bet · GN01SfU1 · 1999-11-25 00:00:00 — Det finns utförligt beskrivet i rapportFråga två gällde försäkringsläkare. De var inte med i studien, utan dbehandlande läkare. Men vi har en fortsatt studie på gång där vi kommer att titpå det.Vad gäller invandrare, varför vi inte har någon effekt på dem och om de är meratt sjukskriva sig, har jag direkt inget svar på det. Jag tror snarrehabiliteringen och de insatser vi har är uppbyggda av svenskar för svensk kultror mer det handlar om det.Ronny (): Vi har i socialförsäkringsutskottet lärt ossfrågeställningen vad gäller genderperspektivet att kvinnor över lag får mindremedan män får mer kvalificerade rehabiliteringar som kanske leder dem barbetsplatsen. Det här ställer lite grann det begreppet på ända, med tanke påsäger. Då är min fråga: Har du någon uppfattning om hur det ser ut i desamhället? Detta tycker jag är på kollisionskurs med vad vi hela tidenbetänkanden har skrivit mycket välformulerat om just jämställdhetsperspektigenderperspektivet. Det är den ena frågan.Den andra frågan är: Har ni i era undersökningar märkt någon trend? På något svi hamnat i mycket viktiga diskussioner kring rehabiliteringsarbetet. Men vihamnat i det förebyggande arbetet. Företagshälsovården i fick myckeresurser . Det är det tidsperspektivet som också ni anger. Det skulintressant att veta: Kan ni se några trender på något sätt som viföretagshälsovården haft betydelse när den jobbat med dessa olika frågor? Dviktig fråga.Irene : Vad gäller kvinnor och män är det precis som du säger. Det är den allmänna uppfattningen. Alla tror att män får mer. Vadse var att män dominerade på sjukhusvård, dvs. inläggning på sjukhus och akutbnack-rygg-besvär. Det var de två, men för övrigt dominerade kvinnorna. Det äratt det kan påverka på det viset.När det gäller tjänstemännen jämfört med arbetarna är det framför allt arkvinnor som kommer till . Där finns också en könsdifferens,tjänstemannanivå.Sedan gällde det det förebyggande arbetet och företagshälsovården. Vi har intepå FHV. Jag vet inte heller om vi kan göra det utifrån registret. Vad vi sågdet inte hände någonting med insatser på arbetet 1995-1997 förutom att de minskförutsätter man att FHV har en aktiv roll i att initiera förändringar på arbetsMin misstanke är att det kanske inte ser så bra ut där heller.Ulla (): Det är viktigt det som du sade. I fick jag för mig att det handladearbetsskador över huvud taget.Vice ordföranden: Då fick vi det klargjort.Rose-Marie Frebran (kd): Jag undrar om ni bara har konstaterat att rehabiliteriminskat mycket eller om ni också har några teorier om varhar minskat.Irene : Teorier har vi, men vi har inte gått vidare och belagt dem än.Rose-Marie Frebran (kd): Det skulle vara intressant att höra vad ni tror.Irene : Jag tror personligen att en stor del är detta med samordninintrycket får vi kliniskt när man pratar med patienterna. De hamnar mitstolarna. De väntar på att någon skall betala, men ingen tar ansvaret och gåbetalar. Det är väl det som vi har disktuerat. Det är framför allt det.Berit (): Du började med att säga att du försöker övertyga dina patt de inte är sjuka som du pratar om sjukskrivning. Fråpatienterna vad de har för fysisk status, om de rör sig mycket eller inte?visat sig att nutidsmänniskor rör sig väldigt lite.Det var förvånande det du sade om att patienten själv vet absolut bästsjukvården pratar man om behov och efterfrågan. Efterfrågan är när patientenkrav. Det är inte lika comme il faut med efterfrågan som behov. Det är jag lite konfunderad över.Irene : Jag är inte så säker på att jag förstod fråga två, men vi kaförsta frågan först om fysisk status och livsstil, huruvida man rör sig osv. också om, och vi har det noggrant kartlagt. Jämfört med SCB-undersökningdessa människor sig som vilken annan svensk som helst. När det gäller fysisk sdet vi framför allt ser att den egna uppfattade hälsan är nedsatt. Sedan har denedsättning i nack- och ryggrörlighet, men för övrigt hittar man ingenting.Fråga två var lite oklar.Berit (): Det handlade om behov och efterfrågan. Men det kanske ärpolitisk fråga . Jag väntar med den.Vice ordföranden: Jag uppfattade frågan, , som att den var i anknytningresonemanget om vad som förutsades om vad som skulle hända sex månader senare.något latinskt ord, men jag tror att det betyder förutsäga. Var det inte i antill vad patienten själv och läkaren ansåg?Irene : Det var både-och. Vi frågade läkaren och patienten om behovet octrodde att det fanns någon hjälp att få. Den som absolut kunde förutsäga hur pmådde utifrån hur man skattade att man hade behov av inpatienten själv.Maud Björnemalm (s): Det är möjligt att jag går lite raskt i förväg. harresultatet av rehabiliteringen. Ni vet vilka åtgärder som är bra för kvinnor oåtgärder som är bra för män. Har ni följt upp detta, dvs. återgången till arbsett hur många som har återgått i arbete och hur många som kvarstår i arbet.ex. eller ?Irene : Det är de analyserna som vi framför allt kommer att göra i detperspektivet. Det är som vi kommer att detaljstudera det och ocksåekonomin på det det hela.Anita (): Ni pratade om att de arbetslivsinriktade programmen var debäst effekt när det gällde att kunna återgå till jobbet. Min kunskap om yrkesmeväldigt dålig. Finns det någon koppling där? Har ni haft någon kontakt med dem?Irene : Med de yrkesmedicinska klinikerna eller med företagshälsovården?Anita (): Med de yrkesmedicinska klinikerna.Irene : I våra grupper ingår yrkesmedicinare. Vi har ett utbyteLennart Klockare (s): Jag har en kort fråga. Jag tyckte det var trevligt attde arbetsplatsinriktade rehabiliteringarna ger ett bra resultat. Men det var tråkigt att höra att de hade minskat i förtill 1995. Kan man se något samband med samhället i övrigt, att man har avskeoch minskat sin personalstyrka, osv., dvs. att det hänger samman med möjlighetearbetsplatsinriktade rehabiliteringar?Irene : Det är säkert så. Det bör ha ett samband. Men vi har inteanalysera våra data på det viset. Det utgår vi nog ifrån.Gustaf von (): Jag har en liknande fråga som , men kansknågot annorlunda vinkel. Det gäller dem som är föremål för rehabilitering. Upplatt det finns ett väldigt klart incitament att vilja bli rehabiliterad? Detalldeles säkert att arbetsgivaren tycker att det är så hemskt nödvändigt, oheller att fackföreningen tycker att det är helt nödvändigt. Den enskilde kanstycker att det inte är helt nödvändigt, eller i varje fall bara delvis nödvändär lite provokativ här. Incitamentet att verkligen vilja bli rehabiliterad,stort är det egentligen när man ser till de inblandade parterna?Irene : När det gäller motivationen hos de grupper som vi har tittat pårepresentativa för åtminstone LO-kollektivet, anger man sin skattade motivationatt bli rehabiliterad. Sedan har man naturligtvis olika mål med sin rehabilVissa vill rehabiliteras för att de vill må bättre men absolut inte komma tillbdet gamla arbetet. För andra är det högsta målet att komma tillbaka till arbhar inte gjort något undersökning av det, men vi vet att arbetsgivarnas motivafå tillbaka människor också varierar.Gustaf von (): Just det. För det första är motivationen antagligen bertiden. I början tror jag att motivationen antagligen är hög. Men kanske den sjunker. Det är naturligtvis bekymmersamt att det iblanväldigt . Hur pass mycket påverkar bristande incitament eller bmotivation hos de olika aktörerna det dåliga utfall som ändå får sägas finnasgäller rehabiliteringen totalt?Irene : Om vi tar de två frågor som vi ställde till patienterna, om dede kan lära sig att hantera sina besvär och om de tror att det finns någon inskan hjälpa personen, som vi kallar för motivationsfrågor, ser vi attmotivation, desto sämre mår man efteråt. Det påverkar helt klart oberoende ainsats de har gått igenom.Däremot har vi också sett att om man sätter in en insats, oberoesjukskrivningstiden, så påverkar vi motivationen. Det är inte "kört" för att madålig motivation innan. Vi lyckas även påverka i varje fall en del.Vice ordföranden: Jag vet inte om jag uppfattade svaret på frågan om det spelaroll med tiden, om det är några månader eller som det börallvar.Irene : Hypotesen är att ju man går, desto sämre motiverad ärkan inte påminna mig några studier som egentligen har bevisat det. Det finnsteorier om det, och man har hypoteser om det. Men jag tror inte att det finns bdet viset.Vice ordföranden: hypotesen lever beror väl på att det verkar stämmaförnuft.Irene : Ja, precis.Ulla (): Jag fick svar på min fråga. Den gällde just sambandet melloch rehabiliteringen.Cecilia (): Min fråga gällde mer rehabiliteringsmöjligheterna. Kannågra regionala skillnader? Gäller ert urval hela landet eller är det mer konceIrene : Den studie där man tittar på utfallet för ortopedmedicinStockholm. De övriga täcker norra delen och . Men när det gäbeteendemedicinska rehabiliteringen är det , , och HelsDär har vi en spridning, men det är storstadsområden.Vice ordföranden: tackar för alla svaren på våra frågor. går vi vidare tfjärde och sista föredrag. Det är som skall berätta om hjärtan.Åke : är även beteendevetare och har doktorerat inom detHan skall berätta om hjärt- och kärlsjukdomar. Det är mycket spännande, därfördels är en doktorsavhandling om detta som presenteras , dels har detprogram om detta.Jan : Trots att jag nu är disputerad på medicinsk fakultet är jag psykpsykoterapeut. Om man, som nämndes, blir bättre eller sämre av att få med deär jag lite osäker på. har jag kanske lämnat den branschen i och med att jagmer har gått över till forskning de senaste tio femton åren.Förutom att jag är hos på KI är jag också knuten till i jag egentligen har min fysiska bas. Det här handlar egentligen om två projehuvudprojektet som startade , dels ett annat projekt som startade redan 19projektet innehöll bl.a. att vi, som beskrev, med hjälp av kinternationellt och nationellt försökte bygga upp ett så effektivt program somför hjärtrehabilitering. Det programmet har drivits i sommil norr om . De här projekten handlar om olika sätt att utvärdera efav den typen av livsstilsförändrande åtgärder vid hjärt- och kärlsjukdom.Hjärt-kärlsjukdomar är ju den största enskilda dödsorsaken i det moderna samhälflesta kommer att dö vid hög ålder, men hjärt-kärlsjukdomar är också dendödsorsaken i arbetsför ålder. De är också en stor källa till långa sjukskrivnipensioneringar även i den arbetsföra åldern. Antalet som drabbas och dörfaktiskt i västvärlden, så också i , men är det på det sättnämnt.Det som är viktigt ur många aspekter är att detta uppenbarligen och oerhörtockså är en klassfråga. Om det har skett en minskning i hjärtsjukdom under dedecennierna är det bland välsituerade och välutbildade som de största sänkningskett. Bland arbetargrupperingar av olika slag och lågutbildade är det ingeminskning. I vissa grupper snarare en ökning, lågutbildade kvinnor t.ex.Som en kort bakgrund för att repetera säkert kända saker vill jag säga att grunhjärtinfarkten, för kärlkrampen och för behovet av kranskärlsoperationer och skranskärlssjukdomen, dvs. de förträngningar som uppkommer på kärlen på hjärtat.avlagringar av fetter och kolesterol som uppkommer under livets gång. Deviktigt med detta är att inse och komma ihåg att detta är en kronisk sjukdomprogredierande, den utvecklas mer eller mindre långsamt under hela livetfaktiskt så att hos många av oss har den startat tidigt i livet, kanskeförskoleåldern. Precis som med lungorna har vi gott om reservkapacitet. Även omav oss kommer att ha påvisbara sådana här förträngningar under livets gång kkanske, i och med att det finns relativt stor reservkapacitet, att hinna döannat innan vi dör av hjärtinfarkt, för att ta det drastiskt.Viktigt är att vi vet väldigt mycket om vilka faktorer som påverkar hursådana här förträngningar byggs upp. Det är gamla välkända saker för de allraMen poängen är att det handlar om vår vardagliga livsstil. Jag vill gsäga att vi å ena sidan måste komma ihåg att vår svenska livsstil är väldigt ohÅ andra sidan är det av svenskarna som har förträngningar, och som kapåskyndat uppbyggnaden av dem genom vår svenska livsstil. Det handlar om stkost och motion och inte minst om rökning. Om vi skall hänvisa till luftvägssjsom nämnde, är det så att om man inte får hjärtinfarkt kanske man draKOL, om man röker ordentligt. Totalt sett blir det här väldigt många faktore34)Jag går snabbt vidare. Kunskapen om den psykosociala belastning som vi utsätför eller utsätts för är nu mer och mer bastant och säker. Vi vet att det fmängd t.ex. arbetsrelaterade psykosociala faktorer som i princip fördubblar rifå hjärtinfarkt. Det finns det som kallas för typ-A-beteende som är en ostressa mer än vad situationen egentligen kräver, som innefattar att alltid hagöra många saker och framför allt att ha en inneboende ilaggressivitet som påverkar det här också. Det vet vi är vanligt - inte hos ossmen hos andra. (Bild 35) För att hänvisa lite till det som började med vill jag påpekacirkel som inte finns med på bilden är depression. De senaste fem tio åren harlärt oss att emotionell belastning, typ depression, faktiskt också är en myckeriskfaktor för att få sin första hjärtinfarkt. Men det har också visat sigoerhört kraftig faktor när det gällt att förutsäga om man kommer att få ehjärtinfarkt inom ganska . Riktigt vad det här beror på vet vi inte.har visat sig rent statistiskt att personer som blir kraftigt deprimerade i samsin första hjärtinfarkt löper uppåt fem sex gånger större risk att dö i en hjärinom respektive lite mindre . Det visar så att säga psybetydelse. (Bild 36) Sammanfattningsvis en bild som kan fungera som bakgrund för att lyflivsstilens betydelse för om man hinner få hjärtinfarkt eller uppleva kranskärlunder arbetsför ålder. Men livsstilen har i nästa led precis samma betydelseskall rehabiliteras efter att ha fått symtom. Det är nämligen så att harhjärtinfarkt har man med sin livsstil och sina förträngningar bara skadat hjäeller mindre omfattande på något ställe. Men man är ju inte av med grundsjukdodet. Förträngningarna finns kvar, förträngningen på de andra kärlen finns kvarsnabbt de bygger upp sig och skaffar mig min nästa hjärtinfarkt beror i mycutsträckning på vilken livsstil jag har.På samma sätt är det om man sätter in behandling, en kranskärlsopebypassoperation, eller det som vi kallar för ballongvidgning. När man försöketill de dåliga kärlen botar inte det på något sätt sjukdomen. Det tar bara haakuta symtomen på de värsta ställena. Vi vet från stora uppföljningar att inomår börjar de nya infarkterna komma hos dem som redan är opererade. Det beror antagligen på att om man inte gör någonting åt livsstilen sdet saker. Det innebär att i eftervården, i rehabiliteringensekundärpreventionen, är livsstilen central.Syftet med det här programmet var att försöka hitta ett sätt att arbeta som skså stora livsstilsförändringar som möjligt, vilket är nödvändigt, för att brkranskälsförträngningen och för att undvika en ny infarkt. De olika studiernahär projekten innehåller många olika studier, och vi hinner inte alls gå igenoser dels på långsiktiga effekter av behandlingen, dels försöker vi i alla fstudie, precis som sade, att jämföra lite olika varianter på temat. Det hen modell. Sedan har vi i olika studier också undersökt vad som påverkar attbra för vissa och sämre för andra, vi har t.ex. undersökt depression i en stujag möjligen hinner komma in på . Och sedan har vi framförlångsiktiga hälsoekonomiska effekterna, som är det verkliga huvudsyftet medhuvudstudien (bild 37). Där är det precis som och sade, vi hhunnit fram till den längd på uppföljningen som behövs för att vi skall kunnoss säkert om resultatet. Det behövs långa uppföljningar för att man skalleffekter. Alltså: Skall man förvänta sig ekonomi i det här måste man ha uthåRäknar man med att man måste ha igen pengarna ger det antagligen intresultat. (Bild 38) Jag tänkte göra som så att jag väldigt kort drar en översikt öhuvudslutsatser som jag har kommit fram till . Sedan vill jagåtminstone en studie lite mer i detalj.Det vi har visat relativt säkert är att vi med den här typen avhjälper människor att ändra livsstil. Det är det centrala. Det är livsstilentror påverkar uppkomsten av de här förträngningarna. Det visar sig också, i allen del av de rent medicinsk-biologiska mätningar som man kan göra, arbetsprsådana saker, att deltagarna i en behandlad grupp efter ett à får bättrjämfört med en kontrollgrupp. Den studie som jag kommer att berätta mer om visatt det påverkar kranskärlssjukdomen, dvs. förträngningarna.Arbetsåtergången är väldigt olika beroende på vilka grupper man tittar närmareatt av de här grupperna är tillbaka i arbete . Däremot kanännu visa att det program för behandling som vi erbjuder har en sådan effektger ökad arbetsåtergång . Däremot ser det ut som om det hatt hända någonting två. Där är vi nu och följer alla dessa deltagarLivsstilsförändringar är ju ointressanta om det är . Här fömänniskorna och ser om de kan vidmakthålla förändringen elleåterfaller i rökning eller slutar motionera och sådant. Vi har invidmakthållandeproven till fullo, det kan vi säga. Inom vissa områden ser detbra ut, medan det är varierande på andra. Det är någonting som vi absolufortsätta att arbeta med (bild 39).När det gäller olika former av sådan här behandling har vi inte i den mindresom vi har gjort kunnat se någon större skillnad mellan internatbaserat progFöllingeprogrammet är, och polikliniskt program. Det finns vissa skillnader, mganska marginella. Det är möjligt att det inte är formen och platsen, utan atarbetssättet som är det avgörande.Depression påverkar arbetsåtergång, dvs. den blir mindre om man är deprimerbättre om man inte är det. Däremot är det möjligt att man om man är med i den hav program klarar av att ändra livsstil trots att man är deprimerad. Och det göatt man inte kommer att få så många återfall, trots att man är deprimerad.När det gäller hälsa och ekonomi sade jag att vi inte har några egentliga resulstudier som finns tyder på att man kanske måste vänta åtminstone fem år.svenska hälsoekonomiska analys av den här typen av rehabiliteringsåtgärder somOskarshamnsstudien. Där visar det sig att det inte var några effekterarbetsåtergången . Däremot började det komma sedan, och eår var det tydligt. Då kunde man också räkna fram ekonomin i det. Vi har i aplaner på att följa de här människorna för att se hur det ser ut. Desom om det händer någonting (bild 40).Det här var en exposé av de huvudsakliga slutsatser som vi har dragstudie som jag skulle vilja redovisa lite mer detaljerat, därför att den är astor principiell betydelse, är den som vi kallar för PTCA-studien.ballongvidgning. Man går in med en kateter med en ballong på till förträngningspränger upp dem med våld så att man skapar ett större hål i blodkärlen och dästörre blodgenomströmning, mindre kärlkramp och mindre risk för hjärtinfarktden behandlingsmetod som har gått framåt och ökar mest i hela världen. Det är ebra och effektiv behandling. Man går hem dagen efter om allt går bra (bild 41).Men, som vi sade, det är fortfarande problem med vad som händer sådana personeinte ändrar livsstil. Jo, de kommer troligen att få nya problem inom ett två . Rehabiliteringsbehovet finns här också. Om vi pratar om lårehabilitering handlar det om att kunna vara kvar i arbete. (Bild 42) Den här bilden visar personer som har behandlats på i StoDe har efter att ha genomgått en lyckad behandling, förutom att man har gjortmätningar, fått dra lott. Hälften har fått delta i programmet, hälften har fåtoch delta i den gängse eftervård som funnits. I det sjukvårdsområdet hadeprojekt vad gäller samarbete mellan klinik och primärvård, så de somkontrollgruppen fick också en del eftervårdsinsatser.Målet och det centrala med interventionen är, som jag sade, att åstlivsstilsförändringar. I studien kunde vi konstatera att vi i den här gruppenbra livsstilsförändringar när det gällde sådana saker sommotionsfrekvens och åtminstone vad man påstod sig äta. Det gav också uarbetsprover och även faktiskt i blodfetter. hade en del avöverlägsna resultaten för behandlingsgruppen minskat, bl.a. beroendekontrollgruppen, som bara varit i hos sin vanliga läkare, t.ex. börjatt de åt bättre kost. Men är det så att dubbelt så mångakontrollgruppen som i behandlingsgruppen.De i behandlingsgruppen som varit med i det här programmet motionerar i genomsngånger , vilket är väldigt bra. Det är mycket mer än svenska befolkgenomsnitt gör. Med det sätt som vi definierar motion skulle jag gissa att detom en gång för befolkningen. Kontrollgruppen låg på pervilket också är ganska mycket. Det gav utslag i arbetsprov. De som hade varprogrammet klarade högre belastning utan att få besvär. De primära målen alivsstilsförändringar såg relativt bra ut, dvs. bättre i behandlingsgruppekontrollgruppen.Vad gav det för utslag på sådana saker som inläggningar på sjukhus? Under försvar det ingen som helst skillnad. (Bild 43) Det var lika många personer som ladsjukhus på grund av hjärt-kärlproblem i behandlingsgruppen som i kontrollgrupunder andra året ser det ut som om kontrollgruppen får en ökning. Det tydernågonting händer. Det är vad vi har i hypotesen. Det är ju så att PTCA-behandlen mycket effektiv behandling. Den borde kunna göra att man inte behöver läggmycket. Och det är precis vad vi kan se. Sedan kommer det andra året.När det gäller arbetsåtergången, d.v.s. om man är kvar i arbete eller inte,samma tendens. (Bild 44) Det här är en enkel analys, där vi bara har med antalper kvartal med någon form av sjukersättning, antingen sjukpenning eller pensni ser är det , som sträcker sig över det första åretskillnad som man har någon form av sjukersättning, medan dandra året, precis som med inläggningarna, händer någonting. Vi gör nu kontiuppföljningar på dem. Det tyder alltså på att livsstilsförändringen faktisktlängre sikt har direkta effekter på vård och på möjligheten att åter vara i arbVad händer då med kranskärlen? , vid ettårsmätningen, gjorarbetsprov, dvs. man får cykla så mycket man orkar, antingen tills man inlängre eller tills man får ont i bröstet. är de här människorna behandladekärlkramp, vilket innebär att de nästan inte har några kärlkrampsproblem. Alliprincip fria från sin kärlkramp. Men tar man i maximalt kan man få ont i bröstman märker det inte i det normala livet.De här två bilderna illustrerar någonting som är ett indicium på att behandlikranskärlen gav positiva resultat. (Bild 45) Jämfört med före behandlingen sekontrollgruppens patienter hade lite lättare för att få bröstsmärta efter tolvmedan behandlingsgruppen hade en lägre smärta vid samma belastningsgrad. Av dehade sämre skattningar än innan hör åtta stycken till kontrollgruendast en till behandlingsgruppen. Det här tydde för oss påfaktiskt händer något på kranskärlen.Efter två år har vi den unika möjligheten att se vad som faktiskt harkranskärlsförträngningen, eftersom vi då gör en förnyad hjärtröntgen i forskninKom ihåg: Det handlar om vad som har hänt med kvarvarande förträngningar undertid efter det här programmet. För att inte krångla till det kan vi titta påbilden som visar de absoluta värdena. Den svarta stapeln är kontrollgruppens pförträngningar. (Bild 46) De har fått ytterligare förträngning under två åbehandlingsgruppens är betydligt mindre.Det tyder på att den typ av livsstilsförändring som man kan uppnå med den härprogram ser ut att åtminstone börja påverka sjukhusinläggninsjukersättningsbehov hos patienterna. Det går antagligen via att man faktiskthur snabbt de här förträngningarna byggs upp. Bromsar man förträngningar skallbli sjuk lika snabbt. Det innebär alltså, om den här tendensen fortsätter, atmänniskorna i kontrollgruppen som i första hand kommer att bli sjuka när årenkommer att bli sjuka tidigare än behandlingsgruppen som med sin nya livsstilupp den här processen. När vi skall räkna ekonomi på det här förvi att kontrollgruppen kommer att kosta mer, för de hinner bli sjuka snabbaresjukskrivna mer och tidigare.Vice ordföranden: tackar för detta. Vi har ungefär en halvtoss.