bet · GN01JuU1 · 1999-11-23 00:00:00 — Som framgår av budgetpropositionen är ocksåregeringen av den uppfattningen, och frågan kommer att tas upp i enarbetsgrupp inom Rege- ringskansliet.När det sedan gäller möjligheterna för rättsväsendets myndigheter attkommunicera med varandra genom ett gemensamt ärendehanteringssystem villutskottet till att börja med erinra om det självklara faktum att myndighe-terna är självständiga och att de ärendehanteringssystem som finns ellerbyggs upp i första hand naturligtvis bör utformas så att de tillgodoser debehov som finns inom vederbörande myndighet. Som motionärerna påpekar finnsnaturligtvis - särskilt i fråga om myndigheter som ligger nära varandra irättskedjan - ett intresse av goda möjligheter till kommunikation. Detfinns emellertid knappast något egenvärde i ett för hela rättsväsendetgemensamt ärendehanteringssystem. Vad som kan och bör göras i fråga omförbättrade kommunikationsmöjligheter är en fråga för , där deinblandade myndigheterna är representerade. Frågan om hur myndigheternaskall kom- municera med varandra bör avgöras av de närmast berörda.Utskottet känner ingen oro för att hithörande frågor inte får denuppmärksamhet i som de förtjänar. I sammanhanget vill utskotteterinra om att rådets verk- samhet skall utvärderas av regeringen undernästa år.Sammanfattningsvis innebär det anförda att de önskemål som motionärer- naför fram antingen redan genomförts eller är föremål för åtgärder i en ellerannan form. Motionsönskemålen får i stort anses vara tillgodosedda. Motio-nerna Ju721 och Ju905 i här aktuella delar avstyrks.RättsmedicinalverketRättsmedicinalverket är central förvaltningsmyndighet för rättspsykiatrisk,rättsmedicinsk, rättskemisk och rättsgenetisk verksamhet i den utsträckningsådana frågor inte handläggs av någon annan statlig myndighet. I praktikengår verksamheten ut på att sörja för att domstolarna har teknisk(medicinsk) bevisning i brottmål och faderskapsmål och ett fullgottunderlag för på- följdsbestämningen i brottmål i form av t.ex.rättspsykiatriska under- sökningar. skall genom sinverksamhet medverka till att skapa goda förutsättningar för rättssäkerhetoch effektivitet inom rätts- väsendet.Inom område förekommer såväl anslagsfinansierad somuppdragsfinansierad verksamhet.Ansvaret för övergick från Socialde-partementet till Justitiedepartementet.Regeringen gör bedömningen att de mål som statsmakterna uppställt i allt väsentligt har kunnat infrias. Utskottet konstateraratt det inte framkommit något som talar mot regeringens bedömning.En jämförelse mellan budget och utfall för visar attRättsmedicinalverkets utgifter inom den anslagsfinansierade verksamhetenöverstigit anslaget med som hämtats från det ackumule-rade anslagssparandet. Prognosen för anslagsbelastningen under innevarandebudgetår visar enligt regeringen att verkets utgifter kommer att överstigaanslaget med . Det ackumulerade anslagssparandetsom vid utgången av uppgick till kommer attanvändas under innevarande år för att möta de utgifter som inte täcks avanslaget.Av budgetpropositionen framgår att antalet rättspsykiatriska undersök-ningar varit fortsatt högt . utfördes 609 sådanaundersökningar, vilket är över den genomsnittliga nivån under1990-talet. Domstolarnas efterfrågan på rättspsykiatriska undersökningarhar ökat under innevarande år och beräknas uppgå till omkring 650 under1999. Antalet av utfärdade läkarintyg enligt 7 § lagen(1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. uppgick under år1998 till 1 841, vilket motsvarar nivån . Denna nivå bedömskvarstå under de närmaste åren.Regeringen föreslår att ramanslaget för ökas en-gångsvis med för . Vidare ökas anslaget medkompensation för bl.a. ökade löner och kostnader och justeringar avseendekompensation för till avtalsförsäkringarna. Sammanlagt tillförsanslaget drygt 14,2 miljoner kronor.Regeringen föreslår sålunda ett ramanslag för om 183 549 000 kr.I motion Ju911 (m) begärs en anslagshöjning med för atttäcka kostnaderna för det ökande antalet rättspsykiatriska undersökningar.Rättsmedicinalverket bör enligt motionärerna också få vissa nya arbetsupp-gifter såvitt gäller frågan om innehav av vapenlicens.Anslagsyrkandena behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslagen.I motion Ju201 (m) begärs att s.k. forensiska DNA-analyser skall koncen-treras till ett enda laboratorium i Sverige.DNA-analyser inom rättsväsendet utförs vid två laboratori-er i landet. Det är dels rättsgenetiska avdelning somär lokaliserad till i , dels Statenskriminaltek- niska laboratorium (SKL), som tillhör polisväsendet.Vid Rättsgenetiska avdelningen utförs huvudsakligen faderskapsundersök-ningar med användande av DNA-baserade metoder. Vissa personidentifie-ringar med användande av DNA-teknik har utförts åt rättskemiska och rättsmedicinska avdelningar. SKL utförkriminaltekniska laboratorieundersökningar åt rättsväsendet. I detta krimi-naltekniska arbete utförs också DNA-undersökningar.Rättsgenetiska avdelningen och SKL utför således undersökningar på olikaområden. Att båda laboratorierna sysslar med DNA-analyser beror, enligt vadutskottet inhämtat, på historiska orsaker. Såväl Rättsgenetiska avdel-ningen som SKL var väl etablerade innan DNA-tekniken fanns och det varnaturligt för båda att tillägna sig denna nya teknik när den kom.Utskottet utesluter inte att det kan finnas fördelar med att koncentreraDNA-analysverksamheten inom rättsväsendet på det sätt motionärerna föror-dat. Utskottet saknar dock nu underlag för att förorda några åtgärder i denriktningen och avstyrker motion övergripande mål är att främja en etiskt försvarbar ochsäker användning av gentekniken så att människors och djurs hälsa samtmiljön skyddas. Nämnden har vidare till uppgift att sprida kunskap om dengentekniska utvecklingen.Av verksamhetsredogörelsen för framgår att nämnden harverkat för att verksamhetsmålet skall uppnås genom att bl.a. avgeyttranden, utarbeta informationsskrifter och anordna konferenser.Regeringen uttalar sig inte i budgetpropositionen om huruvida nämndenuppfyllt uppställda mål. Dock anser regeringen att omfattningen av verksamhet är väl avvägd. Det har enligt utskottets mening inteframkommit något som talar mot regeringens bedömning.Regeringen föreslår att för till anvisar ett ramanslag på 2 601 000 kr.Anslagsyrkandet behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslagen.I motion MJ513 (kd) begärs att en konsumentrepresentant skall ingå iGentekniknämnden.Gentekniknämnden består av en ordförande, en vice ordförande och 14 andraledamöter. För varje annan ledamot än ordföranden och vice ordföran- denfinns en personlig ersättare. Ledamöter och ersättare utses av regeringenför av högst tre år.Ordföranden och vice ordföranden skall vara jurister och ha domarerfa-renhet. Sju ledamöter skall vara riksdagsledamöter och en ledamot etisktsakkunnig. Av de övriga sex ledamöterna utses två på förslag av Skogs- ochjordbrukets forskningsråd, två på förslag av Naturvetenskapliga forsknings-rådet, en på förslag av Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådetoch en på förslag av Medicinska forskningsrådet.En parlamentarisk kommitté utreder frågor om biotekniken isamhället (dir. 1997:120). Kommittén, som har antagit namnet , lade fram delbetänkandet (SOU1999:70). Betänkandet berör uppgifter och sammansätt-ning. I betänkandet konstaterar kommittén att det finns ett flertalgrupper, t.ex. konsumenter, som har ett stort intresse av nämndensverksamhet. Att bereda intressegrupperingar representation i nämnden skulledock medföra att nämnden blev så stor att den inte skulle kunna fungera påett bra sätt. Kommittén framhåller vidare att ingen av de myndigheter somhandlägger genteknikfrågor har någon intresserepresentation i sin ledning.Kommittén föreslår därför inte någon representation för konsumenter ellerandra intres- senter i Gentekniknämnden.Enligt vad utskottet inhämtat avser att återkomma tillfrågan om intresserepresentation i sitt slutbetänkande som skall lämnas den1 december år 2000.Utskottet ser ingen anledning att ta ställning till frågan om konsumentre-presentation i förrän slutfört sittarbete och avstyrker motion övergripande mål och uppgifter är att tillförsäkraden enskilde rättstrygghet och rättssäkerhet, att främja brottsoffersrättighe- ter, att bevaka deras behov och intressen samt att verka för attden som är berättigad till brottsskadeersättning får sådan. Myndighetenskall särskilt pröva ärenden om brottsskadeersättning enligtbrottsskadelagen (1978:413) och ärenden om bidrag från brottsofferfonden.Vid myndigheten finns en särskild av vissa ärenden ombrottsskadeersättning samt ett råd för prövning av frågor om bidrag urbrottsofferfonden.ResultatuppföljningFör Brottsoffermyndigheten gällde för följande verksamhetsmål.Minst 70 % av brottsskadeärendena skulle med bibehållen kvalitet handläg-gas . Vidare skulle ärendebalansen i fråga om brottsskade-ersättning minska. De organisationer och projekt som bedömdes kunna tillfö-ra brottsoffer störst nytta skulle beviljas bidrag ur brottsofferfonden.Projekt inriktade mot våld mot kvinnor skulle därvid prioriteras.Brottsoffermyndig- heten skulle vidare prioritera informationsinsatser sombidrar till att sprida kunskap om brottsoffers rättigheter.Under år 1998 inkom 5 386 brottsskadeärenden, vilket är en ökning jäm- förtmed året innan med . ökade antaletinkommande ärenden jämfört med , sannolikt tillföljd av vidtagna informationsinsatser. Enligt Brottsoffermyndigheten ärökningen inte tillfällig.Målet att handlägga av ärendena har inte uppnåtts.Inte heller målet att ärendebalansen skall minska har uppnåtts; antaletbalan- serade ärenden ökade med 303 och uppgick till 1 780.Antalet avgjorda ärenden var 5 083, vilket är en minskningmed . Regeringen anför att detta kan förklaras med attBrottsoffermyndighetens personalomsättning varit ovanligt hög, mätt iantalet nyanställda i förhållande till antalet anställda. Myndigheten hardock enligt regeringen vidtagit åtgärder för att rekrytera ny och behållaredan anställd personal.De medel som influtit genom regressverksamheten har mer änfördubblats. har utredningsarbetet fördjupats när detgäller den skadelidandes försäkringsförhållanden och den skadeståndsskyldi-ges betalningsförmåga. Detta arbete torde enligt regeringen vara den huvud-sakliga förklaringen till att summan av utbetalda brottsskadeersättningarhar minskat under år 1998.Regeringen bedömer att arbete har den inriktningsom statsmakterna bestämt och att målen som uppställts för verksamheten iallt väsentligt har uppfyllts. Myndigheten har i och för sig inte uppnåttverk- samhetsmålen såvitt avser handläggningen av brottsskadeärenden. Debak- omliggande orsakerna har dock identifierats och åtgärder harvidtagits. Rege- ringen anför sammanfattningsvis att myndigheten drivs påett effektivt sätt med god kvalitet.Utskottet ser med oro på att antalet avgjorda brottsskadeärenden under år1998 minskat jämfört med föregående år och att ärendebalansen ökat.Brottsoffermyndigheten har en central funktion när det gäller stöd till demsom drabbats av brott, och det är därför av stor vikt attbrottsskadeärenden handläggs effektivt, snabbt och med hög kvalitet. Somregeringen anfört kan nedgången i antalet avgjorda ärenden bero påBrottsoffermyndighetens höga personalomsättning. harvidtagit vissa åtgärder för att komma till rätta med detta problem.Riksdagen har på tilläggsbudget för beslutat att tillföraanslaget 1 miljon kronor.När det gäller regressverksamheten och den fördjupade utredningen ibrottsskadeärendena ser utskottet liksom tidigare (1998/99:JuU1 s. 50)posi- tivt på de redovisade uppgifterna.Utskottet har inte funnit något som motsäger regeringens bedömning attBrottsoffermyndigheten drivs på ett effektivt sätt med god kvalitet.AnslagetRegeringen föreslår i budgetpropositionen att till anvisar ett ramanslag på . Det före-slagna anslaget innefattar bl.a. en höjning av ramen om somBrottsoffermyndigheten har begärt för att kunna uppnå fastställda verksam-hetsmål; myndigheten avser bl.a. att anställa ytterligare tre personer.Rege- ringen konstaterar att det behövs kompetent personal för att uppnå demål som gäller för myndighetens verksamhet och att den begärda höjningenbör medges i syfte att skapa förutsättningar för att rekrytera och behållasådan personal.I motion Ju907 (kd) begärs en höjning av anslaget med ytterligare 3 miljo-ner kronor för att förbättra arbetssituationen vid Brottsoffermyndighetenoch ge myndigheten möjlighet att leva upp till målen för verksamheten. Imotion Ju910 (fp) begärs en höjning av anslaget med ytterligare 16 miljonerkronor, varav för att göra det möjligt att anställa 50brottsoffer- assistenter och för att förbättramöjligheten att bedriva vittnesstödsprojekt ute i landet.Anslagsyrkandena behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslagen.Finansiering av brottsofferfondenBrottsofferfonden inrättades . Fondens medel skall användasför verksamhet som gagnar brottsoffer. Bidrag från fonden får lämnas föratt stödja ideella organisationer som verkar på brottsofferområdet samt förpri- vat och offentlig verksamhet som gäller brottsoffer. Bidrag ur fondenkan även lämnas för forskning, utbildning och information ibrottsofferfrågor. Brottsofferfonden administreras avBrottsoffermyndigheten.Brottsofferfonden finansieras genom att den som döms för brott som harfängelse i straffskalan skall åläggas att betala en avgift till fonden.Avgiften höjdes genom ett beslut av från 300 till500 kr (1998/99:JuU4y, 1998/99:FiU27, rskr. Vidare skall den somverkställer fängelsestraff genom intensivövervakning med elektroniskkontroll vanligen betala en avgift om per dag till fonden, dock högst3 000 kr.När fonden inrättades tillfördes den även medel som frigjordes genom attersättningen till intagna i och annansyssel- sättning sänktes . Sänkningen innebar att medel motsvarande12,frigjordes. Genom ett regeringsbeslut tillfördesfonden av detta belopp. Återstoden av de medelsom motsvara- des av den sänkta ersättningen användes till annanbrottsofferrelaterad verk- samhet. Sedermera har ersättningarna till deintagna sänkts permanent till den nivå som kom att gälla efter det att detnämnda avdraget gjorts.I motion Ju723 (m) förespråkas en ordning innebärande att de intagna ikriminalvårdsanstalterna skall vara med och finansiera brottsofferfonden.Motionärerna framhåller att de intagnas ersättning nu höjts, varför det kanvara dags att åter ta upp frågan om ett 20-procentigt avdrag påersättningen.Kriminalvårdsstyrelsen beslutade om nya föreskrifter om er-sättningar till intagna i anstalt och häkte (KVVFS 1999:4). Författningenträdde i kraft . De nya föreskrifterna innebär bl.a. attnormaler- sättningen för intagen som deltar i arbete eller utbildning höjtsfrån till . Vidare har rätt till ersättning förobekväm arbetstid, övertidsersättning och helgersättning införts.Utskottet har tagit ställning till liknandeyrkan- den, senast i samband med behandlingen av vårproposition(1998/99:JuU4y s. 3). Utskottet avstyrkte därvid motionskraven huvudsakli-gen med hänvisning till att det inte fanns ekonomiska skäl som talade fören sådan ordning som motionärerna föreslog eftersom brottsofferfonden genomhöjningen av brottsofferavgiften skulle komma att tillföras betydandemedel. - Höjningen beräknades tillföra fonden perår (prop. 1998/99:100 s. 90).Under år 1998 uppgick brottsofferfondens intäkter till drygt 16,7 miljonerkronor. Av dessa inkom i avgifter tillRikspolisstyrel- sen, som fungerar som uppbördsmyndighet förbrottsofferfonden. Intäkterna till fonden från dem som betalar avgifter föratt verkställa fängelsestraff genom intensivövervakning med elektroniskkontroll uppgick till ca . Totalt beslutades att omkring12,skulle delas ut till olika bidragstagare.Som utskottet tidigare framhållit är det angeläget att brottsofferfondenhar tillgång till erforderliga medel för sin verksamhet. Brottsofferfondenfår genom den höjning av brottsofferavgiften som beslutats ett betydandetill- skott. Utskottet vidhåller sin uppfattning att det för närvarandeinte finns ekonomiska skäl som talar för en sådan ordning som motionärernaföreslår. Utskottet avstyrker motion Ju723 i denna del.I motion Ju723 begärs vidare att förbudet mot utmätning i en intagens ar-betsersättning i 45 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL)skall avskaffas.I 45 § andra stycket KvaL finns ett generellt förbud mot att utmäta arbets-ersättning som för intagens räkning innestår hos kriminalvårdsmyndighet.Vid behandlingen av budgetpropositionen för ansåg utskottet attfrågan om en effektivare indrivning av avgifter till brottsofferfondenborde utredas, lämpligen inom ramen för . Bakgrundentill ställningstagandet var att personer som dömts till fängelsestraff ipraktiken kan komma att slippa betala avgiften eftersom möjligheterna tillindrivning från dem är begränsade (1997/98:JuU1 s. 76 f).Brottsofferutredningen kom därefter i sitt betänkande Brottsoffer - Vad hargjorts? Vad bör göras? (SOU 1998:40) fram till att det från brottsoffer-synpunkt inte fanns tillräckliga skäl att upphäva utmätningsförbudet i 45 §andra stycket KvaL. I sina överväganden anförde utredningen bl.a. följande:Utredningen anser det vara principiellt tveksamt att frångå de allmännaexe- kutionsrättsliga reglerna om löneutmätning i utsökningsbalken (UB) ochutgår således från att de regler som gäller vid utmätning av lön ocksåskall gälla för dem som är intagna i kriminalvårdsanstalt. Enligt 7 kap. 5§ första stycket UB undantas från utmätning av lön ett förbehållsbelopp sombestäms med ledning av ett normalbelopp. Detta anses innefattaalla vanliga levnadskostnader utom bostadskostnad. En intagen i kriminalvårdsanstalt tjänadenormalt sett mellan och . Även om det särskildautmätningsförbu- det inte fanns skulle utmätning därför inte kunna bliaktuell om inte den intagne har andra inkomster. Vidare är det enligtutredningen svårt att moti- vera att brottsofferavgiften skall ha företrädeframför fordringar avseende underhållsbidrag. Slutligen bör det enligtutredningen beaktas att de som döms till kortare fängelsestraff, med hänsyntill handläggningstiden hos , redan skulle ha avtjänatsina straff innan en eventuell utmätning skulle kunna verkställas. Detskulle därför inte bli fråga om några större belopp som tillfördesbrottsofferfonden om utmätning till förmån för brottsofferavgiften tilläts.Regeringen behandlade frågan vårproposition (prop. 1998/99:100s. Regeringen anförde att den inte såg några skäl att göra någon annanbedömning än den gjort.Utskottet behandlade frågan vid beredningen av vårpropositionen(1998/99:JuU4y s. 3 f). Utskottet uttryckte därvid förståelse för att detkan uppfattas som stötande att de som döms till fängelse, i realiteten degrövre brottslingarna, kan undgå att betala avgiften tillbrottsofferfonden. Utskottet ställde sig också tveksamt till en del av deskäl som anfört. Till exempel föreföll det enligtutskottet inte rimligt att räkna med ett förbehållsbelopp som innefattarkostnader för mat och vissa personliga ut- gifter eftersom staten betalarsådana kostnader under anstaltsvistelsen. Andra skäl vägde enligt utskottettyngre. Framför allt var utskottet inte berett att mer allmänt öppna förutmätning i de intagnas ändå låga ersättning. Utskottet ville också peka påde prioriteringar som i sådana fall, som utredningen anmärkt, måste göras.Sammanfattningsvis delade utskottet alltså regeringens bedömning attutmätningsförbudet inte bör upphävas.Utskottet ser inga skäl att frångå sina tidigare uttalanden i frågan ochav- styrker motion Ju723 i denna del.Ersättning för skador på grund av brottFrån anslaget betalas ersättning av statsmedel enligt brottsskadelagen förskador på grund av brott. Utgifterna på anslaget är huvudsakligen beroendeav antalet beviljade ansökningar om brottsskadeersättning och ersättningar-nas storlek. Anslaget disponeras av Brottsoffermyndigheten.Under utbetalades i brottsskade-ersättning. Merparten avsåg ersättning för personskador; endast 0,6miljoner kronor utgick som ersättning för sak- och förmögenhetsskada.Under år 1998 sjönk summan av utbetalda ersättningar , huvud-sakligen till följd av det fördjupade utredningsarbete som nämnts ovan iavsnittet om . Det fanns därmed, antogs det, utrym-me för en tillfällig minskning av anslaget med för år1999. Anslaget uppgår därefter till drygt 55 miljoner kronor.Under första halvåret 1999 ökade emellertid summan av utbetalda ersätt-ningar jämfört med . Brottsoffermyndighetenbedömer nu att belastningen på anslaget kommer att öka jämfört med . Enligt utgiftsprognosen beräknas anslagsförbruk-ningen uppgå till . Ökningen beror på det ökade antaletinkomna ärenden och att myndigheten till följd av detta har minskat detfördjupade utredningsarbetet för att begränsa den negativabalansutveckling- en.Utskottet ser som framgått tidigare positivt på det fördjupade utrednings-arbetet. Det är angeläget att detta arbete fortsätter och inte som skermins- kas i omfattning.Regeringen föreslår att för anvisar ett anslag på 74,5miljoner kronor till anslaget Ersättning för skador på grund av brott. Däriingår en sänkning av anslagets ram med totalt för finansie-ring av bl.a. höjningen av anslaget till Brottsoffermyndigheten.Anslagsyrkandet behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslagen.Rättshjälpskostnader m.m.InledningDen trädde en ny rättshjälpslag (1996:1619) i kraft. Lagenbeslöts av (prop. 1996/97:9, bet. 1996/97:JuU3, rskr.1996/97:55). Den nya lagen har till grundläggande syfte att ge rätts- skyddåt dem som inte kan få bistånd på annat sätt. Den skall dessutom såvälförenkla förfarandet som åstadkomma stora besparingar i statens utgifterför rättshjälp.Enligt lagen är rättshjälpen subsidiär till rättsskyddet, dvs. den som haren rättsskyddsförsäkring eller liknande rättsskydd, som täcker den aktuellarättsliga angelägenheten, får inte beviljas rättshjälp. Vidare innebärlagen att den som inte har rättsskydd av ifrågavarande slag men som bordeha haft det med hänsyn till sitt försäkringsskydd i övrigt eller sinapersonliga och eko- nomiska förhållanden får beviljas rättshjälp endast omdet finns särskilda skäl. Som en allmän förutsättning för att rättshjälpskall beviljas gäller att det, med hänsyn till angelägenhetens art ochbetydelse samt tvisteföremålets värde och omständigheterna i övrigt, ärrimligt att staten bidrar till kostna- derna.Enligt rättshjälpslagen är inkomstgränsen för rättshjälp iårsin- komst. Lagen föreskriver också att rådgivning i somhuvud- regel är en förutsättning för att rättshjälp skall beviljas. Vidareinnebär lagen bl.a. att biträdesbehovet är avgörande för om rättshjälpskall beviljas och att biträde enligt rättshjälpslagen normalt skall fåersättning för högst 100 timmars arbete. På det familjerättsliga områdetmedför den nya lagen inskränkningar i möjligheterna att få rättshjälp ivissa äktenskapsskillnads- mål och att en ny form av bistånd benämndersättningsgaranti införts vid bodelning.AnslagetFrån anslaget betalas de kostnader som enligt 21 kap. 10 §rättegångsbalken, lagen (1988:609) om målsägandebiträde ochrättshjälpslagen (1996:1619) skall utgå av allmänna medel. Därutöver skallfrån anslaget betalas de kost- nader som enligt lagen (1996:1620) omoffentligt biträde skall betalas av allmänna medel, dock med undantag förvissa ärenden enligt utlänningslagen (1989:529) och lagen (1991:572) omsärskild utlänningskontroll. De faktorer som styr kostnaderna är framförallt antalet ärenden, ärendenas omfattning och svårighetsgrad,ersättningsnivån till biträden och offentliga försvarare samt den andel avrättshjälpskostnaderna som betalas av den rättssökande.Regeringen bestämmer den timkostnadsnorm som ligger till grund för er-sättning för arbete på rättshjälpsområdet. Ersättningen till offentligaförsvara- re regleras också i viss utsträckning med hjälp av taxor. Förnärvarande finns en taxa för ersättning till offentliga försvarare i vissabrottmål i tingsrätt och hovrätt. Taxan är fastställd i DVFS 1998:9. Taxorbeslutas av Domstolsver- ket på grundval av timkostnadsnormen.