bet · GM01SoU7 · 1999-02-18 00:00:00 — Motionärernaanser att det förebyggande hälsoarbetet för äldre ärviktigt för att bevara och stärka hälsan, så attäldre kan leva ett självständigt liv med godlivskvalitet. Av stor betydelse för hälsan är desociala nätverken. Därför betyderfrivilligorganisationernas arbete mycket för äldremänniskor som blivit ensamma. Tillgång till resurserför geriatrisk forskning är angeläget. Fysiskträning, även upp i mycket hög ålder, hindrarbenbrott och olycksfallsskador. Detta bör enligtmotionärerna ges regeringen till känna.I motion So387 av m.fl. (fp) begärstillkännagivanden dels om bättre medicinsk kompetensi omsorgen (yrkande 1), dels om ett värdigtomhändertagande av äldre (yrkande 2), dels omåtgärder mot näringsbrist (yrkande 3), dels omtrycksår (yrkande 4), dels om fungerandetrygghetslarm (yrkande 5) och dels om utredning avalla fallskador, viktminskningar m.m. (yrkande 8).Motionärerna vill införa en omsorgsgaranti som skallinnehålla de delar som är väsentliga för att denenskilde äldre skall erbjudas en kvalitativt godomsorg med valfrihet. De anser att det skall finnasen medicinskt ansvarig läkare kopplad till detsärskilda boendet och att det därutöver behövs flersjuksköterskor i omsorgen. Rätten till ett värdigtomhändertagande innebär att det måste finnastillräckligt med personal för att kunna mata och gedryck, tillse att patienterna kommer upp ur sinasängar i rimlig tid och dessutom får hjälp att kommaut på promenader m.m. Det skall också finnas såmycket personal att varje patient kan känna sigsynliggjord, personligt tilltalad och ompysslad,anförs det. Motionärerna betonar attomsorgspersonalen behöver bättre kunskap omnäringsbrist och hur denna åtgärdas. Detta bör ingåsom ett obligatoriskt moment i den bredavidareutbildning som är nödvändig för en stor del avomsorgspersonalen. Eftersom äldre äter lite ställshöga krav på matens kvalitet. Dietisternas kunskapoch kompetens är viktig i detta sammanhang. Vidareanför motionärerna att liggsår i princip kanförebyggas genom en god kunskap om den åldradekroppen och förbättrade rutiner. Patientens förmågaatt tillgodogöra sig näring har också betydelse förbåde uppkomsten och läkningen av trycksår. Godhygien samt information och aktivering av patientenbidrar till förebyggande och läkning. Motionärernaunderstryker att vården måste organiseras så atttrygghetslarmen garanterar den hjälpsökande hjälpinom rimlig tid. Motionärerna anser att så fort enäldre faller så skall en läkare tillkallas förundersökning så att skadorna inte förbliroupptäckta. En annan signal om att allt inte stårrätt till är plötsliga viktminskningar till följd avundernäring. Om problemet med undernäring inteuppmärksammas och åtgärdas försämras den äldreshälsotillstånd, anförs det.I samma motion begärs också tillkännagivande omrätten till hjälpmedel (yrkande 13).Socialstyrelsen är i ädelutvärderingen starktkritisk till hur hjälpmedelsförsörjningen för deäldre fungerar , anför motionärerna. Sjukvårdentar inte i tillräcklig utsträckning ansvar för attuppmärksamma behovet av hjälpmedel hos äldre, ochväntetiderna är i många fall oacceptabelt långa.Motionärerna anser därför att vårdgarantin skallutökas till att omfatta tekniska hjälpmedel, så attden som är i behov av hjälpmedel skall få snabbhjälp och komplicerade hjälpmedel senast inom tremånader. Vidare anser motionärerna att en ökadkonkurrens på hjälpmedelsområdet skulle kunna varaett sätt att höja kvaliteten och kapa köerna.I motion So460 av m.fl. (mp) yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn avlandstingens insatser vad gäller rehabilitering avkvarboende äldre (yrkande 20). Motionärerna anföratt landstingen har i uppdrag att ställarehabiliteringsinsatser till förfogande för äldre ihemmet. Efter ädelreformen och psykiatrireformen harlandstingen, enligt motionärerna, inte tagit etthelhjärtat ansvar för detta. De anser därför att enöversyn av landstingens insatser på detta områdevore värdefull ur kvalitetssynpunkt.Bakgrund och tidigare behandlingI 7 a § socialtjänstlagen (1980:620) föreskrivs attinsatser inom skall vara av godkvalitet. För utförande av socialnämndens uppgifterskall det finnas personal med lämplig utbildning ocherfarenhet. Kvaliteten i verksamheten skallsystematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras.Socialstyrelsen har givit ut Allmänna rådSOSFS 1998:8 (S) om kvalitetssystem inom omsorgernaom äldre och funktionshindrade. Här fastslås attkommunerna bör fastställa en övergripande inriktningoch policy för verksamhetens kvalitet. Vidare börkommunerna säkerställa att det i varje verksamhetfinns ett ändamålsenligt kvalitetssystem för attfortlöpande styra, följa upp, utveckla ochdokumentera kvaliteten. Kommunerna bör ocksåklargöra vem eller vilka som har ansvaret förkvalitetssäkrings- och kvalitetsutvecklingsarbetet.Vidare framhålls att kommunerna bör säkerställa attdessa allmänna råd även tillämpas för verksamhet somkommunen genom avtal har överlämnat till enskild attutföra samt för sådan enskild verksamhet från vilkenkommunen upphandlar tjänster för att fullgöraskyldigheter enligt socialtjänstlagen som röromsorger om äldre och funktionshindrade.Socialstyrelsen, ochLandstingsförbundet kommer attgenomföra ett antal regionala konferenser kringkvalitetssystem inom omsorgerna om äldre ochfunktionshindrade.Socialstyrelsen har även gett ut Allmänna råd SOSFS1996:32 (M och S) om informationsöverföring ochsamordnad vårdplanering som ger vägledning för dengemensamma vårdplaneringen då en patient bedöms habehov av insatser från den kommunala socialtjänsteneller annan vårdgivare efter sjukhusvistelse. Irådet betonas särskilt att patienter som befinnersig i livets slutskede och som bedöms sommedicinskt färdigbehandlade skall få stanna kvar påsjukhuset om detta är patientens önskemål och detkan ge en ökad livskvalitet för den enskilde. Ompatienten önskar att få vårdas i det egna hemmeteller i det särskilda boendet bör hälso- ochsjukvården och kunna bistå även dennaönskan.I Ädelreformen. Slutrapport (följerupp och utvärderar 1996:2) anför atthjälpmedelsverksamheten inte är tillräckligt välintegrerad i vården och omsorgen. En helhetssyn ochsamlad bedömning av den enskildes behov försvåras avde splittrade ansvarsförhållandena.Hjälpmedelsverksamheten kännetecknas av parallellaorganisationer och komplicerade administrativasystem som verkar kostnadsdrivande och försvårarsamverkan såväl mellan huvudmännen som internt hosrespektive huvudman.Styrelsen anser att hjälpmedelsinsatser som är meromfattande och avser bör planeras avden vårdinstans som vid det enskilda tillfället haransvar för patienten. Byten av hjälpmedel undervårdperioden kan på detta sätt undvikas. Styrelsenanser också att omfattningen för det kommunalakostnadsansvaret för enklare hjälpmedel börpreciseras och att kostnadsansvaret för komplexahjälpmedel skall ligga på landstinget.I överenskommelsen mellan statenoch landstingen 1999 för insatserför att stärka patientens ställning m.m. framhållsbetydelsen av att uppmärksamma de äldres behov ihälso- och sjukvården. Genom att prioritera insatsertill äldre i hela vårdkejdan kan utrymme skapas förbättre tillgänglighet för alla. Landstingen utlovadedärför att ta särskilda initiativ för attytterligare förstärka samverkan med kommunerna.Landstingen utlovade också en utökad satsning på attlösa de problem som finns med bristandeläkartillgång inom äldreomsorgen. Därvidlag behöverläkartillgången i eget boende och i särskildaboendeformer särskilt uppmärksammas och stödjas,anfördes det.Landstingsförbundet har genomförten enkät i samtliga landsting och medlemskommunerangående läkarinsatser i särskilda boenden. Avsammanställningen framgår att samtliga landsting ärinne i en aktiv process med att utformasamverkansavtal avseende läkarinsatser där innehålloch kvalitet sätts i fokus.Landstingsförbundet planerar ett projekt omläkarinsatser i särskilt boende som syftar till attge förslag till konkreta åtgärder som leder till attbehovet av medicinsk kompetens kan tillgodoses.Svenska Kommunförbundets äldreberedning har idagarna lämnat sin - Äldresvård och omsorg inför 2000-talet. Slutrapport.Beredningens uppgift har varit att överväga hurvården och omsorgen till äldre skall kunna ges medgod kvalitet framöver, med de ekonomiska,demografiska och andra förutsättningar som kanförutses. Beredningen har stannat för att rikta insitt arbete på att:- analysera möjligheterna att på nationell nivåsluta gapet mellan växande behov och tillgängligaresurser,-- tillsammans med kommuner utveckla arbetssätt ochhandlingsstrategier för bättre resurshushållningoch utvecklad kvalitet i verksamheten,-- ta fram kunskapsunderlag och att förbättramöjligheterna till erfarenhetsutbyte mellan landetskommuner framöver,-- utveckla verktyg för kommunernas egna analyser avsin verksamhet och sina kostnader samt att göraegna framtidsbedömningar.-Socialstyrelsen redovisar i Äldreuppdraget.Årsrapport att styrelsen kommer att tainitiativ till att utarbeta förskrifter och allmännaråd alternativt nationella riktlinjer för en god ochsäker hemvård.Nationella folkhälsokommittén (S 1995:14) tar uppäldres hälsa i sitt delbetänkande Hur skall Sverigemå bättre? - första steget mot nationellafolkhälsomål (SOU1998:43). Enligt kommitténs meningär insatser som bidrar till att bevara eller stärkahälsan hos äldre människor och som ökarförutsättningarna för äldre att leva ettsjälvständigt liv med god livskvalitet en viktiguppgift för folkhälsoarbetet. Övergången från ettyrkesaktivt liv till pensionärstillvaron bör belysasmed avseende på detta. Vidare bör äldres socialanätverk och de frivilliga organisationernas rolluppmärksammas. Även förhållanden som berör äldremänniskors trygghet i vardagen bör belysas. Socialisolering bland äldre bör uppmärksammas särskilt,anförs det. Kommittén konstaterar att regeringengivit i uppdrag att ta framunderlag om möjligheterna att arbetasjukdomsförebyggande och hälsofrämjande bland äldre.Utifrån bl.a. denna redovisning kommer kommittén attformulera nationella mål för folkhälsoarbete riktattill äldre och att belysa folkhälsostrategier frånett äldreperspektiv.Folkhälsoinstitutet avrapporterade tillregeringen utredningen om möjligheten att förbättraäldres psykiska och fysiska hälsa. Rapporten visaratt hälsofrämjande insatser för äldre är viktiga ochger positiva effekter. Utredningen pekar inte ut enenskild faktor som den mest betydelsefulla för attkunna fortsätta att leva ett självständigt liv,däremot framstår en kombination av olika insatsersom viktiga. Rekreation och socialt stöd minskarriskfaktorerna för många sjukdomar. Boendemiljö,hembesök och hälsokontroller, matvanor, rökstopp ochmåttlighet med alkohol är andra faktorer av storbetydelse. Flera studier pekar på samband mellanfysisk aktivitet och funktionsförmåga.Med anledning av rapporten har Folkhälsoinstituteti regleringsbrevet för fått i uppdrag attaktivt driva vidare frågor om hälsofrämjande ochsjukdomsförebyggande arbete för äldre.Folkhälsoinstitutet har givit ut skriften Håll digpå benen! Några tips om hur du kan undvika att fallaoch skadas.Fr.o.m. skall äldre och funktionshindradepersoner i särskilda boendeformer för service ochomvårdnad samt personer med hemsjukvård genomuppsökande verksamhet erbjudas kostnadsfrimunvårdsbedömning, individuell rådgivning m.m. Förden behandling som därefter kan bli nödvändig skallpatienten betala samma avgift som gäller inom denöppna hälso- och sjukvården (8 a och 15 a §§tandvårdslagen (1985:125), prop. 1997/98:112, bet.1997/98:SoU25, rskr. 1997/98:289).I betänkande 1997/98:SoU24 behandlade utskottetsenast frågor om bättre samverkan, ledning ochorganisation i äldreomsorgen och hälso- ochsjukvården. Utskottet anförde då bl.a. följande (s.37 f.):Utskottet utgår från att de insatser som görsfrån olika håll kommer att leda till att samtligasärskilda boenden kommer att få tillgång till läkaresom tar ett helhetsansvar för den medicinska vården,vårdplaneringen och handledning av vård- ochomsorgspersonal. Många kommuner och landsting harredan i dag överenskommelser om detta. Formerna förläkarkontakterna kan komma att variera efter lokalaförhållanden. Utskottet vill framhålla att det ärönskvärt att läkarna har geriatrisk erfarenhet.Regeringen bör noggrant följa utvecklingen och vidbehov skyndsamt återkomma till . anfört med anledning av motionerna - - -bör som sin mening ge regeringen tillkänna. - - -Kommunerna har betalningsansvar för depatienter som bedöms som medicinsktfärdigbehandlade. I propositionen redovisas att detfinns uppgifter som tyder på att betalningsansvaretibland kan verka alltför starkt som incitament förflyttning från sjukhus och att äldre inte alltid fårtid att vänja sig vid tanken på att återvända tillhemmet eller till det särskilda boendet för att därfå vård och stöd. Enligt överenskommelsen med statenkommer landstingen att ta särskilda initiativ föratt ytterligare förstärka samverkan med kommunerna.På fler håll i landet utvecklas nu också s.k.mellanvårdsformer där kommuner och landsting delarpå betalningsansvaret för patienter som ärmedicinskt färdigbehandlade vid sjukhus men som kanbehöva omfattande omvårdnadsinsatser innan deåtervänder till eget boende eller till det särskildaboendet. Utskottet ser mycket positivt på dennautveckling. Utskottet vill understryka att samverkanmellan kommuner och landsting i dessa situationerbehöver utvecklas ytterligare och att särskildhänsyn därvid bör tas till de äldres önskemål. Detär vidare angeläget att de kommunala funktionernakring en utskriven patient samordnas så att dennafår en klar och tydlig information om de olikaaktörernas planerade insatser. - - -Utskottet har tidigare konstaterat (1997/98:SoU12)att det har skett en klarförskjutning mot en ökad andel öppen vård.Satsningar har skett bl.a. på utbyggnad avhemsjukvården och primärvården. Denna utvecklingmåste fortsätta. Utskottet bedömer attläkarmedverkan kommer att behöva dimensioneras förde behov som finns i hemsjukvården. Först närhemsjukvården har tillgång till jourläkare som ingåri arbetslaget kring den sjuke kanhemsjukvårdsmodellen anses välfungerande. En ökadsamverkan mellan huvudmännen är också grundläggandeför att kunna erbjuda en god rehabilitering aväldre. Härvid bör uppmärksammas att äldre personerkan ha behov av specialiserad sjukvård ochrehabilitering för kronisk sjukdom och inte bara föråldersrelaterade sjukdomar. I överenskommelsenmellan staten och landstingen anförs attprimärvårdens roll i vården av de äldre sjuka måstetydliggöras. Samspelet med andra vårdgivare ärhärvid en nyckelfråga.Utskottets bedömningUtskottet uttalade att det utgår från att deinsatser som görs från olika håll kommer att ledatill att samtliga särskilda boenden kommer att fåtillgång till läkare som tar ett helhetsansvar förden medicinska vården, vårdplaneringen ochhandledning av vård- och omsorgspersonal. Detta gavsockså regeringen till känna. Utskottet, somvidhåller denna ståndpunkt, kan konstatera attLandstingsförbundets enkät visar att samtligalandsting är inne i en aktiv process med att utformasamverkansavtal avseende läkarinsatserna i detsärskilda boendet. Utskottet konstaterar vidare attSocialstyrelsen aktivt arbetar med kvalitetssäkringav äldreomsorgen genom Allmänna råd och genomkonferensverksamhet. Vidare har ochlänsstyrelserna genom beslut av tillförtsytterligare för att förstärka ochintensifiera tillsynen över vården av äldre ochfunktionshindrade. Svenska Kommunförbundetsäldreberedning har avgivit en slutrapport.Utskottet anser inte att det nu behövs någotinitiativ från sida. Motionerna So230 (m)yrkande 6 och So387 (fp) yrkande 1 avstyrks därmed.Enligt överenskommelsen mellan staten ochlandstingen kommer landstingen att ta särskildainitiativ för att ytterligare förstärka samverkanmed kommunerna. På fler håll i landet utvecklasockså s.k. mellanvårdsformer. Utskottet ser mycketpositivt på denna utveckling och vill än en gångunderstryka att samverkan mellan kommuner ochlandsting i dessa situationer behöver utvecklasytterligare och särskild hänsyn tas till de äldresönskemål. Utvecklingen mot en ökad andel öppenvårdkräver en fortsatt utbyggnad av hemsjukvården ochprimärvården. Inte minst gäller detta tillgångentill läkare. håller på egetinitiativ på med att utarbeta föreskrifter ochallmänna råd för en god och säker hemvård. Utskottetvill också understryka att en ökad samverkan mellanhuvudmännen är grundläggande för att kunna erbjudaen god rehablitering av äldre. De olika insatser somnu görs för att utveckla samverkan mellan kommuneroch landsting och förstärka hemvården bör avvaktas.Motionerna So311 (v) yrkande 2, So314 (c) yrkande 15och So460 (mp) yrkande 20 bör inte föranleda någotinitiativ från sida. Motionerna avstyrks.Inte heller motion So387 (fp) yrkande 13 börföranleda något initiativ.Utskottet vidhåller bedömningen attfolkhälsoarbetet avseende äldre bör förstärkas.Folkhälsoinstitutet har redovisat att det aldrig ärför sent med folkhälsoinsatser. Utskottet utgår frånatt den kunskap som tagit framomsätts i praktiken. Institutet fortsätter arbetetmed att driva frågor om hälsofrämjande insatser föräldre. kommer attformulera nationella mål för folkhälsoarbete riktattill äldre och belysa folkhälsostrategier från ettäldreperspektiv. Motionerna So314 (c) yrkande 7 ochSo400 (kd) yrkande 1 är därmed i huvudsaktillgodosedda och avstyrks.Ett gott förebyggande arbete och omhändertagande ärangeläget också bland de äldre i särskilt boende.Flera kommuner och landsting har under senare årutvecklat olika former av kvalitetssäkring avvårdkedjan för äldre. Utskottet vill understryka attgoda rutiner och ett effektivt utnyttjande av olikapersonalgruppers kompetens minskar risken förnäringsbrist, trycksår, fallskador m.m. Vidare ärpersonalens kompetensutveckling liksomdimensionering angelägna frågor för att nå en brakvalitet i vården och ett värdigt bemötande av deäldre. Utskottet delar uppfattningen i motionernaatt det är angeläget att den enskilde blir sedd ochges den omvårdnad som han eller hon behöver. Dessafrågor finns också med i den nationellahandlingsplanen och medel har anvisats förfortbildningsinsatser och forskning. En särskildkommission inom regeringen arbetar medpersonalförsörjningsfrågan och grund- ochfortbildningsfrågor. Utskottet återkommer till dettaunder avsnittet om fortbildning ochpersonalförsörjning. Utskottet anser att ettintensifierat kvalitetsarbete bör leda till ökatvälbefinnande bland de äldre.Vad gäller tandhälsan har landstingen sedan den 1januari 1999 ansvar för att genom uppsökandeverksamhet erbjuda kostnadsfri munvårdsbedömning ochindividuell rådgivning åt äldre i särskilt boende.Utskottet anser inte att det behövs något initiativmed anledning av motionerna So387 (fp) yrkandena 2-5och 8, So400 (kd) yrkandena 2-4 och So446 (kd)yrkande 6. Motionerna avstyrks.Anhörigvård m.m.MotionerI motion So397 av de ()yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om behovet av enutredning av anhörigvårdarnas pensionssituation.Motionären anför att stödet till anhörigvårdarnavarierar starkt mellan kommunerna. För attanhörigvårdarna skall orka behövs olikastödinsatser, till exempel en garanterad möjlighettill avlastning. Det stöd och den avlastning somanges i socialtjänstlagen är en frivillig verksamhetför kommunerna. Motionären anser att detta gör attmånga anhörigvårdare lever under stor press ochosäkerhet. Motionären anser också att omanhörigvårdarna inte kan komma in i det nyapensionssystemet så kan en lösning vara attstat/kommun tecknar privata pensionsförsäkringar föranhörigvårdarna.I motion So214 av () begärstillkännagivande om förbättrat stöd ochanhörigbidrag till dem som vårdar anförvanter ihemmet. Motionären anför att innan ädelreformengenomfördes utgick från landstingen ett såkallat anhörigbidrag till drygt 20 000 personer.Sedan kommunerna övertagit ansvaret för äldrevårdenhar antalet fall där sådan ersättning utgår minskatdramatiskt. Motionären tycker att det är båderimligt och anständigt att såväl praktiskt somekonomiskt förbättra anhörigstödet direkt till deberörda.I motion So311 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen hos regeringen begär tilläggsdirektiv tillSocialtjänstkommittén så att den beaktaranhörigvårdarnas situation enligt vad i motionenanförts (yrkande 4). I den av nyligenantagna nationella handlingsplanen för äldrebehandlas anhörigvårdarnas situation. Motionärernaanser att detta är bra liksom att medel avsatts föratt ge kommunerna möjlighet att stötta anhöriga. Deändringar som gjordes i socialtjänstlagen och somträdde i kraft innebar dock tillviss del försämringar för anhörigvårdarna, anförmotionärerna. Möjligheten att få avlösning elleravlastning blev ett frivilligt åtagande förkommunerna. Motionärerna anser att beslut av den härkaraktären skall kunna överklagas medförvaltningsbesvär. Detta är ett sätt att stärkaanhörigvårdarnas ställning. Motionärerna anser ocksåatt i samband med den nya pensionsreformen böranhörigvårdares arbetsinsatser beaktas på så sättatt de blir pensionsgrundande.I motion So233 av m.fl. (kd) yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att Socialstyrelsenbör utarbeta riktlinjer för stöd till anhörigvårdare(yrkande 1) och om en utredning angående villkorenför anhöriga som anställs för att vårda ennärstående (yrkande 2). Anhöriga står för ca tvåtredjedelar av all vård i hemmen. Motionärerna anseratt anhörigrollen måste uppvärderas och erkännas föratt möta framtidens behov. bördärför, enligt motionärerna, få i uppdrag attfastställa specifika riktlinjer för hur stödet tillde anhöriga skall utformas genom en garanti som kaninnehålla följande moment: Uppsökande verksamhetskall bedrivas. Vårdtyngdsmätningar som tar hänsyntill både vårdtagarens och vårdgivarens psykiska ochfysiska hälsa skall utföras. En utvärdering skallregelbundet göras så att anhöriguppgiften kanomprövas. Motionärerna pekar på att det råder storaskillnader mellan kommunerna när det gäller yngreanhörigas möjlighet till anställning för vård avnärstående. Anställda anhörigvårdare har alltidtimanställning med lägsta ersättning.Trygghetsförsäkringar och pensionsavtal gäller inteför denna grupp. Det är också svårt att kombineraett arbete utanför hemmet med anhöriganställning.Motionärerna anser därför att dessa frågor behöverutredas närmare.I motion So314 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anhörigvård (yrkande 17).Motionärerna anser att anhöriga måste få möjlighetatt föra en dialog om insatserna för den anhörige.De anser att det behövs information ochutbildningsinsatser både för anhörigföreningar ochintresseorganisationer och även direkt till enskildaanhöriga i större utsträckning än i dag.Motionärerna anser att regeringen bör ta initiativtill överläggningar med de båda kommunförbunden isyfte att se över hur ett utökat stöd till dem somvårdar närstående skall kunna ske. Vidöverläggningarna bör följande frågor tas upp: enfortsatt utbyggnad av avlastning och växelvård,förbättringar i kommunernas regler förhemvårdsbidrag och ökade möjligheter för närståendeatt anställas, en utvidgning av kretsen av dem somhar rätt att vara anhörigvårdare med ersättning frånförsäkringskassan samt en ytterligare förlängdperiod för dem som vårdar. Motionärerna anser att enhälsoekonomisk undersökning av anhörigvårdensbetydelse bör genomföras. Vidare anser de attSocialstyrelsen bör utveckla metoder för uppföljningoch kvalitetskontroll av anhörigvården och attstyrelsen även skall utarbeta riktlinjer för hurstödet till de anhöriga skall utformas t.ex. genomuppsökande verksamhet.I motion So387 av m.fl. (fp) begärstillkännagivande om bättre villkor förnärståendevården (yrkande 19). Motionärerna anseratt kommunerna måste öka stödet tillnärståendevården.