bet · GM01FöU8 · 1999-05-06 00:00:00 — En sådan ersättning börges för resa, uppehälle och för förlorad inkomst.Regeringen anser att den lämpligen bör ges eftersamma grunder som gäller i fråga om ersättning avallmänna medel till vittnen m.fl.Som ovan nämnts har ofta anhörigas stöd avgörandebetydelse för en framgångsrik rehabilitering av denskadade. Men även de anhöriga kan själva vara ibehov av psykosocialt stöd. Regeringen anser, ilikhet med utredningen, att Försvarsmakten bör taett ansvar för att sådana behov hos de anhörigatillgodoses. Försvarsmakten skall därför vid behovge skäligt ekonomiskt bidrag till kostnader försådant psykosocialt stöd till anhöriga som Försvars-makten inte själv kan tillhandahålla. Samtligaregler om ersättning bör vara samlade på ett ställe.ÖverklagandeRegeringen föreslår att beslut med stöd avbestämmelserna om rehabilitering och ersättning tillanhöriga får överklagas till allmänförvaltningsdomstol.Utredningen, som till övervägande del inteformulerat sitt förslag som rättighetslagstiftning,har ansett att Försvarsmaktens beslut med stöd avdenna lag inte bör kunna överklagas. Däremot bordedet enligt utredningen finnas möjlighet för denenskilde att begära omprövning av beslut inomFörsvars-makten, men på en högre nivå. Med hänsyntill att regeringen omformulerat förslaget så attdet får karaktären av rättighetslagstiftning lämparsig bestämmelserna bättre för en eventuelldomstolsprövning. Skäl saknas därför att överväga enmöjlighet till omprövning av Försvarsmaktens besluti enlighet med utredningens förslag.Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserFörfattningsförslagen kan träda i krafttidigast . De föreslagnabestämmelserna bör gälla frånikraftträdandet. Dock bör detrehabiliteringssystem som Försvarsmaktentillämpar för anställda i utlandsstyrkanvara enhetligt. De nyarehabiliteringsbestämmelserna bör därförtillämpas även på tidigare anställda iutlandsstyrkan som skadats 1992. I fråga om ersättning tillanhöriga innebär denna reglering attersättning i sådana fall kan betalas ut förersättningsgilla kostnader som uppkommitefter det att lagen trätt i kraft. Skadansom den enskilde drabbats av, och som enanhörig grundar sitt anspråk på, måste dockha uppstått efter utgången av 1992.MotionernaModerata samlingspartiet anser i Fö20 (m kommitté)att de som tjänstgör för i utlandsstyrkanmåste känna att det finns ett säkert och fullgottförsäkringsskydd om olyckan skulle vara framme. Detfår inte finnas en tvekan om att staten är bereddatt ta ett mycket långtgående ansvar för att ta handom och sörja för framtiden för dem som skadats närde frivilligt ställt upp för landet i fredsbevarandeinsatser i konfliktdrabbade områden. Detta måstevara vägledande vid utformningen avförsäkringsskyddet för utlandsstyrkan.De som tjänstgör i utlandsstyrkan anställs somkontraktsanställda. Kontraktstiden är ofta kort, imånga fall cirka . De flesta somtjänstgör är unga och värvas i anslutning till sinvärnpliktsutbildning. De som har gjort sinvärnplikt är ofta de som har bäst kunskap ommateriel och system. Många i utlandsstyrkan har ännuinte hunnit skaffa sig civil utbildning, än mindrehunnit skaffa sig arbete och yrkeskarriär.Vi Moderata samlingspartiet anser att statensriskgaranti skall utgå åtminstone i enlighet medutredningens förslag, dvs. ett engångsbelopp på 11basbelopp samt ett årligt belopp på två basbeloppvid full medicinsk invaliditet. Riskgarantin ärutformad som en statlig försäkring för dem somtjänstgör i utlandsstyrkan. Den knyts direkt tillgraden av medicinskt handikapp. Den är en skattefriförsäkringssumma som inte avräknas och som utfallerutan villkor, såsom framtida arbete, framtida lön,bostadsort etc. Staten ersätter på detta sättmöjligheten att ta vanliga försäkringar. Det ärnästan omöjligt för den enskilde att fåtilläggsförsäkringar för en krigssituation.Riskgarantin skall också utgöra ett ideelltskadestånd för bestående men som förändrarförutsättningarna för både arbete och privatliv.Regeringen uppmanas därför att i förordningenutforma den statliga riskgarantin från dessautgångspunkter. Detta skulle motivera attutredarens förslag kompletteras så att förslagetsengångsbelopp höjs till nuvarande 22 basbeloppsamtidigt som förslaget med 2 basbelopp årligenbehålls. nuvarande engångsbelopp, 22 basbelopp,bibehålls. Detta är ytterligare aspekter som börövervägas vid utformningen av garantin.Det är viktigt att konsekvenserna av arbetsskadakan försäkras på ett tryggt sätt. Livräntan vidkvarstående handikapp bör baseras på minimum av deninkomst som utlandsstyrkan har, vilket motsvarar sjubasbelopp.Försvarsmakten skall ha rehabiliteringsansvaret förden som skadats. Vi anser att det är viktigt atträtten till rehabilitering kvarstår så länge detbehövs. Många skador visar sig långt eftertjänstgöringen, inte minst vad gäller psykiskaskador. Det går inte att sätta absoluta tidsgränsersom tre eller . Det är viktigt att de skadadegaranteras stöd så att de inte faller emellanlandstingens akutsjukvård och försäkringskassansåtaganden eller ställs i långa sjukvårdsköer.Anhöriga måste ges goda möjligheter till besök ochmedverkan.Det finns i detta sammanhang motiv för att ävenberöra frågan om försäkringsskyddet för devärnpliktiga som tjänstgör inom landet. Förändringari regelsystemet för de kontraktsanställda bör ävenaktualisera en översyn av reglerna för värnpliktigasom drabbas av skador vid tjänstgöring under grund-eller fortsättningsutbildning inom landets gränser.Vänsterpartiet pekar i motion Fö17 (v kommitté) attlänsrätten i sitt remissvar påtalat attlivränteunderlaget bör vara sju basbelopp - intefem. Grundlönen utgår med belopp motsvarande sjubasbelopp vilket inte var fallet sedandå grundlönen var lägre. Livränteunderlaget bördärför höjas till minst sju basbelopp (yrkande 1).Motionärerna vill även att Försvars-maktens ansvarför rehabilitering och för att vidta olikarehabiliteringsåtgärder bör förtydligas och föreslårdärför ändringar i detta syfte i 6 § och 7 §(yrkandena 2 och 3). Beträffande den tid undervilken Försvarsmakten skall harehabiliteringsansvaret anser attden inte bör sättas för snävt. Man pekar i motionenpå att svåra psykiska effekter kan uppkomma långtefter det att personen är medicinsktfärdigbehandlad. Det måste vara möjligt attindividuellt pröva så att man kan få denmest lämpliga utbildningen (yrkande 4). Motionenframhåller att det är av största vikt att deanhöriga ges möjligheter att vara nära den skadade iså stor utsträckning som möjligt (yrkande 5). Därförär det viktigt att det klargörs att en skadad personkan behöva stöd av flera anhöriga (yrkande 6). Detär en på tok för låg norm som anges iförfattningskommentaren med en resa/månad. Här bör istället behoven styra (yrkande 7). Att ersättningentill vittnen skall vara för anhörigasersättning bör strykas. Ersättningen till deanhöriga bör i stället motiveras urskälighetssynpunkt och utgå från de realakostnaderna (yrkande 8). För att göra det möjligtför alla, även sådana med låga inkomster, att kunnavara med sina anhöriga krävs att man dessutom fårersättning för förlorad arbetsinkomst (yrkande 9).Lagen bör enligt regeringens förslag gällaretroaktivt för dem som skadats efter utgången av år1992. anser att även ersättningentill anhöriga bör gälla från samma tidpunkt och intefrån vilket regeringen föreslår (yrkande10).Kristdemokraterna anser i Fö21 (kd kommitté) attansvaret för eventuella skadade i utlandsstyrkan börligga på den tillfälliga arbetsgivaren, dvs.Försvarsmakten. Detta ansvar bör det lagstiftas om,även om rehabiliteringen kan ske i samarbete medövriga lämpliga myndigheter i samhället. Vi anseratt ansvaret skall vara livslångt. Det ger en tydligmoralisk signal och även goda kostnadsincitament förFörsvarsmakten att utarbeta en fungerande ocheffektiv rehabiliteringsorganisation. Det gerdessutom incitament för försvaret att öka säkerhetenför personalen i utlandsstyrkan samt att förbättrafärdigheten för dem som skickas ut (yrkande 5).Kristdemokraterna vill betona att de sominvalidiseras som en följd av sin tjänstgöring iutlandsstyrkan ofta är unga vältränade människor somkanske fått hela sin framtid förändrad. Enligtlagförslaget riskerar de att för resten av livetbedömas utifrån den utbildnings- och inkomstnivå somde har vid skadetillfället. Många kanske inte enshar hunnit fullfölja sin utbildning eller hunnitkomma ut i arbetslivet. föreslårdärför att livränteunderlaget fastställstill minst sju basbelopp (yrkande 1).När det gäller Försvarsmaktensrehabiliteringsansvar anser motionärerna att ordvaloch formuleringar som "skall" och "medverka" i 6 §om rehabilitering bör stärkas så att det tydligt"åligger" Försvarsmakten att ta sitt ansvar i denmedicinska och yrkesmässiga rehabiliteringen(yrkande 2).Det är även viktigt att betona att eventuellaskador omfattar såväl psykiska som fysiska skador,detta med hänsyn till att de psykiska skadorna oftanonchaleras av arbetsgivare. De psykiska skadorna ärofta svårare att identifiera, och sviterna kanåterkomma i perioder (yrkande 3).Den sociala rehabiliteringen är även av störstavikt, då personalen efter hemkomsten inte bara skallfungera i sitt nya arbete utan även i sin socialaomgivning. anser att i denrehabiliteringsorganisation som regeringen skallåterkomma med i en förordning, bör den socialarehabiliteringen inkluderas, vilket där så ärlämpligt bör ske i samarbete med familjemedlemmaroch den berörda personens närmaste omgivning(yrkande 4).Kristdemokraterna anser däremot att det är märkligtatt lagförslaget vad gäller ersättning jämföranhöriga med vittnen. Detta anser Kristdemokraternaskall strykas ur lagtexten. Det räcker attkonstatera att de anhöriga är en självklar del irehabiliteringsprocessen och har givna rättighetertill skälig ersättning för de kostnader sommedverkan i rehabiliteringen kan medföra (yrkande6).Att sedan de anhöriga enbart skall få rätt tillersättning för kostnader som har uppkommit efter den30 , medan bestämmelserna för den skadadepersonalen skall tillämpas efter utgången av år1992, är likaledes otillfredsställande (yrkande 7).Återigen har regeringen lagt ett förslag utan atttillföra de nödvändiga finansiella resurserna.Kristdemokraterna begär en redovisning av regeringenför de kostnader som lagen medför. Redovisningen böräven inkludera kostnaderna för upprättandet av enrehabiliteringsorganisation inom Försvars-makten(yrkande 8).Kristdemokraterna anser att det är mycket viktigtatt även skadad personal i utlandsstyrkan fråntidigare tjänstgöring än får upprättelse försin sak. De som fortfarande lider av skador fråndessa utlandsinsatser bör få rätt tillsjukvård och rehabilitering. Vi anser att det börprövas om huruvida startåret kan fastställas till1948 då sände ut personali FN-ledda operationer (yrkande 9).Kristdemokraterna anser att utformningen ochtillämpningen av lagen om utlandsstyrkan inomFörsvarsmakten bör utvärderas efter attden har trätt i kraft (yrkande 10).Miljöpartiet de gröna pekar i motion Fö18 (mpkommitté) på att det föreslagna tillämpningsområdetstyrs av bestämmelsen i 1 §. Bestämmelsen innebäralltså inte att alla som tjänstgör inominternationell verksamhet inom Försvarsmakten skallvara anställda i utlandsstyrkan. Avgränsningen ilagen innebär att man inte kan anställa personer iutlandsstyrkan som tjänstgör utomlands med enbarthumanitärt arbete utan någon anknytning till enväpnad konflikt, t.ex. personal som deltar för atträdda liv eller bygga upp en infrastruktur i ettland som drabbats av en naturkatastrof.Avgränsningen innebär vidare att lagen inte kantillämpas på personal, inom t.ex. Försvars-makten,som ingår i andra internationella uppdrag. Frågan ärom denna ordning är tillfredsställande. Miljöpartietanser att all personal som tjänstgör underriskfyllda betingelser bör ha samma socialrättsligaskydd (yrkande 1).Enligt de grönas mening är fembasbelopp ett för lågt livränteunderlag i dettasammanhang. En person som engagerat sig i Sverigesinternationella fredsfrämjande verksamhet, och somfått en arbetsskada under tjänstgöringen som letttill inkomstförlust kanske , skallinte riskera sina fortsatta ekonomiska villkor pågrund av att de totalförsvarspliktiga fårmotsvarande ersättning. En jämförelse kan göras medden ersättning som norska anställda i FN-kontingenter erhåller. Denna är av en helt annanstorlek än vad svenska anställda har. Miljöpartietföreslår därför ett livränteunderlag vid arbetsskadaom minst sju basbelopp (yrkande 2).Miljöpartiet instämmer inte i regeringens bedömningoch föreslår i stället att någon tidsbegränsninginte skall föreligga för Försvarsmaktens ansvar förden enskildes rehabilitering. Som skäl härför kanbl.a. anges att psykiska skador kan visa sig långtefter det att tre- respektive femårsgränsen ärpasserad. Det finns åtskilliga exempel på attpsykiska åkommor uppkommit åratal efter avslutadmission (yrkande 3).Motionärerna framhåller att särskild uppmärksamhetskall ägnas åt incidenter med radiologiska,biologiska eller kemiska ämnen samt olika typer avhöggradig smitta. Med tanke på de omständigheter sområder i ett konfliktdrabbat område, bör riskerna fördenna typ av incidenter samt infektionssjukdomarinte underskattas. En kunskapsbank med informationom t.ex. olika länders infektionspanorama är av viktvid planering och genomförande av fredsfrämjandemissioner (yrkande 4).I motion 1998/99:Fö19 anser MarianneAndersson (c) att förslaget bör kunnatydliggöras på ett par punkter. Det börgöras klart att förslaget är av karaktärenrättighetslagstiftning. Någontidsbegränsning av Försvarsmaktensrehabiliteringsansvar, i enlighet med 8 § ilagförslaget, synes onödig. Det förefallerinte troligt att någon överkonsumerarrehabiliteringsinsatser. börvidare betona att lagförslagets skrivningom att livränteunderlaget skall utgöraminst fem basbelopp just innebär enlägstanivå. Ersättning till anhöriga börutgå för reella och skäliga kostnader ochomfatta ersättning för förloradarbetsinkomst.Utskottets övervägandenEn utvärdering av lagförslaget m.m.Kristdemokraterna har i Fö21 yrkande 10 bl.a.föreslagit att utformningen och tillämpningen avlagen bör utvärderas . Vidare begärs iyrkande 8 en redovisning av de kostnader som lagenmedför.Moderata samlingspartiet anser i Fö20 att det idetta sammanhang finns motiv för att även berörafrågan om försäkringsskyddet för de värnpliktiga somtjänstgör inom landet. Förändringar i regelsystemetför de kontraktsanställda bör även aktualisera enöversyn av reglerna för värnpliktiga som drabbas avskador vid tjänstgöring under grund- ellerfortsättningsutbildning inom landets gränser.Regeringen har lämnat förslag till en ny lag inomutskottets ansvarsområde. lägger stor viktvid uppföljning och utvärdering av effekterna m.m.av sina beslut. förslag att följaupp lagens effekter, dess tillämpning och eventuellakostnader ligger således i linje med riksdagensambitioner i detta avseende. Regeringen bör därförfölja upp vilka konsekvenser som den nyalagregleringen får i olika avseenden, och återkommatill med en redovisning vid den tidpunktsom regeringen finner lämplig, dock senast inomfem år.Den s.k. (Fö 1998:01) har fåtttilläggsdirektiv (Dir. 1998:49) av regeringen attbl.a. se över personskadeskyddet för detotalförsvarspliktiga. Utredningen skall redovisasina överväganden och förslag senast den 1 februariår 2000. En prövning av personskadeskyddet för detotalförsvarspliktiga bör enligt utskottets meninggöras i ljuset av de regler som gäller förkorttidsanställda och för visstidsanställda.Utskottet räknar med att regeringen återkommer tillriksdagen när den övervägt förslagi dessa delar.Vad utskottet nu har anfört om behovet av enutvärdering av lagens effekter och dess tillämpningbör som sin mening ge regeringen tillkänna.Regeringen avser att meddela ytterligare föreskrifter genomförordning. Detta gäller - enligt vad utskotteterfarit - även de frågor som Moderatasamlingspartiet tar upp rörande utformningen av denstatliga riskgarantins förmånsregler som regeringenhar att beslutar om. Utskottet noterar attregeringen i propositionen redovisar att den inteavser att följa utredningens förslag till ändring avdenna. har inför utskottetredovisat att några några försämringar avriskgarantin inte är aktuella. Det är utskottetsmening att riskgarantin framgent skall utformas såatt minst nuvarande förmånsnivå upprätthålls.Utskottet anser det därför inte nu motiverat mednågra bindande riktlinjer från sida närdet gäller det fortsatta författningsarbetet somregeringen ansvarar för. Utskottet kommer emellertidatt inom ramen för sin uppföljnings- ochutvärderingsverksamhet följa upp hur de reglernautformas mer i detalj och vid behov ta erforderligainitiativ till förbättringar. Något uttalanderariktlinjer från sida avseende t.ex.riskgarantins närmare utformning behövs därför intenu.Utskottet har övervägt möjligheten att kompletteraoch förtydliga det förelagda lagförslaget på vissapunkter. Detta skulle emellertid kräva ett fördjupatförfattningstekniskt arbete och därmed riskera attfördröja lagens ikraftträdande. Utskottet ärangeläget om att det kompletterande skydd som dennya lagen ger de anställda i utlandsstyrkan träder ikraft snarast.Lagens tillämpningsområdeRegeringen föreslår att den nya lagen skalltillämpas på alla som är anställda i utlandsstyrkaninom Försvarsmakten. I utlandsstyrkan anställsendast den personal som behövs för internationellverksamhet utomlands för vissa i lagen närmareangivna syften.Miljöpartiet framhåller i Fö18 yrkande 1 attavgränsningen innebär att lagen inte kan tillämpaspå personal som ingår i andra internationellauppdrag, vilket inte är tillfredsställande.Miljöpartiet anser att all personal som tjänstgörunder riskfyllda betingelser bör ha sammasocialrättsliga skydd.Utskottet delar regeringens uppfattning att densärreglering som föreslås är motiverad med hänsyntill den specifika hotbild som tjänstgöringen iutlandsstyrkan medför. Det är angeläget att ökaskyddet för de personer som ställer upp i dessa,relativt sett, riskfyllda uppdrag. Utskottetifrågasätter emellertid inte att ett motsvarandeskydd kan vara motiverat även för vissa andrakategorier vilka, på uppdrag av regeringen eller enstatlig myndighet, sänds ut i särskilt riskfylldainternationella uppdrag, och därmed utvidga lagenstillämpningsområde till att omfatta även dessa..Utskottet noterar att det inte finns några hindermot att regeringen särskilt beslutar för ett visstuppdrag att bl.a. motsvaranderehabiliteringsbestämmelser som föreslås förutlandsstyrkan skall gälla även för andra grupper.Det bör emellertid enligt utskottets mening ankommapå regeringen att under det kommandeutvärderingsarbetet närmare överväga om denföreslagna lagens bestämmelser - helt eller delvis -bör utvidgas även till andra kategorier än de nuaktuella och i så fall återkomma till riksdagen.Motion Fö18 yrkande 1 bör därför inte bifallas avriksdagen.Regler vid prövning av arbetsskadaI propositionen föreslås i 5 § första stycket attlagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkringen (LAF)skall gälla från det att den första färden tilltjänstgöringsplatsen påbörjas till det att den sistafärden från tjänstgöringsplatsen avslutas. Enligtförslaget skall skada som inträffar under denna tidanses som arbetsskada om övervägande skäl talar fördet.För tydlighetens skull vill utskottet framhålla attmed arbetsskada menas i detta sammanhang skada tillföljd av olycksfall eller annan skadlig inverkan somen anställd i utlandsstyrkan har varit utsatt förunder den i 5 § första meningen angivna tiden. Ävenskador som uppkommit under fritid kommer därmed attomfattas av lagens regler och således kunnagodkännas som arbetsskada. Skador som uppkommitunder semester eller motsvarande utanförtjänstgöringslandet skall dock omfattas av lagensskydd endast om det finns särskilda skäl för det.Om det konstateras att den anställde har varitutsatt för olycksfall eller annan skadlig inverkanunder den skyddade tiden skall, i enlighet med dens.k. bevisregeln i 2 kap. 2 § LAF, skada som haneller hon har ådragit sig anses vara orsakad av denskadliga inverkan om övervägande skäl talar för det.Om det är förmånligare för den enskilde skall istället bevisreglerna i 7 och 8 §§ lagen (1977:265)om statligt personskadeskydd (LSP) tillämpas. Meddetta förtydligande tillstyrker utskottetpropositionens förslag.Underlaget för livräntaLivränteunderlaget bör enligt regeringen bestämmastill minst fem basbelopp vid tillämpningen av lagenom arbetsskadeförsäkring. Den som till följd av enarbetsskada har fått sin förmåga att skaffa siginkomst genom arbete nedsatt har enligt lagen omarbetsskadeförsäkring i vissa fall rätt tilllivränta. Regeringen anser att ett garanteratlivränteunderlag om fem basbelopp är väl avvägt förden ifrågavarande gruppen.Moderata samlingspartiet, ,samt anser alla attdet garanterade livränteunderlaget bör bestämmastill minst sju basbelopp. I motion Fö19 (c) betonarmotionären att lagförslagets skrivning om attlivränteunderlaget skall utgöra minst fem basbeloppjust skall innebära en lägstnivå.Utskottet erinrar om att flertalet av dem somtjänstgör i utlandsstyrkan är förhållandevis unga.Många har inte hunnit fullfölja sin yrkesutbildningeller högre studier och därmed kunnat etablera sig iarbetslivet. Enligt utskottets mening talarövervägande skäl för att underlaget för livränta börbestämmas till minst sju basbelopp. De är rimligtatt det fåtal personer som - ofta -skadas så allvarligt under tjänstgöring inomutlandsstyrkan, att den framtidaförsörjningsförmågan blir allvarligt nedsatt, gesen lägsta livränta som ligger i nivå med den inkomstsom huvuddelen har.Utskottet är medvetet om att den något högregaranterade livräntenivå som utskottet förordar,skulle kunna medföra något högre kostnader än vadregeringen föreslagit. Såvitt utskottet erfarit haremellertid flertalet anställda i utlandsstyrkan eninkomst som ligger i nivå med eller överstiger sjubasbelopp. Antalet personer som skadas och fåromfattande bestående skador bedöms - inte minst medhänsyn till hittillsvarande erfarenheter - blilitet. Den merkostnad som skulle kunna följa avutskottets förslag torde i sammanhanget bliförsumbar och är motiverad. Lagförslaget bör sålundaändras i detta avseende. Utskottet anser därför attmotionerna Fö17 (v) yrkande 1, Fö18 (mp) yrkande 2,Fö20 (m) i denna del samt Fö21 (kd) yrkande 1 börbifallas av riksdagen.Försvarsmaktens rehabiliteringsansvarFörsvarsmaktens ansvar för rehabilitering av denskadade regleras i 6-10 §§. Regeringen föreslår attFörsvarsmakten skall utreda rehabiliteringsbehovet,planera insatserna samt stödja och hjälpa denskadade så att han eller hon får lämpligarbetsträning eller utbildning. Försvarsmakten skallekonomiskt bidra till en utbildning som motiveras aveller förlängs till följd av skadan. Försvarsmaktenskall även ekonomiskt bidra till andra särskildarehabiliteringsinsatser.Ett stort antal motioner lämnar förslag som syftartill att utvidga, precisera eller förlängaFörsvarsmaktens lagreglerade skyldigheter för denskadades rehabilitering.Moderata samlingspartiet anser i Fö20 att det ärviktig att rätten till rehabilitering kvarstår sålänge det behövs.Vänsterpartiet vill i Fö17 förtydligaFörsvarsmaktens rehabiliteringsansvar och föreslår(yrkandena 2 och 3) sådana förändringar i 6 och 7§§. Rehabiliteringstiden måste prövas individuellt(yrkande 4).Kristdemokraterna vill i Fö21 göra Försvarsmaktensansvar tydligare än vad regeringen gör (yrkande 2)samt att ansvaret även skall omfatta såväl psykiskasom fysiska skador (yrkande 3) och även omfatta densociala rehabiliteringen (yrkande 4).