bet · GM01NU11 · 1999-04-22 00:00:00 — vill utskottet betona attförhållandena i olika kommuner och landsting kanvariera påtagligt. På vissa håll kan det privatautbudet vara mycket begränsat. Ett annat argumentför att bibehålla en del av en verksamhet i enkommuns eller ett landstings regi är att därigenomupprätthålls en kompetens att utvärdera anbud.I den handlingsplan för att förenkla och förbättravillkoren för främst små företag som regeringenpresenterade ingår, som tidigareredovisats, en särskild punkt om klarare spelreglermellan kommuner och småföretag. den verksamhet som bedriver.Rådet har, som nämnts, lämnat en redovisningav den verksamhet som bedrivits. Vidare ärreglerna för den offentliga upphandlingen föremålför utredning. har härutöverpåbörjat ett arbete med att - i diskussion medKommunförbundet och - utforma enlångsiktig konkurrenspolicy. harockså presenterat en rapport, i vilkeneffekterna och erfarenheterna av alternativadriftsformer belyses.I vissa motioner förordas avreglering på vissasärskilt angivna områden, t.ex. tolk- ochöversättningsverksamhet, sotningsmonopolet,biluthyrningsverksamhet, apoteksmonopolet ochkommunernas rätt att stoppa lågprisbutiker. Somtidigare redovisats pågår olika utredningsarbeten påvissa av dessa områden. Vidare kan noteras attsamtliga områden tillhör andra utskottsansvarsområden.Sammantaget anser utskottet att regeringens arbetepå området styrs av en vilja att uppnå ochupprätthålla konkurrensneutralitet mellan offentligoch privat verksamhet.När det slutligen gäller yrkandet i motion1998/99:N210 (s) om att i sinverksamhet skall anlägga mer av en helhetssyn påkonkurrens, effektivitet och välfärd, kännerutskottet stor sympati för dessa tankegångar.Utskottet anser, som redovisats och i likhet medmotionären, att en väl fungerande konkurrens är ennödvändig förutsättning för en gynnsam utveckling avden svenska ekonomin. skall,förutom att tillämpa konkurrenslagen, främja eneffektiv konkurrens inom såväl privat som offentligverksamhet genom att bl.a. föreslåavregleringsåtgärder, till nytta för konsumenterna.Ibland kan det vara svårt att förena intresset avökad konkurrens med de negativa effekter, i form avsämre service för medborgarna, ökad ekonomiskbrottslighet eller sämre arbetsmiljö, som enavreglering kan vara förenad med. Det är dock inteKonkurrensverkets sak att beakta den socialadimensionen, utan det är regering och riksdag somhar att värdera förslag rörandeavreglering eller andra åtgärder utifrån enhelhetssyn på konkurrens, effektivitet och välfärd.Utskottet förordar att regeringen fortsättningsvisi avregleringssammanhang lägger särskild vikt vidatt ha ett helhetsperspektiv för konsumenterna:förutom konkurrens och effektivitet måste ocksåfrågor om välfärd samt risk för ökad ekonomiskbrottslighet och sämre arbetsmiljö beaktas. Det ärvidare viktigt att på ett systematiskt sätt följaupp de avregleringar som har genomförts och väga depositiva effekterna mot de negativa effekter som kanuppstå, t.ex. i form av sämre service förmedborgarna, ökad ekonomisk brottslighet eller sämrearbetsmiljö.Det utskottet nu har anfört bör , medanledning av motion 1998/99:N210 (s), som sin meningge regeringen till känna. Motionerna 1998/99:Sk310(m), 1998/99:Fi613 (m), 1998/99:N326 (m, kd),1998/99: N330 (kd), 1998/99:N238 (c), 1998/99:N332(fp) och 1998/99:N333 (fp) avstyrks iberörda delar. Även motion 1998/99:N268 (m), somberör konkurrensregler för högteknologi, avstyrks avutskottet.Beträffande förslaget i motion 1998/99:N333 (fp) omen ny bestämmelse i konkurrenslagen för att kommatill rätta med säljvägran noterar utskottet attdenna fråga har behandlats i en rapport frånKonkurrensverket. avser attbehandla frågan i lämpligt sammanhang. Därmedavstyrks även den motionen i berörd del.Kooperativ samverkan, m.m.MotionernaKonkurrenslagen (KL) hämmar de lantbrukskooperativaföretagens utveckling, anförs det i motion1998/99:N236 (kd). Lagen behöver ändras i ettviktigt avseende; den negativa behandlingen avsamarbete mellan företag i kooperativa former måsteersättas med den positiva inställning som utmärkerEG-rätten och de andra EU-länderna, menarmotionären. Hon föreslår förändringar på följandefyra punkter: (1) Samverkan i federativ form börmöjliggöras på samma villkor som gäller förprimärföreningar inom lantbruket; (2)Prissamverkansförbudet i KL för primärföreningar börutgå; (3) Hinder för förhandlingssamverkan mellansmå producenter bör tas bort ur KL; (4) Förbudet iKL mot att begränsa medlems fria rörlighet bör utgåoch ersättas med EG-rättens funktionsskydd förkooperativa företag.I partimotion 1998/99:N238 (c) begärs ett uttalandeom att konkurrenslagstiftningen skall utformas såatt kooperativ verksamhet inte missgynnas jämförtmed andra associationsformer. Grunden för kooperativverksamhet är att en grupp människor, företag ellerorganisationer går samman för att driva en ekonomiskverksamhet som de alla behöver och som de gemensamtstyr och ansvarar för i demokratiska former,konstaterar motionärerna och erinrar om att i svensklagstiftning finns den juridiska associationsformenekonomisk förening, som är avpassad för kooperativverksamhet.I motion 1998/99:N263 (c) begärs - på motsvarandesätt som i nyssnämnda motion 1998/99:N236 (kd) -förslag från regeringen i följande fyra avseenden:(1) att samverkan i federativ form skall möjliggöraspå samma grunder som gäller för primärföreningarinom lantbruket; (2) att förbudet mot samverkan ompriser på i en förening oförädlade produkter skallutgå; (3) att förhandlingskooperation skalllikställas med övrig kooperation; (4) att förbudetmot att begränsa medlemmars fria rörlighet skallutgå och ersättas med EG-rättens funktionsskydd förkooperativa företag. Om den svenskalivsmedelssektorn skall ha en chans att utvecklasoch motsvara kundernas krav i och på deninternationella arenan måste den få samma spelreglersom sina konkurrenter, anför motionärerna. De hävdaratt den svenska konkurrenslagen särbehandlar delantbrukskooperativa företagen negativt jämfört medEG-rätten och andra EU-länders lagar/tillämpning.Erfarenheterna av den nya konkurrenslagen är sådanaatt man kan tala om ett missgynnande av den svenskalantbrukskooperationen, sägs det. Federationermåste, bortsett från bagatellfall, uppfylla mycketstrikta krav enligt konkurrenslagen för att fåundantag och kan endast få ett tidsbestämt undantagfrån förbudet mot samverkan, säger motionärerna. Deanser att inom EU är synen på federationer påjordbruksområdet betydligt mer liberal än i Sverige.KL bör därför ändras i syfte att möjliggörasamverkan i federativ form på samma grunder somgäller för primärföreningar inom lantbruket,föreslår motionärerna.För lantbrukskooperativa föreningar som handlar medmedlemmarnas produkter, utan vidareförädling, gällerspeciella regler, säger motionärerna vidare. riskerar sålunda att drabbas av förbud omdess andel av marknaden överstiger , men den kanfå ett tidsbegränsat undantag. Södra Skogsägarnaberörs av denna regel och kan tvingas att helt läggaom sin strategi vad avser handel med oförädladevaror, säger motionärerna och påpekar att varken EG-rätten eller övriga EU-länders lagstiftninginnehåller motsvarande restriktioner. KL bör därförändras så att förbudet mot prissamverkan påoförädlade produkter i lantbrukskooperativaföreningar avskaffas, föreslår motionärerna.Producenter av vissa varor, t.ex. vallfrö, är mångatill antalet och ofta små, konstaterar motionärernaför det tredje. Dessa producenter behöver engemensam organisation för att kunna förhandla ompriser och villkor med köparna, som ofta är storaindustriföretag, anför motionärerna. För närvarandemåste de aktuella producenterna i normalfallet sökaundantag från samverkansförbudet och kan då få etttidsbegränsat undantag om de uppfyller vissavillkor, sägs det. I har ingripanden skettmed stöd av KL - något som, enligt motionärerna,sannolikt inte hade skett med stöd i EG-rätten ellerövriga EU-länders lagstiftning. KL bör därför ändrasså att förhandlingskooperation likställs med övrigkooperation, föreslår motionärerna.Konkurrenslagens regler för förhållandet mellankooperativ förening och medlemmar är restriktiva,säger motionärerna avslutningsvis. Föreningarna fårdärmed svårigheter att etablera stabila relationermed sina leverantörer/ägare, och föreningarnasagerande på marknaden, deras finansiering ochkreditvärdighet försvagas, anser motionärerna. Demenar att EG-rätten och andra EU-länderslagstiftning ger föreningar och medlemmar störrefrihet att utforma reglerna. KL bör därför ändras såatt förbudet mot att begränsa medlemmars friarörlighet utgår och ersätts med EG-rättensfunktionsskydd för kooperativa företag, föreslårmotionärerna.Vissa kompletterande uppgifterKooperativ samverkanVåren 1994 beslutade (prop. 1993/94:210,bet. 1993/94:NU23) att införa särskilda bestämmelseri konkurrenslagen för s.k. primärföreningar inomlantbrukssektorn (det s.k. legalundantaget).Beslutet innebar att det i konkurrenslagen infördeskompletterande bestämmelser (18 a-18 c §§) medinnebörden att förbudet mot konkurrensbegränsandesamarbete i vissa avseenden inte skall tillämpasbeträffande samverkan i en ekonomisk förening varsmedlemmar är enskilda lantbrukare eller företagaresom bedriver jordbruk, trädgårdsnäring ellerskogsbruk. De samverkansformer som särskilt anges ilagen (18 c § första stycket) är produktion,insamling, förädling, försäljning eller därmedsammanhängande verksamhet i fråga om jordbruks-,trädgårds- eller skogsprodukter eller inköp av varoreller tjänster för sådan verksamhet. De särskildakonkurrensreglerna för lantbrukets primärföreningarmedger undantag endast i förhållande till förbudet i6 § KL. Från tillämpningen av förbudet mot missbrukav dominerande ställning i 19 § KL gäller ingetundantag.I legalundantaget innefattas ej avtal som innebärbegränsningar i medlemmars rörlighet på marknaden(18 c § andra stycket 1). Vidare tillåts ej sådansamverkan som innebär att försäljningspriser direkteller indirekt fastställs på varor som producerashos medlemmarna (18 c § andra stycket 2). Ilagtexten utpekas två typer av fall för tillämpningav lagen på denna punkt. Det första fallet gällernär försäljningen sker direkt mellan en medlem ochtredje man. I denna situation finns det enligt vadsom anfördes i propositionen inga beaktansvärda skälatt tillåta prissamverkan i vidare mån än vad som ärmöjligt inom ramen för bestämmelserna om undantag iKL. Det andra fallet avser när föreningen svarar förförsäljningen. Då kan, genom samverkan i föreningen,sådana positiva effekter uppstå att det finns skälatt tillåta en mer långtgående prissamverkan. Ensådan samverkan borde dock, anfördes det, baratillåtas under förutsättning att konkurrensen påmarknaden inte hindras, begränsas eller snedvrids iväsentlig omfattning. I propositionen uttalades attsom tumregel bör gälla att samverkan är tillåten omde samverkande företagen svarar för högst avden relevanta marknaden.I den tidigare nämnda departementspromemorian Småföretag och konkurrenslagen (Ds 1998:72) behandlaskooperativ samverkan i ett särskilt avsnitt (10).Kooperativ samverkan inom jordbruket är därvidföremål för en utförlig behandling. Inom ramen fören till arbetsgruppen knuten referensgrupp harLantbrukarnas () och dessmedlemsföretag framfört sina synpunkter påkonkurrenslagen och dess utformning.Arbetsgruppen lämnar i rapporten ett förslag tilländring av 18 c § KL. Syftet är bl.a. att nå enbättre överensstämmelse med EG-rätten, så att detskrivs in uttryckliga regler om skydd förförfaranden som är nödvändiga för en förenings frånallmän synpunkt behöriga funktion. Vidare föreslåsatt förutsättningarna skall ändras för prissamverkanbeträffande hos medlemmarna producerade varor somsäljs av föreningen, på det sättet att den s.k. 25-procentsregeln skall ersättas med ett krav på attkonkurrensen på marknaden inte får sättas ur spel.Ändring föreslås också av bestämmelserna i 18 b § KLsom definierar vad som är jordbruks-, trädgårds- ochskogsprodukter.Rapporten har, som tidigare nämnts, varit föremålför remissbehandling, och remisstiden gick ut den 31mars 1999.Marknadsdomstolen fattade beslut iett ärende gällande samarbete mellan medlemmarna iprimärföreningen om försäljning avprodukter från medlemmarna genom föreningen.Domstolen ansåg, i likhet med tingsrättoch , att samarbetet i SödraSkogsägarna innebär att försäljningspriser direkteller indirekt fastställs på varor som producerashos medlemmarna (18 c § andra stycket KL). När detgällde frågan om huruvida samarbetet medför attkonkurrensen på marknaden påverkas i väsentligomfattning ansåg domstolen att det knappast fannsnågon klar saklig grund för bedömning av detta, ochlagmotiven till den aktuella paragrafen ansågs intege närmare ledning för en lösning. Med hänsyn tillde oklarheter som domstolen anser råder omtolkningen av bestämmelserna i 18 c § andra stycketKL godtogs inte påstående om attsamarbetet i är förbjudet. Istället måste huvudregeln i 18 c § första stycketgälla och samarbetet alltså anses tillåtet, anfördedomstolen. överklagande avStockholms tingsrätts tidigare dom avslogs således.Samverkan mellan taxiföretagI den tidigare nämnda departementspromemorian Småföretag och konkurrenslagen behandlas samverkanmellan taxiföretag i ett särskilt avsnitt (15).Arbetsgruppen föreslår införande av en förordning omett helt nytt gruppundantag för transportöravtalmellan taxiföretag. Gruppundantaget innehållerundantag för viss närmare angiven samverkan mellantaxiföretag i beställningscentraler e.dyl. för ihuvudsak gemensam inköpsverksamhet, skydd avaffärshemligheter, gemensam marknadsföring samtskyldighet för taxiföretagen att utföra köruppdrag, ställa bilar till förfogande, inte konkurrera med beställningscentralen, överlåta affärsförbindelser m.m..Undantag för dessa förfaranden föreslås gälla omsamarbetet omfattar högst av den relevantamarknaden. Den begränsningen skall dock inte gällaför gemensam inköpsverksamhet eller skydd avaffärshemligheter. I fråga om samarbete om priserföreslås undantag gälla endast om prissamarbetet ärnödvändigt för att uppnå de effektivitetsvinster somföljer av överlåtelsen. Samverkan som ligger utanförgruppundantagen måste, liksom tidigare, bli föremålför individuellt undantag av föratt vara tillåtet.Näringsminister och statsrådet besvarade två frågor (1998/99:378och 1998/99:413) om taxibranschen av respektive ÅkeSandström (c) och (). I de - ihuvudsak likalydande svaren - uppgavs att irapporten företag och konkurrenslagen föreslåsinga ändringar i själva konkurrenslagen som berörtaxibranschen, men däremot föreslås införande av ettgruppundantag för taxiföretag. Det föreslagnagruppundantaget bygger på den rättspraxis som finnspå området, sades det. Om ett sådant gruppundantagkommer till stånd behöver taxiföretag som omfattasav det inte ansöka om undantag hos Konkurrensverketför sitt samarbete. I övrigt innebär förslaget ingaförändringar av vad som gäller ,konstaterade statsråden. Det omnämndes även attsådant samarbete som inte omfattas avgruppundantaget, exempelvis samarbete mellantaxiföretag som har högre marknadsandel än , kananmälas till för individuellprövning. När remissbehandlingen av rapporten ärklar kommer regeringen att ta ställning tillarbetsgruppens förslag, uppgav statsråden. Isammanhanget hänvisades även till 1998 årstaxiutredning, (särskild utredare: generaldirektörOlof ). Utredningen har i uppgift attundersöka förutsättningarna för och effekterna avatt för innehavare av tillstånd till taxitrafikinföra krav på obligatorisk anslutning tillbeställningscentral eller annat gemensamt organ(dir. 1998:5). Utredningens förslag kommer attöverlämnas till regeringen senare under våren 1999.Utskottets ställningstagandeUtskottet tar först upp frågan om samverkan mellantaxiföretag. Som redovisats pågår inomNäringsdepartementet beredning av arbetsgruppensförslag om införande av ett gruppundantag förtaxiföretag och remissutfallet på detta. Enligtuppgift från departementet kommer också förslag från1998 års taxiutredning - som enligt planerna skallavlämnas - att beaktas idetta sammanhang. räknardepartementet med att komma med ettställningstagande i frågan.Utskottet anser att det är angeläget atttaxibranschen så snabbt som möjligt kan få besked omvilka regler som skall gälla för branschen.Osäkerhet i detta avseende är mycket negativt förbranschen. Utskottet förutsätter att regeringenbehandlar frågan med skyndsamhet och presenterar ettförslag till lösning senast under hösten 1999.Härefter övergår utskottet till frågan omkooperativ samverkan, som aktua-liserats i tremotioner.Utskottet vill inledningsvis framhålla att det ären självklarhet att konkurrenslagstiftningen skallha en sådan utformning att olika associationsformerfår en likvärdig behandling. Något behov av ettuttalande av om attkonkurrenslagstiftningen skall utformas så attkooperativ verksamhet inte missgynnas jämfört medandra associationsformer kan utskottet inte se ochavstyrker därmed motion 1998/99:N238 (c) i berörddel.I de två motionerna 1998/99:N236 (kd) och1998/99:N263 (c) begärs ändringar av konkurrenslagenrörande de lantbrukskooperativa företagen. Frågan omreglerna i konkurrenslagen på lantbrukets områdehar, som redovisats, varit föremål för utredning.Remissbehandlingen av arbetsgruppens förslag harnyligen avslutats. Enligt uppgift pågår nuberedningsarbete inom . I dettasammanhang kommer även de tidigare nämndaavgörandena från att beaktas. Medhänvisning till pågående beredningsarbete anserutskottet inte att det är aktuellt med någotriksdagsuttalande i frågan. Utskottet vill dockframhålla vikten av att frågan om delantbrukskooperativa samverkansformerna - påmotsvarande sätt som utskottet anförde beträffandefrågan om samverkan mellan taxiföretag - behandlasmed skyndsamhet av regeringen. De båda motionernaavstyrks därmed. beträffande inriktningen avkonkurrenspolitikenatt med anledning av motion 1998/99:N210 och medavslag på motionerna 1998/99:Fi613 yrkande 4,1998/99:Sk310 yrkande 8, 1998/99:T231 yrkande 3,1998/99:N238 yrkande 13, 1998/99:N268,1998/99:N277 yrkande 9, 1998/99:N292,1998/99:N326 yrkande 26, 1998/99:N330 yrkande 6,1998/99:N332 yrkande 21 och 1998/99: N333yrkandena 4 och 9 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,res. 1 (m, kd, c, fp)2. beträffande kooperativ samverkan,m.m.att avslår motionerna 1998/99:N236, 1998/99:N238yrkande 12 och 1998/99:N263.res. 2 (kd, c)den 22 april 1999På näringsutskottets vägnarPer WesterbergI beslutet har deltagit: Per (), BarbroAndersson (), (), LennartBeijer (v), (), (),(), (), Nils-GöranHolmqvist (s), (), (), (), (), IngegerdSaarinen (mp), (), ()och (). Inriktningen av konkurrenspolitiken(mom. 1)Per (), (), KarinFalkmer (m), (), (),(), () och BirgittaCarlsson (c) anserdels att utskottets ställningstagande i avsnittet ominriktningen av konkurrenspolitiken bort ha följandelydelse:Utskottets syn på betydelsen av en effektivkonkurrenspolitik överensstämmer med den som kommertill uttryck i motionerna 1998/99:Sk310 (m),1998/99:Fi613 (m), 1998/99:N326 (m, kd),1998/99:N330 (kd), 1998/99: N332 (fp) och1998/99:N333 (fp). En vital konkurrens skärpereffektiviteten och ökar välståndet, varför insatserför att främja konkurrensen är viktiga inslag i enpolitik som gör mer utvecklingskraftigt.Marknads-ekonomin förutsätter en effektivkonkurrenspolitik, som förhindrar marknadsdelningoch prissamverkan samt utövar fusionskontroll. Enfungerande och sträng konkurrenslagstiftning ärviktig för att en effektiv konkurrens skall råda idet privata näringslivet. Konkurrensutsättningmedför ökad effektivitet och gynnar konsumenterna.Fri konkurrens på lika villkor inom de ramar somsätts upp av etiska principer och lagstiftning ärdet bästa verktyget för att tillgodosekonsumenternas efterfrågan och hushålla medbegränsade resurser. En effektiv konkurrens gynnaralltid i första hand konsumenterna, och konkurrensenär den kanske viktigaste drivkraften till tekniskoch ekonomisk utveckling. Väl fungerande konkurrensstimulerar en kontinuerlig förnyelse avproduktionsapparaten och leder därmed till eneffektiv användning av samhällets resurser, dvs.graden av konkurrens på olika marknader spelar encentral roll för marknadsekonomins funktionssätt ochför den ekonomiska tillväxten.Utskottet anser att kraftfulla åtgärder måstevidtas från regeringens sida för att driva påavregleringsarbetet i syfte att skapa utrymme förprivata initiativ i kommuner och landsting.Utskottets uppfattning är att de stora offentligamonopol som svarar förtjänsteproduktionen inom sjukvård, skola,åldringsvård etc. skall avregleras så att en privattjänsteproduktion inom dessa områden skyndsamt kanutvecklas. bör hos regeringen begäraförslag om ändringar i de lagar som styr denobligatoriska, kommunala verksamheten vad gällersådana bestämmelser som förhindrar uppkomsten avkonkurrerande alternativ till dagens monopol i detallmännas regi. Detta skulle skapa möjligheter fören mängd småföretagare att utveckla och expanderaegna verksamheter inom tjänstesektorn i form avkooperativ och egna företag. Inte minst för dekvinnor som till stor del svarar för denoffentliga välfärdsproduktionen vore det positivtatt övergå från att vara anställd till att bli egenentreprenör. Om flera aktörer tillåts komma in påområden som är stängda för privata alternativkommer detta att leda till nya arbetstillfällen,som ökad konkurrens innebär en effektivareanvändning av skattemedel. Enligt utskottetsuppfattning skulle det dessutom leda till en mersmåskalig företagsamhet, närhet i omsorgen, ökadvalfrihet och en förbättrad välfärd för medborgarna.Vidare vill utskottet betona betydelsen av attkonkurrensbegränsande förfaranden från olikakommunala aktörers sida påtalas och åtgärdas. uppfattning intar regeringen enavvaktande hållning. Konkreta åtgärder lyser med sinfrånvaro, medan tillsättande av utredningar ocharbetsgrupper är vanligt förekommande. Inrättandetav räcker inte. Rådet har ingasanktionsmöjligheter till sitt förfogande för attkomma till rätta med missbruk från företrädare förstat, kommuner och landsting riktat mot privataentreprenörer i syfte att gynna den egnaproduktionen. Utskottet ställer sig skeptiskt tillidén att genom diskussion och informationsspridningom goda exempel kunna åstadkomma rättelse så attförfördelade privata entreprenörer tillåtskonkurrera på lika villkor med offentligaproducenter. I stället för att vänta på olikautvärderingar av rådets verksamhet bör, förutom delagändringar som förordats, en ny lagstiftninginföras som på ett mer kraftfullt sätt än dennuvarande konkurrenslagen förhindrarunderprissättning och osund konkurrens från detoffentligas sida. En sådan lag i enlighet medförslaget från (SOU1995:105) bör enligt utskottets mening snarastunderställas prövning. Detta är enmotsatt väg än den som förordas i motion1998/99:T231 (s) att på förhand selektivt stödjavissa producenter för att vissa tjänster skall bliutförda. Detta vore enligt utskottets mening direktolämpligt. Vidare kan ej heller de problem somutpekas i motionen hanteras genom ändringar ikonkurrenslagen.När det gäller förslaget i motion 1998/99:N210 (s)om att i sin verksamhet skallanlägga ett bredare perspektiv på konkurrens,effektivitet och välfärd vill utskottet erinra omvad ett enhälligt utskott anförde , dåett likartat motionsyrkande avslogs (bet.1997/98:NU1 s. 62). Utskottet hänvisade tillKonkurrensverkets instruktion och regleringsbrev, ivilka det står angivet att verket skall främja eneffektiv konkurrens inom såväl privat som offentligverksamhet, till nytta för konsumenterna. Vidarehänvisades till verksamhetsplanen, i vilken påpekas- beträffande syftet med verksamheten - att devinster som följer av en effektiv konkurrens kommertill uttryck i den samlade samhällsekonomin ochdärmed ytterst och gynnar konsumenterna,dvs. skall finnas till förkonsumenterna. Vidare anförde utskottet attkonkurrenslagen ger utrymme för att ta hand omkonsumentintressen och andra samhälleliga intressengenom regler vad gäller tillåten samverkan som bl.a.har som krav att samarbetet skall kommakonsumenterna till godo.