar behov av fortsatt samvaro medsina kamrater och den pedagogiskaverksamheten får inte avbrytasenbart av den anledningen att enförälder blir arbetslös. EnligtFolkpartiet måste kommunerna beaktabarnkonventionen och se tillbarnens bästa i dessa situationer.Konstitutionsutskottets yttrande1998/99:KU2yStrategi för att förverkliga FN:skonvention om barnets rättigheter i SverigeTill socialutskottetSocialutskottet har berettkonstitutionsutskottet möjlighet att yttra sig överproposition 1997/98:182 Strategi för att förverkligaFN:s konvention om barnets rättigheter i Sverigejämte motioner i de delar som har samband medutskottets beredningsområde.Konstitutionsutskottet begränsar sitt yttrande tillfrågan om inkorporering av konventionen.UtskottetFN:s konvention om barnets rättigheterDen antog FN:s generalförsamlingkonventionen om barnets rättigheter. Sverigeundertecknade konventionen ochden trädde för svenskt vidkommande i kraft den 2september 1990 sedan den godkänts av (prop. 1989/90:107, bet. 1989/90:SoU28). Någralagstiftningsåtgärder vidtogs inte i samband medgodkännandet. Enligt regeringen hade en granskningav konventionsbestämmelserna lett till slutsatsenatt svensk rätt och praxis till sin allmännasyftning stod i god överensstämmelse med dessabestämmelser, men att man kunde vara tveksam omhuruvida svensk rätt eller praxis i alla detaljeröverensstämde med konventionens krav. Den bedömningsom i sådana fall måste göras blev i vissutsträckning beroende av vilka allmänna principerman ville lägga till grund för tolkningen avkonventionens bestämmelser. Man måste hålla i minnetatt konventionen var avsedd att tillämpas på ettvärldsomfattande plan och således på rättssystem ochandra förhållanden av mycket skiftande art. På grundhärav måste konventionen enligt regeringen tolkasså, att den får en rimlig mening inom ramen för ettnationellt system. Vidare framhölls att artiklarna imånga fall var utformade så att det fanns utrymmeför lämplighetsbedömningar beträffande de åtgärdersom staterna skall vidta.Barnkonventionen sätter barnets behov i centrum.Staterna skall säkerställa att ett barn inte, motderas vilja, skiljs från sina föräldrar, om ettåtskiljande inte är nödvändigt för barnets bästa.Konventionen innehåller olika slag av rättigheter,dels de rättigheter som traditionellt kan hänförastill kategorin medborgerliga och politiskarättigheter, dels ekonomiska, sociala och kulturellarättigheter med ett särskilt barnperspektiv.Därutöver tar konventionen särskild hänsyn tillbarnets utsatthet och sårbarhet, vilket kommer tilluttryck i de rättigheter, som syftar till att gebarnet ett skydd mot övergrepp och utnyttjande.Rättigheterna har delvis olika karaktär. Vissarättigheter är absoluta och skall förverkligasomgående av alla stater oavsett utvecklingsnivå(medborgerliga och politiska rättigheter), medanförverkligandet av de ekonomiska, sociala ochkulturella rättigheterna är beroende av den enskildastatens resurser.Konventionen innehåller fyra grundläggandeprinciper som skall vara styrande för tolkningen avövriga artiklar, men som också har en egensjälvständig betydelse. Dessa är principen om förbudmot diskriminering (artikel 2), principen om barnetsbästa (artikel 3), principen om rätten till liv ochutveckling (artikel 6) och principen om rätten attuttrycka sina åsikter (artikel 12).BarnkommitténHösten 1995 gav som sin mening regeringentill känna att det borde genomföras en bred översynav om svensk lagstiftning och praxis stämmer överensmed bestämmelser (bet.1995/96:SoU4). Genom beslut av regeringen i februari1996 tillsattes med uppgift attklarlägga hur anda och innebördkommer till uttryck i lagstiftning och praxis.Barnkommittén redovisade resultatet av sitt arbetebl.a. i betänkandet Barnens bästa i främsta rummet -FN:s konvention om barnets rättigheter förverkligasi (SOU 1997:116). Kommittén övervägde fråganom borde inkorporeras i svenskträttssystem eller om den valda vägen meds.k. transformering är att föredra. Kommittén komtill slutsatsen att inte föreslå en inkorporering.Barnkonventionen innehåller enligt kommittén mångarelativt vaga formuleringar och ett icke obetydligtinslag av målsättningsartiklar som siktar till ettgradvist genomförande och är svåra att direkt tolkaav en domstol. När det gäller jämförelsen medEuropakonventionen angående skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheternahänvisade kommittén bl.a. till att den skiljer sigfrån genom att den inte innehållerde ekonomiska och sociala rättigheter som är svåraatt ge tyngden av absoluta normer. Barnkonventionenhar också ett större inslag av bestämmelser omgradvist genomförande inom ramen för statensresurser. tolkas dessutom av endomstol som är gemensam för konventionsstaterna,varigenom det har utvecklats en omfattanderättspraxis på området. För ett land med såomfattande barnrättslig lagstiftning som Sverigefinns det enligt kommittén inte mycket att vinna påatt ge status av nationell lag.Viktigare är en ordentlig genomgång av att lagarnastämmer överens med konventionens anda. Kommitténsåg också en risk med att en inkorporering avbarnkonventionen skulle lägga över tolkningsansvaretalltför mycket på domstolarna med en risk för snävjuridisk tolkning. Kommittén menade att tolkningenav bör göras politiskt avriksdagen, som därvid kan stifta de lagar som krävsför att rättigheterna i bäst skallslå igenom.Barnkommittén gjorde en analys av hur förhållandenaför svenska barn och ungdomar inom olika områdenmotsvarar åtagandena enligt , ochkonstaterade att svensk lagstiftning i huvudsakstämmer överens med åtagandena i barnkonventionen.De justeringar som behövde göras var av mindreomfattning.I en reservation (c, v och mp) anfördes attkonventionen borde inkorporeras.Propositionens huvudsakliga innehållI proposition 1997/98:182, som bygger påBarnkommitténs ovan redovisade betänkande, föreslårregeringen att godkänner den av regeringenföreslagna strategin för att förverkliga FN:skonvention om barnets rättigheter.I denna strategi ingår bl.a. att barnkonventionenskall vara ett aktivt instrument och genomsyra alltstatligt beslutsfattande som berör barn.Barnkonsekvensanalyser skall göras vid statligabeslut som berör barn. Barnper-spektivet skall ilämplig omfattning finnas med i utredningsdirektiv.Statligt anställda vars arbete har konsekvenser förbarn skall för att kunna stärka sin barnkompetensoch sina kunskaper om erbjudasutbildning och fortbildning. Barnombudsmannensverksamhet och organisation skall ses över i syfteatt stärka dess roll i genomförandet avbarnkonventionen. Barnstatistiken skall utvecklas. Isamhälls- och trafikplaneringen skall barns ochungdomars inflytande och delaktighet utvecklas.Målsättningen är att konventionen och dessintentioner skall finnas med i allt beslutsfattandesom rör barn. Kommuner och landsting bör därförerbjuda sin personal fortbildning ombarnkonventionen och även inrätta system för attkunna följa hur barnens bästa förverkligas i detkommunala arbetet.Förverkligandet av i ärenligt propositionen en ständigt pågående process,som måste hållas levande. Arbetet med att förankrasynsättet i konventionen är långsiktigt.Barnkonventionen skall vara ett verktyg i arbetetmed att gradvis förbättra barnens villkor. Dethandlar om att ändra attityder, förhållningssätt ocharbetssätt i olika verksamheter och på olika nivåeri samhället. På vissa punkter behöver också lagar,regler och praxis förändras.MotionenFrågan om inkorporering av i svenskrätt tas upp i motion 1998/99:So7 av . (v). I motionen hemställs att hosregeringen begär en förnyad prövning av eninkorporering av i svensk rättenligt vad i motionen anförts om den direktatillämpningen i domstolar och hos myndigheter(yrkande 2).Motionärerna anser att det är viktigt attinkorporera konventionen för att göraimplementeringen effektivare än vad som är fallet omtransformeringstekniken används. En inkorporeringskulle medföra att blir automatiskttillämplig hos svenska domstolar och myndigheter. Imotionen hänvisas också till att Europakonventionen- trots tidigare motstånd - varitinkorporerad utan att några särskilda problemuppkommit i rättstillämpningen. Vidare framhålls attbarnkonventionen inkorporerats i ochBelgien, där den haft stor betydelse i enskildafall. Motionärerna hänvisar också till att EG-direktiven kan tillämpas direkt. Risken för attdomstolarna skulle göra alltför snäva tolkningar avbarnkonventionen kan enligt motionen motverkas genomnationella bestämmelser som går längre änkonventionen när det gäller att förverkliga barnetsrättigheter.Metoden att efterhand genomföra lagändringar kanenligt motionen aldrig bli heltäckande eftersom nyasituationer och problem ständigt kommer att uppstå.Barnkommitténs antagande att ihuvudsak väl återspeglas i svensk lagstiftning kanrelativt snart visa sig förhastat. kommernya diskrepanser mellan den nationellalagstiftningen och att dyka upp.Den enda möjligheten att få fullt genomslag i svenskrätt för är enligt motionärerna attinkorporera den.Tidigare riksdagsbehandlingFrågan om inkorporering av i svenskrätt togs under /95 upp i fleramotioner, som behandlades hos socialutskottet.Konstitutionsutskottet redovisade i ett yttrande(1995/96:KU2y) till socialutskottet de två olikametoder - transformering och inkorporering - som iSverige kommit till användning för att införlivakonventioner med svensk rätt. Vid transformeringomarbetas den internationella överenskommelsen ellerde delar som saknar motsvarighet i svensk rätt tillsvensk författningstext. Inkorporering innebär attdet i lag eller annan författning föreskrivs attkonventionens bestämmelser direkt gäller i Sverige.Utskottet hade tidigare (bet. KU 1984/85:5 och yttr.1984/85:4y) uttalat att båda metoderna fick ansesgodtagbara från konstitutionell synpunkt. Det fickavgöras från fall till fall vilken metod som skulleanvändas. Utskottet hade dessutom tidigare uttalat(bet. 1989/90:KU18) att om en konvention saknarsvensk autentisk text bör huvudregeln vara atttransformationsmetoden används.I yttrandet hänvisade ocksåtill fri- och rättighetsutredning (SOU1975:75), som pekat på att texterna i konventionerom mänskliga rättigheter är svåröverskådliga ochsvårtillgängliga och ofta bygger på en terminologisom varken är enhetlig eller anpassad till svensklagstiftningsteknik. Utskottet underströk attinkorporeringen av angående skyddför de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna bl.a. motiverats med att den intog ensådan särställning bland konventionerna om mänskligarättigheter att den i inkorporeringshänseende bordebehandlas på annat sätt än övriga konventioner(prop. 1993/94:117 s. 34, bet. 1993/94:KU24).I yttrandet till socialutskottet framhöllkonstitutionsutskottet vidare att det saknadesanledning att gå ifrån den av utskottet tidigareintagna ståndpunkten att konventioner om mänskligarättigheter i allmänhet inte kan anses lämpade fördirekt tillämpning av svenska domstolar ochmyndigheter. Vad gäller FN:s konvention om barnetsrättigheter saknades skäl att anse att den - såsomEuropakonventionen - intar en särställning iinkorporeringshänseende. Utskottet var därför inteberett att förorda en inkorporering.