bet · GN01JuU5 · 1999-12-07 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet regeringensårliga skrivelse om den ekonomiska brottsligheten,en med anledning av skrivelsen väckt motion samtyrkanden ur sex motioner väckta . Utskottet, som avstyrker bifalltill samtliga motionsyrkanden, föreslår attregeringens skrivelse läggs till handlingarna.I ärendet föreligger sju reservationer, varav två(m, kd, fp) och fem (m, fp).SkrivelsenRegeringen () har i skrivelse1999/2000:22 lämnat sin årliga rapport tillriksdagen om läget i fråga om den ekonomiskabrottsligheten. Motion väckt med anledning av skrivelsen1999/2000:Ju3 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kampen mot denekonomiska brottsligheten,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts omåklagarorganisationen,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts omEkobrottsmyndigheten,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts omskattebrottsenheterna,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts ommiljösanktionsavgifter,6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om tillsynsavgifter.Motioner väckta under den allmänna motionstiden 19991999/2000:Ju301 av och (s) vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts omen kartläggning av åklagarmyndigheternas resurseroch kompetens i syfte att stävja ekonomiskbrottslighet.1999/2000:Ju302 av () vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om utbildning påekobrottsområdet,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en förstärkning avEkorådets roll.1999/2000:Ju727 av och () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder och initiativ för attytterligare förstärka insatserna mot ekonomiskbrottslighet.1999/2000:Ju729 av och (s) vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts omåtgärder mot ekonomisk brottslighet.1999/2000:Ju805 av () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om metoderna för attbekämpa ekonomisk brottslighet.1999/2000:Ju812 av och ()vari yrkas att hos regeringen begärförslag till sådan ändring i lagstiftningen attåklagaren ges moderna instrument för att "frysa"tillgångar interimistiskt vid grov ekonomiskbrottslighet. BakgrundI beslutade regeringen om en samladstrategi mot den ekonomiska brottsligheten.Strategin redovisades för i skrivelse1994/95:217. hade ingenting att erinra motden framlagda strategin (bet. 1994/95:JuU25, rskr.412).I strategin slås fast som ett övergripande mål attpåtagligt minska den ekonomiska brottsligheten genomåtgärder som innebär en kraftig förstärkning avsamhällets samlade insatser mot sådan kriminalitet.Åtgärder skall vidtas som innebär en effektiviseringnär det gäller att förebygga, upptäcka, utreda ochlagföra ekonomisk brottslighet. En ökad tonviktskall läggas vid det förebyggande arbetet. I dettaligger bl.a. att kontrollen skall effektiviseras ochatt myndigheterna skall utveckla ettproblemorienterat arbetssätt.Kampen mot den ekonomiska brottsligheten skall varaen prioriterad verksamhet för myndigheterna.Särskild vikt skall läggas vid att samordnamyndigheternas prioriteringar och att utveckla derassamarbete. Vidare skall myndigheternas kompetens ifråga om ekonomisk brottslighet höjas.En annan huvudpunkt i strategin är att näringslivetmåste ta ett ökat ansvar i kampen mot den ekonomiskabrottsligheten, bl.a. genom att utveckla affärs-etikoch kontroll.För att genomföra dessa mål redovisades i strateginett brett åtgärdsprogram. Detta omfattar bl.a.förstärkt skattekontroll och förenkladskattelagstiftning, förbättrad myndighetsstruktur,gemensamma kontrollaktioner från myndigheterna,affärsetik och internkontroll inom näringslivet,snabbare utredning och process, förbättradlagstiftning om bolagsstyrelser m.m., sanering avutsatta branscher, effektivare lagstiftning ompenningtvätt, effektivare sanktionsregler, aktivtinternationellt arbete bl.a. inom EU, ökadforskning, information till allmänheten samteffektivare styrning och uppföljning avmyndigheternas verksamhet.I syfte att underlätta arbetet inrättades idecember 1994 en arbetsgrupp inom , som kallas regeringensekobrottsberedning, består av tjänstemän frånJustitiedepartementet, ,och . Enchefstjänsteman vid ärordförande.Regeringen redovisar läget beträffande denekonomiska brottsligheten i en skrivelse tillriksdagen. skrivelser har lämnats tillriksdagen , 1997 respektive 1998 (skr.1996/97:49, bet. JuU6, rskr. 149, skr. 1997/98:38,bet. JuU8, rskr. 144 och skr. 1998/99:25, bet. JuU9,rskr. 178).Skrivelsens huvudsakliga innehållSkrivelsen innehåller regeringens årliga rapporttill om läget beträffande den ekonomiskabrottsligheten.I skrivelsen redovisas översiktligt de åtgärder somvidtagits sedan föregående lägesrapport i oktober1998 inom ramen för regeringens strategi för samladeåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten.Till de åtgärder som behandlas hör uppbyggnaden ochutvecklingen av den nya myndighetsstrukturen,däribland en ny organisation för bekämpning avmiljöbrott, utvecklingen av den internationellaekobrottsbekämpningen, forskning om ekonomiskbrottslighet och brottsförebyggande arbete.Vidare redovisas lagstiftningsarbete och andraåtgärder rörande bl.a. olagliga oljeutsläpp,sekretess, penningtvätt, näringsförbud, handel medelektroniska pengar, insiderhandel, taxitrafik,bulvanförhållanden och handel med skalbolag.ÖvervägandenÅtgärder mot den ekonomiska brottslighetenI motionerna Ju727 (s), Ju729 (s), Ju805 (kd) ochJu812 (s) begärs att ytterligare åtgärder vidtas ibekämpningen av den ekonomiska brottsligheten. Blandannat begärs att möjligheter att använda buggningskall införas samt att möjligheterna att användahemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakningskall utvidgas. Vidare begärs en ny lagreglering somgör det möjligt för åklagare att interimistisktfrysa tillgångar. Ytterligare åtgärder begärs ocksåför att komma åt ekonomisk brottslighet inom vissabranscher, den s.k. karusellhandeln(gränsöverskridande handel i syfte att undandramervärdesskatt) och handeln med skalbolag.Inom och hos olika myndigheterpågår arbete för att utveckla ytterligare åtgärdermot den ekonomiska brottsligheten. Bland annat pågårföljande lagstiftningsarbete och projekt.Frågan om möjligheterna att använda buggning,hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakningbehandlas i betänkande Ombuggning och andra hemliga tvångsmedel (SOU1998:46).Buggningsutredningen föreslår bl.a. att buggninginförs som ett nytt straffprocessuellt tvångsmedel.Åtgärden skall enligt förslaget få användas vidförundersökning angående brott som har ettminimistraff fängelse, grovtnarkotikabrott och grov varusmuggling avseendenarkotika samt vid försök, förberedelse ellerstämpling till nu nämnda brott. För att buggningskall få användas krävs enligt förslaget vidare attnågon är skäligen misstänkt för brottet, attåtgärden är av synnerlig vikt för utredningen ochatt skälen för åtgärden uppväger det intrång ellermen i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkteeller något annat motstående intresse.Buggningsutredningen föreslår vidare attmöjligheterna att använda hemlig teleavlyssning ochhemlig teleövervakning utökas. Bland annat föreslåsatt tillämpningsområdet för åtgärderna vidgas samtatt åklagaren skall ges en interimistiskbeslutsrätt.Buggningsutredningens betänkande bereds förnärvarande inom . Enligt vadutskottet inhämtat kommer en proposition att lämnasunder våren år 2000.I fråga om införandet av en möjlighet att frysatillgångar, dvs. att tillfälligt stoppa ellersenarelägga en transaktion, lämnades ett förslaghärom i betänkandeBekämpande av penningtvätt (SOU 1997:36). Enligtförslaget skulle det vara möjligt att dröja med en transaktion som ett företagfinner misstänkt och där uppgifter lämnats tillfinanspolisen. Beslut härom skulle enligt förslagetfattas av åklagare.Regeringen ansåg att frågan krävde ytterligareberedning och beslutade att inte behandla den isamband med beredningen av Penningtvättutredningensbetänkande.Enligt vad utskottet inhämtat har regeringen föravsikt att behandla frågan om möjligheten att införaett frysningsinstitut i samband med beredningen avFörverkandeutredningens betänkande (dir. 1997:48)som kommer att lämnas till regeringen under januarimånad år 2000.I slutbetänkandeBranschsanering - och andra metoder mot ekobrott(SOU 1997:111) som inkom till regeringen i september1997 presenterades en rad förslag till åtgärder motekonomisk brottslighet inom branscher som ärsärskilt utsatta för sådan kriminalitet. Bland annatlämnades förslag om att införa ett system medlicensavgifter.Förslagen bereds inomRegeringskansliet och berör flera departement.I fråga om karusellhandeln har Ekobrottsmyndighetenför avsikt att särskilt uppmärksamma denna form avbrottslighet . ,skattemyndigheterna, tullen och åklagarväsendetarbetar med att finna lämpliga formerför detta arbete.Vad gäller skalbolagshandeln har Riksskatteverkethos regeringen hemställt om ny lagstiftning ienlighet med en promemoria upprättad avSkattemyndigheten i . Den och remissvaren bereds förnärvarande inom Finansdepartementet.Utskottet anser i likhet med motionärerna att detär viktigt att beivra den ekonomiska brottsligheten.Utskottet konstaterar att det på olika håll pågårarbete för att utveckla sådana åtgärder somaktualiseras genom motionerna. Något uttalande frånriksdagens sida behövs således inte, och denpågående beredningen bör inte heller föregripas.Utskottet avstyrker därför motionerna Ju727, Ju729,Ju805 och Ju812 i här behandlade delar.Också i motion Ju301 (s) framhålls vikten av attbekämpa den ekonomiska brottsligheten. Motionärernabegär i detta syfte en kartläggning av huråklagarväsendets ekobrottsbekämpning fungerar ochvilka resurser som finns för att utreda ekonomiskabrott.Ekobrottsmyndigheten svarar förekobrottsbekämpningen i , län,, och handlägger också mål som rörkvalificerad ekonomisk brottslighet som harnationell utbredning eller internationell anknytningeller som är av principiell natur eller storomfattning. I övrigt svarar respektiveåklagarmyndighet för detta arbete.Ekobrottsmyndigheten svarar under Riksåklagaren församordningen av ekobrottsbekämpningen i hela landet.Inriktningen av åklagarväsendets verksamhetregleras av regeringen. I vilken grad och på vilkasätt verksamhetsmålen har uppfyllts skallåterrapporteras till regeringen. Av regleringsbrevenför åklagarväsendet för följer bl.a. attåklagarorganisationen har att till regeringenrapportera vilka resurser som lagts ned på ärendenrörande ekonomisk brottslighet (inklusivemiljöbrott) samt vilka åtgärder som vidtagits föratt prioritera sådana ärenden. Vidare följer attEkobrottsmyndigheten har att till regeringen inkommamed uppgifter om bl.a. hur många ärenden som letttill lagföring, antalet inkomna respektive avslutadeärenden samt vilka åtgärder som vidtagits för attutveckla rationella arbetsmetoder och en högkompetens. skall dessutominkomma med en årlig rapport om den ekonomiskabrottsligheten, förslag till hur åtgärderna mot denekonomiska brottsligheten kan förbättras och vilkaåtgärder som vidtagits för att i samband med andramyndigheter effektivisera ekobrottsbekämpningen.Därtill kommer att regeringen beslutar ommyndighetsgemensamma mål och riktlinjer för åtgärdermot den ekonomiska brottsligheten. Uppdragen ärgemensamma för ett antal myndigheter, däriblandåklagarorganisationen och , ochskall återrapporteras till regeringen. Av demyndighetsgemensamma målen och riktlinjerna för år1999 följer att insatserna mot den ekonomiskabrottsligheten skall prioriteras av myndigheterna.Myndigheterna skall därvid bl.a. lägga ökad tonviktvid det brottsförebyggande arbetet, utvecklamyndighetssamarbetet samt prioritera kompetens- ochmetodutveckling.Redovisningen av verksamhetsmålen och de åtgärdersom vidtagits i fråga om ekobrottsbekämpningenlämnas i respektive myndighets årsredovisning. Idenna och i budgetunderlaget lämnasockså en redovisning över hur myndighetens resurseranvänts och vilka resurser som krävs för detfortsatta arbetet.Utskottet konstaterar att arbetet inomåklagarväsendet med att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten löpande följs upp i budgetarbetet.Härvid kartläggs också vilka behov av resurser somfinns inom åklagarväsendet. Enligt utskottet finnsdet inte anledning att tillsättanågon utredning för en översyn av åklagarväsendetsekobrottsbekämpning. Motion Ju301 avslås.I motion Ju3 (m) framhåller motionärerna att det ioch för sig är viktigt att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten, men att detta inte får ske på ettsådant sätt att beviskraven sänks eller attrespekten för medborgarnas integritet urholkas.Utskottet har tidigare prövat yrkanden omintegritet kontra en effektiv brottsbekämpning,senast . Utskottet konstateradedärvid att utvecklingen av ny teknik inom bl.a. IT-och teleområdena har skapat nya och effektivareverktyg för brottsbekämpningen, men att detta ocksåinneburit att frågor om den personliga integritetenkommit i fokus. Utskottet påtalade att det pådepartementet pågick arbete i ett flertal olikaärenden med bäring på dessa problem. Bland annathänvisade utskottet till beredningen avBuggningsutredningens betänkande och påtalade attfrågan om förhållandet mellan effektivitet ochintegritet i brottsbekämpningen kommer attanalyseras i detta sammanhang. Utskottet nämnde ävenatt regeringen övervägde att initiera en samladanalys från integritetssynpunkt avtvångsmedelslagstiftningen men att frågan omformerna för en sådan analys fick anstå till dessatt resultaten av de pågående övervägandena förelåg.Utskottet konstaterade sammanfattningsvis att detinte syntes föreligga någon egentlig oenighet närdet gäller vikten av att integritetsfrågornauppmärksammas i lagstiftningsarbetet och avstyrktemotionsyrkandet (bet. 1998/99:JuU21 s. 6 f).Utskottet är liksom tidigare av uppfattningen attdet är viktigt att integritetsfrågorna uppmärksammasi lagstiftningsarbetet. Det är därför positivt attregeringen överväger att initiera en samlad analysav tvångsmedelslagstiftningen frånintegritetssynpunkt. Utskottet anser också att detur rättssäkerhetssynpunkt är viktigt och nödvändigtatt höga beviskrav upprätthålls. Enligt utskottetsmening är det dock självklart att regeringen beaktarsådana aspekter i lagstiftningsarbetet. Någotsärskilt uttalande är enligt utskottet intenödvändigt. Utskottet avstyrker motion Ju3 i dennadel.Den nya myndighetsstrukturenResurser till åklagarväsendetI motion Ju3 (m) begärs att ytterligare resurser skall anvisastill åklagarväsendet för att möjliggöra att experterkan hyras in vid utredning av ekobrott. I motionenbegärs vidare att ytterligare resurser skall anvisastill för att fullföljauppbyggnaden av och höja kompetensen inommyndigheten. Även i motion Ju302 (m) framhålls attkompetensen i fråga om ekobrott måste höjas.Motionären anser att betydande utbildningsinsatsermåste genomföras i detta syfte.Frågan om åklagarväsendets resurser har behandlatshelt av utskottet i budgetbetänkandet för år2000. Utskottet tillstyrkte därvid regeringensförslag om att för anvisa knappt 695miljoner kronor till åklagarorganisationen och drygt250 till . del ingår i anslagetresursförstärkningar för att ge myndighetenförutsättningar för att fullfölja uppbyggnaden avmyndigheten (prop. 1999/2000:1 utg.omr. 4 s. 90 f,bet. JuU1).Utskottet finner inte anledning att nu föreslåytterligare resurser. Motionerna Ju3 och Ju302avstyrks i nu behandlade delar.EkorådetI motion Ju302 (m) begärs att roll skallförstärkas.Ekorådet inrättades församordning av myndigheternas arbete mot denekonomiska brottsligheten.I ingår riksåklagaren (ordförande),generaldirektören för ,rikspolischefen, generaltulldirektören,generaldirektören för BRÅ, generaldirektören förFinansinspektionen och generaldirektören förRiksskatteverket. I rådet ingår också företrädareför , Närings- ochteknikutvecklingsverket () och Patent- ochregistreringsverket. Ekobrottsmyndigheten ärkanslifunktion för rådet.Ekorådets verksamhet regleras i förordningen(1997:899) om myndighetssamverkan mot ekonomiskbrottslighet. Av förordningen följer att Ekorådetskall följa utvecklingen av den ekonomiskabrottsligheten i samhället, tidigt uppmärksamma nyainslag i den ekonomiska brottsligheten, vara forumför överläggningar som rör samordning av de berördamyndigheternas verksamhetsplanering inomekobrottsområdet, ta initiativ tillmyndighetsgemensamma aktioner för att förebygga ochbekämpa den ekonomiska brottsligheten samt analyseraoch utvärdera insatserna. har också tilluppgift att behandla den årliga rapport somEkobrottsmyndigheten skall lämna till regeringen medunderlag för regeringens myndighetsgemensamma måloch riktlinjer för ekobrottsbekämpningen.I sammanhanget bör också nämnas att det ianslutning till har bildats en arbetsgruppmed företrädare för samtliga myndigheter som ingår irådet. Arbetsgruppen fungerar som ett beredandeorgan i förhållande till . Arbetsgruppen harockså initierat projekt som berört två eller fleraav myndigheterna. Vidare har gruppen enligtregeringen haft en viktig roll i informationsutbytetmellan myndigheterna, bl.a. har behovet av tidiginformation om nya företeelser inom den ekonomiskabrottsligheten, "early warning", kunnat tillgodosesgenom arbetsgruppen.Utskottet uttalade sig i samband med förra åretslägesrapport i fråga om den ekonomiskabrottsligheten över ett liknande motionsyrkande.Utskottet ansåg därvid att det var för tidigt attuttala sig om hur den nya organisationen ocharbetsformerna i detalj kommer att påverkaekobrottsbekämpningen. Den fortsatta utvecklingenborde därför avvaktas (bet. 1998/99:JuU9 s. 4).Utskottet konstaterar att givits encentral roll i den nya organisationen förekobrottsbekämpning. Avgränsningen mellan Ekorådetsoch de medverkande myndigheternas verksamhetframstår enligt utskottet som ändamålsenlig. Detfinns enligt utskottet inte anledning att förordanågra förändringar i uppgifter. MotionJu302 avstyrks i här behandlad del.SkattebrottsenheternaSedan den 1 januari 1998 kan skattemyndigheterna iviss utsträckning handlägga utredningar om ekonomiskbrottslighet (prop. 1997/98:10, bet. SkU10, rskr.70). Den brottsutredande verksamheten bedrivs vidsärskilda skattebrottsenheter inomskatteförvaltningen. Dessa skall organisatoriskthållas åtskilda från skatteutredningsverksamheten.Sedan den 1 januari 1999 finns särskildaskattebrottsenheter inrättade vid samtliga landetstio regionala skattemyndigheter.I motion Ju3 (m) framhålls att det bör övervägas ominte ansvarsfördelningen mellanskattebrottsenheterna och kangöras tydligare.Omfattningen av skattemyndigheternasbrottsutredande verksamhet framgår av lagen(1997:1024) om skattemyndigheters medverkan ibrottsutredningar. Enligt lagen fårskattemyndigheterna bedriva spaning och verksamhetsom består i att samla, bearbeta och analyserainformation för att klarlägga om brottsligverksamhet har utövats eller kan komma att utövasoch som inte utgör förundersökning enligt 23 kap.rättegångsbalken. Skattemyndigheterna får vidareutreda viss brottslighet på egen hand om påföljdenberäknas bli böter och det kan antas att denmisstänkte kommer att erkänna gärningen. När detgäller förundersökningar av brott i övrigt fårskattemyndighet inte vidta några åtgärder om inteåklagare har begärt myndighetens biträde. Det äralltså åklagaren som avgör i vilken mån biträde börske genom skattebrottsenheterna eller om polisen böranlitas för förundersökningen. Det är ocksååklagaren som leder förundersökningen.Skattemyndighet får inte heller verkställa beslut omtvångsmedel. Om det skulle bli aktuellt att användasig av tvångsmedel måste åklagaren alltså anlitabiträde av polisen.I samband med att skatteutskottet behandladelagförslaget bereddes justitieutskottet tillfälleatt yttra sig över detta. Utskottet ansåg därvid att det skullevara mindre lämpligt att lägga hela ansvaret förutredning av skattebrott på Ekobrottsmyndigheten.Det tyngst vägande skälet härför var enligtutskottet att en sådan ordning inte skulle medföranågon lättnad för polisen. Vidare ansåg utskottetatt alla mer eller mindre rutinmässiga skattebrottinte passade in i organisationoch planerade verksamhet (1997/98:JuU2y s. 5).Av skrivelsen framgår att en central samrådsgruppinrättats för att underlätta samverkan mellanskattebrottsenheterna och polis- ochåklagarmyndigheterna. I gruppen behandlas frågor avövergripande och praktisk natur, såsomregistertillgång, ärendefördelning, praktiskaarbetsformer, praktiktjänstgöring ochEkobrottsmyndighetens stödjande funktion (se ävenskr. 1998/99:25 s. 42).Utskottet konstaterar att det av lagen omskattemyndigheters medverkan i brottsutredningarklart framgår vilka befogenheterskattebrottsenheterna har. Bland annat framgår attdet är åklagaren som i varje enskilt fall har att taställning till om det är lämpligt att utredningengörs av en skattebrottsenhet. Undantag utgör endastokomplicerade utredningar där man kan räkna med ettbötesstraff efter erkännande. Oklarheter i fråga omansvarsfördelningen mellan åklagarväsendet ochskattebrottsenheterna torde därför inte uppkomma.Därtill kommer att en central samrådsgrupp inrättatsför att underlätta samverkan mellan de olikamyndigheterna. Skulle frågor rörandeansvarsfördelningen mellan myndigheterna uppstå börsådana frågor kunna behandlas i denna grupp. Med detanförda avstyrker utskottet motion Ju3 i denna del.Bekämpning av miljöbrottMiljösanktionsavgifterAv 30 kap. 1 § följer att en näringsidkare skallåläggas att betala miljösanktionsavgift i vissa fallnär han vid bedrivandet av sin verksamhet åsidosattföreskrifter eller tillstånd och villkor som harmeddelats med stöd av balken. Avgiften bygger på ettstrikt ansvar.Miljösanktionsavgiften påförs genom beslut avtillsynsmyndigheten och får överklagas tillmiljödomstol. Enligt 30 kap. 5 § skallavgiften betalas efter det attavgiften har beslutats eller den somanges i beslutet. Efter den sista betalningsdagenfår avgiften verkställas såsom en dom som har vunnitlaga kraft. Den är alltså direkt verkställbar.I motion Ju3 (m) begärs att nuvarande ordningändras på så sätt att miljösanktionsavgift inteskall kunna verkställas innan ett eventuelltöverklagande av tillsynsmyndighetens beslut häromblivit slutligt prövat.Regeringen gjorde i proposition 1997/98:45Miljöbalk bedömningen att ett beslut ommiljösanktionsavgift borde vara direkt verkställbartför att ett överklagande inte skulle kunna skeenbart i syfte att skjuta uppbetalningsskyldigheten. Regeringen anförde därvidatt det i de fall då beslutet kommer upp tillprövning kan bli en väsentlig fördröjning avverkställbart beslut från det att överträdelsenskedde. Betydande räntevinster och liknandeekonomiska fördelar skulle därigenom komma dentillgodo som överklagade för att skjuta påexekutionstiden (s. 545 f).Jordbruksutskottet behandlade denovan angivna propositionen samt en motion medliknande innehåll som den nu aktuella.Justitieutskottet bereddes tillfälle att yttra sigöver propositionen och motionen.Justitieutskottet delade regeringens uppfattningatt miljösanktionsavgifterna borde kunna tas ut utanhinder av att beslutet inte vunnit laga kraft.Utskottet påtalade därvid att miljödomstolen medstöd av 28 § förvaltningsprocesslagen kan förordnaatt beslutet tills vidare inte får verkställas.Detta borde enligt utskottet ge en erforderliggaranti för att obefogade beslut ommiljösanktionsavgift inte verkställs (1997/98:JuU4ys. 14 f).Jordbruksutskottet tillstyrkte regeringens förslagoch avstyrkte motionen (bet. 1997/98:JoU20 s. 128f).Utskottet finner inte skäl att göra någon annanbedömning än den utskottet tidigare gjort ochavstyrker motion Ju3 i nu behandlad del.TillsynsavgifterRegeringen eller den myndighet regeringen bestämmerfår enligt 27 kap. 1 § meddelaföreskrifter om avgift för prövning och tillsynenligt balken eller enligt föreskrifter meddelademed stöd av balken.