bet · GN01KU6 · 1999-11-23 00:00:00 — Rätt för andra än parter att användaminoritetsspråk (mom. 9)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 31 börjar med"Minoritets-språkskonventionen innefattar inte" och slutar med"K11 yrkande 3 avstyrks" bort ha följande lydelse:Det är inte motiverat att inskränka rätten att användasamiska, finska och meänkieli vid domstolar ochförvaltningsmyndigheter till dem som är parter och derasställföreträdare. Även andra aktörer som exempelvis vittnen ochmålsägande skall ha samma rätt att använda dessa språk.dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följandelydelse:9. beträffande rätt för andra än parter att användaminoritetsspråkatt med anledning av motion 1999/2000:K11 yrkande 3 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.10. Kommunindelning och språkgränser (mom. 11)() anserdels att de del av utskottets yttrande som på s. 34 börjar med"I likhet med" och slutar med "yrkande 5 avstyrks" bort haföljande lydelse:Minoritetsspråkskommittén föreslog att det uttryckligen skullestadgas i lag att en förändring av den kommunala indelningeninte får hindra ett främjande av de svenska landsdels- ellerminoritetsspråken. I motsats till regeringen anser vi attMinoritetsspråkskommitténs tanke bör förverkligas. Regeringenbör få i uppdrag att återkomma med lagförslag i frågan.dels att utskottets hemställan under 11 bort ha följandelydelse:11. beträffande kommunindelning och språkgränseratt med anledning av motion 1999/2000:K10 yrkande 5 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.11. Rikstäckande åtgärder för barnomsorg (mom. 13)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 40 börjar"har inte i övrigt" och slutar "7(delvis) avstyrks" bort ha följande lydelse:De rikstäckande åtgärder som gäller barnomsorg och som togsupp i utredning tas inte upp ipropositionen. Sådana åtgärder avser nu endastförvaltningsområdet. Därmed stoppas och spolieras helt deinitiativ som tagits i det sydsamiska området när det gällerframför allt barnomsorgen. Kommitténs förslag måste därför tasupp till förnyad bedömning och kostnadsberäkning.dels att utskottets hemställan under 13 bort ha följandelydelse:13. beträffande rikstäckande åtgärder för barnomsorgatt med anledning av motion 1999/2000:K12 yrkande 2 (delvis)som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört.12. Rikstäckande åtgärder i fråga om äldreomsorg(mom. 16)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 46 som börjar med"Kommunerna skall" och slutar med "yrkande 6 (delvis) avstyrks"bort ha följande lydelse:De rikstäckande åtgärder som gäller äldreomsorg och som togsupp i utredning tas inte upp ipropositionen. Sådana åtgärder gäller nu endastförvaltningsområdet. Därmed spolieras och stoppas helt deinitiativ som tagits i det sydsamiska området när det gälleräldre. Kommitténs förslag måste tas upp till förnyad bedömningoch kostnadsberäkning.dels att utskottets hemställan under 16 bort ha följandelydelse:16. beträffande rikstäckande åtgärder i fråga omäldreomsorgatt med avslag på motionerna1999/2000:K5 och 1999/2000: K353 yrkande 6(delvis) samt med anledning av motion1999/2000: K12 yrkande 2 (delvis) som sinmening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.I propositionen framlagda lagförslag1 Förslag till lag om rätt att använda samiska hosförvaltningsmyndigheter och domstolar2 Förslag till lag om rätt att använda finska ochmeänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolarUtrikesutskottets yttrande1999/2000:UU3yNationella minoriteter i SverigeTill konstitutionsutskottetKonstitutionsutskottet har i beslut av (protokoll 1998/99:43, 3 §) berett bl.a. utrikesutskottettillfälle att yttra sig över proposition 1998/99:143 Nationellaminoriteter i jämte följdmotioner.Utrikesutskottet väljer att i det följande yttra sig överskrivelsen och motion 1999/2000:MJ220 yrkande 1.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen lämnas förslag till åtgärder som behövs för attSverige skall kunna ratificera ramkonvention omskydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan omlandsdels- eller minoritetsspråk. Det innebär att Sverigesnationella minoriteter och deras språk erkänns samt attminoritetsspråken ges det stöd som behövs för att de skallhållas levande. Härigenom läggs en grund för en samlad svenskminoritetspolitik.De grupper som enligt regeringens förslag utgör nationellaminoriteter är samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer ochjudar. Minoritetsspråken är samiska, finska, meänkieli(tornedalsfinska), chib och jiddisch. Av dessa harsamiska, finska och meänkieli en historisk geografisk bas,vilket innebär krav på mer långtgående åtgärder till stöd fördessa språk.I vad berör utrikesutskottets beredningsområde föreslårregeringen att godkänner att ratificerarEuroparådets ramkonvention om skydd för nationella minoritetersamt godkänner att ratificerar den europeiska stadganom landsdels- eller minoritetsspråk.Nationella minoriteterRegeringen understryker att vårt lands etniska och kulturellamångfald har lång historisk tradition. Flera av de grupper somunder utgjort minoriteter i har aktivt värnatom den egna gruppens kultur och språk så att dessa kulturer ochspråk än utgör en levande del av det svenska samhället.Hit hör urbefolkning, samerna. Hit hör äventornedalingarna, sverigefinnarna, romerna och judarna.Gemensamt för dessa minoritetsgrupper är att de har befolkatSverige samt att de har en uttalad samhörighet.De har även en egen religiös, språklig eller kulturelltillhörighet och en vilja att behålla sin identitet.Internationella organisationer, som FN och , harsedan 1950-talet uppmärksammat behovet av att tryggaminoriteters rättigheter och har i detta syfte utarbetatkonventioner, deklarationer och rekommendationer. Utan sådanaåtaganden från staternas sida finns det risk för attminoriteternas språk och kultur går förlorade.Minoritetsspråkskonventionen och ramkonventionen harutarbetats inom . De bygger på insikten att det finns ett stort antal minoriteter i som levt iområdet och som har ett eget språk och en egenkultur. Konventionerna utgör enligt regeringens mening en godgrund för en minoritetspolitik i Sverige.För vårt demokratiska samhälle är det av stor betydelse attprinciperna om icke-diskriminering och inflytande får fulltgenomslag när det gäller de nationella minoritetsgrupperna.Regeringen vill vidare peka på den betydelse som en starkställning för de nationella minoriteterna har för detinternationella umgänget och samarbetet.En internationell samarbetsfrågaPå internationell nivå har ansatser gjorts föratt ge skydd för etniska, språkliga och religiösa minoriteter.De tidigaste minoritetsskyddsfördragen, som kan dateras till1600-talet, skyddade europeiska religiösa minoriteter,katoliker och protestanter. i historien, efter förstavärldskriget, uppstod en rad nya minoritetsgrupper i Europagenom bildandet av nya nationalstater. Detta fick till följdatt 20-30 miljoner människor kom att tillhöra stater där deutgjorde kulturella, etniska, språkliga eller religiösaminoriteter. Dessa grupper fick visst stöd genom NationernasFörbund som mellan de två världskrigen vidtog åtgärder för attge skydd åt etniska, språkliga och religiösa minoriteter iEuropa. Detta minoritetsskydd gick dock förlorat i samband medandra världskrigets utbrott och upplösningen av NationernasFörbund.EuroparådetSkyddet för de mänskliga rättigheterna är det viktigaste ochmest kända arbetsområdet för . antogs deneuropeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande friheterna () somsamtliga medlemsländer är anslutna till. Den enda bestämmelse ikonventionen som nämner nationella minoriteter är artikel 14som innehåller ett förbud mot diskriminering. Förbudet är dockbegränsat till de i konventionen och dess tilläggsprotokollgaranterade fri- och rättigheterna.År 1961 framlade enrekommendation om att skulle göra ett tillägg tillEuropakonventionen som innebar att medlemsstaterna skulle geskydd åt de nationella minoriteterna i . Det skulle dröja20 år innan frågan togs upp igen. En särskild kommittéinrättades under ministerkommittén med uppdrag attutarbeta en konvention om regionala språk och minoritetsspråkmed syfte att bidra till att bevara och utveckla Europasmångkulturella arv och flerspråkighet inom nationsgränserna.Frågan om minoriteters rättigheter var mycket aktuell i Europavid denna tidpunkt eftersom det då stod klart att det fanns enrad minoriteter i Öst- och som behövde olikaformer av stöd. Konventionen blev klar för undertecknande år1992 och är en av de viktigaste internationellaöverenskommelser som behandlar frågor som är av intresse förnationella minoriteter.Vid i var minoritetersrättigheter åter en viktig fråga på dagordningen. Till följd avmötet påbörjade ministerkommittén arbetet med en ramkonventiontill skydd för nationella minoriteter och ett tilläggsprotokolltill avseende sådana kulturella rättighetersom är av särskild betydelse för skyddet av nationellaminoriteter. Medlemsstaterna kunde dock inte enas om etttilläggsprotokoll. Arbetet resulterade i ramkonventionen somblev färdig 1995.Minoritetsspråkskonventionen och ramkonventionen är de förstajuridiskt bindande multilaterala instrumenten med inriktning pånationella minoriteter. Flera av minoritetsspråkskonventionensartiklar har också sin motsvarighet i ramkonventionensbestämmelser.Förenta nationernaFN:s huvudsyfte är inte enbart att bevara världsfreden utanäven att verka för ett internationellt samarbete i ekonomiska,sociala, kulturella och humanitära frågor. antogs deninternationella konventionen om medborgerliga och politiskarättigheter med en särskild artikel (artikel 27) därminoritetsskyddet omnämns. Denna har följande lydelse: "I destater där det finns etniska, religiösa eller språkligaminoriteter skall de som tillhör sådana minoriteter ejförvägras rätten att i gemenskap med andra medlemmar av singrupp ha sitt eget kulturliv, att bekänna sig till och utövasin egen religion eller att använda sitt eget språk. "Ordalydelsen fastslår att minoriteter, inklusiveurbefolkningar, är skyddade mot negativ särbehandling. Det harockså tolkats som att innehållet i artikeln innebär attstaterna aktivt bör skydda minoriteternas identitet och rättatt uttrycka och utveckla sin egen kultur.I flera andra rättsligt bindande dokument som utarbetats inomFN finns hänvisningar till minoriteters position i samhället.Ett exempel är konvention om eliminering av allaformer av rasdiskriminering. Konventionen ålägger staterna attgenom positiva åtgärder främja jämlikhet mellan människoroberoende av ras. I FN:s konvention om barnets rättigheter frånår 1989 finns i artikel 30 ett minoritetsskydd för barn. Även iFN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturellarättigheter talas om barns rätt till undervisning somåterspeglar föräldrarnas övertygelse eller religion.FN kunde anta en deklaration om rättigheter förpersoner som tillhör nationella eller etniska, religiösa ochspråkliga minoriteter. Det skedde efter många års förhandling ikommissionen för mänskliga rättigheter.ILO har även bevakat ursprungsfolkens arbeteoch livsvillkor. tillkom konvention nr 169 omursprungsfolk och stamfolk i självstyrande länder. Konventionensyftar bl.a. till att staterna skall erkänna den äganderätt ochbesittningsrätt till mark som urbefolkningar traditionelltbebor och verkar på. Regeringen tillsatte en utredningsom skulle ta ställning till om kan ratificera dennakonvention samt vilka åtgärder som krävs för att skallkunna efterleva bestämmelserna i konventionen. BetänkandetSamerna - ett ursprungsfolk i (SOU 1999:25)överlämnades . I betänkandet görs bedömningen attSverige kan ratificera först då ett antalåtgärder som rör samernas rätt till mark genomförts.Organisationen för säkerhet och samarbete i EuropaOckså har engagerat sig i frågor rörande skyddet avnationella minoriteter. I den s.k. Helsingforsöverenskommelsensslutdokumentet, som utgör en politisk överenskommelse ochsåledes inte är juridiskt bindande, behandlas bl.a. mänskligarättigheter med särskilt omnämnande av de nationellaminoriteternas rätt till skydd och åtnjutande av mänskligarättigheter.OSSE antog det s.k. Köpenhamnsdokumentet om denmänskliga dimensionen med en serie normer om rättigheter förpersoner som tillhör nationella minoriteter. Samtidigtbetonades principen om staters territoriella integritet.Minoritetsfrågor skulle alltså lösas inom ramen för existerandegränser. I dokumentet fastläggs bl.a. att den enskildeindividen själv avgör om han eller hon vill tillhöra ennationell minoritet. Därvid hänvisas till rätten till enetnisk, kulturell, språklig eller religiös identitet.Dokumentet innehåller inte någon definition av begreppetnationell minoritet. Utformningen av ramkonventionhar i flera avseenden influerats av detta dokument.OSSE inrättande en minoritetskommissarie med uppdragatt verka för att förebygga konflikter på minoritetsområdet.MinoritetsspråkskonventionenDen europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråköppnades 1992. Konventionen trädde ikraft sedan den ratificerats av fem länder. Deländer som ratificerat konventionen är ,, , , , ,och . har varken undertecknat ellerratificerat konventionen.Avsikten med minoritetsspråkskonventionen är inte att stödjaminoritetsspråken på bekostnad av de officiella språken. Syftetär i stället att uppmuntra till kunskap om och iminoritetsspråken inom staterna.Minoritetsspråkskonventionen är uppbyggd så att deratificerande staterna får en viss valfrihet att välja vilka avde 23 artiklarna i konventionen som man vill anta samt vilkenambitionsnivå man vill uppnå.RamkonventionenEuroparådets ramkonvention om skydd för nationella minoriteteröppnades 1995. Konventionen trädde ikraft sedan den ratificerats av 12 länder.De 24 länder som ratificerat konventionen är ,, , , , , ,, , , , , , , , , , , ,, , , och . harundertecknat men inte ratificerat konventionen.Ramkonventionen om skydd för nationella minoriteter äruppbyggd som en principdeklaration, och i konventionen angesatt de principer som kommit till uttryck i konventionen skallförverkligas genom nationell lag och lämplig regeringspolitik.Ramkonventionen innehåller inte någon definition på ennationell minoritet vilket medför att de ratificerande staternasjälva kan avgöra vad som kännetecknar en nationell minoritet.Även om ramkonventionen inte innehåller någon definition hardet under tillkomsten framgått att begreppet syftar på gruppermed långvarig anknytning till en stat.Ramkonventionen omfattar bestämmelser om skydd för språk samtskydd och stöd för minoritetskulturer, traditioner, kulturarvoch religion vilket är vidare än de områden somminoritetsspråkskonventionen tar sikte på.Situationen i andra nordiska länderNorgeNorge var det första land som ratificerademinoritetsspråkskonventionen. Våren 1999ratificerades även ramkonventionen. Inget annat språk änsamiska nämns i ratifikationsinstrumentet förminoritetsspråkskonventionen.Från norsk sida har angetts att man inför ratificeringen avramkonventionen fört samtal med kvener, skogsfinnar, tater(resande), romer och judar. Det visade sig då att dessa grupperinte önskade att bli utpekade i ratificeringsinstrumentet förkonventionen. Detta ledde till att den norska regeringenbestämde sig för att dessa grupper skulle omfattas av dennorska minoritetspolitiken om de själva önskar det utan att denamnges vid ratificeringen. De norska samerna har ocksåuttryckt att de inte vill klassificeras som en nationellminoritet. De har dock liksom de andra minoriteterna möjlighetatt ta del av de åtgärder som följer av konventionen om de såönskar.FinlandFinland ratificerade minoritetsspråkskonventionen som andraland och ramkonventionen . Avratifikationsinstrumentet för minoritetsspråkskonventionenframgår att ratificerat konventionen för samiska,svenska, och andra territoriellt obundna språk iFinland. Det sistnämnda innebär att gör det möjligt attlåta ytterligare minoritetsspråk omfattas av konventionen omdet visar sig att de kan uppfylla de kriterier som ställs påminoritetsspråk i konventionen. Det svenska språket har ensärskild position i eftersom det är ett av tvånationalspråk.Innan det beslöts vilka åtaganden iminoritetsspråkskonventionen som skulle åta sig atttillämpa, konsulterades den svensktalande minoriteten, samernaoch romerna.I anslutning till ratificering av ramkonventionenangavs att detta åtagande omfattar åtminstone samer, zigenare,judar, tatarer och s.k. gammalryssar samt de facto ocksåfinlandssvenskar. Ratifikationsinstrumentet innehåller ingenbegränsning som utesluter framtida minoritetsgrupper.DanmarkDanmark ratificerade ramkonventionen år 1997.Ratifikationsinstrumentet innehåller en deklaration attramkonventionen skall tillämpas på den tyska minoriteten iSönderjylland.En samlad svensk minoritetspolitikRegeringen föreslår att en grund bör läggas för en samladsvensk minoritetspolitik med inriktning på skydd för denationella minoriteterna och de historiska minoritetsspråken.Det innebär att nationella minoriteter bör erkännasoch kunskap spridas om deras språk och kultur och om derasbidrag till landets historia. Det innebär också attminoritetsspråken bör erkännas och ges det stöd som behövs föratt de skall hållas levande.Remissinstanserna är eniga om att officiellt börerkänna de nationella minoriteterna och deras språk.Som skäl för sitt ställningstagande anger regeringen att ettpluralistiskt och genuint demokratiskt samhälle bör ge utrymmeför minoriteter som har en annan kultur, religion eller ettannat modersmål. Förekomsten av nationella minoriteter ochminoritetsspråk i har berikat vårt land. De nationellaminoriteterna har framför allt bidragit till att utvecklaSverige kulturellt men även i andra hänseenden. Staten har ettansvar för att ge de nationella minoriteterna det stöd ochskydd som behövs för att de skall kunna bevara sin särart ochhålla sina språk levande. En samlad minoritetspolitik bördärför formas för de minoriteter vars kulturella och språkligaarv är sammanflätade med svensk historia.Regeringen fäster stor vikt vid det arbete som bedrivs inomEuroparådet och andra internationella organisationer när detgäller skyddet för minoriteter. Ramkonventionen ochminoritetsspråkskonventionen utgör enligt regeringens mening engod grund för hur ett långsiktigt stöd till de nationellaminoriteterna och deras språk skall utformas.Det är en viktig markering att , i linje med tidigareförd politik, ställer sig bakom arbetet med ett ökat skydd ochstöd för de nationella minoriteterna och deras språk.RatifikationsfråganRegeringen föreslår att skall ratificera Europarådetsramkonvention om skydd för nationella minoriteter(ramkonventionen). De nationella minoriteterna i skallerkännas genom att de nämns vid namn i samband medratifikationen. De nationella minoriteterna i är samer,sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar.Sverige skall också ratificera den europeiska stadgan omlandsdels- eller minoritetsspråk(minoritetsspråkskonventionen). De språk som skall omfattas ärsamiska, finska, meänkieli, chib och jiddisch. Av dessaskall samiska, finska och meänkieli såsom språk med enhistorisk geografisk bas omfattas av konventionens bestämmelseri både del II och del III. chib och jiddisch skall somterritoriellt obundna språk omfattas av bestämmelserna i delII.Samarbete över nationsgränsernaRegeringen föreslår att även fortsättningsvis bör verka för att detgränsöverskridande samarbetet på såväl nationell som regionaloch lokal nivå skall inriktas på olika frågor av intresse förde nationella minoriteterna såsom, kultur, historia, språk,religion m.m.Merparten av remissinstanserna är positiva till ett ökatnordiskt samarbete. och Samernas folkhögskola villgärna få till stånd ett ökat nordiskt samarbete, speciellt inomutbildning och forskning. vill se ettutökat samarbete med som de anser vara ettföregångsland när det gäller romska frågor.Som skäl för sin bedömning framhåller regeringen att det iminoritetsspråkskonventionen (artikel 7.1i) anges att staternabör främja transnationellt utbyte i lämpliga former inom deområden som omfattas av konventionen för de landsdels- ellerminoritetsspråk som används i identiskt samma eller liknandeform i två eller flera stater.Enligt artikel 14 i minoritetsspråkskonventionen skallstaterna tillämpa gällande bilaterala och multilaterala avtalsom binder dem till stater där samma språk används i sammaeller liknande form eller, vid behov, söka ingå sådana avtalför att främja kontakter mellan dem som använder samma språk ide berörda staterna. Staterna skall också underlätta och/ellerfrämja samarbete över gränserna till förmån för landsdels-eller minoritetsspråk, särskilt mellan regionala och lokalamyndigheter på vilkas territorium samma språk används i sammaeller liknande form.Av ramkonventionens artikel 18 framgår att staterna skallsträva efter att där så är nödvändigt ingå bilaterala ochmultilaterala avtal med andra stater, särskilt med grannstater,i syfte att säkerställa skydd av personer som tillhör berördanationella minoriteter. Staterna skall också där det ärlämpligt vidta åtgärder för att uppmuntra samarbete övergränserna.Sverige uppfyller artikel 7.1i) iminoritetsspråkskonventionens del II och artikel 14 i del IIIför landsdels- eller minoritetsspråken. uppfyller ävenartikel 18 i ramkonventionen för de nationella minoriteterna.För närvarande pågår samarbete på en rad olika nivåer i frågorsom rör de nationella minoriteterna. En stor del av arbetetorganiseras och finansieras genom , mendet pågår också samarbete mellan grupper som tillhör nationellaminoriteter både på regional och internationell nivå. Dessutomhar tagit initiativ till visst internationelltsamarbete i frågor som rör nationella minoriteter.Större delen av det samarbete som pågår i frågor som rörnationella minoriteter är koncentrerat till våra grannländer iNorden och till andra länder i vår närhet.Sverige har också ett samarbete med övriganordiska länder när det gäller samefrågor. finansierar tillsammans med ochFinland verksamhet. är ett gemensamt organför samer i , , och med uppgiftatt tillvarata samernas ekonomiska, sociala och kulturellaintressen. Inom finns också ett samarbete när detgäller det samiska språket. finansierarockså Nordiskt samiskt institut som har till uppgift att genomforskning och information förbättra den samiska befolkningensställning socialt, rättsligt och ekonomiskt. De nordiskaländerna har också ingått ett avtal om samsändning avradioprogram och produktion av TV-program på samiska. Sedan år1995 pågår ett samarbete mellan , och medatt ta fram ett förslag till en nordisk samekonvention.Sverige deltar också i som består avutrikesministrar och fackministrar från i , ,, , och samt en representant förEG-kommissionen. samarbetar inom bl.a. områden somberör kultur, utbildning, forskning och urbefolkningsfrågor.Barentsrådet stöder å sin sida som består avföreträdare (landshövdingar eller motsvarande) från förnärvarande åtta regioner (Nordland, Troms och Finnmark i ,i , i , Arkangelsk ochMurmansk Nenets Okrug och republiken i ) somomfattas av samarbetet samt företrädare för urbefolkningarna iområdet. Tyngdpunkten för samarbetet ligger i sompå olika sätt samarbetar i frågor som rör ekonomi, handel,forskning, teknologi, turism, infrastruktur, kultur- ochutbildningsutbyte samt speciella projekt för att förbättrasituationen för urbefolkningarna i området.I utövas samarbete på många sätt bl.a. genomTornedalsrådet och mellan städerna och Haparanda.Mellanstatligt samarbete sker också enligtgränsälvsöverenskommelsen i förvaltningen av älv().Sverige samarbetar med övriga länder i ochNordiska ministerrådet bl.a. vad gäller kultur och utbildning.Genom (SÖ 1962:14) har ett samarbetemed övriga nordiska länder som berör bl.a. kultur ochutbildning. Där anges bl.a. att skolundervisningen i denordiska länderna skall omfatta undervisning i de nordiskaspråken samt de andra nordiska ländernas kultur ochsamhällsförhållanden. Vidare har genom avtalet åtagitsig att samarbeta med de övriga nordiska länderna när detgäller litteratur, konst, teater och film.