bet · GM01FiU20 · 1999-06-01 00:00:00 — presenterar i motion1998/99:Fi36 en lista på statliga verksamheter som bör kunna utlokaliseras.Enligt utskottets mening bör regeringen, med lista som grund, snabbt utreda och förbereda en omlokalisering av statlig verksamhet.Vad utskottet här anfört om riktlinjerna för den ekonomiska politiken medanledning av motion Fi16 (c) yrkandena 1-4 och motion Fi36 (c) bör riksda-gen som sin mening ge regeringen till känna.De förslag till inriktning av den ekonomiska politiken som framförs i pro-positionen och i motionerna Fi14 (m), Fi15 (kd), Fi17 (fp) och i Fi18 (m)avstyrks av utskottet.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande allmänna riktlinjer för den ekonomiska politikenatt med anledning av motionerna 1998/99:Fi16 yrkandena 1-4 och1998/99:Fi36 samt med avslag på proposition 1998/99:100 yrkande 1 ochmotionerna 1998/99:Fi14 yrkande 1, 1998/99:Fi15 yrkande 1, 1998/99:Fi17yrkande 1 och 1998/99:Fi18 godkänner vad utskottet anfört och som sinmening ger regeringen detta till känna,3. Det europeiska valutasamarbetet (mom. 2) (m, fp)(), (), (), KarinPilsäter (fp) och () anserdels att finansutskottets ställningstagande i avsnitt 1.4 Det europeiskavaluta-samarbetet bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening bör regeringen klargöra att den avser attverka för att så snabbt som möjligt går med i den europeiska valu-taunionen, EMU. Som en bekräftelse på detta bör regeringen ansöka om enanslutning till 2.Siktet bör vara inställt på ett avgörande innan tillträder somordfö-rande i EU . Därmed blir det möjligt att införaden ge-mensamma valutan, euron, senast den 1 januari 2002.Vad utskottet anfört med anledning av motionerna Fi14 (m) yrkande 6 ochFi17 (fp) yrkande 6 bör som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande det europeiska valutasamarbetetatt med anledning av motionerna 1998/99:Fi14 yrkande 6 och 1998/99:Fi17 yrkande 6 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,4. Stabilisering av de internationella kapital- och valutamarknaderna (mom.3) (v)och (båda v) anserdels att finansutskottets ställningstagande i avsnittet 1.5.1 Stabiliseringav de internationellla kapital- och valutamarknaderna bort ha följandelydelse:De har de internationella kapital- och valutamarknadernaavreglerats. har omsättningen på marknaderna exploderat ochkapitalrörelserna ändrat karaktär. Enligt beräkningar av (avsersituationen ) motsvarar utrikeshandelns behov avutländsk valuta enbart av de runt somdagligen byter ägare på valutamarknaderna. Resterande utgörs av mereller mindre spekulativa placeringar som driver runt i världen i jakt påsnabba och tillfälliga värdeökningar.De analyser som gjorts visar tydligt att avregleringarna, den snabba elek-troniska utvecklingen och tillkomsten av nya finansiella produkter, typderi-vatinstrument, starkt har bidragit till de senaste årens finanskriseri t.ex. och . Stora destabiliserande kapitalflöden harbyggt upp finansiella bubblor som sedan när de brustit fått kraftigaekonomiska och sociala konsekvenser både internationellt och i de ländersom varit värst drabbade. Till följd av t.ex. Asienkrisen halveradestillväxten i världsekono-min . I de mest drabbade länderna iAsien sjönk BNP med i vissa fall tvåsiffriga tal med stigande fattigdom ochsociala upplopp som följd.Mot bakgrund av de senaste årens erfarenheter är det uppenbart att det in-ternationella finansiella systemet fungerar dåligt. Enligt utskottetsmening måste systemet reformeras och förändras så att 1980- och 1990-talensspe-kulationskaruseller kan förhindras. Ett sätt är att minska omsättningenpå marknaderna, dvs. kasta lite grus maskineriet, genom att införa entransak-tionsskatt på valutahandel av den typ som nobelpristagaren föreslagit. Ett alternativt förslag är att införa en sådan avgift påden interna-tionella valutahandeln som föreslagits i anslutning tilldiskussionerna om hur FN:s verksamhet skall kunna finansieras. Utskottet ärmedvetet om svårig-heterna med att införa en internationellt täckande skatteller avgift av den här typen, men regeringen bör ges i uppdrag attutvärdera och internationellt driva frågan om en skatt eller avgift påvalutatransaktioner.Enligt utskottets mening är det också tydligt att avvecklingen avkontroller och regler på de internationella marknaderna varit alltförlångtgående. Natio-nella och internationella kontroll- ochövervakningsorgan har tappat greppet om utvecklingen. Utskottet anserdärför att regeringen bör ta initiativ till en internationell diskussion omvilka institutioner och vilket regelverk som behövs för att världen skallkunna undvika en ny finansiell kris med stora reala och socialaåterverkningar. Övervakningen och kontrollen måste stra-mas upp.Informationen och genomlysningen av marknaderna måste förbätt-ras. Idagsläget har centralbanker, övervakningsmyndigheter och andra aktö-rer påmarknaderna endast en begränsad uppfattning om hur rörelserna påmarknaderna ser ut och vilka placeringar och positioner olika aktörer tar.I fallet blev alla överraskade över storleken på de massivaplaceringar som gjorts i de aktuella länderna och hur kortfristiga de var.Det kan också finnas anledning att införa och höja kraven om reserveringarför valutautlå-ning och valutapositioner i banker och andra finansföretag.Analyser visar också, enligt utskottets mening, att och Inter-nationella valutafonden (IMF) bär ett stort ansvar för de senastefinanskriser-na. Bägge organisationerna har uppmuntrat och drivit framavvecklandet av valutakontroller och interna finansiella kontroller iländer som inte varit mogna för en sådan utveckling. IMF har t.ex. ianalyser av både och länderna i i slutet på 1980-taletoch starkt betonat fördelarna med full konvertibiliteti alla kapital- och valutarörelser. Enligt utskottets uppfattning är detockså tydligt att IMF förringat de var-ningstecken som funnits i ochSydostasien i form av t.ex. växande underskott i ländernas bytes- ochbetalningsbalanser. Enligt traditionellt mönster har IMF i stället varnatför riskerna med en stor offentlig upplåning för att finansiera budget- ochbytesbalansunderskott, medan stora privata kapitalflöden tills uppfattades som helt problemfria. En förklaring till dettakan vara att IMF, som påpekats ovan, varit pådrivande i avvecklingen avvalutakontrollerna i både och Sydostasien.Enligt utskottets mening finns det också tydliga tecken på att IMF:s hante-ring av kriserna har förstärkt problemet med s.k. moral hazard. Privatalångi-vare har inte behövt ta ansvar för krisens följder eftersom dekrediter som IMF mobiliserat huvudsakligen har använts för att hållautländska fordrings-ägare skadeslösa. Därmed blir det "riskfritt" attplacera kapital i tveksamma ekonomier eftersom långivarna varje gång räddasav stödpaket som initieras av IMF.Enligt utskottets mening bör regeringen ta initiativ till en diskussion omIMF:s och roll och pröva om inte organisationernas mandat börbegränsas till de områden de ursprungligen var avsedda för.Utskottet anser också att regeringen bör få i uppdrag att arbeta för att FN:s kommission för multinationella företag, , återfår en prioriteradställ-ning i det internationella samarbetet. Regeringen bör arbeta för attden upp-förandekod för transnationella företag som UNCTC utarbetatinarbetas i relevanta internationella avtal och regelverk. Regering börockså driva skuld-satta och fattiga länders intressen av särbehandling närdet gäller fastställan-de av regelverk för handel med varor och tjänster iVärldshandelsorganisa-tionen WTO.Vad utskottet anfört med anledning av motionerna Fi213 (v), Fi214 (s) ochU704 (v) yrkande 7 bör som sin mening ge regeringen till känna.Motion U304 (m) yrkande 3 avstyrks av utskottet.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande stabilisering av de internationella kapital- och valu-tamarknadernaatt med anledning av motionerna 1998/99:Fi213, 1998/99:Fi214 och1998/99:U704 yrkande 7 samt med avslag på motion 1998/99:U304 yrkande 3 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,5. Stabilisering av de internationella kapital- och valutamarknaderna (mom.3) (mp)() anserdels att finansutskottets ställningstagande i avsnittet 1.5.1 Stabiliseringav de internationella kapital- och valutamarknaderna bort ha följandelydelse:Mycket tyder på att de internationella penningmarknaderna är överdriveteffektiva; att det avreglerade spekulativa kapitalflödet skadar ekonomin.Erfarenheterna från de senaste årens finanskriser visar att det behövs eninternationell reglering av finansmarknaderna. En metod vore att minskaomsättningen genom att införa en omsättningsskatt på alla valutatransaktio-ner, vilket föreslagits av den amerikanske ekonomen (s.k. To-binskatt).En gynnsam bieffekt värd att nämna är att intäkterna skulle göra det möj-ligt att ekonomiskt stödja de länder i syd som inte förmår hänga med i denglobala konkurrensen.Enligt utskottets mening bör regeringen i internationella forum driva frå-gan om en sådan internationell skatt på valutatransaktioner.Vad utskottet anfört med anledning av motion Fi213 (v) yrkande 5 bör riks-dagen som sin mening ge regeringen till känna. Motionerna Fi213 (v) yrkan-dena 1-4, Fi214 (s), U304 (m) yrkande 3 och U704 (v) yrkande 7 avstyrks avutskottet.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande stabilisering av de internationella kapital- och valu-tamarknadernaatt med anledning av motion 1998/99:Fi213 yrkande 5 samt medavslag på motionerna 1998/99:Fi213 yrkandena 1-4, 1998/99: Fi214, 1998/99:U304 yrkande 3 och 1998/99:U704 yrkande 7 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,6. Social ekonomi och ekonomisk demokrati (mom. 4) (v)och (båda v) anserdels att finansutskottets ställningstagande i avsnitt 1.5.2 Social ekonomioch ekonomisk demokrati bort ha följande lydelse:Som påpekas i motion Fi708 (v) är ägandeförhållandena grundläggande förmaktförhållandena i samhället. I den alltmer internationaliserade ekonominkoncentreras makten över företag och näringsliv allt tydligare på en litengrupp företagsledare, kapitalförvaltare och större aktieägare. Efter derasbeslut kan företag och produktion flyttas från en region till en annan,eller från ett land till ett annat. Konsekvenser i form av ökadarbetslöshet och regionala obalanser belastar löntagare och samhället iövrigt. De beslut som fattas för att stärka enskilda företag eller gynnaderas ägare kan genom detta ge upphov till betydande samhällsekonomiskakostnader och välfärdsförlus-ter för drabbade löntagare. Det finns därmedett betydande behov av en ba-lans mellan vad som kan vara kortsiktigtmotiverat för en kapitalplacerare och mer övergripande samhällsintressen.På senare år har dock obalanserna mellan dessa intressen ökat. svenska ekonomin kontrolleras en dominerande del av börsvärdet avsvenska finansiella institutioner och av utländska ägare. Detta leder tillatt den direkta kännedomen om företagen och produktionens villkor minskar iägarledet. Det långsiktiga ägarengagemanget minskar dessutom ofta med ettökat avstånd till produktionsplatsen. Långsiktigt produktiva investerings-strategier tenderar därmed att få ge vika för beslut som syftar till att gemaximal avkastning på kort sikt. Inte sällan kan det handla om nedläggning-ar, sammanslagningar och personalminskningar i syfte att stärka aktiekurser-na och företagets börsvärde. De finansiella flödena har därmed allt oftarefått en mer spekulativ karaktär. Detta är en utveckling som inte gynnar enlång-siktigt uthållig tillväxt och ställning som en starkindustrination.Frågan om hur dessa tendenser och den privata ägarkoncentrationen skallkunna motverkas liksom hur löntagarnas ställning skall kunna stärkas ärdärför viktigare . Vissa aspekter av dessa förhållanden kan kom-ma att belysas av den parlamentariska kommitté, , somregeringen tillsatte 1997 (dir. 1997:101). Det är dock utskottets bedömningatt denna utredning inte har haft tillräckliga direktiv för att mederforderlig kraft gripa sig an frågorna om hur den ekonomiska makten skallkunna de-mokratiseras.En väg för att åstadkomma en demokratisering av ekonomin och ägandet är attbygga upp kollektiva fonder med ett direkt löntagarinflytande. Väns-terpartiet har i flera motioner föreslagit ett system som partiet benämnerframtidsfonder, ett system där en del av företagens vinster omfördelas tillfonder för att höja kunskapsnivån och för att utveckla nya produkter. Fon-derna skulle därmed tjäna de dubbla syftena att öka löntagarnas inflytandei företagen och bidra till att ackumulera kapital för framtidainvesteringar. Enligt uppfattning bör en sådan kollektivkapitalbildning också byggas upp på regional nivå och stimulera tillinvesteringar för en ekologiskt hållbar produktion.Utskottet välkomnar den förnyade debatten inom svensk och internationellarbetarrörelse kring den ekonomiska demokratins betydelse för den ekono-miska tillväxten och om att organisera löntagarägande i kollektiva former.Förslaget från om s.k. framtidsfonder är enligt utskottetsme-ning intressant och förtjänar att beredas i särskild ordning. Utskottetvill också erinra om bl.a. LO:s engagemang att hitta alternativ till destora privata fondförvaltarna när löntagarna skall placera sinapensionspengar i det nya premiereservsystemet. Enligt utskottets mening börregering och riksdag understödja viljan och utveckla förutsättningarna förlöntagarna att ta ett långsiktigt kollektivt ägaransvar. Ett steg i dennaprocess bör vara att tillsätta en parlamentarisk utredning med det uttaladesyftet att kartlägga olika vägar för att demokratisera makten överekonomin. Löntagarorganisationerna bör ges möjligheter att delta i en sådanutredning.Utskottet ser också med intresse på möjligheterna att stärka den ekonomis-ka utvecklingen och samhället genom de företeelser som har kommit attsammanfattas under begreppet social ekonomi. Kärnan i den sociala ekono-minbestår av kooperativa företag, ömsesidiga försäkringskassor, ideellaföreningar som också bedriver ekonomisk verksamhet samt stiftelser.Regeringen har också tillsatt en arbetsgrupp för den sociala ekonomin, ochregeringen har vidare gett i uppdrag till Utredningen om den framtida regio-nalpolitiken att belysa frågan om den sociala ekonomin som en utvecklings-faktor. Utskottet ser positivt på dessa initiativ från regeringens sida menutskottet kan också instämma i den bedömning som görs i motion Fi909 (s)att den tillsatta arbetsgruppens uppgifter är av för begränsad natur. Somanförs i motionen bör regeringen därför inom ramen för Kooperativa rådetsverksamhet ta upp och allsidigt diskutera de möjligheter som den socialaekonomin kan erbjuda för att bidra till en lösning av de problem som kanförväntas . De frågor som bör diskuteras hör också intimtsamman med övriga näringslivsfrågor och särskilt med små och medelstoraföretag. Vad utskottet anfört bör med anledning av motionernaFi708 (v) yrkandena 2 och 3 och Fi909 (s) som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse:4. beträffande social ekonomi och ekonomisk demokratiatt med anledning av motionerna 1998/99:Fi708 yrkandena 2 och 3samt 1998/99:Fi909 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,7. Social ekonomi och ekonomisk demokrati (mom. 4, motiveringen) (m), , och (alla m) anser att den del av finansutskottets ställningstagande i avsnitt 1.5.2Soci-al ekonomi och ekonomisk demokrati som börjar med "Utskottet är av"och slutar med "avstyrker motion Fi909 (s)" bort ha följande lydelse:Med social ekonomi avser utskottet en ekonomi som ger frihet åt människor-na och som innebär att människor har en chans att skaffa arbete. Därigenomkan social rättvisa skapas. Ett jobb ger ökad självkänsla och ettmeningsfullt innehåll i livet. Fler jobb minskar olika typer av socialaproblem och påfrest-ningar på familjelivet. Utskottet förordar således enpolitik som leder till högre tillväxt och fler nya arbetstillfällen.Medborgarna i kan och vill ta allt större personligt ansvar. Själv-ständigheten, den värdemässiga mångfalden och den individuella frimodig-heten ger många människor nya möjligheter. Det innebär att kravkan ställas på ett större personligt ansvarstagande.Utskottet förordar en välfärdsreform som syftar till att medborgarna skallbli mindre beroende av det offentliga och mer kunna förlita sig på det egnaarbetet, den egna kompetensen, det egna sparandet och de egna sociala nät-verken. som de allra flesta har goda möjligheter att ta ett stortansvar för sin egen trygghet, finns det andra som har stort och permanentbehov av gemensam hjälp. De människor som och utan egenförskyllan inte kan försörja sig själva skall kunna räkna med hjälp.Sverige bör göras till en första klassens företagandenation genom att förut-sättningarna för nyskapande, nyföretagande och kreativitet i vårt samhälleradikalt förbättras. bör vara ett framtidssamhälle för alla genomatt ge utrymme för den individens frihet som är mångfaldens värn ochtrygghe-tens förutsättning för den som är annorlunda. skall hamöjlighet att ta ansvar för sig själv och sin familj. Respekten för att vialla är olika utgör grunden för den verkliga jämlikhet som ligger i attalla människor är lika mycket värda.Utskottet förordar således en politik som kan ge medborgarna ett rikare livdär valfriheten är större och med fler möjligheter för alla att självaforma sin tillvaro.De krav som framförs i motion Fi909 (s) avstyrks med hänvisning till detanförda.8. Social ekonomi och ekonomisk demokrati (mom. 4, motiveringen) (kd, fp)(), () och () anser att detefter den del som avslutas med "målen skall uppnås" i finansutskottetsställ-ningstagande i avsnitt 1.5.2 Social ekonomi och ekonomisk demokratibort infogas följande stycke:Sverige behöver ekonomiska reformer som ökar människors möjligheter attarbeta och försörja sig. Det är det främsta sättet att skapa socialrättvisa. Vi behöver också reformer som ökar människors möjligheter attförverkliga sina drömmar och idéer, vare sig dessa är inom den kommersiellaeller ideella sektorn. Villkoren för jobb och företagande måste förbättras,och möjlighe-terna till egna initiativ inom välfärdstjänsterna måste öka.Socialförsäkrings-systemen skall ge oss skydd då vi är förhindrade avsjukdom eller oönskad arbetslöshet att försörja oss med eget arbete. Dessasystem får inte förvandlas till en allmän medborgarlön för vissa kategoriermänniskor. Utskottet avvisar därför de tankar som ofta förs fram om attskapa särskilda regler för beskatt-ning eller arbete somsocialförsäkringsförmåner utgår. Med lägre skatt på arbete, bättre villkorför företagande och en valfrihetsrevolution inom de offentliga tjänsternakan människors eget ansvar och människors egen frihet att skapa sina egnaliv öka.9. Behovet av en budgeteringsmarginal (mom. 5, motiveringen) (m), , och (alla m) anser att finansutskottets ställningstagande i avsnitt 2.2.1 Behovet aven budgeteringsmarginal bort ha följande lydelse:Utskottet delar Moderata samlingspartiets uppfattning att man inte skallanvända sig av en budgeteringsmarginal eftersom den påverkar budgetdi-sci-plinen negativt.Med en budgeteringsmarginal skapas ett utrymme under utgiftstaket som kantas i anspråk för nya utgiftsåtaganden. Om statsbudgetens inkomstersamtidigt blir större än man tidigare räknat med, eller om budgetsaldotöver-stiger uppställda mål, kan ett sådant utnyttjande dessutom ske utanatt upp-ställda mål för det finansiella sparandet eftersätts. Förfarandetger emellertid inte budgetprocessen den stramhet som förutsattes när dessprinciper lades fast.Regeringen har valt att avvika från principerna bakombudgetprocessen. Frestelsen att inte följa de nya reglerna blev större, närskatteintäkterna utvecklas gynnsamt och budgetunderskottet blir mindre änväntat trots nya utgiftsökningar. Detta är dock ett mycket kortsiktigt ochfarligt synsätt som bl.a. påpekat. Staten ikläder sigju nya utgiftsåtaganden, som skall finansieras även i näraktiviteten går ned i ekonomin och skatteintäkterna viker.I likhet med Moderata samlingspartiet anser utskottet att principerna i dennya budgetprocessen skall följas strikt utan någon budgeteringsmarginal. mån regeringen anser att en säkerhetsmarginal bör finnas kan det skegenom att ett finansierat belopp för oförutsedda utgifter tas upp. Om deföreslagna taken för statens utgifter behöver överskridas, får regeringenåterkomma till med en redovisning av varför det ökade resursbe-hovet uppstått samt förslag till åtgärder för att uppfylla detursprungligen fastställda taket för de statliga utgifterna.Budgetöverskridanden skall dessutom finansieras genom motsvarandeutgiftsneddragningar , i första hand inom samma utgiftsområde.Vidare skall nya utgiftsåtaganden under pågående budgetår alltidfinansieras genom minskningar av andra utgifter samma år.10. Behovet av en budgeteringsmarginal (mom. 5, motiveringen) (kd, fp)(), () och () anser att fi-nansutskottets ställningstagande i avsnitt 2.2.1 Behovet av en budgeterings-marginal bort ha följande lydelse:Utskottet anser att budgeteringsmarginalen under det andra och tredje åretinte skall ge utrymme för framtida reformer på statsbudgetens utgiftssida.Den skall enbart vara en buffert för att klara makroekonomiska och demogra-fiska förändringar samt den osäkerhet som följer av systemet med anslags-sparande och anslagskredit.11. Användningen av begränsningsbelopp (mom. 6) (m, kd, c, fp)(), (), (), (), (), (), () ochStefan Attefall (kd) anserdels att finansutskottets ställningstagande i avsnitt 2.2.2 Användningen avbegränsningsbelopp bort ha följande lydelse:Regering och riksdag har använt sig av en ny budgetprocesssom givit en mer sammanhållen budgetbehandling och en bättre kontroll överde statliga utgifterna. För del har den nya budgetprocesseninneburit att utskottens möjligheter att driva igenom ofinansieradeutgiftsök-ningar begränsats. För regeringens del har kraven påbudgetuppföljning och finansiering av gjorda överskridanden ökat. Dessutomhar även regeringens möjligheter att lägga fram ofinansieradeutgiftsåtaganden beskurits.Medan i sin budgethantering följt de nya principerna och inten-tionerna bakom budgetprocessen, har regeringens tillämpning brustit i fleraavseenden. Efterhand som statens finanser förbättrats har regeringen påolika sätt kringgått eller eftersatt de strikta krav som är enförutsättning för att den nya budgetprocessen skall kunna fungera på avsettsätt.Så t.ex. har fastlagda utgiftstak kringgåtts genom att utgiftsreformer an-tingen finansierats vid sidan av statsbudgeten eller över budgetens inkomst-sida. Bortsett från att det senare strider mot budgetlagens krav påbruttoredo-visning innebär en sådan ordning att åtgärden inte blir föremålför samma regelbundna prövning som ett beviljat anslag.Transparensen i bud-geten försämras också eftersom utgiften nettoredovisasmot budgetens in-komster.Utgiftstaken har också kringgåtts genom att icke räntabla infrastrukturin-vesteringar som enligt gällande regler skall finansieras med anslag överbudgeten i stället finansierats med lån vid sidan av budgeten. Det hardärvid förutsatts att kapitalkostnaderna för dessa lån i enfjärran framtid skall belasta budgeten, vilket innebär att statsbudgetensutgifter härigenom kommit att bindas upp för mycket långa tidsperioder helti strid mot princi-pen om ettåriga budgetbeslut.Efterhand som statens finanser förbättrats har regeringens tillämpning avutgiftstaket dessutom blivit mindre strikt. När nivån på tredje åretsbudgete-ringsmarginal första gången fastställdes uppgick den till 22miljarder kronor, vilket motsvarade av de takbegränsade utgifterna.Året därpå fastställ-des tredje årets budgeteringsmarginal till 20miljarder kronor. Därefter har den successivt ökat i omfattning, ochregeringen föreslår nu i årets vårpropo-sition en budgeteringsmarginal förår 2002 på , motsva-rande av de takbegränsadeutgifterna.