bet · GN01KU7 · 1999-11-16 00:00:00 — Den fortsatta beredningen avpersonuppgiftslagen inom och arbetet i EUmåste inriktas på att trygga det fria ordet ochmöjligheten till offentlig debatt. Utgångspunktenför regeringens fortsatta arbete bör vara atttraditionella yttrandefrihetsprinciper skall omfattaäven yttranden i nya medier. Detta kan givetvisinnebära att också andra lagar, inklusive grundlagarsåsom tryckfrihetsförordningen (TF) ochyttrandefrihetsgrundlagen (YGL) bör ändras. Internethar en stor demokratisk potential. Mediet ger unikamöjligheter för enskilda att uttrycka tankar ochbilda opinion som kan nå en mycket bred publik. Föratt denna demokratiska potential skall realiseraskrävs dock lagstiftning som innebär att människorhar samma rätt som YGL tillförsäkrar dem i andramedier att fritt uttrycka åsikter. börenligt motionärerna besluta att ändrapersonuppgiftslagen så att sådana yttranden som iandra medier skyddas av YGL skall vara tillåtna attbehandla enligt personuppgiftslagen.I motion 1999/2000:K15 av Per m.fl. (m)hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om attregeringen bör ta initiativ till en revidering avEG-direktivet. Skyddet för den personligaintegriteten har alltid varit en viktig fråga förModerata samlingspartiet. När det gäller den hårtkritiserade personuppgiftslagen har Moderatasamlingspartiet varit av uppfattningenatt direktivets och lagens utformning är föråldradoch inte tar hänsyn till det faktum att alltflermedborgare har tillgång till dator och möjlighet attkommunicera i olika nätverk och därmed ocksåmöjlighet att behandla personuppgifter på ett sättsom omfattas av lagen. En lagstiftningsmodell somtar sikte på missbruk av personuppgifter i ställetför själva hanteringen av dessa hade inneburit ettstörre skydd för yttrandefriheten och hade därförvarit att föredra. Den nu aktuella frågan omhuruvida spridandet av personuppgifter på Internetblir olagligt med den nya lagen hade över huvudtaget inte uppkommit om personuppgiftslagen hadeutformats efter vårt förslag. Regeringens förslag ipropositionen är enligt motionärerna ett steg iriktningen mot en missbruksmodell som moderaternauttalat sig för. Mycket behöver emellertid göras ochdå först och främst i det direktiv sompersonuppgiftslagen bygger på. Det är nödvändigt attregeringen aktivt och med stor kraft verkar för enändring av direktivet eftersom vi nu har hamnat iett läge som inte förutsågs när detta diskuteradesoch beslöts under första halvan av 90-talet.Regeringen bör intensifiera åtgärder för attåstadkomma en ordning utifrån principen att det ärmissbruk av personuppgifter som skall beivras.Sverige bör ta nödvändiga initiativ i EU-samarbetetmed målet att under det svenska ordförandeskapet,, kunna besluta om en revideringav EG-direktivet, som är anpassad till den tillvarovi lever i.I motion 1999/2000:K16 av Per och () hemställs att hos regeringenbegär förslag till en revidering av hela EG-direktivet 95/46/EG med inriktning mot en mermissbruksinriktad regleringsmodell (yrkande 1) ochatt hos regeringen begär förslag till engenomgripande förändring av den svenskapersonuppgiftslagen med inriktning mot den s.k.missbruksmodellen (yrkande 2). Enligt Lagrådet kanförändringarna vara ett "bidrag" till att motverkaproblemen med den regleringsmodell som används ibåde direktiv och personuppgiftslagen, men för att igrunden komma till rätta med dem krävs enligtmotionärerna en revidering av direktivet. Engrundlig revidering av direktivet och vår egenlagstiftning måste, enligt , vara någotav en huvuduppgift för regeringen. Detta för att viskall kunna få till stånd en modern och gemensamlagstiftning som klarar av integritets- ochoffentlighetskrav med den snabba och accelererandeutveckling av informationsteknik vi har . Detinnebär att lagstiftningen inriktas mot att förbjudasådan behandling av personuppgifter som inte börvara tillåten, i stället för att reglera vad som ärtillåtet. För är offentlighetsprincipensamt tryck- och yttrandefrihet av avgörandebetydelse i det här sammanhanget. måste iarbetet inom EU betona vikten av att EG-direktivinte får inskränka offentlighetsprincipen.I motion 1999/2000:T717 av m.fl. (m)hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts ominitiativ inom EU i fråga ompersonuppgiftsdirektivet (yrkande 5). Det EG-direktiv som personuppgiftslagen bygger på tarenligt motionärerna inte hänsyn till den snabbautveckling som har skett och pågår. Enlagstiftningsmodell som tar sikte på missbruk avpersonuppgifter i stället för själva hanteringen avdessa hade inneburit ett större skydd föryttrandefriheten, och hade därför varit att föredra.Enligt Moderata samlingspartiet är det nödvändigtatt regeringen aktivt och med större kraft änhittills verkar för en ändring av det bakomliggandeEG-direktivet. bör ta nödvändiga initiativ iEU-samarbetet, med målet att under det svenskaordförandeskapet kunnapresentera åtminstone riktlinjerna för enintegritetsskyddslagstiftning som är anpassad tillden tillvaro vi lever i.BakgrundUtskottets tidigare behandlingUtskottet behandlade ett antal motionermed yrkanden om en revidering av EG-direktivet (bet.1998/99:KU15). Utskottet gjorde då följandebedömning:Bestämmelserna i direktivet innebär att det ärsjälva hanteringen av person-uppgifter som regleras,oavsett om hanteringen kan sägas utgöra ettmissbruk. Direktivet bygger således på envittomfattande hanteringsmodell. Utskottet villframhålla att den tekniska utvecklingen på IT-området går oerhört snabbt. Den alltmergenomgripande datoriseringen har bl.a. medfört attmånga enskilda personer har hemsidor på WorldWide Web och kommunicerar i mer eller mindrepersonliga sammanhang via Internet. Internet haräven kommit att bl.a. användas som ett allmäntdebattforum och vid handelstransaktioner. Mycket avden användning av personuppgifter som förekommer idessa sammanhang får enligt utskottets meningbetraktas som harmlös och självklar. EG-direktivetsgenerellt verkande hanteringsregler omfattaremellertid även sådan användning av personuppgifter.Vid behandlingen av propositionen ompersonuppgiftslagen delade utskottet regeringensbedömning att en lagstiftning i form av envittomfattande hanteringsmodell framstod som omodernoch att det därför fanns starka skäl att verka föratt det skulle bli möjligt att gå ifrån en sådanlagstiftning. Utskottet är alltjämt av sammauppfattning och anser att en modern lagstiftningavseende behandling av personuppgifter måsteutformas så att lagstiftningen är väl anpassad medhänsyn till den snabba utvecklingen på framför alltIT-området. Lagstiftningen måste således vara"teknikoberoende" i den meningen att den skall varautformad så att tekniska landvinningar på t.ex. IT-området inte skall medföra att regleringen i vissadelar blir orimlig och svår att tillämpa ochefterleva. Enligt utskottets mening talar detta för,såsom framförs i flera motioner, att siktet bör varainställt på att åstadkomma en teknikoberoendelagstiftning till skydd för den personligaintegriteten. Utskottet finner därför anledning att,i likhet med vad som gjordes vid person-uppgiftslagens införande, framhålla att EG-direktivet får anses omodernt. mening måste en revidering av direktivetske. Vid utskottets utfrågning ompersonuppgiftslagen redogjorde statssekreteraren iJustitiedepartementet för desteg i en sådan riktning som den svenska regeringenhitintills har tagit inom EU-samarbetets ram.Utskottet ser med tillfredsställelse på dessainitiativ från regeringens sida. Det är enligtutskottets mening av stor vikt att den svenskaregeringen inom EU med kraft verkar för att enrevidering av direktivet sker.Utskottet uttalade vidare:I flertalet motioner begärs att en översyn av dennuvarande lagstiftningen görs i syfte att åstadkommaett mer modernt regelverk, som tar sikte på missbrukav personuppgifter. Enligt utskottets mening bör enöversyn av personuppgiftslagen komma till stånd medsyfte att, så långt det är möjligt inom EG-direktivets ram, åstadkomma en förändring avlagstiftningen i den riktning som föreslås imotionerna. Utskottet kan härvid konstatera att detinom rättsliga observatorium pågårett arbete med att diskutera och analyseraalternativa lagstiftningsmodeller. Enligt utskottetsmening bör dock - i avvaktan på en teknikoberoendeintegritetslagstiftning - intensifierade åtgärdervidtas för att åstadkomma en lagstiftning som syftartill att ingripa mot missbruk av personuppgifter ochinte mot själva hanteringen av sådana uppgifter.Detta bör med anledning av motionerna ges regeringentill känna.Vad utskottet anförde gav som sin meningregeringen till känna.MediegrundlagsutredningenRegeringen beslutade att enparlamentariskt sammansatt kommitté skall analyserabehovet av och förutsättningarna för en mer teknik-oberoende grundlagsreglering av yttrandefriheten(dir. 1999:8). Utvecklingen inominformationstekniken har enligt direktiven gåttsnabbt sedan yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) träddei kraft . De medier som omfattas av YGL harfortlöpande utvecklats. Nya fysiska bärare avinformation har tillkommit och tillkommer alltjämt.De blir tillgängliga och användbara för i stort settalla. skapas enligt direktiven nya medelför kommunikation med hjälp av elektromagnetiskavågor. Till bilden hör också en fortgåendeinternationalisering.Den snabba utvecklingen gör det nödvändigt attkontinuerligt bevaka och anpassa regelverken påområdet. Införandet av termen tekniska upptagningari YGL kan enligt direktiven förväntas att på etttillfredsställande sätt möta den tekniskautvecklingen när det gäller upptagningar med sådanayttranden som YGL är avsedd att skydda. Det som nubehöver utredas är således i första hand YGL:stillämplighet på ny kommunikation med hjälp avelektromagnetiska vågor, dvs. påinformationsöverföringar som sker på annat sätt ängenom att fysiska databärare transporteras mellanavsändare och mottagare. Det som har sagtshindrar enligt direktiven inte att vissa justeringarkan behöva göras i såväl TF som YGL för att reglernaskall anpassas till utvecklingen påinformationsteknikens område. Kommittén skallredovisa sitt uppdrag senast den 31 december 2000.Utskottets bedömningUtskottet gjorde bl.a. bedömningen att enmodern lagstiftning avseende behandling avpersonuppgifter måste utformas sa att lagstiftningenär väl anpassad med hänsyn till den snabbautvecklingen på framför allt IT-området.Lagstiftningen måste således vara teknikoberoende iden meningen att den skall vara utformad så atttekniska landvinningar på t.ex. IT-området inteskall medföra att regleringen i vissa delar blirorimlig och svår att tillämpa och efterleva.Utskottet framhöll också att EG-direktivet får ansesomodernt samt att en revidering av direktivet måsteske. Vidare att det är av stor vikt att den svenskaregeringen inom EU med kraft verkar för att enrevidering av direktivet sker.Enligt propositionen har regeringen i EU-samarbetetpåtalat de problem som uppmärksammats i den svenskadebatten samt tagit initiativ till en seminarieseriedär företrädare för medlemsstaterna får möjlighetatt presentera sin lagstiftning och diskuteratillämpningsproblem som uppstått i de olikaländerna. skall kommissionenföreslå nödvändiga förändringar i direktivet. Det ärregeringens föresats att använda tiden fram tilldess för att främja att ett förslag till revideringläggs fram och för att öka förståelsen för deändringar som enligt svensk uppfattning ärönskvärda.Utskottet gör inte någon annan bedömning änden som gjordes och kan konstateraatt regeringen i EU-samarbetet verkar för enrevidering av EG-direktivet. Utskottet avstyrkerdärför motionerna K13 yrkande 1, K15, K16 yrkande 1och T717 yrkande 5.Utskottet uttalade bl.a. att en översyn avpersonuppgiftslagen borde komma till stånd med syfteatt, så långt det är möjligt inom EG-direktivetsram, åstadkomma en förändring av lagstiftningen somtar sikte på missbruk av personuppgifter.Regeringen avser enligt propositionen att fortsättaarbetet med att undersöka alternativalagstiftningsmetoder samt att noga överväga vilkaytterligare inslag av en mer missbruksinriktadreglering som kan genomföras inom ramen för EG-direktivet. Utskottet utgår från att så också skeroch att alla möjligheter att utveckla lagstiftningeni den riktning som utskottet tidigare uttryckt tastill vara.Utskottet vidhåller bedömningen ochavstyrker därför motionerna K13 yrkande 2, K14yrkande 1 och K16 yrkande 2.Mediegrundlagsutredningen har i uppdrag att bl.a.analysera behovet av och förutsättningarna för enmer teknikoberoende grundlagsreglering avyttrandefriheten. Kommittén skall redovisa sittuppdrag . Utskottet utgårfrån att också de aspekter som är relaterade tillperson-uppgiftslagen blir föremål för kommitténsuppmärksamhet men vill inte föregripa kommitténsarbete. Enligt utskottet får motionerna K13yrkandena 4 och 5 samt K14 yrkande 3 ansestillgodosedda och avstyrks därför.Ändring i sekretesslagenMotionenI motion 1999/2000:K204 av m.fl. (c)hemställs att beslutar att 7 kap. 16 §sekretesslagen (1980:100) skall upphöra att gälla(yrkande 15). ser enligt motionärernamycket allvarligt på de tendenser till att begränsayttrande- och offentlighetsprinciperna somförekommit, vanligen med hänvisning till EU-regler.Både riksdag och regering har vid upprepadetillfällen meddelat att offentlighetsprincipen skatillämpas fullt ut, oaktat medlemskapet i EU.Samtidigt förekommer inskränkningar, t.ex. genompersonuppgiftslagen. I samband med attpersonuppgiftslagen antogs ändrades ävensekretesslagen så att "sekretess gäller förpersonuppgift, om det kan antas att ett utlämnandeskulle medföra att uppgiften behandlas i strid medpersonuppgiftslagen" (SekrL 7:16). harsvårt att se att denna paragraf kan tillämpas utanatt syftet med att efterfråga handlingen undersöks,liksom identiteten hos den som efterfrågarhandlingen. Intentionerna i paragrafen kan såledesantas stå i strid med den grundlagsfästaoffentlighetsprincipen. bör utanytterligare beredning kunna upphäva 7 kap. 16 §sekretesslagen.BakgrundEnligt 8 § personuppgiftslagen tillämpas intebestämmelserna i lagen i den utsträckning det skulleinskränka en myndighets skyldighet enligt 2 kap.tryckfrihetsförordningen att lämna utpersonuppgifter.Enligt 7 kap. 16 § sekretesslagen (1980:100) gällersekretess för person-uppgift om det kan antas attett utlämnande skulle medföra att uppgiftenbehandlas i strid med personuppgiftslagen(1998:204). Bestämmelsen trädde i kraft samtidigtsom personuppgiftslagen, den 24 oktober 1998.Dessförinnan gällde sekretess för personuppgift ipersonregister som avses i datalagen (1973:289),bl.a. om det kunde antas att utlämnande skullemedföra att uppgiften användes för automatiskdatabehandling i strid med datalagen. Enligtregeringen innebar ändringen att sekretesslagensamordnades med bestämmelserna i personuppgiftslagen(prop. 1997/98:44 s. 147).Utskottets bedömningDen ändring som gjordes i 7 kap. 16 § sekretesslageni samband med att personuppgiftslagen trädde i kraftinnebär inte att det gjordes någon inskränkning avoffentlighetsprincipen. Utskottet avstyrker bifalltill motionen.Lagstiftning i fråga om nummerpresentationMotionenI motion 1999/2000:K328 av () hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförts i motionen om vikten av attkunna ringa till myndigheter utan att den användatelefonens nummer presenteras. Det är vanligt attprivatpersoner och företag har så kalladnummerpresentation, vilket innebär att man sertelefonnumret till den person som ringer upp. Detfinns två möjligheter för den som ringer upp att fåvara anonym. Man kan använda sig av så kalladtillfällig blockering, vilket innebär att manaktiverar telefonen genom att knappa in en särskildkombination innan man slår numret till den mansöker. Om mottagaren har nummerpresentatör kommertexten "skyddat nummer" att visas i presentatören.Den som vill förvissa sig om att hans eller hennesnummer aldrig visas hos mottagaren kan använda sigav så kallad fast blockering, vilket innebär atttexten "skyddat nummer" alltid visas. Denna tjänstbeställs särskilt från teleföretaget. Bådatjänsterna som beskrivits är kostnadsfria föranvändaren. Av säkerhetsskäl presenteras alltidnumret när man ringer larmnumret 112. I harman möjlighet att ringa en myndighet anonymt bådeför att ställa en fråga och för att lämna uppgifter.Det har enligt motionären varit viktigt att den somvalt anonymiteten också skall kunna tala öppet itrygg förvissning om att identiteten är och skallförbli anonym för den man talar med samt övrigpersonal. Att journalister, som ofta hänvisar tillanonyma källor, använder sig av nummerpresentatörersom avslöjar kanske inte identiteten på den mantalar med men väl tecknaren av abonnemanget ärenligt motionären förvånande. Nuvarande tekniskamöjlighet och lagstiftning har förflyttat ansvaretför att garantera anonymiteten från myndigheternatill den enskilde. Motionären som vill att vi ävenfortsättningsvis skall slå vakt om möjligheten attlämna uppgifter och ställa frågor anonymt efterlyseren ändring i nuvarande lagstiftning.BakgrundTeledataskyddsdirektivetDen antog ochrådet direktiv /66/EG om behandling avpersonuppgifter och skydd för privatlivet inomtelekommunikationsområdet(teledataskyddsdirektivet). Syftet med direktivet äratt genom en harmonisering av medlemsstaternasbestämmelser om behandling av personuppgiftersäkerställa en likvärdig nivå på integritetsskyddet.Direktivet skall vidare säkerställa fri rörlighetinom gemenskapen för personuppgifter inomtelekommunikationsområdet och för teleutrustning ochteletjänster. Bestämmelserna är avsedda attprecisera och komplettera EG:s dataskyddsdirektiv.Teledataskyddsdirektivet skulle ha varit genomfört imedlemsstaterna senast den 24 oktober 1998.Teledataskyddsdirektivet innehåller vissabestämmelser som gäller tjänsten nummerpresentation.Den som ringer upp skall enligt direktivet hamöjlighet att hindra att hans eller hennestelefonnummer visas för den uppringde. Denne skall isin tur ha möjlighet att förhindra att sådana samtalkopplas fram där nummerpresentation har åsidosatts.Det skall vidare vara möjligt att under viss tidlagra uppgifter om dessa samtal hos teleoperatörenför att kunna spåra okynnessamtal eller andrastörande samtal. Organisationer som handharnödsamtal skall kunna förhindra attnummerpresentation åsidosätts. Om ett samtalvidarekopplas till ett annat nummer skall denuppringde kunna förhindra att det uppkopplade numretvisas hos den som ringer upp.Telelagen och teleförordningenRegeringen föreslog i proposition 1998/99:92Ändringar i telelagen m.m. vissa ändringar itelelagen (1993:597) för att genomföra bl.a.teledataskyddsdirektivet. För att stärkaintegritetsskyddet förelog regeringen att det ilagen skulle införas bestämmelser om behandling avpersonuppgifter inom telekommunikationsområdet.Regeringen föreslog att den, eller efter dessbemyndigande tillsynsmyndigheten, skall få meddelanärmare föreskrifter om bl.a. nummerpresentation.Trafikutskottet behandlade regeringens förslag ibetänkande 1998/99:TU12. Utskottet ställde sig bakom regeringenssamtliga förslag. följde utskottet (rskr.1998/99:238).Ändringarna i telelagen trädde i kraft den 1 juli1999. Enligt lagens 52 § får regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, tillsynsmyndighetenmeddela närmare föreskrifter, bl.a. om de krav somskall ställas på teletjänster som medgeridentifiering av det anropande eller uppringdatelefonnumret eller vidarekoppling.Regeringen har i teleförordningen (1997:399) införtbestämmelser som reglerar nummerpresentation m.m.Bestämmelserna trädde i kraft den 1 juli 1999.Enligt 24 § avses med nummerpresentation enteletjänst i ett allmänt tillgängligt telenät sommedger presentation av det anropande telefonnumret.En anropande abonnent skall enligt 25 § ha möjlighetatt enkelt och kostnadsfritt varaktigt skyddas motnummerpresentation. En anropande användare skall hamöjlighet att på motsvarande sätt förhindranummerpresentation vid enstaka samtal. En anropadabonnent skall vidare enligt 26 § ha möjlighet attpå ett enkelt sätt avvisa ett inkommande samtal, därtelefonnumret presenteras innan samtalet etableras,om den anropande användaren har använt skydd motnummerpresentation.Utskottets tidigare bedömningKonstitutionsutskottet behandlade ibetänkande 1998/99:KU15 en motion likalydande medden nu aktuella. Utskottet gjorde följandebedömning:Regeringen avser att avlämna ett förslagtill om att införa bl.a. en särskildreglering när det gäller tillhandahållandet avnummerpresentation. Reglerna i det aviseradeförslaget riktar sig till den som bedriverteleverksamhet och syftar till att genomföra dets.k. teledataskyddsdirektivet i svensk lagstiftning.Direktivet innehåller bl.a. bestämmelser som innebäratt den som ringer upp skall kunna skydda sig motnummerpresentation. Som motionären påpekar innebären sådan reglering att det är den som ringer upp sombär ansvaret för att nummerpresentation inte sker.Utskottet vill framhålla att det är angeläget attenskilda även telefonledes kan kontakta myndigheteranonymt för att lämna uppgifter och begäraupplysningar. Det är enligt utskottets mening intesjälvklart att det är den enskilde som i nu aktuelltavseende bör bära ansvaret för att anonymitetenupprätthålls. Myndigheterna kan avstå från attanvända sig av tjänsten nummerpresentation. Å andrasidan kan vissa myndigheter ha ett berättigat behovav att använda sig av denna tjänst, bl.a. för attspåra störande samtal. När det vidare gällermöjligheten för envar att utnyttja sinmeddelarfrihet vill utskottet framhålla att, oavsettvad som i vanlig lag regleras i fråga omnummerpresentation, bestämmelserna omanonymitetsskydd i 3 kap. tryckfrihetsförordningenoch 2 kap. yttrandefrihetsgrundlagen gäller.Utskottet vill med det anförda fästa uppmärksamhetpå det problem som aktualiseras i motionen men ärför närvarande inte berett att förorda attregeringen skall vidta någon viss åtgärd i frågan. Ienlighet med detta avstyrks motionen.Utskottets bedömningDe ändringar i telelagen och teleförordningen somgäller fr.o.m. innebär att den somringer upp kan skydda sig mot nummerpresentation. Enanropande abonnent kan för enstaka samtal ellerpermanent hindra att hans eller hennes telefonnummerpresenteras hos den anropade abonnenten.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning attdet är angeläget att enskilda även telefonledes kankontakta myndigheter anonymt för att lämna uppgifteroch begära upplysningar samt att det inte ärsjälvklart att det är den enskilde som skall bäraansvaret för att anonymiteten upprätthålls. bör regeringen låta frågan om huranonymiteten skall kunna upprätthållas för enskildasom kontaktar myndigheter per telefon, utan att denenskilde själv skall behöva vara aktiv, bli föremålför överväganden i något lämpligt sammanhang. Medanledning av motionen bör som sin meningge regeringen detta till känna. beträffande förbud mot överföring avpersonuppgifter till tredje landatt antar 33 § förslaget till lag om ändring ipersonuppgiftslagen (1998:204),2. beträffande straffbestämmelsen ipersonuppgiftslagenatt antar 49 § förslaget till lag om ändring ipersonuppgiftslagen (1998:204),3. beträffande skadestånd enligtpersonuppgiftslagenatt avslår motionerna 1999/2000:K13 yrkande 3 och1999/2000:K14 yrkande 2,res. 1 (c, fp)4. beträffande EG-direktivetatt avslår motionerna 1999/2000:K13 yrkande 1,1999/2000:K15, 1999/2000:K16 yrkande 1 och1999/2000:T717 yrkande 5,res. 2 (m, c, fp, mp)5. beträffande översyn avpersonuppgiftslagenatt avslår motionerna 1999/2000:K13 yrkande 2,1999/2000:K14 yrkande 1 och 1999/2000:K16yrkande 2,res. 3 (c, fp, mp)6. beträffande yttrandefrihetenatt avslår motionerna 1999/2000:K13 yrkandena 4och 5 och 1999/2000:K14 yrkande 3,res. 4 (c, fp)7. beträffande sekretesslagenatt avslår motion 1999/2000:K204 yrkande 15,res.