bet · GM01FöU3 · 1999-03-09 00:00:00 — Beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället ifred Utskottet behandlar i betänkandet vad regeringen iskrivelse 1998/99:33 anfört om beredskapen mot svårapåfrestningar på samhället i fred. Utskottet haringet att erinra mot vad regeringen anfört i dennafråga.Utskottet föreslår att regeringens skrivelse läggstill handlingarna.I betänkandet behandlas nio motioner, som bl.a. rörledningsprinciper vid svåra påfrestningar, psyskisktomhändertagande av offer i samband med katastroferoch inrättandet av en katastroffond.Utskottet föreslår att avslår samtligamotionsyrkanden. Till utskottets förslag har fogatsen reservation.SkrivelsenI skrivelsen (skr. 1998/99:33) lämnas den årligaredovisningen avseende beredskapen mot svårapåfrestningar på samhället i fred (prop. 1996/97:11,bet. FöU5, rskr. 203).Tyngdpunkten i redogörelsen ligger på svårapåfrestningar inom områden där det enligtproposition 1996/97:11 skall finnas en särskilt godberedskap. Elberedskapsfrågorna redovisas särskiltutförligt. Frågor om ledning ochinformationsberedskap kommer att redovisas ipropositionen om 1999 årssäkerhetspolitiska kontrollstation. Motion väckt med anledning av skrivelsen1998/99:Fö1 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av förslag tillåtgärder för IT-säkerhet och beredskap för svårapåfrestningar på samhället.Motioner väckta 19981998/99:Fö401 av och () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna att den med förtur vidtarerforderliga åtgärder för att författningsmässigtreglera ansvarsförhållanden avseende styrning,planering och samordning vid kriser och olyckor idet civila samhället vilka berör flera myndigheter,organ och en eller flera kommuner i enlighet med vadi motionen anförts.1998/99:Fö403 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om vikten av attinrätta en nationell expertorganisation förpsykologiskt omhändertagande av offer förkatastrofer.1998/99:Fö701 av de ()vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omnödvändigheten av att alla medborgare kan nås avlarm i olika krissituationer.1998/99:Fö702 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om vikten av attinrätta en nationell expertorganisation förpsykologiskt omhändertagande av offer förkatastrofer.1998/99:Fö703 av m.fl. (v) vari yrkasatt hos regeringen begär förslag till enutredning om att inrätta en nationellexpertorganisation för psykologiskt omhändertagandeav offer för katastrofer enligt vad i motionenanförts.1998/99:Fö704 av och () vari yrkas att begär att regeringenlåter utreda frågan om att inrätta en katastroffondi enlighet med vad som anförts i motionen.1998/99:Fö705 av m.fl. (v) vari yrkasatt begär att regeringen tillsätter enutredning med uppgift att se över formerna för attupprätta en katastroffond.1998/99:Fö706 av och () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts omersättning för skador i samband med översvämningarefter reglerade vattendrag. Svåra påfrestningar på samhället i fredRegeringenRegeringen anför bl.a. att det i propositionen(prop. 1996/97:11) Beredskapen mot svårapåfrestningar på samhället i fred uttalades enambition för en sådan beredskap. Bl.a. angavs attdet på vissa områden borde finnas en särskilt godberedskap. Dessa områden var nedfall av radioaktivaämnen, svåra störningar i viktigainfrastruktursystem (elförsörjning,telekommunikationer, hälso- och sjukvårdens el- ochvattenförsörjning, radio och TV, försörjning medvatten), översvämningar och dammbrott, massflykt avasyl- och hjälpsökande till , allvarligsmitta, terrorism, kemikalieolyckor och utsläpp avfarliga ämnen till sjöss m.m. samt störningar isamhällsviktiga datasystem.Enligt vad regeringen anförde i propositionen kundeurvalet av områden komma att förändras. I skrivelsenföreslår regeringen att två förändringar görs.Området hälso- och sjukvårdens el- ochvattenförsörjning täcks in av områdena elförsörjningoch försörjning med vatten och bör därför utgå.Vidare bör benämningen störningar i samhällsviktigadatasystem ändras till IT-säkerhet.Genom totalförsvarsbeslut fastställdes atttotalförsvarets resurser skall utformas så att dekan stärka samhällets samlade förmåga att förebyggaoch hantera svåra påfrestningar i fred. I skrivelsenredovisas att det i rapporten (Ds 1998:32)Skyldigheter och befogenheter vid svårapåfrestningar på samhället i fred diskuteras vad somavses med en svår påfrestning på samhället i fred.Enligt arbetsgruppen utgör en svår påfrestning inteen enskild händelse i sig, exempelvis en olycka ettsabotage osv., utan det är ett tillstånd som kanuppstå när en eller flera händelser utvecklar sigeller eskalerar till att omfatta flera delar avsamhället. Tillståndet är alltså av en sådanomfattning att det uppstår allvarliga störningar iviktiga samhällsfunktioner eller att det hotargrundläggande värden av olika slag i samhället ochkräver att insatser från flera olika myndigheter ochorgan samordnas för att kunna hantera situationenoch därmed begränsa konsekvenserna.Regeringen har i allt väsentligt inget att invändamot vad som här redovisats om arbetsgruppensöverväganden och förslag. Enligt regeringensuppfattning finns det inte något behov av enmer preciserad definition av begreppet svårpåfrestning på samhället i fred.När det talas om begreppet svåra påfrestningar påsamhället i fred i det följande skall det tolkas pådet allmänna sätt som här redovisats och omfatta deområden för vilka det bör finnas en särskilt godberedskap.UtskottetUtskottet har inget att erinra mot vad regeringen iskrivelsen anfört om svåra påfrestningar påsamhället i fred.Utskottet anser att regeringens årliga redovisningav beredskapen mot svåra påfrestningar på samhälleti fred ger en värdefull information omberedskapen på området.Utskottet föreslår att regeringens skrivelse läggstill handlingarna.Allmänt om åtgärderRegeringenRegeringen anför bl.a. att beredskapen mot svårapåfrestningar på samhället i fred grundas dels påförebyggande åtgärder för att minimera riskerna föratt sådana händelser och tillstånd inträffar ellerför att begränsa konsekvenserna om de inträffar,dels på åtgärder för att kunna hantera dem om deinträffar.Regeringen betonar i skrivelsen att åtgärderna intesyftar till att enbart tillgodose de krav som ställspå samhället i en så extrem situation som en svårpåfrestning. I stället är det i många fall fråga omåtgärder som bidrar till en grundläggande robusthetoch flexibilitet inför olyckor och störningar isamhället samt om en beredskap inför mer vardagligahändelser.Regeringen framhåller att viktiga åtgärder vidtasockså inom ramen för planeringen mot ännu extremaresituationer än en svår påfrestning på samhället ifred, nämligen det civila försvarets planering motett väpnat angrepp. Det är särskilt två områden,enligt regeringen, som bör nämnas i dettasammanhang. Det ena området avser den omfattandeverksamhet som bedrivs på områdena elförsörjning ochtelekommunikationer och som medför att förmågan attmotstå även fredstida hot kraftigt förbättras. Detandra området är ledning. De beredskapsförberedelseri form av bl.a. övningar som vidtas inför ett väpnatangrepp får positiva effekter för ledningförmåganbåde vid väpnat angrepp och i fred. Regeringenunderstryker här att det primära syftet medplaneringen avseende civila försvarsresurser är attåstadkomma en tillräcklig förmåga inom det civilaområdet vid ett väpnat angrepp.Beredskapen mot svåra fredstida påfrestningar kanalltså på ett allmänt sätt sägas vara sammansatt avåtgärder inför mer eller mindre vardagliga olyckoroch störningar, åtgärder som specifikt vidtas motsvåra påfrestningar på samhället i fred och åtgärdermot ett väpnat angrepp.Generella förebyggande åtgärderI skrivelsen redovisas vidare generella förebyggandeåtgärder för att minimera riskerna för att någontinginträffar eller för att begränsa konsekvenserna.Regeringen anför här bl.a. att förebyggande åtgärdervidtas i stor utsträckning inom ramen för denreguljära verksamhet som bedrivs inom olikasamhällssektorer. Vidare har civila försvarsresurseri många fall stor betydelse för möjligheterna attbegränsa konsekvenserna av störningar. Detta gällersärskilt på infrastrukturområdet. Frågor omutvecklingen av de civila försvarsresurserna kommeratt behandlas säkerhetspolitiskakontrollstation våren 1999.Vissa slag av åtgärder är emellertid inte av någonsektoriell natur. Detta gäller främst de aktivitetersom syftar till att åstadkomma ett samhälle somgenerellt sett är mindre sårbart mot störningar. Idet sammanhanget har inriktningen avsamhällsplaneringen i kommunerna särskilt storbetydelse.Boverket är den centrala förvaltningsmyndighetenför frågor om byggd miljö och hushållning mednaturresurser, fysisk planering, byggande ochboende.I enlighet med ett lämnatregeringsuppdrag har i samråd med m.fl. utarbetat rapporten riskanalyser och skyddsavstånd i den fysiskaplaneringen. Rapporten är en sammanställning ochutvärdering av erfarenheter som gjorts beträffandekommunernas och länsstyrelsernas användning avriskanalyser och skyddsavstånd i den fysiskaplaneringen.Boverket har i enlighet med ett uppdrag iregleringsbrevet lämnat enredovisning av verkets förmåga att inom sittverksamhetsområde bidra till att begränsa riskernaför och konsekvenserna av en svår påfrestning församhället i fred. Redovisningen tar upp en radpågående och avslutade projekt i ämnet, bl.a. ovannämnda rapport om riskanalyser och skyddsavstånd.Boverket anser att beredskapen och förmågan attbidra till att begränsa riskerna för ochkonsekvenserna av en svår påfrestning för samhälleti fred inom verkets verksamhetsområde är mycket god.Statens räddningsverk har på uppdragav regeringen redovisat en rapport med förslag tillinriktning av ett samlat handlingsprogram för ettsäkrare samhälle. Handlingsprogrammet avser primärtolika slag av olyckor. att arbetet med ett handlingsprogram skallinledas med en kartläggning och utvärdering avpågående samarbeten, tvärsektoriellförsöksverksamhet på lokal nivå samt utbildning förden förebyggande verksamheten. att det är lämpligt att inleda arbetet med etthandlingsprogram för ett säkrare samhälle med detyper av kartläggningar och utvärderingar somRäddningsverket har föreslagit. Arbetet på centralnivå med ett handlingsprogram för ett säkraresamhälle förutsätter en nära samverkan mellan decentrala sektorsmyndigheterna.Åtgärder för att kunna hantera händelser sominträffarI skrivelsen anför regeringen om åtgärder för attkunna hantera händelser som inträffar bl.a. attledningsansvaret vid en svår påfrestning åvilar demyndigheter som har ansvar för de sektorer somdrabbats. Den sektoriella ledningen stöds,kompletteras och inriktas av de organ som har ettområdesvist ansvar, dvs. regeringen som en del avsitt totalansvar, länsstyrelserna/landstingen ochkommunerna. Kommuner och landsting har härutöver ettsjälvständigt ansvar på sina respektive områden.I rapporten (Ds 1998:32) Skyldigheter ochbefogenheter vid svåra påfrestningar på samhället ifred har lämnats förslag på olika åtgärder för attförbättra samhällets förmåga att hantera svårapåfrestningar i fred. I rapporten föreslås attskyldigheter och ansvar för myndigheter, kommuneroch landsting vid svåra påfrestningarförfattningsregleras. Arbetsgruppen pekar på att deti speciella fall - för att främst skydda och räddaliv, egendom och miljö - kan bli aktuellt att ävenge regeringen eller berörd länsstyrelse rätt attgöra ingrepp i enskilds rätt, varför arbetsgruppenföreslagit en sektorvis genomgång av varjeverksamhetsområde.Enligt regeringens uppfattning har frågorna omledning avgörande betydelse för möjligheterna atthantera en svår påfrestning på samhället i fred.Regeringen kommer att redovisa sina överväganden idessa frågor i samband med behandlingen avarbetsgruppens rapport i propositionen om densäkerhetspolitiska kontrollstationen våren 1999.Regeringen överväger att besluta om ändring avlänsstyrelseinstruktionen (1997:1258) som innebäratt länsstyrelserna blir skyldiga att ha enberedskap och förmåga att hantera svårapåfrestningar på samhället i fred.En kategori av åtgärder riktar in sig på denenskilda människans förmåga att förebygga ochbegränsa konsekvenserna av olyckor. En bra förmåga idetta avseende förbättrar självfallet ävenmänniskors möjligheter att klara olika slag avstörningar i samhällsfunktioner. har på regeringens uppdrag och isamverkan med andra myndigheter och olikaorganisationer tagit fram ett handlingsprogram somsyftar till att förbättra den enskilda människansförmåga att agera på rätt sätt vid olyckor,katastrofer och störningar i viktigainfrastruktursystem. Programmet omfattar ett stortantal utbildnings- och informationsåtgärder inomområdena säkerhetsmedvetande, första hjälpen, hjärt-och lungräddning, vattensäkerhet, brandskydd,överlevnad och krisstöd. De grundläggande kunskaperoch färdigheter som behövs för en ökad säkerhetskall ges i skolan och kompletteras och repeteras ivuxen ålder. Regeringen anser att konkretautbildnings- och informationsaktiviteter av den typsom programmet innehåller har stor betydelse för attförbättra samhällets robusthet.Regeringen framhåller också attfrivilligorganisationerna bör kunna ha en viktigroll när det gäller att förbättra människors förmågaatt hantera olyckor och störningar i viktigasamhällsfunktioner.MotionenI motion Fö401 (m) av och tas frågan upp om ansvar vid kriser ocholyckor. Motionärerna föreslår att regeringen medförtur vidtar erforderliga åtgärder för attförfattningsmässigt reglera ansvarsförhållandenavseende styrning, planering och samordning vidkriser och olyckor i det civila samhället vilkaberör flera myndigheter, organ och en eller flerakommuner.UtskottetUtskottet har inget att erinra mot vad regeringen iskrivelsen anfört om generella förebyggande åtgärdereller åtgärder för att kunna hantera händelser sominträffar. Utskottet vill dock i sammanhangetpåminna om utskottets tidigare uttalanden omlänsstyrelsens grundläggande uppgifter iberedskapsplaneringen (bet. 1996/97:FöU1 s. 171 ochbet. 1997/98:FöU1 s. 117). Utskottet har därviduttalat att det funnits anledning att befara attdessa uppgifter inte kunnat fullföljas på grund avkraftiga besparingsåtgärder inom statsförvaltningen.Utskottet avsåg att noga följa utvecklingen påområdet och var inte främmande för att initiera enöversyn av finansieringsformerna om länsstyrelsernasviktiga uppgifter inom totalförsvaret inte kundefullföljas. Utskottet utgick också ifrån attregeringen återkommer till med förslagtill åtgärder om allvarliga brister ilänsstyrelsernas förmåga att fullfölja sin uppgifterinom beredskapsplaneringen uppdagas. Utskottetvidhåller sin uppfattning i denna fråga.Utskottet ser positivt på de informations- ochutbildningsinsatser som genomförs för attutveckla den enskilda människans förmåga attförebygga och agera vid olyckor. Utskottet delardärvid regeringens uppfattning att sådana insatserhar stor betydelse för att förbättra samhälletsrobusthet.Med anledning av vad som yrkas i motion Fö401 (m) omansvar vid kriser och olyckor vill utskottet anföraföljande.Utskottet har behandlat frågan om ledningsprinciperi samband med en svår påfrestning på samhället ifred , (bet.1996/97:FöU5 s. 13) och (bet.1997/98:FöU1 s. 109). pekade utskottet påoklarheter i ledningskedjans ansvarsförhållanden vidhanteringen av svåra påfrestningar på samhället ifred och ansåg det mycket angeläget att skyndsamtåtgärda dessa oklarheter. Utskottet bedömde attdetta krävde en författningsmässig reglering ochansåg att regeringen med förtur borde se över dessafrågor och återkomma till med förslag tillerforderliga författningsändringar. Hösten 1997tillsatte regeringen en särskild arbetsgrupp meduppgift att analysera och lämna förslag i fråga ombl.a. roller för de olika myndigheterna iledningskedjan.Utskottet kan konstatera att arbetsgruppen imaj 1998 överlämnat en rapport till regeringen (Ds1998:32) Skyldigheter och befogenheter vid svårapåfrestningar på samhället i fred. Av regeringensskrivelse framgår att det i rapporten lämnatsförslag på olika åtgärder för att förbättrasamhällets förmåga att hantera svåra påfrestningar ifred. Det framgår vidare av skrivelsen att det irapporten förslås att skyldigheter och ansvar förmyndigheter, kommuner och landsting vid svårapåfrestningar författningsregleras.Utskottet vill med anledning av vad som redovisas iskrivelsen framhålla att förmågan till en tydlig ocheffektiv ledning har avgörande betydelse förmöjligheterna att hantera en svår påfrestning påsamhället i fred. Utskottet kan notera attregeringen kommer att redovisa sina överväganden idessa frågor i samband med behandlingen avarbetsgruppens rapport i propositionen om densäkerhetspolitiska kontrollstationen våren 1999.Utskottet får i det sammanhanget ta ställning tillregeringens överväganden i dessa frågor. Motbakgrund av vad utskottet nu anfört torde yrkandet imotion Fö401 (m) bli tillgodosett genom de avregeringen aviserade åtgärderna i propositionen omden säkerhetspolitiska kontrollstationen våren 1999.Motion Fö401 (m) bör därför inte bifallas avriksdagen.RäddningstjänstRegeringenRegeringen anför bl.a. att svåra påfrestningar påsamhället i fred i många fall fordrarskadebegränsande insatser inom den kommunala ellerstatliga räddningstjänstens ram. Det gäller framförallt översvämningar och dammbrott, kemikalieolyckor,utsläpp av farliga ämnen till sjöss och nedfall avradioaktiva ämnen.Räddningstjänsten har inom dessa områden ansvaretför alla åtgärder i samhällets regi som syftar tillatt hindra eller begränsa skador på människor elleregendom eller i miljön. Det bör särskilt påpekas attdet inte finns någon övre gräns för hur storaolyckshändelser som omfattas av räddningstjänstensansvar. De ansvariga myndigheterna har en beredskapför att snabbt kunna ingripa med personal ochmateriel. Det innebär vidare att de skall kunna ledaverksamheten och att en samordning skall kunna skeav de olika åtgärder som andra myndigheter ochibland företag, organisationer eller enskildavidtar.Som framgår av de redogörelser som Räddningsverketlämnat till regeringen inom ramen för myndigheternasöverväganden om åtgärder mot svåra påfrestningar påsamhället i fred, har den kommunala och statligaräddningstjänsten en god beredskap för att kunnagenomföra effektiva insatser mot olyckor av olikaslag.Genom samverkan i regioner och län kan denkommunala räddningstjänsten vid behov kraftsamlasina resurser. är skyldig att övertaansvaret för ledning av räddningstjänsten om detfordras en samordning mellan kommuner. En liknandesamordning, som skall göra det möjligt att effektivtutnyttja resurserna, organiseras vid behov även inomden statliga räddningstjänsten.Både inom den kommunala och statligaräddningstjänsten har en räddningsledare med stöd avräddningstjänstlagen (1986:1102) befogenheter attbegära bistånd från myndigheter inom andraverksamhetsområden i samhället. Försvarsmakten ärett exempel på en myndighet med stora resurser somkan användas i det här sammanhanget.De militära förbanden och skolorna i olika delar avlandet har genom planering och viss utbildningförberett sig för att kunna förstärkaräddningstjänstens ordinarie resurser. Denutrustning inom det civila försvaret som är avseddför räddningstjänsten under höjd beredskap kangivetvis användas även i fred. kanvidare i samband med alla slag av räddningsinsatserta i anspråk enskilda personer med tjänsteplikt ochgenom ingrepp i annans rätt utnyttja utrustningeller annan egendom som enskilda förfogar över. Ifråga om räddningsinsatser som är omfattande fårregeringen föreskriva eller i särskilda fallbestämma att en länsstyrelse eller någon annanstatlig myndighet skall ta över ansvaret förräddningstjänsten inom en eller flera kommuner.Sammanfattningsvis konstaterar regeringen att denkommunala och statliga räddningstjänsten harallsidiga och omfattande resurser som utgör enviktig komponent för samhällets beredskap på lokal,regional eller central nivå mot olika slag av svårapåfrestningar på samhället i fred.MotionenI motion Fö701 (m) av att det är oklart vem som skallansvara för att ett larm i en krissituation når dövamedborgare. Såväl somSocialstyrelsens beredskapsenhet har enligt uppgiftaktualiserat frågan. Ett exempel på problemet ärolyckan i när en tankbil välte och giftiggas spreds. Flera hörselskadade och döva personerhade ingen aning om vad som hände och kunde änmindre företa den evakuering som behövdes.Motionären pekar på nödvändigheten av attansvarsfrågan ut och att det skapasett fungerande system för hur hörselskadade och dövaskall nås av larm i denna typ av krissituationer.UtskottetUtskottet har inget att erinra mot vad regeringen iskrivelsen anfört om räddningstjänst.Med anledning av yrkandet i motion Fö701 (m) villutskottet framhålla att det är viktigt att allaberörda kan nås av larm i en krissituation. Om det,som motionären pekar på, föreligger oklarheter iansvarsfrågan är det enligt utskottets meningangeläget att detta ut av berördamyndigheter. Utskottet har i sammanhangetuppmärksammat att det av regleringsbrev för för framgår att effektmåletför den enskilda människans förmåga bl.a. är atthela befolkningen skall kunna varnas genom radioeller television. I områden med farlig verksamheteller i riskområden med högsta eller hög prioritetenligt regionala målanalyser skall varning utomhuskunna ske.Något uttalande i övrigt av anserutskottet inte vara påkallat. Motion Fö701(m) bör därför inte bifallas av riksdagen.Hälso- och sjukvårdenRegeringenRegeringen anför bl.a. att den svenskaakutsjukvården har betydande resurser och höggrundberedskap. Centralt hos varje landsting samtvid varje akutsjukhus och primärvårdsdistrikt finnskatastrofplaner som kontinuerligt revideras. Enligtregeringens uppfattning måste landstingensberedskapsåtgärder innehålla stora mått avflexibilitet för att kunna möta extraordinärasituationer. Detta innebär bl.a. att avbrott iförsörjningen med el och vatten inte skall innebäraväsentliga risker för att verksamheten skall störaseller i väsentliga delar upphöra. Regeringenframhöll i propositionen (prop. 1996/97:11)Beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället ifred att inom ramen för sitt ansvarinom det civila försvarets funktion Hälso- ochsjukvård m.m. även fortsättningsvis borde stödjalandstingen i deras strävan att säkra den tekniskaförsörjningen.Socialstyrelsen har redovisat regeringsuppdrag sombehandlar dels den centrala ledningen av hälso- ochsjukvården under kris och i krig, dels dennationella medicinska beredskapen vid incidenter medradioaktiva, biologiska eller kemiska ämnen. Bådauppdragen har legat till grund för de övervägandensom redovisats i den tidigare nämnda rapporten (Ds1998:32) Skyldigheter och befogenheter vid svårapåfrestningar på samhället i fred. Den senarerapporten kommer att behandlas av den särskildautredaren som skall göra en översyn av Sverigesförmåga att hantera skyddet mot nukleära, biologiskaeller kemiska vapen.Socialstyrelsen och Statens räddningsverkredovisade ett uppdrag om psykisktoch socialt omhändertagande vid svåra olyckor ochkatastrofer, s.k. POSOM-verksamhet. Av redovisningenframgår att det är såväl somRäddningsverkets uppfattning attkatastrofberedskapen skall ses som en helhet där detpsykiska och sociala omhändertagandet ingår som enviktig del. Det övergripande ansvaret för dessafrågor ligger inom ansvarsområdemedan skall svara för vissautbildningsinsatser. Myndigheterna har ett närasamarbete inom området genom en särskildsamarbetsgrupp.Myndigheterna har som mål för utbildningen bl.a.att deltagarna skall kunna vara stödperson tillindivider och familjer, upprätta informations- ochstödcentrum samt stödja krigsräddningstjänsten vidpsykologiska genomgångar. Denna statligt initieradeutbildning har haft stor genomslagskraft påkommunnivå. POSOM-grupperna har gjort många viktigainsatser.