bet · GN01UU2 · 1999-11-16 00:00:00 — Vidare vägras oliktänkande ofta att återvända till om delämnar landet.Regeringen har öppnat för bistånd till för att på så vis försöka på-skynda ekonomiska och politiska reformer samt för att främja respekten förmänskliga rättigheter.Även om små steg kan skönjas vad gäller vissa mycket begränsade eko-nomiska reformer i finns inga motsvarande tecken på framsteg på detpolitiska planet eller vad gäller respekt för de mänskliga rättigheterna. Bi-stånd till de demokratiskt sinnade krafterna i - som befinner sig i oppo-sition mot det nuvarande förtrycket - bör förmedlas, och bör göravad det kan för att stödja dessa.En förutsättning för att bistånd till skall komma i fråga är dock attsådant bistånd inte förmedlas via statliga organ utan genom enskilda organi-sationer. Utskottet motsätter sig bestämt alla former av bilateralt samarbetemed . Den utfasning av det statliga biståndet till som den borger-liga regeringen påbörjade borde ha fullföljts. Det ger felaktiga signaler närnu regeringen ger bilateralt stöd till , med kubanska myndigheter sommotpart. Utskottet anser vidare att det strider mot hela intentionen med bi-ståndet att, som sker, förmedla stöd till vars syfte är att stödjaCastros regim.Detta bör ges regeringen till känna.Därmed tillstyrker utskottet motion U618 (fp) yrkande 4.dels att utskottets hemställan under 59 bort ha följande lydelse:59. beträffande bistånd till Cubaatt med bifall till motion 1999/2000:U618 yrkande 4 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,26. Biståndets styrning, Översyn av anslagsstrukturen,Utformningen av bemyndiganden, Kostnadsfördelningenmellan sak- och förvaltningsanslag, Utvärdering av biståndetFormerna för en utvärderingsfunktion, Riktlinjer förkonsultupphandling, Koordinering mellan svenskt bistånd ochEU:s bistånd, Svenska företag och EU:s upphandling (mom.65, 67, 68, 69, 72, 73, 74, 76, 77), , och (allam) anserdels att utskottet bort anföra följande med anledning av reviso-rers förslag yrkandena 1-4 och 6:Riksdagens revisorer har på eget initiativ genomfört en granskning av ut-vecklingssamarbetet. Granskningen har i huvudsak omfattat det bilateralautvecklingssamarbetet och inriktats på frågor om hur biståndet styrs, genom-förs, samordnas och följs upp. Särskilt har anslagsformerna och medelstill-delningen, Sidas förvaltningsbistånd, utvecklingssamarbetet genom enskildaorganisationer samt samarbetet med EU granskats.Vi anser att de av revisorerna framförda förslagen är väl motiverade ochgrundade på ett gediget utredningsmaterial. I likhet med övriga ledamöter iutskottet tillstyrker vi revisorernas yrkande 5.Enligt vår uppfattning, som på dessa punkter avviker från utskottsmajori-tetens, bör även revisorernas yrkande 1, 2, 4 och 6 tillstyrkas.I revisorernas förslag 1998/99:RR9 yrkande 3 behandlas frågor om utvär-dering av biståndet. Revisorerna föreslår att regeringen får i uppdrag att seöver formerna för att stärka en utvärderingsfunktion som är mer oberoendefrån biståndsorganisationen, samt att regeringen i ökad omfattning nyttjar deorgan som har till uppgift att granska och utvärdera effektiviteten av statligverksamhet för att utvärdera insatser på biståndsområdet.Majoriteten i utskottet har tillstyrkt detta yrkande i del, främst med inne-börden att EGDI:s utvärderande funktion bör stärkas. Vi har ingen invänd-ning mot detta men anser att yrkandet även i sin andra del bort tillstyrkas.Enligt vår uppfattning utgör EGDI, vars styrelse i huvudsak består av före-trädare för biståndsadministrationen och vars sekretariat är placerat i Utri-kesdepartementet, inte en oberoende organisation. Vi föreslår därför medanledning av revisorernas yrkande 3 delvis och motionerna U2 (kd) yrkande1 delvis, U3 (fp) yrkande 1, U213 (m) samt U215 (kd) yrkande 27 (delvis) attregeringen får i uppdrag att utarbeta ett förslag till en från biståndsorganisationen helt oberoende utvärderingsfunktion.dels att utskottets hemställan under 65 bort ha följande lydelse:65. beträffande biståndets styrningatt med bifall till revisorers förslag 1998/99:RR9 yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,dels att utskottets hemställan under 67 bort ha följande lydelse:67. beträffande översyn av anslagsstrukturenatt med bifall till revisorers förslag 1998/99:RR9 yrkande 2 i berörd del och med anledning av motion1999/2000:U3 yrkande 2 samt med avslag på motion 1999/2000:U1yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet an-fört,dels att utskottets hemställan under 68 bort ha följande lydelse:68. beträffande utformningen av bemyndigandenatt med bifall till revisorers förslag1998/99:RR9 yrkande 2 i berörd del som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,dels att utskottets hemställan under 69 bort ha följande lydelse:69. beträffande kostnadsfördelningen mellan sak- och förvaltnings-anslagatt med bifall till revisorers förslag1998/99:RR9 yrkande 2 i berörd del som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,dels att utskottets hemställan under 72 bort ha följande lydelse:72. beträffande utvärdering av biståndetatt med bifall till revisorers förslag 1998/99:RR9 yrkande 3 i berörd del som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,dels att utskottets hemställan under 73 bort ha följande lydelse:73. beträffande formerna för en utvärderingsfunktionatt med anledning av revisorers förslag1998/99:RR9 yrkande 3 i berörd del samt med anledning av motioner-na 1999/2000:U2 yrkande 1 i berörd del, 1999/2000:U3 yrkande 1,1999/2000:U213 och 1999/2000:U215 yrkande 27 i berörd del somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,dels att utskottets hemställan under 74 bort ha följande lydelse:74. beträffande riktlinjer för konsultupphandlingatt med bifall till revisorers förslag 1998/99:RR9 yrkande 4 samt med anledning av motionerna 1999/2000:U2 yr-kande 1 i berörd del, 1999/2000:U210 yrkande 5 och 1999/2000:U215yrkande 27 i berörd del som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,dels att utskottets hemställan under 76 bort ha följande lydelse:76. beträffande koordinering mellan svenskt bistånd och EU:s bi-ståndatt med bifall till revisorers förslag 1998/99:RR9 yrkande 6 i berörd del samt med anledning av motionerna1999/2000:U2 yrkande 3 och 1999/2000:U3 yrkande 4 som sin me-ning ger regeringen till känna vad utskottet anfört,dels att utskottets hemställan under 77 bort ha följande lydelse:77. beträffande svenska företag och EU:s upphandlingatt med bifall till revisorers förslag 1998/99:RR9 yrkande 6 i berörd del som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,27. Formerna för en utvärderingsfunktion (mom. 73), (båda kd), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 112 börjar med "Utskottetkonstaterar först" och på s. 114 slutar med "U215 (kd) yrkande 27 delvis. "bort ha följande lydelse:Även om Sidas utvärderingsenhet har stärkts och Expertgruppen för ut-vecklingsfrågor, EGDI, tillsatts, kan detta enligt utskottets mening inte er-sätta ett självständigt och oberoende utvärderingsinstitut liknande Sekreta-riatet för analys och utvärdering av det svenska utvecklingsbiståndet (SAU).Utskottet anser det beklagligt att det oberoende Sekretariatet för analys ochutvärdering av det svenska biståndet, som inrättades under fyrpartiregering-en, lades ned. Detta innebär att Sida åter utvärderar denna del av sin egenverksamhet.Att Sida löpande genomför utvärderingar av projekt och program är ennormal del av verksamheten. Detta ersätter dock inte behovet av en oberoen-de analys och utvärdering av Sidas verksamhet. revisorer pekar iförslag 1998/99:RR9 på behovet av att stärka utvärderingsfunktionen i detsvenska biståndet. Revisorerna understryker vidare behovet av att regeringenåterför resultatet från genomförda utvärderingar till riksdagen.Enligt utskottets mening är en extern oberoende analys och utvärdering avdet svenska biståndet angelägen för att det skall vara ställt utom allt tvivelbiståndsresurserna hanteras på ett effektivt och oklanderligt sätt och för skall kunna försäkra sig om att det svenska biståndet svarar mot högtställda kvalitetskrav.Vad utskottet anfört ovan bör ges regeringen till känna.Motionerna U2 (kd) yrkande 1 (delvis) och U215 (kd) yrkande 27 (delvis)tillstyrks därmed. Motionerna U3 (fp) yrkande 1, U213 (m) samt revisorernasförslag 1998/99:RR9 yrkande 3 i berörd del anses besvarade med vad ut-skottet anfört.dels att utskottets hemställan under 73 bort ha följande lydelse:73. beträffande formerna för en utvärderingsfunktionatt med bifall till motionerna 1999/2000:U2 yrkande 1 i be-rörd del och 1999/2000:U215 yrkande 27 i berörd del som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört samt förklarar motioner-na 1999/2000:U3 yrkande 1, 1999/2000:U213 och reviso-rers förslag 1998/99:RR9 yrkande 3 i berörd del besvarade med vadutskottet anfört,28. Administrationen av stödet till (mom. 78), , och (allam) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 123 börjar med "Utskottetkan inledningsvis" och på s. 124 slutar med "U803 (m) yrkande 7" bort haföljande lydelse:Stödet till går via Sida. Detta stöd är dock avväsentligt annan karaktär än det stöd till de utvecklingsländer som Sida an-nars hanterar.Länderna i är inte underutvecklade, utan felut-vecklade, med stor potential för framtiden. Det är därför olämpligt att stödetfortsätter att gå via Sida, som i första hand har kompetens för andra typer avprogram. Stödet till Öst- och bör naturligen överföras tillUtrikesdepartementet.Därmed tillstyrks motion U803 (m) yrkande 7.dels att utskottets hemställan under 78 bort ha följande lydelse:78. beträffande administrationen av stödet till Central- och Östeu-ropaatt med bifall till motion 1999/2000:U803 yrkande 7 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,29. De enskilda organisationernas roll (mom. 82)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 126 börjar med "Utskottetkonstaterar därvidlag" och slutar med "1999/2000:U704 (c)" bort ha följandelydelse:Utskottet konstaterar därvidlag att föreningslivet och olika frivilliggrupperhar en viktig uppgift att fylla i samarbetet med . IBarentssamarbetet finns en stor potential för småskaligt samarbete mellansvenska enskilda organisationer och systerorgansationer i . De storaavstånden medför dock kostnader för att mötas både från svensk och rysksida. Små organisationer, som kan göra en stor insats, har oftast inte resurseratt söka större projektbidrag. Utskottet skulle därför välkomna ett system förmikrostöd, genom vilket mindre organisationer på ett enkelt och obyråkra-tiskt sätt kunde få bidrag upp till en viss gräns, t.ex. . Detta skullkunna ske inom ramen för befintligt Barentssamarbete.Detta bör ges regeringen till känna.Med det ovan anfört tillstyrker utskottet motion U704 (c).dels att utskottets hemställan under 82 bort ha följande lydelse:82. beträffande de enskilda organisationernas rollatt med bifall till motion 1999/2000:U704 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,30. Den sociala situationen (mom. 84)och (båda kd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 126 börjar med "Utskottethar inhämtat" och på s. 128 slutar med "1999/2000:U802 (v) yrkandena 2och 3 är besvarade" bort ha följande lydelse:Även om insatser för barn har lyfts fram av regeringen i utvecklingssamar-betet med , anser utskottet att ambitionsnivån varitalltför låg beträffande konkreta insatser för att förbättra barnens situation,synnerhet i relation till de grova missförhållanden som råder bland mångabarn i närområdet.En stor del av befolkningen i många av forna länder harhamnat i extrem fattigdom, något som i hög grad drabbar barnen. Hälsotill-ståndet har försämrats på grund av miljöförstöring, kärnavfall, luft- ochvattenföroreningar, stor ökning av alkohol, tobak och drogmissbruk, dålignäringstillförsel, spridning av smittsamma sjukdomar samt en sviktandehälso- och sjukvård. En dramatisk uppgång av antalet barn på institutionerliksom det faktum att gatubarnens antal antagit förfärande proportioner geranledning till stor oro. I ökade antalet barn på institutioner i åldernnoll till med av . I bådeMoskva och finns det enligt uppgift 60 000 gatubarn. Denrapporterade brottsligheten har i , , , ,, och ökat under övergångsfasen. Brottdär ungdomar är inblandade växer snabbast och det gäller våldsbrott somkidnappning, våldtäkt, misshandel och mord. I går av barneninte i , vilket innebär 100 000 barn per årskurs. I ochLitauen talas det om som inte går i skolan.Sverige har bedrivit samarbete med en del länder i Central-och , särskilt på områdena förvaltnings- och kunskapsuppbyggnadsamt miljösamarbete. Ett av huvudmålen har varit att utveckla demokratin.Det föreligger dock enligt utskottets mening en stor risk för att själva demo-kratin och respekten för människovärdet undergrävs om inte stora insatseromedelbart görs för att komma dessa barn, som far så illa, till hjälp. De för-summade barnen kan lätt bli förlorade barn, som får mycket svårt att bidratill en positiv samhällsutveckling.Trots den svåra sociala situationen i har de svenskainsatserna inte ökat. Utskottet menar mot denna bakgrund attregeringen bör lämna en redogörelse för vad som gjorts med in-riktning på barn i vårt närområde, såväl vad gäller bilaterala och multilateralinsatser som de insatser som gjorts via svenska frivilliga organisationer,kommuner och vänorter. skulle på så sätt kunna ta ställning tillom de svenska insatserna står i rimlig proportion till problemens vidd.Utskottet anser vidare att regeringen bör driva frågan om långsiktiga stra-tegier och informationskampanjer om barnens situation i Öst- och Centraleu-ropa i samarbete med EU och . Problemen är så omfattande att fråganendast kan få en lösning genom ett genomtänkt internationellt samarbete.Enligt utskottets mening är det hög tid att EU antar en gemensam strategi.Varje medlemsland bör också ta ett särskilt ansvar för närliggande ländersbarn i anda. Vidare bör Sida ta ett större ansvar för enbredare information om de stora behoven bland barnen i vårt närområde ochför att stimulera allmänhet, kommuner, vänorter, regioner och enskilda orga-nisationer till att engagera sig mer i projekt med inriktning på barn i vårtnärområde. Detta skulle enligt utskottets mening kunna öka kunskapen ochdärmed intresset och viljan att göra de stora insatser som behövs.Med tanke på den utomordentligt allvarliga situation många barn i vårt nä-rområde upplever, anser utskottet att insatserna, avsedda att ge barnen endräglig livssituation, måste ligga på en helt annan nivå än vad som är fallet idag.Detta bör ges regeringen till känna.Med vad ovan anförts tillstyrker utskottet motion U215 (kd) yrkande 12.Motionerna U221 (kd) yrkandena 5, 13, 14 och 18 samt U802 (v) yrkandena2 och 3 anses besvarade med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 84 bort ha följande lydelse:84. beträffande den sociala situationenatt med bifall till motion 1999/2000:U215yrkande 12 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört samt förklararmotionerna /2000:U221 yrkandena 5, 13, 14och 18 samt 1999/2000:U802 yrkandena 2 och 3besvarade med vad utskottet anfört,Särskilda yttranden1. En översyn av de biståndspolitiska målen (mom. 1), , och (allam) samt () anför:Enigheten kring de svenska biståndsmålen rörande resurstillväxt, ekonomiskoch social utveckling, ekonomisk och politisk självständighet, demokratisksamhällsutveckling, miljömålet samt jämställdhetsmålet har varit stor. Ris-ken är att denna enighet har uppnåtts på tydlighetens bekostnad. Efter mer än35 års offentligt utvecklingssamarbete är det att de biståndspolitiskamålen prövas mot gjorda erfarenheter. En studie från utvärderingssekretaria-tet SAU om den svenska biståndspolitikens rationalitet varnade för att enstark strävan efter konsensus kan ha bidragit till att göra biståndet otydligaroch därmed sämre än det annars kunde ha blivit.Mot denna bakgrund har inte minst under en rad år förespråkatatt en bred u-landspolitisk utredning tillsätts för att på nytt pröva de bi-ståndspolitiska målen. Regeringen förklarade under /99 att ensådan utredning skulle tillsättas , vilket vi välkomnade. Ännu niomånader efter det att dåvarande biståndsministern utlovat en snar tillsättningav utredningen har ingen sådan tillsatts. har regeringen på nytt deklareratatt en parlamentariskt sammansatt utredningskommitté skall tillsättas underhösten 1999 med uppgift att utreda hur internationella utvecklings-samarbete bör vidareutvecklas.Folkpartiet och förutsätter att kommittén får till uppgift att taett brett grepp om det samlade biståndet, genomlysa de biståndspolitiskamålens relevans i dagens bistånd samt att den behandlar samladerelationer med inklusive de enskilda organisationernas roll.2. De biståndspolitiska målen (mom. 2)() anför:Klimatförändringar i kombination med växande fattigdom kommer att ökabehovet av hjälpinsatser världen över. Fjolårets naturkatastrofer, var de mestförödande i historisk tid - sammanlagt inträffade över 700 naturkatastrofer -och den beräknade kostnaden var . Mycket talar för attdenna typ av händelser kommer att bli både mer omfattande och mer för-ödande . Mot denna bakgrund anser de gröna attenprocentsmålet för biståndet inte är tillräckligt, utan att biståndet bör uppgtill av BNI. Vi ser därför ökningen av biståndet till som ett delmålsom vi anser bör uppfyllas inom en femårsperiod.Miljöpartiet de gröna ser också att det finns ett stort behov av ökad flexi-bilitet för biståndet utifrån katastrofer och politiska förändringar och anserdärför att systemet med ettårsbudget bör ses över för att öka möjligheten tillett mer aktivt och relevant bistånd. Vi förutsätter att den aviserade bistånds-politiska utredningen ges möjlighet att se över detta. De stora hotbilderna ien global värld är inte krig, utan de bakomliggande faktorer som utlöserkrig. I sammanhanget har kampen om naturresurserna, såsom rent vatten ochodlingsbar jord, stor betydelse. uppfattning är att via ökat bi-stånd kan katastrofer och konflikter undvikas, något som innebärstora besparingar både ekonomiskt och i människoliv. Som en följd av dettabör också försvarskostnaderna, både i och i andra länder, kunnaminskas och en större andel användas till att förebygga katastrofer och krigvia ökade biståndsinsatser.3. Ett starkare internationellt ramverk (mom. 4)() anför:Globaliseringen inrymmer stora möjligheter - integration, ekonomisk tillväxtoch social utveckling - och ger förutsättningar för att nå fred, demokrati ochkulturella framsteg. Globaliseringen ställer oss också inför de ödesfrågorsom följer av växande inkomstklyftor, ökad belastning på miljön och denpotentiella risken för att länder eller regioner med etniska och nationalistiskargument exploaterar vad som uppfattas som globaliseringens hot. Därförkrävs ett starkare internationellt, politiskt, ekonomiskt och etiskt ramverksom prioriterar både ekonomisk och mänsklig utveckling.Globaliseringen skapar ett omvandlingstryck som påverkar rika såväl somfattiga, länder och regioner såväl som byar och kommuner. Globaliseringenökar insikten om att verksamheten i en del av världen får konsekvenser förresten; insikten om vårt ömsesidiga globala beroende växer.Globaliseringen gynnar de rika länderna. Världens rikaste femtedel har 74 gånger så hög inkomst som världens fattigaste femtedel, jämfört med30 gånger så hög 1960. tjänar ägaren till dataföretaget , , . lever mer än 1,3 miljarder människorpå mindre än per dag.Det är de rika länderna som har makten i de stora ekonomiska organisatio-nerna, som WTO, etc. Det är de rika ländernasom har tillgång till den växande informationstekniken och som tar patent påden biologiska mångfalden i utvecklingsländerna, för att använda den i me-dicinsk forskning. finns av Internetanvändarna i de industriali-serade länderna, där av världens invånare bor. I , avvärldens befolkning, har tillgång till Internet. En amerikanbehöver spara en genomsnittlig månadslön för att köpa en dator, medan enmedelinkomsttagare från måste spara åtta årslöner. Allt dettasagt som 2 miljarder människor fortfarande lever utan elektricitet.Den ekonomiska krisen i fick följder långt bortom ländernas egnagränser. Troligen blir världens samlade produktion reducerad med över17 på grund av Asienkrisen.Men trots att de fattigaste länderna drabbades hårdast av krisen har de myck-et litet inflytande i de ekonomiska organisationer som avgör deras framtid.Befolkningen i G 7-länderna (, , , , ,och ) representerar tillsammans av världensbefolkning, men ändå fattar G 7 avgörande beslut för jordens resterande88,. Den ekonomiska och politiska makten, liksom andra resurser, ärojämnt fördelade.Världsekonomin är fortfarande organiserad på ett sätt som gör att en stordel av befolkningen ställs utan möjligheter att göra en rimligt produktivarbetsinsats. Detta är ett oerhört slöseri med mänskliga resurser, förutom attdet medför att de drabbade inte heller får anständiga livsvillkor.En värld, som kännetecknas av växande klyftor mellan rika och fattiga, därförödelsen av livsmiljöer accelererar parallellt med befolkningsökningen, ärinte heller långsiktigt hållbar och därför instabil. Stora spänningar inom ellemellan samhällen ökar osäkerheten. Därför måste en politik för ökad säker-het alltid sträva efter hållbar utveckling och rättvis fördelning. Det gällerinom samhällen och mellan länder, regionalt och globalt, men också övertiden, mellan generationer. Hållbar säkerhet handlar om att bekämpa fattig-dom och orättvisor, om att skapa demokratiska, jämställda och miljömässigtlivskraftiga samhällen, om att väva samman människor, kulturer och natio-ner.4. Biståndsramen och enprocentsmålet (mom. 14), , och (allam) anför:De svenska procentmålen tyder på en grundläggande felsyn inom bistånds-politiken. Först kan konstateras att de aviserade procentmålen inte uppfyllspå grund av utbetalningsstopp. Det finns liten anledning att sätta på papperetambitiösa mål om inte måluppfyllelsen är bättre. Den svenska biståndspoliti-ken inriktas också snarare på en evig bekämpning av fattigdomen än påkrafttag för att verkligen utrota den. En ambition att utrota fattigdomen krä-ver att effektivitetsmål upprättas. Även delområden skall ha hög mätbarhet,exempelvis antal hushåll som verkligen har fått rent vatten, hur stor andel avflickorna som verkligen får nödvändig undervisning etc. Om inte detta införskan inte tillräckligt god utvärdering och effektivitet uppnås. För att utrotafattigdomen krävs också att sådana villkor ställs på mottagarländerna attsjälva grunden för fattigdomen undanröjs. Krav skall ställas på "good gover-nance", som skall innefatta utveckling av 1. mänskliga rättigheter, 2. rätts-samhälle, 3. demokrati och 4. marknadsekonomi. Att alla dessa krav inte kanuppfyllas är en självklarhet, men riktningen måste vara klar. Stegpå vägen kan exempelvis vara en ökad korruptionsbekämpning. Ett absolutkrav för att erhålla bistånd är att regimen inte för anfallskrig.5. Biståndsramen och enprocentsmålet (mom. 14)och (båda v) anför:Fattigdomen i världen är möjlig att utrota. Den ojämlika och orättvisa fördel-ningen av livsmedel, teknik och kunskap och den bristande kontrollen överråvaror i stora delar av världen leder till enorm rikedom hos stora företag ochprivatpersoner som miljarder människor lever i extrem fattigdomoch svält.Den rika världens livsstil som inbegriper handel, investeringar, konsum-tionsmönster samt koloniala och imperialistiska maktanspråk förorsakartorka, skogsskövling, grundvattenbrist, miljökatastrofer, snabb urbanisering,maktlöshet, etniska konflikter, socialt sönderfall och leder i slutändan tillkrig och brott mot mänskliga rättigheter.Därför måste en solidarisk politik utformas på alla områden.