bet · GM01SoU8 · 1999-03-11 00:00:00 — öka intresset bland medborgarna för fysiskaktivitet i syfte att uppnå en god folkhälsa.Betänkandet remissbehandlades under hösten 1998.Regeringen har aviserat en proposition omidrottspolitik till den 5 maj 1999.Utskottets bedömningI motionerna So220 (m, s, v, kd, c, fp, mp) ochSo321 (v) yrkandena 9 och 10 efterlyses åtgärder föratt öka kunskapen om osteoporos såväl blandallmänheten som bland hälso- och sjukvårdsansvariga.Motionärerna nämner bl.a. Europeiska kommissionensrekommendationer om åtgärder i syfte att lindraeffekterna av och för att förebygga en fortsattutbredning av osteoporos.Folkhälsoinstitutet arbetar för att främjafolkhälsan bl.a. inom områdena fysisk aktivitet ochkost och har särskilt prioriterat förebyggandeverksamhet mot osteoporos. Även har prioriterat bl.a. dessaområden. Vidare förväntas kommittén uppmärksamma ochbelysa skillnader i hälsa mellan män och kvinnor,varför det förutsätts att sjukdomen blir föremål föruppmärksamhet i kommitténs arbete.Utskottet har regelmässigt uttalatatt utskottet inte ställer sig bakom motionskrav påinsatser mot olika sjukdomar eller att vården avdessa bör organiseras på visst sätt. Det ankommer iförsta hand på sjukvårdshuvudmännen att bedöma dessafrågor. De riktlinjer för prioriteringar inom hälso-och sjukvården som ställt sig bakom låtersig heller inte förena med att prioritera vissasjukdomar före andra. Utskottet vidhåller dennainställning. Enligt utskottets mening är det dockviktigt att hälso- och sjukvårdens arbete följs uppoch analyseras. skall vid behovtillhandahålla underlag för bedömningarna. Utskottetutgår från att kommande studierörande den kliniska verksamheten avseende osteo-poros kommer att påverka hälso- och sjukvårdensinsatser på området. Utskottet erinrar slutligen omatt det pågår ett utvecklingsarbete med attfastställa nationella riktlinjer för vissa diagnosereller sjukdomstillstånd där det finns konsensus omadekvata metoder för diagnostik ochbehandlingsåtgärder.Mot bakgrund av det sagda anser utskottet inte attriksdagen bör göra något tillkännagivande medanledning av motionerna, varför dessa avstyrks.Utskottets ovan redovisade inställning tillyrkanden avseende åtgärder mot särskilda sjukdomarinnebär att utskottet inte heller kan ställa sigbakom motionskravet i motion So266 (s) om att ökaomfattningen av TBC-vaccinationerna. VarkenSocialstyrelsen eller anserför övrigt att en sådan ökning är motiverad.Motionsyrkandena i So271 (s) och So388 (fp) som,utan samband med osteoporos, rör folkhälsoprogramför sjukdomar i rörelseorganen samt kost och fysiskaktivitet får anses i huvudsak tillgodosedda genomdet arbete som bedrivs av FHI och de statligakommittéer som arbetar med dessafrågor. Motionerna avslås.Utskottet vill åter framhålla självklarheten och denstora vikten av att det självmordspreventiva arbetetbedrivs på bred front. Ett förebyggande arbeteutförs också av bl.a. prevention.Utskottet förutsätter att detta arbete fortsätteroch att det nationella programmet försjälvmordsprevention sprids till alla berörda.Nationella folkhälsokommittén har lyft fram bl.a.området psykisk ohälsa som ett av de områden sombedöms få en central roll vid formuleringen avnationella folkhälsomål och strategier.Barnpsykiatriutredningens slutbetänkande bereds förnärvarande inom . Enligt utskottetsmening bör inte göra någottillkännagivande till regeringen. Motionerna So270(fp) yrkandena 1-3, So301(kd), So379 (kd) yrkande 3,So464 (fp) yrkande 10 och Ub274 (kd, m, v, c, fp,mp) yrkandena 1 och 8 avstyrks.Ökningen av andelen personer med allergier och annanöverkänslighet är enligt utskottets mening ettallvarligt folkhälsoproblem. När utskottet senastvåren 1998 behandlade motionsyrkanden rörandeallergier uttalades att det förebyggandefolkhälsoarbetet liksom forskning ochkompetensutveckling på detta område borde få ökaduppmärksamhet. Utskottet gör nu ingen annanbedömning. Ett brett nationellt folkhälsoarbetepågår också för att förebygga allergier. Vidarebedrivs forskning på området. har också lyft fram områdetallergier som ett av flera områden som bedöms fåbetydelse vid kommitténs formulering av nationellamål och strategier för folkhälsan. Utskottet utgårdärför från att kommittén kommer att uppmärksammaallergifrågan framöver. Något initiativ av riksdagenmed anledning av motionerna So371 (c) yrkandena 2och 3, So374 (kd) yrkandena 3, 6 och 7, So375 (mp)yrkandena 3 och 4 och So379 (kd) yrkande 4 behövsinte, varför dessa avstyrks.När det gäller skadliga ljudnivåer urfolkhälsoperspektiv framgår av bakgrunden ovan attfrågan behandlas av den parlamentariska beredningsom regeringen tillsatt. Utskottet anserinte att bör föregripa beredningensförslag. har i allmänna råd, Bullerinomhus och höga ljudnivåer (SOSFS 1996:7), givitriktvärden och rekommendationer om gränser förbuller att tillämpas då ljudkällan är t.ex. diskotekeller konserter och gäller för aktiviteter bådeinomhus och utomhus. Åtgärder mot olägenheter förmänniskors hälsa i form av hög ljudnivå kan vidtasmed stöd av . Kommunerna har enligtbalken huvudansvaret för miljöskyddet ute ikommunerna. Mot denna bakgrund anser utskottet attmotionerna So212 (fp) yrkande 5 och So283 (v) skallavstyrkas.Utskottet har vid den senaste behandlingen avmotionsyrkanden som rör sambandetarbetstidsförkortning och folkhälsa inteansett att något tillkännagivande till regeringenborde göras. Utskottet vidhåller denna inställning.Motion So460 (mp) yrkande 1 avstyrks därför.Smittskyddslagen m.m.MotionernaI motion So338 av () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tvångsåtgärder (yrkande1). Motionären anför att hon starkt vänder sig motden grundsyn som genomsyrar smittskyddslagen och somgår ut på att tvång och kontroll värderas högre änrespekt och förtroende. Många av de mål somtvångsåtgärderna avser uppnå kan lika gärna, ochofta effektivare, uppnås med metoder som bygger påfrivillighet. Motionären menar vidare att lagen ompsykisk tvångsvård och lagen om vård av missbrukarekan användas om samhället vill tillgripatvångsåtgärder mot de människor som bär påsmittsamma sjukdomar. Vidare begärs tillkännagivandeom smittskyddsläkarens roller (yrkande 2). Enligtmotionären har smittskyddsläkaren flera roller somläkare, myndighet med uppgift att ledasmittskyddsarbetet samt i de fall smittskyddsärendengår vidare till förvaltningsdomstol den åtaladesmotpart. Motionärerna menar att denna ordning ledertill bristande rättssäkerhet. I motionen begärsockså tillkännagivande om patientersförhållningsregler (yrkande 3). Motionären anför attde förhållningsregler som behandlande läkare kan geen hivsmittad enligt smittskyddslagen är utformadeav en fristående förening, . Detta är en brist urrättssäkerhetssynpunkt. bör uttala attdessa regler skall utformas av en myndighet.Slutligen begärs även tillkännagivande om attbastuklubbslagen bör upphävas (yrkande 4). Genom attsexuella kontakter förbjuds tvingas verksamheter gåunder jorden och hivpreventionen försvåras. Enligtmotionären är det enda land i västvärldensom infört ett totalförbud mot bastuklubbar. I andraländer har motsvarande inrättningar ofta blivitplatser för ett framgångsrikt preventions- ochupplysningsarbete mot hiv. De domslut som avkunnatsenligt bastuklubbslagen inger också oro. Motionärenanför att argumentet att förebygga hivspridning inteär hållbart eftersom bastuklubbs-lagen förhindraralla slags sexuella kontakter på dessa inrättningar,inte bara de smittfarliga kontakterna.Bakgrund m.m.Utskottet har behandlat motioner rörande den s.k.bastuklubbslagen senast i betänkandena /98:SoU2Vissa hälso- och sjukvårdsfrågor och SoU11Folkhälsofrågor. I det förra betänkandet redovisadestillkomsten av den s.k. bastuklubbslagen samtdirektiven för (dir. 1996:68).Utskottet ansåg att inte borde föregriparegeringens kommande förslag på området. följde utskottet (rskr.1997/98:3).Utskottet pekade också på att Smittskyddskommitténenligt direktiven även skall utvärderasmittskyddslagens bestämmelser om tvångsåtgärdersamt genomgående uppmärksamma och analysera frågorkring rättssäkerheten för den enskilde.Utskottet vidhöll i det senare betänkandet sininställning att inte bör föregriparegeringens kommande förslag på området. följde utskottet.Från har inhämtats att kommitténplanerar att lägga fram sitt betänkande den 31 mars1999.Utskottets bedömningSmittskyddskommittén kommer att avlämnasitt slutbetänkande. Utskottet vidhåller sininställning att inte bör föregripa ettkommande regeringsförslag på området. Motion So338(mp) avstyrks.TobaksautomaterI motion So379 av m.fl. (kd)hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omtobakens skadeverkningar (yrkande 6 delvis). Enligtmotionärerna bör fatta beslut om förbudmot tobaksautomater.I motion So227 av m.fl. (mp) begärs attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbud mot tobaksautomateri lokaler där ungdom äger tillträde(yrkande 4). Motionärerna vidhåller kravet på förbudför tobaksautomater i lokaler där ungdom under 18 åräger tillträde.Tidigare behandling m.m.Utskottet har senast behandlat frågan omtobaksförsäljning via automater ibetänkande 1997/98:SoU20 Tobaksfrågor (s. 6).Utskottet an-förde bl.a. följande.Förbudet att sälja tobaksvaror till den som är under18 år gäller oavsett försäljningsform. När detgäller försäljning via automat vill utskottet påpekaatt gällande lagstiftning innehåller krav pånäringsidkaren att i sådant fall sörja för attförsäljningen organiseras på sådant sätt attunderåriga hindras från att använda automaten.Kommunerna har tillsynsansvar över att åldersgränsenför försäljning av tobak följs av handeln. Utskottetutgår från att kommunerna noga följer denna typ avförsäljning.Utskottet vidhöll sin tidigare inställning ibetänkande 1996/97:SoU9 Tobaksfrågor att någotförbud mot tobaksförsäljning via automat inte skulleinföras. I betänkandet behandlades 22motionsyrkanden om olika tobaksfrågor. Tillbetänkandet fogades sex reservationer och ettsärskilt yttrande.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare inställning ifrågan. Motionerna So227 (mp) yrkande 4 och So379(kd) yrkande 6 delvis avstyrks.Tobaksförebyggande åtgärderI motion So307 av m.fl. (fp, s, m,v, kd, c, mp) hemställs att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts omövervakning av åldersgränsen (yrkande 2).Motionärerna pekar på att vi i har entobakslag med åldersgräns för utköp. Rapporter sägerdock att denna åldersgräns inte respekteras. Det ärviktigt att kommunerna och tar sintillsynsuppgift på allvar.I motion So377 av och () begärs tillkännagivande om vad som i motionenanförts om vikten av att alla barn och ungdomar fåren rökfri uppväxtmiljö (yrkande 3). För barn somväxer upp i ett hem där någon röker ökar risken förbronkit, lunginflammation, astma och allergier.Enligt motionärerna är det oförsvarligt om man intetar alla möjligheter att upplysa och informeraföräldrar om vikten av att ge sina barn en rökfrimiljö. Vidare begärs tillkännagivande om vikten aven rökfri graviditet för barnets hälsa och av atthjälp att sluta röka erbjuds föräldrarna så attrökstoppet blir permanent (yrkande 4). Enligtmotionärerna bör intensiv utbildning med noggrannresultatinriktad uppföljning ges blivande föräldrarför att visa vikten av rökfrihet under graviditetenoch av att sedan ge sitt barn en rökfri uppväxt.Detta arbete bör kontinuerligt följas upp påbarnavårdscentralerna, där undervisningen börfördjupas med barnets behov i centrum men ocksåbetydelsen av föräldrarnas goda hälsa. I sammamotion begärs ett tillkännagivande om vikten av enallsidig och kontinuerlig undervisning om den riskför hälsan som tobaksbruket innebär så att ungdomaraldrig börjar röka (yrkande 5). Enligt motionärernamåste eleverna få enallsidig och kontinuerlig undervisning om den riskför hälsan tobaksbruket innebär. Den information ochutbildning för att ge barn en rökfri uppväxt och fådem att aldrig börja röka sker dock långt ifrån itillräcklig utsträckning och utan verkligkontinuitet och uppföljning. är rätta tillfälletatt se till att denna undervisning blirobligatorisk, kontinuerlig och heltäckande. Dethemställs vidare i motionen att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att även ungdomar bör användas sominformatörer (yrkande 6). Motionärerna anför att manhar goda erfarenheter av att på högstadiet ellergymnasiet använda elever eller ungdomar som fåttviss utbildning i ämnet till att undervisa sinakamrater och även hjälpa till att inspireraföräldrarna att sluta röka. Inte minst när detgäller att komma åt attityder till rökning ärungdomar ofta mest framgångsrika. I motionen begärsockså tillkännagivande om vikten av att en allsidigutbildning i tobaksfrågan ingår i yrkesutbildningenoch i fortbildningen för alla yrkesgrupper som harmed barn och föräldrar att göra i sin yrkesutövning(yrkande 7). För att göra denna satsning påföräldrar, barn och ungdom möjlig är det nödvändigtmed en allsidig utbildning, inriktad speciellt påalla yrkesgrupper som har med föräldrar och barn attgöra. Det bör ingå som en obligatorisk del såväl iyrkesutbildningen som i fortbildningen inomyrkesverksamheten. I motionen begärs slutligentillkännagivande om att information och undervisningom tobaksbruk bör stödjas av hälsoinformation iradio och TV (yrkande 8). För att upplysningen ochutbildningen av föräldrar, barn och ungdom samt denpersonal som arbetar med dessa grupper skall bli såeffektiv som möjligt, bör den, enligt motionärerna,understödjas av en intensiv information via radiooch TV. Denna information bör också rikta sig tillde vuxna som önskar sluta röka.I motion So379 av m.fl. (kd)hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omtobakens skadeverkningar (yrkande 6 delvis). Enligtmotionärerna är användningen av tobak det störstamest påverkbara hälsoproblemet i . Varttionde dödsfall har samband med tobak. Ävenomgivningen påverkas av s.k. passiv rökning. Storkraft bör ägnas åt att få barn och ungdomar att intebörja röka. Stora samhällsekonomiska vinster finnsatt hämta i effektiv tobaksprevention. Motionärernaanser att fler hälsoinformatörer bör utbildas och fåett breddat informationsområde.I motion A810 av m.fl. (kd) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om intensifieradeförebyggande insatser för att minska rökning ochalkoholkonsumtion hos kvinnor (yrkande 26). Enligtmotionärerna röker yngre kvinnor i störreutsträckning än män och har även övertagit mycket avmännens alkoholvanor.I motion So461 av m.fl. (fp) hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör genomföraWHO:s tiopunktsprogram och internationellakonvention mot tobak (yrkande 2). WHO har formuleratett tiopunktsprogram för att minska tobaksbruket,som anslutit sig till. Det inbegriper bl.a.förbud mot försäljning av tobak till barn ochungdom. WHO har också antagit en resolution om eninternationell konvention om tobakskontroll i vilkenfrågor om bl.a. åtgärder mot smuggling, tobaksreklamoch prissättning tas upp. I motionen yrkas äventillkännagivande om resurser för och långsiktighet idet tobaksförebyggande arbetet (yrkande 5).Motionärerna stöder regeringens satsning med 30miljoner kronor på tobaksförebyggandeåtgärder men vill påpeka att det ärviktigt med långsiktiga satsningar för att minskatobaksbruket. Av detta följer attFolkhälsoinstitutet liksom organisationerna somarbetar tobaksförebyggande måste garanteras adekvataresurser och en långsiktighet i den ekonomiskaplaneringen.I motion So464 av m.fl. (fp)begärs att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anfört om det preventivaarbetet mot tobak (yrkande 9). Motionärerna pekar påatt () ser tobaksbruketsom ett av världens största hälsoproblem som drarmed sig mycket stora kostnader. Tobaksbruketbetraktas som ett av de tre största hoten mot enhållbar utveckling i världen. drarslutsatsen att en av de mest lönsamma insatsernainom hälso- och sjukvården är tobakspreventionen.Trots vetskapen om riskerna för fostret rökerfortfarande av de svenska kvinnorna vidgraviditetens början och knappt en tredjedel avdessa lyckas hålla upp med rökningen under resten avgraviditeten. Det visar, enligt motionärerna, hursvårt det är att upphöra med bruket och vikten avatt aldrig börja. Exponeringen av tobaksrök harvisats öka risken för tidig spädbarnsdöd och förutveckling av astma och infektioner bl.a. imellanörat med hörselskada som följd.I motion So227 av m.fl. (mp) hemställsatt ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en procentuell del avtobaksskatten används att minska tobaksbruket(yrkande 2). Information är, enligt motionärerna, enav de viktigaste bitarna när det gäller att bromsanyetableringen av rökare. Det behövs mer informationoch fler kampanjer. Det är inte orimligt att avsättaen procentuell del av den skatt staten tar in påtobaken till att minska tobaksbruket. Vidare begärstillkännagivande om att skall ha detövergripande ansvaret för tobakslagen (yrkande 7).Motionärerna anför att det är oacceptabelt att fleramyndigheter, som , ansvarar för atttobakslagen efterlevs. Eftersom rökning i allrahögsta grad är en hälsofråga bör Socialstyrelsenvara den myndighet som har det övergripande ansvaretför tillsynen.Tidigare behandling m.m.Frågan om information och upplysning om tobakensskadeverkningar har behandlats av utskottet vid ettflertal tillfällen. I betänkande 1997/98:SoU20Tobaksfrågor tog utskottet upp motioner med krav påinformation och utbildningsinsatser om tobakensskadeverkningar. Utskottet anförde bl.a. följande(s. 11 f.).Information och upplysning om tobakensskadeverkningar ingår som en mycket viktig del isamhällets åtgärder för att minska tobaksbruket.Åldersgränsen för inköp av tobak ärgrundläggande för att förhindra tobakenstillgänglighet för barn och ungdom. Den omedelbaratillsynen över att åldersgränsen följs av handelnåvilar kommunerna. , som är centraltillsynsmyndighet, avser att genomföra enuppföljning av kommunernas tillsynsarbete.Socialstyrelsen kommer också att ge ut Allmänna rådom bl.a. rökfria miljöer samt informationsmaterialför tjänstemän och politiker i kommunerna samt förtobakshandeln.Genom tobaksprogram harhälsoupplysningen och informationen stärkts pånationell nivå men också på regional nivå. Utskottetvill ånyo understryka vikten av att information ochutbildning om tobakens hälsorisker utvecklas ochfortlöpande bedrivs även på lokal nivå inom skolor,primärvården, arbetsplatser, frivilligorganisationeretc. Det är särskilt angeläget att information omtobakens skadeverkningar når ut till barn, ungdomaroch deras föräldrar samt till lärare och andragrupper som arbetar med barn och ungdom. Utskottetser positivt på att insatserunder kommer att inriktas på attförebygga tobaksdebut bland barn och ungdom samt påatt minska tobaksbruket inom grupper som utgörhögriskgrupper för tobaksrelaterad ohälsa. Kvinnoroch särskilt unga kvinnor utgör enprioriterad målgrupp i tobaksprogrammets arbete.Institutet arbetar kontinuerligt med metodutvecklingför att nå särskilt utsatta grupper, t.ex. ungakvinnor, gravida kvinnor och småbarnsföräldrar.Flera forskningsprojekt har initierats, bl.a. enstudie om hur införandet av åldersgränsen påverkatungdomens tobaksvanor och attityder till tobak.Skolan har en viktig uppgift att påverka elevernasattityder och förhållningssätt till bl.a. tobak.Ämnesövergripande kunskapsområden som t.ex. alkohol,narkotika och tobak () integreras iundervisningens olika ämnen. utarbetarkommentar- och referensmaterial att användas somstöd i undervisningen. Verket har regeringensuppdrag att ta fram ett nytt referensmaterial omANT-frågor. Enligt uppgift är materialet underutarbetande.Motionerna avstyrktes och gjorde sammabedömning som utskottet.Såväl socialutskottet som skatteutskottet haravstyrkt yrkanden om specialdestinering av skatteroch avgifter. Utskottet kan härvid hänvisa tillbl.a. betänkandena /98:SoU7 och 11 samt1996/97:SkU17.I budgetproposition 1998/99:1 (s. 30 och 31) anförsbl.a. att tobak är den enskilt största hälsorisken ivästvärlden och ett av de allvarligastehälsoproblemen som ökar globalt. Åtgärder motrökning har visat sig vara kostnadseffektiva påflera olika sätt. Det handlar om insatser mot flerafolksjukdomar , främst mot cancer ochhjärt-kärlsjukdomar men även mot t.ex. allergier ochsjukdomar i rörelseorganen. Även små förändringar irökvanor ger stora effekter. En ökad illegalhantering av tobak är oönskad av flera skäl, bl.a.de svårigheter den medför i strävandena att se tillatt ungdomar inte köper tobak. Som ettled i att komma till rätta med dessa problem hartobaksskatten sänkts. Tobaksskatten är därmed inteett dominerande instrument för att minskatobaksbruket utan måste kompletteras med andraåtgärder. Det handlar om förändringar i system,lagstiftning och andra regelverk för att minskatobakens tillgänglighet, men också om riktadeutbildnings- och informationsinsatser mot bl.a. barnoch ungdomar. pågår ocksåverksamheter i olika former som syftar till attminska tobaksbruket. Nationella folkhälsokommitténframhåller i betänkandet Hur skall måbättre? (SOU 1998:43) att man avser att utarbeta måloch strategier för att minska tobaksbruket. arbetar med att utveckla ennationell handlingsplan mot tobak med fokus på barnoch ungdomar. Kommittén och institutet samarbetar idessa frågor.Regeringen arbetar även aktivt med frågor som berörtobaksprevention inom EU. Direktiv /43/EG om ettförbud mot indirekt och direkt tobaksreklam harnyligen antagits. Genomförandet av direktivet beredsför närvarande i . InomRegeringskansliet bereds förslag om ett svenskt stödför WHO:s antitobaksprogram. Detta innefattar arbetemed att driva fram en internationell ramkonventionoch studier om kvinnor och tobak.Socialminister har isvar på en interpellation om de åtgärder motnikotinbruk (1998/99:171) anfört bl.a. följande.Nikotinet är enligt WHO:s kriterier enberoendeframkallande drog och har en högberoendeframkallande potential. De farmakologiskaeffekterna av nikotinet i tobaken är helt avgörandeför både drivkraften att fortsätta använda tobak ochför svårigheterna att sluta. En mycket stor del avdem som regelbundet använder tobak är ocksånikotinberoende. Beroendet sätter delvis individensegen vilja ur spel och gör det omöjligt att betraktatobaksbruket som enbart en fråga om fritt personligtval. Den snabba tillvänjningen gör det också extraangeläget att förhindra att barn och ungdomar börjaranvända tobak och fastnar i ett nikotinberoendeinnan de ännu kan fullt ut bedöma hälsoriskernasstorlek och de framtida svårigheterna att sluta medtobak. Erfarenheten visar att många ungdomar troratt de har full kontroll över det egna tobaksbruketoch att de lätt kan sluta om de bara vill. Förstsenare i livet inser de att detta varit en illusionoch att beroendet gör det ytterst svårtatt sluta med tobak.Nikotinberoende i sig har i allmänhet intebetraktats som ett hälsoproblem, utan intresset harkoncentrerats till de skador som orsakats av andrabeståndsdelar i tobak eller tobaksrök. Därför haransträngningarna att minska dessa skador i ökandeutsträckning medfört en beredvillighet att accepteranikotinbruk i andra former än rökning. Användningenav snus har ökat som attityden tillsnusning blivit alltmer tillåtande.Läkemedelsindustrins marknadsföring avnikotinläkemedel har också ökat. Även om syftet meddessa läkemedel är en långsam nedtrappning mot etttotalt avbrott av nikotintillförsel, så kananvändningen av vissa av dessa produkter ibland ledatill långvarigt fortsatt bruk.Arbetet mot tobakens skadeverkningar måstegenomföras på bred front. Information och upplysningär en del i arbetet. Att förhindra tobakenstillgänglighet för de unga, och då särskilt för ungakvinnor, är en annan viktig del för att förhindratobakens skadeverkningar.