bet · GM01UFöU1 · 1999-05-06 00:00:00 — Det är också ett svenskt mål att fåtill stånd en effektiv och väl fungerande euro-atlantisk krishanteringsförmåga som med begäran frånFN eller beslut av kan bidra till att främjasamarbetet och fredlig konfliktlösning i Europa.Sverige skall på det fredsfrämjande området strävaefter att samarbeta med allasäkerhetsorganisationer.Skälen för regeringens förslagGenom beslut i den första etappen av detsenaste försvarsbeslutet fastslogssäkerhetspolitikens mål för perioden till ochmed 2001. Regeringen anser att vissa modifieringarbör göras i målen.Säkerhetspolitikens båda dimensioner formas i ettkontinuerligt samspel mellan främst utrikespolitiskaoch försvarspolitiska åtgärder. Beredskapen motsnabba och allvarliga försämringar av samhälletsnormala funktion åstadkoms emellertid i storutsträckning utanför utrikes- och försvarspolitiken.Sveriges säkerhet måste ses i ett globaltperspektiv. Av central betydelse är FN:s insatserför fred och säkerhet. I är vårtsäkerhetspolitiska mål att varaktigt säkra ettförtroendefullt och nära samarbete mellan allastater. Samarbetet inom EU och de euroatlantiskasäkerhetsstrukturerna är härvid av stor betydelse.Det är vår övertygelse att säkerhet i allthögre grad måste grundas på gemensam säkerhet byggdpå hållfasta politiska och ekonomiska relationermellan demokratiska stater.Det breda regionala samarbetet i ärav central betydelse. Det är även avsäkerhetspolitisk vikt att inlemmas i dettasamarbete. Genom att vidmakthålla en trovärdig grundför totalförsvarets långsiktiga styrka ochanpassningsbarhet bidrar till densäkerhetspolitiska stabiliteten och skaparförutsättningar för nationell handlingsfrihet. Vårmilitära alliansfrihet medverkar till att undvikakonflikter och spänning i norra och ger ossgoda möjligheter att utveckla förtroendefullarelationer och samarbete för ökad säkerhet.Det är självt som definierar den närmareinnebörden av den militära alliansfriheten. Densätter, bortsett från avtal om ömsesidigt stöd tillförsvar mot väpnat angrepp, inga hinder för svensktdeltagande i det internationellasäkerhetssamarbetet.Det är en svensk strävan att ge bidrag tillgemensamma fredsfrämjande och humanitära insatserbåde i och utom . Det är också ett svenskt målatt bidra till en effektiv och väl fungerande euro-atlantisk krishanteringsförmåga som med begäran frånFN eller beslut av kan bidra till att främjasamarbete och fredlig konfliktlösning i Europa.Sverige deltar i EU:s gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik. Jämsides med vår medverkan i FNoch samarbetar vi med Nato och flertalet övrigaeuropeiska stater inom ramen för EAPR och PFF. Vi ärvidare en aktiv observatör i VEU.4.4.2 MotionernaModerata samlingspartiet hemställer i partimotionFö6 (m) yrkande 3 (delvis) att avslårregeringens förslag till säkerhetspolitiskt mål m.m.Medlemskapet i EU innebär att inte kan stålikgiltigt om något annat medlemsland skulleutsättas för våld eller hot om våld. Likaså vore detorimligt att göra avsteg från förbud motanfallskrig om ett land i vårt närområde skulleangripas. Mot denna bakgrund är regeringensbeskrivning av alliansfriheten felaktig. Även om detär osannolikt, kan ingen på förhand utesluta attSverige utsätts för väpnat angrepp . är beroendeav hjälp redan i ett inledningsskede av ett krig.Behovet av säkerhetsgarantier blir därmed, utan attvara en akut fråga, ändå aktuellt.I yrkande 9 menar att Sverigessäkerhetspolitik kommit att definieras av vårthandlande. har gjortsuccessiva säkerhetspolitiska vägval. Rollen somaktiv observatör i VEU, det intensiva deltagandet iPFF och EAPR samt öppningarna för medlemskap i detvästeuropeiska krigsmaterielsamarbetet WEAG ärexempel på detta. I varje praktiskt hänseende harSverige valt samarbetets väg. Ett öppet och närasamarbete med Nato har blivit en oomstridd ochnaturlig del av svensk politik. måste varaberett att fullt ut delta i den europeiskasäkerhetsordningen. Ett framtida svenskt medlemskapi Nato blir därmed en naturlig fortsättning på vårtengagemang för samarbete i Europa.I partimotion Fö7 (fp) yrkande 2 anför Folkpartietatt framtida säkerhet förutsätter ettaktivt deltagande i såväl byggandet av den framtidaeuropeiska säkerhetsstrukturen som i kris- ochkonflikthantering. Nato bör vid sidan av EUutvecklas till en struktur för gemensam säkerhet medSverige som medlem. Det finns inte anledning att nuompröva den militära alliansfriheten, men fullhandlingsfrihet bör råda . Denmilitära alliansfriheten utesluter inte möjlighetenatt ge eller ta emot militärt bistånd i enlighet medFN-stadgans artiklar 49 och 51. Det vore olyckligtom alliansfriheten framställs så att närmastreflexmässigt skulle välja neutralitet vid enmilitär konfrontation i vårt närområde.Utan att framställa något specifikt yrkande anförVänsterpartiet i kommittémotion Fö8 (v) att det ärviktigt att slå vakt om den svenska neutraliteten,som bl.a. gör till en fredsbevarande kraft.Fredsbevarande och fredsframtvingande insatser börgenomföras av FN och , anser motionärerna, ochOSSE bör prioriteras av på bekostnad avdeltagandet i PFF.Kristdemokraterna för i kommittémotion Fö9 (kd) ettresonemang om de svenska säkerhetspolitiska målen,utan att framställa något yrkande. Motionärernalägger vikt vid att behåller sinhandlingsfrihet att i takt med förändringar iomvärlden kunna utveckla deltagandet i deteuropeiska säkerhetspolitiska samarbetet.Målsättningen bör vara att skall vara öppetför medlemskap i alla de säkerhetsorganisationer somfinns i Europa.Miljöpartiet menar i partimotion U508 (mp) yrkande 25 attAmsterdamfördragets utveckling av den andra pelaren,dvs. EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik,var ett stort bakslag som gör Sverigesneutralitetspolitik till ett minne blott. Blandannat kan besluta om militäraaktioner som VEU utför. ser ettgemensamt militärt försvar som ett slutmål och villge VEU ökade resurser. Mot denna bakgrund kräverMiljöpartiet att upphör att vara observatöri VEU.4.4.3 Utskottets övervägandenUtskottet ansluter sig till regeringens bedömning avden säkerhetspolitiska utvecklingen och tillstyrkerregeringens förslag till säkerhetspolitikens mål medanledning av den säkerhetspolitiskakontrollstationen. Utskottet vill framhålla attförsvarsutskottet kommer att behandla övriga delarav propositionen. Det sammansatta utrikes- ochförsvarsutskottets ställningstaganden utgör densäkerhetspolitiska grunden för försvarsutskottetsvidare överväganden.Flera motioner berör den svenska militäraalliansfriheten. hemställer i Fö6 (m)yrkande 3 (delvis) att regeringens förslag tillsäkerhetspolitikens mål avslås, med motiveringen attSverige inte kan stå passivt om ett land i vårtnärområde skulle angripas. I yrkande 9 i sammamotion hävdas att ett framtida medlemskap i ären naturlig fortsättning på nuvarandeengagemang för samarbete i . anseri Fö7 (fp) yrkande 2 att det inte finnsanledning att ompröva den militära alliansfriheten,men att full handlingsfrihet bör råda införframtiden. Nato bör vid sidan av EU utvecklas struktur för gemensam säkerhet med sommedlem. betonar i Fö9 (kd) attfull handlingsfrihet bör råda och att börvara öppet för medlemskap i alla desäkerhetsorganisationer som finns i Europa.Vänsterpartiet anför i motion Fö8 (v) att det ärviktigt att slå vakt om den svenska neutralitetensamt att svensk medverkan i bör prioriteras påbekostnad av deltagandet i PFF.Sveriges säkerhetspolitik syftar ytterst till attbevara vårt lands fred och självständighet. Vårtsäkerhetspolitiska mål är att i alla lägen och iformer som vi själva väljer trygga enhandlingsfrihet att, såsom enskild nation och isamverkan, kunna utveckla vårt samhälle.Vår säkerhetspolitik har såväl en nationell som eninternationell dimension.Nationellt skall vi kunna möta militära hot somdirekt berör . Vi skall också kunna förebyggaoch kunna hantera situationer som utan att direkthota fred och självständighet ändå skullekunna innebära snabba och allvarliga försämringar avsamhällets normala funktioner.Om det säkerhetspolitiska läget försämras, skallvår säkerhetspolitik bidra till att spänningen iomvärlden, och särskilt i vårt närområde, begränsas.Vi skall kunna försvara vårt territorium motkränkningar och angreppshandlingar var de än sker,och vi skall kunna agera för att tillvarata svenskaintressen. Vi skall kunna motstå hot ochpåtryckningar och möta insatser som riktas motfunktioner och värden i det svenska samhället ochsom syftar till att påverka vårt agerande ochsamhällets funktion.Vi skall också söka förebygga att vårt samhälleutsätts för svåra påfrestningar i fred genom denrobusthet och förmåga till omställning som byggs ini det fredstida samhället. Det skall därutöverfinnas en beredskap att hantera de påfrestningar somlikväl kan uppstå.Sveriges militära alliansfrihet syftande till attvårt land skall kunna vara neutralt i händelse avkrig i vårt närområde består. Den förutsätter att vihar en betryggande försvarsförmåga.Den militära alliansfriheten sätter, bortsett frånavtal om ömsesidigt stöd till försvar mot väpnatangrepp, inga hinder för ett svenskt allsidigt ochaktivt deltagande i internationelltsäkerhetssamarbete. Detta gäller även inom detmilitära området.Internationellt skall vi i samverkan med andrastater aktivt verka för fred och ökad säkerhet iomvärlden och därmed också för oss själva.Sverige skall stödja FN:s globala insatser för fredoch säkerhet.I är vårt säkerhetspolitiska mål attvaraktigt säkra ett förtroendefullt och närasamarbete mellan alla stater. Detta skall nås främstgenom samarbetet inom EU och med de euroatlantiskasäkerhetsstrukturerna samt genom det regionalasamarbetet i Östersjöområdet.Sverige skall ge bidrag till gemensammafredsfrämjande och humanitära insatser både i ochutom . Det är också ett svenskt mål att fåtill stånd en effektiv och väl fungerande euro-atlantisk krishanteringsförmåga som med begäran frånFN eller beslut av kan bidra till att främjasamarbete och fredlig konfliktlösning i Europa.Sverige skall på det fredsfrämjande området strävaefter att samarbeta med allasäkerhetsorganisationer.Det svenska medlemskapet i EU har stor betydelse förvår säkerhetspolitik. är en aktiv medlem iOSSE och har deltagit i flera av organisationensinsatser i fält. Det svenska samarbetet med Nato ochandra partnerländer i EAPR och PFF är till nytta förden samlade säkerheten. Samtliga dessasamarbetsformer är prioriterade.Det praktiskt inriktade samarbetet iÖstersjöområdet utgör ett viktigt säkerhets- ochförtroendeskapande verktyg. Vidare är stöd till debaltiska ländernas ansträngningar att uppnåmedlemskap i särskilt prioriterat, även utifrånett säkerhetspolitiskt perspektiv.Sveriges militära alliansfrihet ger oss godamöjligheter att utveckla förtroendefulla relationeroch samarbete för ökad säkerhet. Det börunderstrykas att den militära alliansfriheten syftartill att skall kunna vara neutralt ihändelse av krig i vårt närområde. I detta liggeratt neutraliteten är en möjlighet och inte enautomatisk konsekvens.Liksom vid den senaste säkerhetspolitiskakontrollstationen (bet. 1996/97:UFöU1) betonarutskottet vikten av att bevararhandlingsfriheten att i takt med förändringar iomvärlden kunna utveckla sitt deltagande i detframväxande europeiska säkerhetssamarbetet. Denparlamentariskt sammansatta Försvarsberedningensuppdatering av det säkerhetspolitiska läget liggertill grund för den säkerhetspolitiska bedömning somregeringen gör i propositionen.Utskottet ställer därmed sig bakom regeringensförslag till säkerhetspolitikens mål ipropositionens yrkande 2.Motionerna Fö6 (m) yrkande 3 (i berörd del) och 9avstyrks. Fö7 (fp) yrkande 2 avstyrks med hänvisningtill vad utskottet ovan anfört.I motion U508 (mp) yrkande 25 kräver Miljöpartietatt skall upphöra att vara observatör i VEU.Sveriges framtida säkerhet förutsätter ett aktivtdeltagande i byggandet av den framtida europeiskasäkerhetsordningen. Detta gäller bl.a. inomkonflikthantering, inte minst i fredsbevarande ochfredsfrämjande insatser. engagemang pådetta område återspeglas tydligt i vår medverkan iFN, , EAPR och det fördjupade PFF. Även vårtobservatörskap i VEU och vårt deltagande i denNatoledda fredsfrämjande insatsen i Bosnien ärintegrerade delar i denna politik.Kopplingen mellan EU och VEU kommer att förstärkasgenom Amsterdamfördragets ikraftträdande. På svensk-finskt initiativ fastställer Amsterdamfördraget attmilitär krishantering, dvs. humanitära,fredsbevarande och fredsfrämjande insatser, skallutgöra ett huvudelement i EU:s säkerhetspolitiskasamarbete. EU kommer att anlita VEU för att utförasådana uppgifter. Samtliga EU:s medlemsstater harrätt - men inte skyldighet - att delta i VEU-insatser som EU har tagit initiativ till. Somobservatör i VEU har möjlighet att bidratill den pågående diskussionen om en förstärkteuropeisk förmåga att genomföra fredsbevarande ochfredsfrämjande insatser. Observatörskapet har ocksågett möjlighet att påta sig ledningsansvaretför VEU:s rådgivningsinsats för minröjning iKroatien.Utskottet finner att det svenska observatörskapet iVEU utgör en naturlig del av aktivamedverkan i arbetet för att främja fred ochförebygga konflikter i . Detta ligger i linjemed militära alliansfrihet. Motion U508(mp) yrkande 25 avstyrks därmed.4.5 Inriktning av deltagande medtotalförsvarsresurser i internationelltsäkerhetssamarbete4.5.1 Sammanfattning av propositionen (s. 77-93)Former och legala grunder för internationelltsäkerhetssamarbeteDet internationella säkerhetspolitiska samarbetethar efter det slut blivit alltmeromfattande och mångfasetterat. Det kan uppdelas ihuvudområdena säkerhetsfrämjande samarbete,fredsfrämjande och humanitär verksamhet samtömsesidiga säkerhetsgarantier.Svensk säkerhetspolitik omfattar ett brettdeltagande i internationellt säkerhetspolitisktsamarbete. Det enda undantaget utgör ömsesidigasäkerhetsgarantier. Detta utesluter dock inte attSverige skulle kunna bistå en annan FN-medlem ellerta emot bistånd vid verkställande av de åtgärdervilka säkerhetsrådet beslutat i enlighet med artikel 49.FN:s främsta uppgift är att upprätthållainternationell fred och säkerhet. agerandei FN styrs bl.a. av grundsatsen att stadgansbestämmelser i alla avseenden måste efterlevas.Kapitel VI i stadgan behandlar fredlig lösning avtvister medan kapitel VII rör inskridande i händelseav hot mot freden, fredsbrott ochangreppshandlingar. Enligt det senare kapitlet kanFN:s säkerhetsråd besluta om militära tvångsåtgärderför att upprätthålla eller återställa internationellfred och säkerhet. Enligt kapitel VIII kansäkerhetsrådet bemyndiga regionala organisationeratt genomföra insatser inklusive militäratvångsåtgärder.Regeringen får som framgått ovan sätta in landetsförsvarsmakt för att möta väpnat angrepp motSverige. I övrigt får svensk väpnad styrka sättas ini strid eller sändas till ett annat land endast omriksdagen medger det, om det är medgivet i lag somanger förutsättningar för åtgärden eller om enskyldighet att vidta åtgärden följer avinternationell överenskommelse eller förpliktelsesom godkänt.Av detta följer att på något sätt måstegodkänna att en svensk väpnad styrka sändsutomlands. har delegerat beslutanderättentill regeringen i lagen (1992:1153) om väpnad styrkaför tjänstgöring utomlands och lagen (1994:58) omutbildning för fredsfrämjande verksamhet. Enligtnämnda lagar finns möjlighet för regeringen attefter begäran av FN eller beslut som fattats av OSSEställa väpnad styrka till förfogande förfredsbevarande verksamhet utomlands samt sändaväpnad styrka utomlands för att delta i utbildningför fredsfrämjande verksamhet.Fredsbevarande operationer anses normalt ligga inomramen för fredlig lösning av tvister i enlighet medFN-stadgans kapitel VI. I vissa fall, t.ex. i f.d.Jugoslavien, har mandatet vad avser våldsanvändningtill viss del utformats med stöd av kapitel VII.Utöver är Helsingforsdokument(1992) grundläggande för svenskt agerande.Petersbergsdeklarationen från VEU:s ministermöte1992 inriktar organisationen mot krishantering samtfredsbevarande och fredsfrämjande insatser. ÄvenAthendokumentet , utarbetat av NACC/PFF,med dess begreppsförklaringar för den fredsfrämjandeverksamheten har relevans.Internationellt säkerhetsfrämjande samarbeteRegeringens bedömningSverige bör aktivt delta i en fördjupad diskussionom hur EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikkan stärkas och särskilt om hur formerna för enförbättrad krishanteringsförmåga kan se ut.Sverige bör med kraft inrikta sig på en utvecklingoch fördjupning av EAPR och PFF.Sverige bör utveckla samarbetet med , i syfte attfrämja det amerikanska engagemanget i norra på Balkan.Sverige bör aktivt delta i samarbete inom ramen förvårt observatörskap i VEU.Sverige bör utveckla det nordiska försvarsrelateradesamarbetet bl.a. genom upprättandet av en gemensamnordisk brigad för fredsfrämjande insatser.Sverige bör utveckla och fördjupa stödet till debaltiska ländernas uppbyggnad av totalförsvar ochandra säkerhetsfunktioner. Säkerhetssamarbetet medTyskland och bör utvecklas. bör ävensöka utveckla de försvarsrelaterade kontakterna ochsamarbetet med vissa områden i (särskiltKaliningrad, och ).Skälen för regeringens bedömningSverige fortsätter sin långa tradition att aktivtmedverka i FN:s fredsfrämjande verksamhet. FN saknardock förmåga att operativt leda störrefredsfrämjande insatser med utpräglatfredsframtvingande inslag. Regeringen anser att detär väsentligt att FN:s förmåga stärks att genomförafredsfrämjande insatser av den karaktär som kapitel VI avser. deltar ibildandet av en multinationell brigad (UN Shirbrig)som med kort varsel kan ställas till FN:s förfogandei fredsbevarande insatser.OSSE:s stora antal medlemsländer och breda registerav konfliktförebyggande verktyg ger organisationenen central roll i det europeiska säkerhetssy-stemet.Det omfattande rustningskontrollarbete och denverifikationsverksamhet som bedrivs inom ramen förOSSE bidrar till ökad avspänning i . haräven ett stort antal fältmissioner med högstvarierande uppgifter. bör vara fortsattpådrivande i arbetet med att moderniseraWiendokumentet från år 1994.Insatserna i Bosnien kom att fungera som enkatalysator för en rad förändringar beträffandeNatos roll i det euroatlantiska säkerhetssystemet.Nato ägnar nu en allt större del av verksamheten åtkrishantering utanför Natoländernas egnaterritorier, utveckling av samarbetet med Rysslandoch ökat samarbete med icke alliansanslutna ländersåsom . Nato har kommit att etablera sig somden centrala aktören för större militärakrishanterings- operationer i och dessnärområde.Som den politiska ramen för PFF-frågor utgör EAPRett forum för säkerhetspolitiska konsultationer.Sverige arbetar aktivt för att utveckla desssamarbetsformer. Tyngdpunkten i EAPR bör ligga påmilitär krishantering. har i EAPR hävdat attpartnerländer måste få adekvat insyn och inflytandei planerings-, besluts- och styrningsprocessenrörande krishanteringsoperationer där de avser attdelta eller redan deltar med trupp. EAPR erbjuderockså ökade möjligheter till fördjupat samarbetekring insatser med civila resurser i fredstidakriser.Sverige deltar sedan starten i samarbetet inomramen för PFF. Sammanlagt 43 länder deltar isamarbetet - de 19 Natomedlemmarna samtpartnerländer som , , ochsamtliga länder i f.d. War-szawapakten.I syfte att stärka vår och andra länders förmågaatt delta i internationella fredsfrämjande ochhumanitära operationer deltar aktivt i detvidareutvecklade och fördjupade PFF-samarbetet. omfattar PFF-samarbetet övningar för alla typerav krishantering utanför de kollektivaförsvarsförpliktelserna i Natofördragets artikel 5.Detta bidrar till att bygga upp en gemensameuropeisk krishanteringsförmåga med en tydlignordamerikansk medverkan.Det fördjupade PFF-samarbetet medför också ökadöppenhet och stärkt förtroende inom PFF-kretsen,vilket är säkerhetsskapande i sig. Detta gäller inteminst i . bör aktivt bidratill att främja de baltiska staternas möjligheteratt delta i PFF-samarbetet. Det är också viktigt attdjupare involvera i den europeiskasäkerhetsstrukturen.I och med att Amsterdamfördraget träder i kraftunder kommer kopplingen mellan EU och VEU attstärkas. De s.k. Petersbergsuppgifterna, dvs.humanitära, fredsbevarande och fredsfrämjandeuppgifter, blir ett huvudinslag i EU:ssäkerhetspolitiska samarbete. Unionen lägger fastden övergripande politiska ramen och tar initiativettill insatserna, som sedan utförs av VEU. Deresurser som utvecklar inom ramen förNato/PFF kan också göras tillgängliga för VEU.Vägledande för svensk politik är att vi inte sernågot motsatsförhållande mellan VEU och Nato/PFF.De nordiska ländernas intresse för att samarbetakring försvars- och säkerhetspolitiska frågor harökat väsentligt ,med det fredsfrämjande området som kärna. Samarbetetinom Nordcaps, Nordic Coordinated Arrangement forMilitary Peace Support, stärker de nordiskaländernas förmåga att agera gemensamt.Andra nordiska samarbetsområden ärsäkerhetsfrämjande insatser i de baltiska ländernaoch den årliga fredsfrämjande övningen i PFF:s andaNordic Peace. finns ett avtal om nordisktförsvarsmaterielsamarbete.1998 ingicks en överenskommelse med omfördjupat samarbete på en rad områden, bl.a.försvarsmateriel, militära övningar, krishanteringoch personutbyte.De gemensamma nordiska intressena har förstärktsgenom och EU-medlemskap och denordiska ländernas samarbete inom ramen för PFF ochvid internationella operationer. Dennavärdegemenskap har en stabiliserande inverkan påläget i nordvästra . Det nordiska samarbetetär också viktigt i den pågående processen attutveckla den europeiska säkerhetsarkitekturen.Vidare har de nordiska länderna ett gemensamtintresse av att förankra hela regionen, dvs. även debaltiska staterna och , i ett europeiskt ochtransatlantiskt sammanhang.Det nordiska samarbetet bör utvecklas ytterligaremed bl.a. upprättande av en nordisk fredsfrämjandebrigad med förmåga att delta i fredsfrämjandeinsatser med stöd av kapitel VII. Detnordiska samarbetet bör även utvecklas för sjö- ochflygstridskrafter. och likartadesäkerhetspolitiska förutsättningar, geografiskanärhet, militära alliansfrihet och medlemskap i det särskilt naturligt att ytterligare utvecklaoch fördjupa det bilaterala samarbetet. Gemensamtagerande i PFF, EAPR, EU, VEU och är en styrka.Det försvarsrelaterade samarbetet med ochNorge bör likaså fördjupas.Stärkandet av samarbetet och säkerheten iÖstersjöregionen är en central del av svensksäkerhetspolitik. Ett grundläggande mål är attregionen förblir en naturlig del av deteuroatlantiska säkerhetssystemet och att ingasärarrangemang skapas. Främjande av demokratiskutveckling och fungerande civila institutioner haräven en viktig konfliktförebyggande funktion. EU-utvidgningen är härvidlag av central betydelse.Sverige bör utveckla och fördjupa stödet till debaltiska ländernas ansträngningar att bygga upptotalförsvar under demokratisk kontroll. Det ärviktigt att uppmuntrar gränsöverskridandesamarbete mellan regionens länder. Detta gällersärskilt mellan de baltiska länderna och Ryssland.Det säkerhets- och försvarsrelaterade samarbetet medandra länder i , t.ex. ochTyskland, bör också utvecklas vidare. Samarbetetinom det s.k. BALTSEA bidrar till samordning mellanolika givare av bistånd till de baltiska länderna.Regionalt kan PFF-samarbetet förbättras bl.a. genomatt höja samverkansförmågan inom räddningstjänst ochkustbevakning.Sverige och presenterade ettinitiativ inom ramen för säkerhetsforum, somi förtroendeskapande syfte innebar erbjudande tillgrannländerna att på ömsesidig grund görautvärderings- och inspektionsbesök i enlighet medWiendokumentet. I säkerhetsforums diskussioner harSverige och avvisat en ordning med fastregionala grupper eftersom sådana skulle riskera attskapa intrycket att säkerhet kansepareras från det euroatlantiska områdets säkerhet.Mellan och finns ett relativtväl utvecklat bilateralt försvarsrelaterat utbyte.Det är av särskilt betydelse att dessa kontakter gesreella möjligheter att resultera i konkreta projektoch att utvecklingen mot utökade kontaktytor börfortsätta.