bet · GM01SoU10 · 1999-03-25 00:00:00 — Inom sjukvården behandlas oftafrågor som för många människor kan kännas ytterstbesvärande och därför krävs en förtroendefullkontakt mellan läkare och patient. Självklart börden som är i behov av tolk kunna välja om det skallvara en man eller kvinna. är det viktigtatt konstatera att den äkta maken eller släktingarinte alltid är lämpliga när det gäller att skapa ettförtroendefullt samtal mellan läkare och patient.Hälso- och sjukvården skall som ovan anförtsfinansieras gemensamt genom skatter och fördelasrättvist efter behov. Det politiska och demokratiskainflytandet över hälso- och sjukvården är viktigtoch ger medborgarna möjlighet att ha inflytande överoch insyn i hur de gemensamma resurserna fördelas.För att tydliggöra den politiska ansvarsrollen måsteenligt min bedömning finansierings- ochutföraransvaret åtskiljas. Stor vikt bör läggas vidatt stärka medborgarens och patientens ställning ivården och omsorgen. För detta krävs mångfald ochdecentralisering inom vården. Det skall finnasutrymme och möjligheter för privata, offentliga ochkooperativa alternativ med olikabehandlingsinriktning och metoder. Verksamhetenskall i högre grad präglas av lokala förutsättningaroch politikerna skall säkerställa kraven påeffektivitet och kvalitet.Jag anser vidare att sjukhusvården skall utvecklasmot bakgrund av förbättrade medicinska och tekniskaförutsättningar. De flesta patienter vårdas i dagunder en på sjukhus och får sedanresterande vårdbehov uppfyllda utanför sjukhus. del av den specialiserade sjukvården kommer iframtiden att ske utanför sjukhusen, vidvårdcentraler eller i hemmen. Detta leder till attframtidens sjukhus kommer att vara merkunskapsföretag och mindre institutioner. Hightech-tjänster kräver mindre hierarki, mer teamwork ochbalanserat informationsflöde mellan patient ochvårdgivare.Akutsjukvården kräver hög kompetens ochtillgänglighet. Vårdinsatsen vid ett akutsjukdomstillstånd skall påbörjas direkt i hemmeteller på olycksplatsen för att trygga säkerheten ochskapa likvärdiga förutsättningar för patienten, varän man bor. Satsningar bör göras påambulanssjukvården som skall vara av hög kvalitet.Vård utomlands bör - i vissa fall - vara möjligt,men det får inte inkräkta på andra människors rätttill vård.Vad ovan anförts med anledning av motion So314 (c)yrkandena 8, 9, 12 och 14 bör ges regeringen tillkänna.Jag anser att utskottets hemställan under 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande hälso- och sjukvårdensorganisation och finansiering m.m.att med anledning av motion 1998/99:So314 yrkandena8, 9, 12 och 14 och med avslag på motionerna1998/99:So17 yrkande 5, 1998/99:So204,1998/99:So215 yrkande 2, 1998/99:So230 yrkande15, 1998/99:So236 yrkandena 1 och 2,1998/99:So250 yrkandena 1 och 2, 1998/99:So257yrkandena 1-7, 9 och 10, 1998/99:So304,1998/99:So340 yrkande 20, 1998/99:So387 yrkande21, 1998/99:So391 yrkande 1, 1998/99:So395,1998/99:So417, So446 yrkande 2, 1998/99:So460yrkandena 4, 6 och 7 samt 1998/99:So467yrkandena 9, 13, 14 och 16 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,6. ochfinansiering m.m. (mom. 2)() anför:Enligt min mening har i jämförelse med deflesta länder på vår nivå en mycket svagt utveckladprimärvård. Andelen allmänläkare av alla läkare vari . I de övriga nordiskaländerna var andelen . Därtill skallläggas bristen på specialistsjuksköterskor. Trotsbehoven av fler läkare i primärvården har regeringenvalt att föra en politik som reducerar antaletprivata läkare.I denna bristsituation har endramatisk nedgång skett i antaletutbildningstjänster för blivande allmänläkare. 52 %av läkarkåren är enligt Socialstyrelsen.Denna åldersstruktur i allmänläkarkåren ärtillsammans med bristen på läkare ett stort problemsom kräver fler insatser för att tillgodoseläkarbehovet.Att avskaffa bristen på läkare i primärvården varen av tankarna bakom husläkarreformen, vid sidan avatt öka patientens valfrihet och att ge en nära ochgod vård med hög kvalitet. Husläkarreformen och denfria etableringsrätten för specialister iallmänmedicin och sjukgymnaster bidrog till att flerprivata vårdgivare etablerade sig vilket kraftigtminskade allmänläkarbristen. Denna utveckling brötsdock tvärt när husläkarlagen avskaffades ochvillkoren för de privata vårdgivarna försvårades.Husläkarlagen bör enligt min bedömning återinföras.Jag vill också peka på det faktum att primärvårdenär hårt pressad. Arbetsbelastningen har ökatmarkant. Nedskärningar och allt kortare vårdtider påsjukhusen ökar pressen på husläkare,distriktssköterskor och andra personalgrupper iprimärvården. Husläkare och distriktssköterskorriskerar att bli utbrända och förlora sinarbetsglädje.Krisen i vården har flera förklaringar. En viktigbakgrund är att omkring 80 000 tjänster försvunnit ivården . Motståndet mot viktigastrukturreformer som t.ex. vårdgarantin,öronmärkning av kommunpengar och att användningsjukförsäkringspengar i vården för att kapa köer harinte gjort situationen lättare. En annan förklaringär att situationen för de privata vårdgivarnaförsvårats.Jag anser att all öppenvård bör konkurrensutsättas.All den verksamhet som upphandlas efterkonkurrensutsättning bör enligt min uppfattningförses med kvalitetscertifikat. Kraven på kvalitetkan utformas i form av en standardmall avSocialstyrelsen och tillämpas av kommuner ochlandsting.Arbetsrelaterat våld bl.a. inom hälso- ochsjukvården har blivit allt vanligare i har uppmärksammat detta i sinprogramskrift Läkare om våld som utkom 1998.Relationen mellan personal inom hälso- ochsjukvården och de vårdsökande bygger på förtroende.När en patient utsätter personalen för hot och våldfinns, utöver risken för fysiska och psykiskaskador, också risken att behandlingen misslyckas.Det är därför viktigt att personalen får enutbildning i hur man hanterar dessa situationer menockså får hjälp och stöd att bearbeta vad sominträffat i samband med hot och våldshandlingar frånpatienter.Vad här anförts med anledning av motion So387 (fp)yrkande 21 och So467 (fp) yrkandena 9, 13, 14 och 16bör ges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande hälso- och sjukvårdensorganisation och finansiering m.m.att med anledning av motionerna 1998/99:So387yrkande 21 och 1998/99:So467 yrkandena 9, 13, 14och 16 och med avslag på motionerna 1998/99:So17yrkande 5, 1998/99:So204, 1998/99:So215 yrkande2, 1998/99:So230 yrkande 15, 1998/99:So236yrkandena 1 och 2, 1998/99:So250 yrkandena 1 och2, 1998/99:So257 yrkandena 1-7, 9 och 10,1998/99:So304, 1998/99:So314 yrkandena 8, 9, 12och 14, 1998/99:So340 yrkande 20, 1998/99:So391yrkande 1, 1998/99:So395, 1998/99:So417,1998/99:So446 yrkande 2 och 1998/99:So460yrkandena 4, 6 och 7 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,7. ochfinansiering m.m. (mom. 2)() anför:Som anförs i motion So460 (mp) bör hälso- ochsjukvården även fortsättningsvis i huvudsak varaoffentligt finansierad. För att trygga denlångsiktighet och den hållbarhet som krävs för attvi invånare skall kunna känna oss säkra på attvården bistår oss när vi behöver den är sundafinanser i balans en absolut förutsättning.Kostnaderna inom hälso- och sjukvården uppkommertill betydande del av trafikolyckor, miljöstörningarsamt missbruk av alkohol samt tobaksanvändning. Jaganser att skatter och avgifter på dessa verksamheteroch varor åtminstone skall bekosta desamhällsekonomiska kostnader som de direkt ellerindirekt orsakar. Så är inte fallet . IMiljöpartiets förslag till förändrade skatterföreslås höjda skatter på bl.a. dessa områden inomramen för en skatteväxling där i stället skatt påfrämst arbete sänks. Därigenom tryggas delvis denframtida finansieringen av hälso- och sjukvården.Det innebär också att hälso- och miljöfarligaverksamheter och varor blir dyrare och därmedsannolikt mindre vanliga. Detta medför lägrevårdkostnader för samhället och en betydandefolkhälsovinst för medborgarna.För att uppnå en god och effektiv vård av högkvalitet anser jag vidare att hela vårdkedjor måsteupprättas. Ekonomiska incitament till bevarande avbefintliga vårdkedjor är dessutom nödvändigt. Tyvärrhar de "köp-och-sälj"-system som stora delar avlandet använder sig av lett till att välfungerandeoch sammanhängande vård styckats upp på skildanivåer. Jag anser att en utredning bör tillsättasför att se över hur hela vårdkedjor skall kunnafungera och utvecklas.Frågan om schemaläggning av läkarnas arbete harstött på hårt motstånd främst bland den äldre delenav läkarkåren. Motiveringen har bl.a. varit att enschemaläggning medför fara för patienternassäkerhet. Jag bedömer å andra sidan att läkare somtillåts arbeta närmare i sträck verkligenkan vara en fara för patienternas säkerhet. Därföranser jag att regeringen bör få i uppdrag att seöver vad en schemaläggning av läkarnas arbetstidskulle få för konsekvenser för såväl patienternassäkerhet som kvaliteten i den vård som utförs.Vad här anförts med anledning av motion So460 (mp)yrkandena 4, 6 och 7 bör ges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande hälso- och sjukvårdensorganisation och finansiering m.m.att med anledning av motion 1998/99:So460 yrkandena4, 6 och 7 och med avslag på motionerna1998/99:So17 yrkande 5, 1998/99:So204,1998/99:So215 yrkande 2, 1998/99:So230 yrkande15, 1998/99:So236 yrkandena 1 och 2,1998/99:So250 yrkandena 1 och 2, 1998/99:So257yrkandena 1-7, 9 och 10, 1998/99:So304,1998/99:So314 yrkandena 8, 9, 12 och 14,1998/99:So340 yrkande 20, 1998/99:So387 yrkande21, 1998/99:So391 yrkande 1, 1998/99:So395,1998/99:So417, 1998/99:So446 yrkande 2 och1998/99:So467 yrkandena 9, 13, 14 och 16 som sinmening ger regeringen till känna vad ovananförts,8. Mångfald bland vårdgivare (mom. 3)(), (), (), (),(), (), () och () anför:Vi anser att det finns ett stort behov av att ökamångfalden bland vårdgivare. Undersökningar visaratt personalen vid de privata vårdföretagen i deallra flesta fall trivs bättre än personalen i denoffentliga sektorn. En större mångfald av vårdgivarekan vidare skapa förutsättningar för bättrelönebildning och fler attraktiva karriärvägar föranställda inom vården. Den privata vården skaparockså en kostnadspress som resulterar i ett bättreutnyttjande av resurserna i form av personal,organisation av arbetet, lokalutnyttjande m.m. Enmångfald av vårdgivare innebär dessutom endecentraliserad vårdstruktur. Enligt vår uppfattningbör all vård utsättas för ökad konkurrens. Vad häranförts med anledning av motionerna So224 (m)yrkande 5, So314 (c) yrkande 13, So446 (kd) yrkande4 och So467 (fp) yrkandena 5 och 12 bör gesregeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande mångfald bland vårdgivareatt med anledning av motionerna 1998/99:So224yrkande 5, 1998/99:So314 yrkande 13,1998/99:So446 yrkande 4 och 1998/99:So467yrkandena 5 och 12 som sin mening ger regeringentill känna vad ovan anförts,9. Läkarnas specialistutbildning (mom. 4)(), (), (), (),() och () anför:Enligt vår uppfattning är det nödvändigt att snarastse över dimensioneringen av specialistutbildningenav läkare med tanke . Redan nu kankonstateras att det finns brist på exempelvisbarnläkare, reumatologer, geria-triker ochnarkosläkare. Vidare krävs en kompetenshöjning avprimärvården genom att ett ökat antal specialisterfrån andra områden än allmänmedicin tillförsprimärvården. I första hand bör områdena psykiatri,geriatrik, pediatrik och gynekologi komma i frågasamt även reumatologi. Det kan också noteras attspecialistläkarna inte kan stödja sig på någonbestämmelse i vare sig lag eller avtal för att krävaadekvat fortbildning. Vi anser att en förutsättningför att medborgarna skall kunna erhålla bästamöjliga vård och förebyggande insatser är attspecialistläkarna är uppdaterade inom sina områden.Deras fortbildning skall självfallet inte varaberoende av medel från företag med ekonomiskaintressen i vården. I stället skall fortbildningenbetraktas som en självklar driftskostnad inom hälso-och sjukvården, både för landstings- ochprivatverksamma läkare. Vad här anförts medanledning av motionerna So17 (m) yrkande 2, So247(m) och So446 (kd) yrkande 5 bör ges regeringen tillkänna.Vi anser att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande läkarnas specialistutbildningatt med anledning av motionerna 1998/99:So17 yrkande2, 1998/99:So247 och 1998/99:So446 yrkande 5 somsin mening ger regeringen till känna vad ovananförts,10. Geriatrisk specialistkompetens (mom. 5)() anför:Stor brist råder på specialistutbildade läkare(främst geriatriker och psykiatriker). För att täckadetta behov krävs enligt min uppfattning attutbildning av dessa specialister prioriteras. Oftafår distriktsläkarna den första kontakten medmisstänkta demensfall och det krävs då att de harkunskap för att känna igen tecken på demens. Mångadistriktsläkare skulle genom påbyggnadsutbildninginom demensområdet kunna avlasta en del avdiagnostiseringen. Det krävs också ökadkunskapsspridning om demenssjukdomar och äldrespsykiska ohälsa, för att få fler intresserade avdenna del i läkarutbildningen. Vad här anförts medanledning av motion So405 (c) yrkande 3 bör gesregeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande geriatrisk specialistkompetensatt med anledning av motion 1998/99:So405 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,11. Omvårdnad i sjukvården (mom. 7)() anför:Enligt min uppfattning är det mycket viktigt attframhålla omvårdnadens betydelsefulla roll isjukvården. Omvårdnaden utgör en omfattande ochviktig del av verksamheten i sjukvården jämtemedicinsk behandling. Den medicinska delen får dockav tradition och kanske av ideologiska orsakerstörre uppmärksamhet än omvårdnaden. Båda är dockavgörande för en god och effektiv vård. Som exempelkan nämnas att omvårdnadsinsatser är av avgörandebetydelse för att förhindra och behandla trycksår isjukvården. Likaså är god omvårdnad viktig för attbota och förebygga undernäring.Vidare anser jag att ett omvårdnadscentrum börinrättas. Exempel på uppgifter som ett sådantcentrum kan ha är följande: stärka utvecklingen avomvårdnad i kommuner och landsting, stödjaomvårdnadsforskningen och dialogen mellan forskareoch vårdpersonal, vara ett forum för utvärdering ochredovisning av aktuell forskning, anordnaforskningskonferenser samt främja vidareutbildningoch fortbildning inom omvårdnadsområdet.Vad här anförts med anledning av motion So386 (fp)yrkandena 1 och 2 bör ges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande omvårdnad i sjukvårdenatt med anledning av motion 1998/99:So386 yrkandena1 och 2 som sin mening ger regeringen till kännavad ovan anförts,12. Redovisning av samhällsbesparing(mom. 8)() anför:Som anförs i motion So18 (mp) har stora besparingargjorts inom vården. Detta har inte minst påverkatprimärvården. Enligt min uppfattning saknas enredovisning av vad dessa besparingar kostat, sett urett samhällsperspektiv. Jag anser att det är viktigtatt väga genomförda besparingar mot den sam-hällsnytta som gått förlorad och mot den ohälsa ochotrygghet som neddragningarna skapat. Dessaneddragningar har skapat arbetslöshet föromvårdnadspersonalen och de har orsakat kostnaderför samhället i form av arbetsmarknadsåtgärder ochförlorad kompetens. Regeringen bör således göra entydlig redovisning av den samhällsbesparing somneddragningen i vårdsektorn medfört. Vad här anförtsmed anledning av motion So18 (mp) yrkande 1 bör gesregeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 8 bort haföljande lydelse:8. beträffande redovisning avsamhällsbesparingatt med anledning av motion 1998/99:So18 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,13. Bevarande av mindre sjukhus (mom. 9)(), (), (), (),(), ()och () anför:Enligt vår uppfattning har utvecklat etthårdare koncentrationsmönster inom sjukvården änmånga andra länder. Vi vill peka på en rapport frånSPRI i vilken det slås fast att små sjukhus inte ärdyrare än stora sjukhus. Däremot är det storaskillnader mellan olika kliniker inom ett sjukhus.Genom att lägga ned sjukhus förlorar man den närhetsom lagen föreskriver. Den minskning avjourkostnaderna som åstadkoms vid en centraliseringav vården försvinner genom att transportkostnadernaökar. Vad man får är enbart försämrad service förbefolkningen för sannolikt högre kostnad. De mindresjukhusen bör således i högre grad bevaras. Dettastår självklart inte i motsats till att det förvissa verksamheter av kvalitetsskäl krävs enkoncentration. Vad här anförts med anledning avmotion So265 (kd) yrkande 1 bör ges regeringen tillkänna.Vi anser att utskottets hemställan under 9 bort haföljande lydelse:9. beträffande bevarande av mindre sjukhusatt med anledning av motion 1998/99:So265 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,14. Privata vårdgivare (mom. 11)(), (), (), () och () anför:Vi anser att fri etablering bör gälla för läkare ochsjukgymnaster. Vidare anser vi att förbudet motersättningsetableringar bör avskaffas.Rätten att överlämna sin verksamhet till yngrekrafter garanterar fortlevnad och en tryggad rättatt fortsatt bedriva verksamhet. Den garanterarockså att verksamheten bedrivs på en modern ochkvalificerad nivå ända till överlåtelsetillfället.Vi anser också att åldersgränsen för rätten atterhålla sjukvårdsersättning bör slopas.Åldersgränsen strider mot beslut attinföra en flexibel pensionsålder och innebär attsedan länge etablerade läkarkontakter bryts. Det ärenligt vår mening särskilt allvarligt för äldrepatienter som förlorar en läkare de känt stortförtroende för. Med hänsyn till att den offentligasektorn har stora problem med ökande köer och attpersonalen drabbas av stress och utbrändhet är detdessutom anmärkningsvärt att några av vårdens mesterfarna och mest kompetenta företrädare förvägrasutöva sitt yrke. Möjligheten att göra en god insatsi vården kan inte enbart kopplas till åldern utanmåste också bedömas utifrån andra kriterier. Vad häranförts med anledning av motionerna So222 (m)yrkandena 2, 3 och 5, 226 (m) och 467 (fp) yrkandena3 (delvis), 4 och 7 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 11 bort haföljande lydelse:11. beträffande privata vårdgivareatt med anledning av motionerna 1998/99:So222yrkandena 2, 3 och 5, 1998/99:So226 och1998/99:So467 yrkandena 3 (delvis), 4 och 7 somsin mening ger regeringen till känna vad ovananförts,15. Andra vårdgivare än läkare ochsjukgymnaster (mom. 12), , och (alla m)anför:Vi anser att en stor del av befolkningens behov avhälso- och sjukvård med fördel kan ombesörjas avandra yrkeskategorier än läkare. Inte minst ursamhällsekonomiskt perspektiv kan detta varafördelaktigt. Det finns ett starkt intresse fråntill exempel distriktssköterskor att etableraprivata vårdalternativ vid sidan av husläkare ellerdistriktsläkare. Barnmorskor bedriver redan i vissutsträckning mödrahälsovård i egen regi, men detfinns intresse att göra detta i större utsträckningoch även vidga verksamheten tillpreventivmedelsrådgivning och gynekologiskahälsokontroller med viss provtagning. Lymfterapeuterär en annan yrkesgrupp där det finns ett stortintresse av att bedriva privat verksamhet. Engrundläggande förutsättning i samtliga fall är dockatt verksamheten kan bedrivas på ekonomiskt rimligavillkor och leva upp till ställda kvalitetskrav.Sammanfattningsvis anser vi att vidgade möjligheterför fler yrkesgrupper att bedriva enskild verksamhetskulle för patienterna betyda ökad valmöjlighet,bättre tillgänglighet och förbättrad kontinuitet.Vad här anförts med bifall till motionerna So203 (m)och So231 (m) yrkande 1 och med anledning av motionSo467 (fp) yrkande 3 (delvis) bör ges regeringentill känna.Vi anser att utskottets hemställan under 12 bort haföljande lydelse:12. beträffande andra vårdgivare än läkare ochsjukgymnasteratt med bifall till motionerna 1998/99:So203 och1998/99:So231 yrkande 1 och med anledning avmotion 1998/99:So467 yrkande 3 (delvis) samt medavslag på motionerna 1998/99:So231 yrkande 2,1998/99:So261 och 1998/99:So371 yrkande 1 somsin mening ger regeringen till känna vad ovananförts,16. Andra vårdgivare än läkare ochsjukgymnaster (mom. 12)() anför:Enligt min uppfattning är det viktigt för såvälpatienter som vårdgivare att en enskild vårdgivarekan bedriva verksamhet med finansiering avlandstinget. Jag anser därför att frietableringsfrihet bör införas för andra vårdgivareän läkare och sjukgymnaster, t.ex. barnmorskor. Vadhär anförts med anledning av motion So467 (fp)yrkande 3 (delvis) bör ges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 12 bort ha följandelydelse:12. beträffande andra vårdgivare än läkare ochsjukgymnasteratt med bifall till motion 1998/99:So467 yrkande 3(delvis) och med anledning av motionerna1998/99:So203 och 1998/99:So231 yrkande 1 samtmed avslag på motionerna 1998/99:So231 yrkande2, 1998/99:So261 och 1998/99:So371 yrkande 1 somsin mening ger regeringen till känna vad ovananförts,17. Högkostnadsskydd (mom. 14)(), () och () anför:Enligt vår uppfattning bör alla avgifter förläkemedel, läkarvård, tandvård, handikapphjälpmedelm.m. samordnas i ett högkostnadsskydd. Vi anserdärför att regeringen bör utreda vad ett sådanthögkostnadsskydd kan kosta staten. Vad här anförtsmed anledning av motionerna So418 (mp) yrkande 2 ochSo460 (mp) yrkandena 8 och 9 bör ges regeringen tillkänna.Vi anser att utskottets hemställan under 14 bort haföljande lydelse:14. beträffande högkostnadsskyddatt med anledning av motionerna 1998/99:So418yrkande 2 och 1998/99:So460 yrkandena 8 och 9och med avslag på motionerna 1998/99:So355,1998/99:So442, 1998/99:So446 yrkande 9 och1998/99:So467 yrkande 8 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,18. Högkostnadsskydd (mom. 14)och (båda kd)anför:Vi anser att en översyn behöver göras så atthögkostnadsskyddet verkligen omfattar allavårdavgifter. I det sammanhanget bör en återinförd"fri lista" för läkemedel övervägas. Under senare århar avgifterna för den enskilde ökat dramatiskt delsgenom att högkostnadsskyddet höjts, dels därför attflera vårdavgifter inte omfattas avhögkostnadsskyddet. Även den enskildes kostnader förresor i samband med vård har ökat och dessainkluderas inte heller i högkostnadsskyddet. Vianser att ingen skall behöva avstå från vård avekonomiska skäl. Vad här anförts med anledning avmotion So446 (kd) yrkande 9 bör ges regeringen tillkänna.Vi anser att utskottets hemställan under 14 bort haföljande lydelse:14. beträffande högkostnadsskyddatt med anledning av motion 1998/99:So446 yrkande 9och med avslag på motionerna 1998/99:So355,1998/99:So418 yrkande 2, 1998/99:So442,1998/99:So460 yrkandena 8 och 9 och1998/99:So467 yrkande 8 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,19. Högkostnadsskydd (mom. 14)() anför:Jag anser att systemet med högkostnadsskydd förläkemedel och läkarbesök måste förbättras. Enligtmin uppfattning bör vara den nivå dåhögkostnadsskyddet inträder, dvs. förläkemedelsutgifter och för besök i denöppna hälso- och sjukvården. Vad här anförts medanledning av motion So467 (fp) yrkande 8 bör gesregeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 14 bort haföljande lydelse:14. beträffande högkostnadsskyddatt med anledning av motion 1998/99:So467 yrkande 8och med avslag på motionerna 1998/99:So355,1998/99:So418 yrkande 2, 1998/99:So442,1998/99:So446 yrkande 9 och 1998/99:So460yrkandena 8 och 9 som sin mening ger regeringentill känna vad ovan anförts,20. Bidrag till glasögon (mom. 15)(), () och () anför:I dag råder det stora olikheter mellan landstingendå det gäller bidrag för glasögon till barn. Varjelandsting avgör självt om, och i så fall hur stort,bidrag som skall utgå. Vi anser att denna ojämlikhetär mycket olycklig.