bet · GN01SfU3 · 1999-10-12 00:00:00 — I förslagets 3 kap. 13§ anges att den som uppbär vissa i bestämmelsenuppräknade förmåner är försäkrad för inkomstgrundadålderspension och tilläggspension i form avförtidspension. Bestämmelsen föreslås enligtspecialmotiveringen införd för att möjliggöraintjänande av ålderspensionsrätt m.m. för den sominte blivit direkt försäkrad genom arbete. Utskottetanser att det av bestämmelsen klart bör framgå attden som uppbär någon av de uppräknade förmånernaockså är försäkrad för tilläggspension i form avefterlevandepension. Utskottet föreslår därför etttillägg i 3 kap. 13 § första meningensocialförsäkringslagen i enlighet med det anförda.I propositionen framlagda lagförslag sammanfallerdelvis med lagförslag som regeringen lagt fram ipropositionerna 1999/2000:1 Budgetpropositionen för2000 utgiftsområde 12 Ekonomiskt trygghet förfamiljer och barn, 1999/2000:2 Inkomstskattelagen,1999/2000:4 Vilande förtidspension, 1999/2000:6Förmånsbeskattning av miljöbilar, m.m. och1999/2000:10 Ett reformerat studiestödssystem.De lagrum som berörs är 3 kap. 2, 2 a och 5 §§lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2 kap. 6 §lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension, 1§ lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag och 1 §lagen (1994:308) om bostadstillägg till pensionärer.Förslagen kommer att behandlas vid ett senaretillfälle. beträffande arbetslöshetsförsäkringenatt avslår motion 1998/99:Sf17,res. 1 (c)2. beträffande bosättningsbegreppenatt avslår motion 1998/99:Sf18 yrkande 1,res. 2 (kd)3. beträffande biståndsarbetare ochfemårsgränsenatt antar regeringens förslag tillsocialförsäkringslag såvitt avser 2 kap. 4 § ochavslår motion 1998/99:Sf18 yrkande 3,res. 3 (m, kd, c, fp)4. beträffande forskare och socialtrygghetatt avslår motion 1998/99:Sf235,5. beträffande gränsgångareatt avslår motion 1998/99:Sf16,res. 4 (m)6. beträffande betalningsrutiner vidsjukvårdatt avslår motion 1998/99:Sf209,res. 5 (m)7. beträffande informationatt avslår motion 1998/99:Sf18 yrkande 2,res. 6 (kd)8. beträffande lagförslagenatt antar regeringens förslag till1. socialförsäkringslag, i den mån förslagetinte berörts under mom. 3, med den ändringen att3 kap. 13 § första meningen skall erhållaföljande lydelse: Den som uppbär någon avföljande förmåner är försäkrad förinkomstgrundad ålderspension enligt lagen(1998:674) om inkomstgrundad ålderspension ochtilläggspension i form av förtidspension ochefterlevandepension enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring:2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring utom såvitt avser 3 kap. 2, 2 a och 5§§,3. lag om ändring i lagen (1962:382) angåendeinförande av lagen om allmän försäkring,4. lag om ändring i lagen (1998:674) ominkomstgrundad ålderspension utom såvitt avser 2kap. 6 §,5. lag om ändring i lagen (1998:675) ominförande av lagen (1998:674) om inkomstgrundadålderspension,6. lag om ändring i lagen (1998:702) omgarantipension,7. lag om ändring i lagen (1947:529) om allmännabarnbidrag utom såvitt avser 1 §,8. lag om ändring i ,9. lag om ändring i lagen (1969:205) ompensionstillskott,10. lag om ändring i studiestödslagen(1973:394),11. lag om ändring i lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring,12. lag om ändring i lagen (1977:267) omkrigsskadeersättning till sjömän,13. lag om ändring i lagen (1984:989) omsocialförsäkringsväsendet under krig ochkrigsfara,14. lag om ändring i lagen (1986:378) omförlängt barnbidrag,15. lag om ändring i lagen (1988:360) omhandläggning av ärenden om bilstöd tillhandikappade,16. lag om ändring i lagen (1988:1463) om bidragvid adoption av utländska barn,17. lag om ändring i lagen (1988:1465) omersättning och ledighet för närståendevård,18. lag om ändring i lagen (1989:225) omersättning till smittbärare,19. lag om ändring i lagen (1991:1047) omsjuklön,20. lag om ändring i lagen (1991:1488) omhandläggning av vissa ersättningar till den somtjänstgör inom totalförsvaret,21. lag om ändring i lagen (1993:389) omassistansersättning,22. lag om ändring i lagen (1993:737) ombostadsbidrag,23. lag om ändring i lagen (1994:308) ombostadstillägg till pensionärer utom såvittavser 1 §,24. lag om ändring i lagen (1996:1030) omunderhållsstöd,25. lag om ändring i lagen (1996:1150) omhögkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m.,26. lag om ändring i lagen (1998:703) omhandikappersättning och vårdbidrag,27. lag om ändring i lagen (1998:707) om ändringi lagen (1990:773) om särskilt pensionstilläggtill folkpension för långvarig vård av sjukteller handikappat barn.Stockholm den 12 oktober 1999På socialförsäkringsutskottets vägnarBerit AndnorI beslutet har deltagit: (), BoKönberg (fp), (), (), (), (), (), (), MariannYtterberg (s), (), LennartKlockare (s), (), (), (), (),() och (). Arbetslöshetsförsäkringen (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som iavsnittet Allmänt om förslaget tillsocialförsäkringslag (SofL) börjar med "Ipropositionen anförs" och slutar med "motion1998/99:Sf17" bort ha följande lydelse:Som framgått föreslog den nämnda utredningen (SOU1997:72) att flertalet trygghetssystem, ochdäribland de som administreras avArbetsmarknadsstyrelsen, länsarbetsnämnderna ocharbetslöshetskassorna, skulle omfattas av den nyasocialförsäkringslagen. Regeringen anser dock attarbetslöshetsförsäkringen inte bör ingå isocialförsäkringslagen bl.a. på den grunden att dentill väsentliga delar är frivillig och mindre välpassar in i ett obligatoriskt system.Enligt utskottets mening börarbetslöshetsersättningen ingå i den nyasocialförsäkringslagen. I det sammanhanget kan ocksåerinras om att Lagrådet i sitt yttrande överförslaget ville sätta ett frågetecken för om detinte varit på sin plats att också regleraarbetslöshetsförsäkringen inom socialförsäkrings-lagen. En samordning av trygghetsförsäkringarna tillett socialförsäkringssystem skulle dessutom vara attföredra, ett system som utgår frångrundtrygghetstanken och är ett ekonomiskt stödoberoende av om man är sjuk eller arbetslös.Utskottet tillstyrker mot bakgrund av det anfördamotion 1998/99:Sf17.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande arbetslöshetsförsäkringenatt med bifall till motion 1998/99:Sf17som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,2. Bosättningsbegreppen (mom. 2)och (båda kd) anserdels att den del av utskottets yttrande som iavsnittet Den bosättningsbaserade försäkringenbörjar med "Såsom framhålls" och slutar med "motion1998/99:Sf18 yrkande 1" bort ha följande lydelse:I regeringens förslag framhålls attbosättningsbegreppet inom socialförsäkringenväsentligen ansluter till det inom folkbokföringen.Olika remissinstanser har pekat på att bedömningenav vem som skall anses bosatt i inte är likai socialförsäkringen och folkbokföringen. Det fårenligt utskottets uppfattning på grund av olikheteri bosättningsbegreppen inte uppstå sådanasituationer där olika grupper såsom exempelvisbiståndsarbetare och utlandsstuderande riskerar atthamna i kläm eller utanför socialförsäkringssy-stemet. Regeringen har heller inte gjort någonanalys av vilka eventuella konsekvenser de olikabosättningsbegreppen kan få för individer och olikagrupper. Enligt utskottets mening bör regeringenlåta göra en sådan konsekvensanalys.Utskottet tillstyrker motion 1998/99:Sf18 yrkande1.dels att utskottets hemställan under 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande bosättningsbegreppenatt med bifall till motion 1998/99:Sf18yrkande 1 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,3. Biståndsarbetare och femårsgränsen(mom. 3)(), (), Rose-MarieFrebran (kd), (), (), (), () ochDesirée () anserdels att den del av utskottets yttrande som iavsnittet Särskilda personkategorier börjar med"Utskottet har" och slutar med "motion 1998/99:Sf18yrkande 3" bort ha följande lydelse:I den tidigare nämnda utredningen (SOU 1997:72)angavs bl.a. följande vad gäller enskildaorganisationer och biståndsarbetare. Denbiståndsverksamhet som svenska ideellaorganisationer bedriver utgör en väsentlig del avdet samlade svenska biståndet. Det är av allmäntintresse att denna verksamhet även kanstödjas. Tjänstgöring utomlands inom ramen förbiståndet är ofta förenad med personligauppoffringar vad gäller ekonomiska och socialavillkor. Det ligger i sakens natur att sådantjänstgöring ofta är förlagd till länder med mindreutvecklade system för social trygghet än de somförekommer i . Mot denna bakgrund kanbiståndsarbetet i många fall sägas utgöra ettideellt arbete även på biståndsarbetarens personligaplan. Utredningen föreslog att en biståndsarbetarehos ideella organisationer skall anses bosatt iSverige så länge tjänstgöringen bedrivs i ett s.k.utvecklingsland och vederbörande kan anses haväsentlig anknytning till Sverige.Utskottet finner det anmärkningsvärt attregeringens förslag i så stor utsträckning villtillämpa skilda regler för biståndsarbetare hosenskilda organisationer och statsanställdabiståndsarbetare. Enligt utredningen är en stor delav de enskilda organisationernas biståndsverksamhetfinansierad av staten genom bidrag från Sida, varfördet i praktiken endast är en fråga om tvåalternativa verksamhetsformer.Utskottet anser mot denna bakgrund att det saknasskäl att göra åtskillnad mellan statsanställdabiståndsarbetare och biståndsarbetare hos enskildaorganisationer. De sistnämnda bör därför omfattas avden bosättningsbaserade delen av socialförsäkringenunder hela utsändningstiden. Regeringen börskyndsamt återkomma till med förslag sominnebär att biståndsarbetare hos enskildaorganisationer likställs med statsanställdabiståndsarbetare.Utskottet tillstyrker motion 1998/99:Sf18 yrkande3.dels att utskottets hemställan under 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande biståndsarbetare ochfemårsgränsenatt riksdagendels antar regeringens förslag tillsocialförsäkringslag såvitt avser 2 kap. 4 §,dels med bifall till motion 1998/99:SfU18yrkande 3 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,4. Gränsgångare (mom. 5), , (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som iavsnittet Om EG-rättsliga konsekvenser börjar med"Enligt utskottets" och slutar med "inte ärpåkallat" bort ha följande lydelse:Såsom framgått föreligger en rad speciella problemmed avseende på socialförsäkringen ochgränsgångarna. Utskottet anser det vara av störstavikt att dessa problem får en lösning. uppfattning vore ett teoretiskt hållbartsätt att lösa gränsgångarproblematiken att tillåtaett utträde ur bosättningslandetssocialförsäkringssystem till förmån förförvärvslandets system eller vice versa med deeffekter detta får för avgifts- och eventuellaskatteuttag. Om denna metod är praktiskt genomförbarmåste dock noggrant prövas. Ett särskilt system förgränsgångare måste konstrueras så att detta inte kananvändas för att optimera utfallet av bidrags-respektive skattebestämmelser. Att problemen ärsvårlösta får inte hindra att praktiska lösningararbetas fram. För detta krävs enligt utskottetsmening en utredning om vilka modeller som kan genågorlunda acceptabla lösningar på de påtaladeproblemen. Därvid bör också olika modeller somtillämpas inom EU och mellan EU och olikagrannstater studeras. Efter en sådan utredning måstegränsgångarproblematiken vad gäller såvälsocialförsäkrings- som skattesystemen föras upp pånordisk nivå.Utskottet tillstyrker mot bakgrund av det anfördamotion 1998/99:Sf16.dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande gränsgångareatt med bifall till motion 1998/99:Sf16 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,5. Betalningsrutiner vid sjukvård (mom. 6), , (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som iavsnittet Om EG-rättsliga konsekvenser börjar med"Vad gäller" och slutar med "motion 1998/99:Sf209"bort ha följande lydelse:Byråkratin inom EU är i olika avseenden ett välkäntfenomen. Ett visst mått av byråkrati är naturligtvisnödvändigt inom en så komplicerad organisation somEU utgör. Enligt utskottets uppfattning är det avstörsta vikt att denna byråkrati minimeras, framförallt när enskilda EU-medborgare i trängdasituationer riskerar att komma i kläm. Sådanasituationer kan uppstå när någon är tvungen attanlita sjukvården i ett annat medlemsland eller påannat sätt behöver bistånd. Enligt utskottetsuppfattning är det av stor vikt att rutiner ochbyråkrati, inte minst vad gäller sjukvård för EU-medborgare, i möjligaste mån förenklas.Utskottet tillstyrker bifall till motion1998/99:Sf209.dels att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande betalningsrutiner vid sjukvårdatt med bifall till motion 1998/99:Sf209 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,6. Information (mom. 7)och (båda kd) anserdels att den del av utskottets yttrande som iavsnittet Ikraftträdande och övergångsbestämmelserm.m. börjar med "Även om" och slutar med "motion1998/99:Sf18 yrkande 2" bort ha följande lydelse:Såsom framgått innebär regeringens förslagomfattande förändringar inom socialförsäkringen vadavser principer och konstruktion. Det är därförväsentligt att behovet av information och utbildninginom socialförsäkringsadministrationen tillgodoses.Eftersom ändringarna får betydelse även inom detstudiesociala området måste den personal som handharsådana frågor på universitet och högskolor erhållainformation om den nya lagstiftningen. Det är ocksåviktigt att studenter blir upplysta om de regler somframdeles kommer att gälla och att de får hjälp medatt jämföra de egna förhållandena med gällandebestämmelser.Utskottet tillstyrker bifall till motion1998/99:Sf218 yrkande 2.dels att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande informationatt med bifall till motion 1998/99:Sf18 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.Särskilt yttrandeArbetslöshetsförsäkringen (mom. 1)() anför:Folkpartiet förespråkar inte attarbetslöshetsförsäkringen inlemmas isocialförsäkringslagen. uppfattning äratt en ny trygghetsförsäkring, byggd på tydligaprinciper, bör genomföras. Dagens socialförsäkringarbör därför utformas som tre olika försäkringar, somsamtliga är obligatoriska, fristående från statensbudget och där det föreligger ett klart sambandmellan avgifter och förmåner. De tre försäkringarnaskall vara en allmän pensionsförsäkring (det nyaålderspensionssystemet), en allmän sjukförsäkring(inklusive förtidspensioner) och en allmänarbetslöshetsförsäkring.I propositionen framlagda lagförslagOffentlig utfrågning om socialförsäkringen och EUDatum: torsdagen den 18 februari 1999Tid: 08.30-11.50Lokal andrakammarsalenInbjudna deltagare: se bilagaBerit Andnor (s) ordföranden isocialförsäkringsutskottet: Jag hälsa er allavälkomna hit till socialförsäkringsutskottetsutfrågning när det gäller socialförsäkringen och deneuropeiska unionen. De frågor vi främst kommer atthantera är hur medlemskapet har påverkat oss,om det har gjort det. Vi skall också titta på deregler som finns för den fria rörligheten förpersoner inom unionen och på likheter och skillnadermellan medlemsstaternas olika trygghetssystem. Viskall också få en del funderingar när det gäller dekrafter som verkar för och emot en eventuellharmonisering av socialförsäkringssystemen.Jag vill rikta ett särskilt välkommen tillsocialrådet från vår representation iBryssel. Vi har professor här frånLunds universitet och Per Lundborg frånFackföreningsrörelsens . Särskilt välkommen också till LottaWesterhäll från och WuokkoKnocke från . Här finns ocksårepresentanter för ,, , , , LO och TCO. Ni är alla mycketvälkomna hit.Det här går till så att vi kommer att få lyssna påett antal anföranden. Efter varje anförande kommerdet att bli möjlighet försocialförsäkringsutskottets ledamöter att ställafrågor. Hela den här utfrågningen som vi har i dagkommer att följas av stenografer. Den kommer attnedtecknas. Då är det viktigt - jag vill påminna erom det - att var och en säger sitt namn innan nisäger något. Det underlättar sedan när vi skallskriva ut det här underlaget.Vi kommer att bryta ungefär för att drickalite kaffe och tanken är att vi skall avsluta denhär utfrågningen . Ni är än en gång välkomnahit till den här utfrågningen, som vi frånutskottets sida tycker det skall bli väldigtintressant att delta i.Då börjar vi med att lämna ordet först och främsttill från representationen i Bryssel.Du är välkommen och ordet är ditt.Kerstin : Fru ordförande, äradeutskottsledamöter och övriga deltagare! Jag skallalltså prata om för fri rörlighet förpersoner och principer för socialt skydd och omlikheter och skillnader i medlemsländernas socialatrygghetssystem. För att underlätta det hela gjordevi i ordning ett papper, med ett utdrag i relevantadelar av EG-fördraget, som jag hoppas att ni hartagit. Jag kanske skall förklara att i vissa delarhar jag använt Amsterdamfördragets nya lydelse, ochdet är de delar som blir radikalt nya när detfördraget träder i kraft.De grundläggande förutsättningarna för vadgemenskapen kan göra fastställs genom den rättsligagrunden som EG-fördraget ger. Den anger på vilketsätt samarbetet kan bedrivas för varje enskild frågaoch hur beslutsprocessen skall gå till. Det sättergränser för EG:s kompetens.Samarbetet rörande social trygghet har tvåinriktningar. Den ena rör samordning av denationella trygghetssystemen för de personer somflyttar mellan EU-länderna och Eftaländerna inomEES-området. Den andra inriktningen rör denationella systemens utformning och utveckling. Meninte i något fall ställer man krav på harmoniseringav de nationella trygghetssystemen, dvs. att manskall försöka skapa lika regler överallt. Det skulleinte gå eftersom systemen vilar på traditioner ochhistoria i varje land. Varje land utformar självsina nationella trygghetssystem och beslutar om dem.Men som kommer att framgå påverkas de nationellabesluten av såväl EG-regler som annat mindrebindande samarbete. Jag skall ge en kortpresentation av båda inriktningarna.Men först vill jag peka på att en hög nivå i frågaom socialt skydd redan från början var ett mål förEG och finns inskrivet i artikel 2, målartikeln. Menden höga nivån skulle i första hand nås genom dengemensamma marknaden.Vi börjar med samordningsreglerna. Samordningen avde nationella trygghetssystemen utgör en hörnsten iden inre marknaden, med fri rörlighet för varor,tjänster, personer och kapital, och hör därmed tillEG:s grundläggande uppgifter. De utgör enförutsättning för att arbetstagarnas fria rörlighetskall kunna genomföras. Besluten om samordningutgörs normalt av förordningar som blir gällandesamtidigt och på lika sätt överallt i allamedlemsländer. Här har gemenskapen exklusivkompetens, vilket innebär att ett enskiltmedlemsland inte får besluta på det här området. Ochdet är också ganska självklart. Om medlemsländernaskulle föra in egna nationella regler skullesamordningssystemet inte fungera.Arbetstagarnas fria rörlighet regleras i EG-fördragets artiklar 48-51, som finns nämnt i erapapper. Den ursprungliga tanken var attproduktionsfaktorerna, arbetskraft och kapital,skulle röra sig fritt för att sättas in där degjorde störst nytta för den ekonomiska utvecklingen.Arbetstagarna skulle flytta dit jobben fanns. Syftetmed samordningsreglerna var inte direktsocialpolitiskt. Men för att arbetstagarna skulleutnyttja den fria rörligheten måste de kunnabibehålla det sociala skydd de redan hade tjänat inoch täckas av de nya reglerna i det land som deflyttade till. Fördragets regler om fri rörlighetinnebär att arbetstagare och deras familjemedlemmarhar rätt att flytta till en annan medlemsstat, sökaarbete och stanna kvar i landet efteråt. De harockså rätt till likabehandling med landets egnamedborgare. Även egenföretagare har genom särskildaregler rätt att utöva sin verksamhet i andramedlemsländer eller i ett EES-land. Rätten till frirörlighet har successivt utökats till andra änekonomiskt aktiva personer sedan synen påarbetstagare som produktionsfaktor har övergivitstill förmån för principen om EU-medborgarskap.Det är artikel 51 i fördraget som utgör grunden förreglerna om samordning av social trygghet. Enligtden har ministerrådet en skyldighet att besluta omåtgärder som är nödvändiga för att genomföra denfria rörligheten för arbetstagare. Därvid skall mansärskilt införa system som tillförsäkrar migrerandearbetstagare och deras familjemedlemmar dels attalla perioder, som det uttrycks, som beaktas enligtlagstiftningen i de olika länderna läggs samman förförvärvande och bibehållande av rätten till förmåneroch för beräkning av förmånernas storlek, dels attde betalas ut till personer inom medlemsstaternasterritorier. Det innebär att fördraget därmed angerde grundläggande principer som samordningssystemetskall bygga på.I a-satsen i fördraget gäller den s.k.sammanläggningsprincipen. Den innebär attkvalifikationstider som en person har uppfyllt i ettland skall tillgodoräknas i det land som personenflyttar till. Vidare lägger man samman alla perioderför pensionen under vilka en person har bott ocharbetat i olika länder. Varje land betalar ut sindel. Det kallas för proratatemporisprincipen. Dengrundläggande principen under b är den s.k.exportabilitetsprincipen som innebär att förmånerskall kunna betalas ut oberoende av i vilket landförmånstagaren bor.Sedan har vi den fjärde principen. Den finns i artikel 6 ifördraget om ickediskriminering på grund avnationalitet och gäller hela fördraget. Vidarekräver artikel 48 lika behandling med värdlandetsegna medborgare när det gäller sysselsättning,sociala förhållanden osv. Det innebär att ett landinte kan ha ett socialförsäkringssystem som avserenbart de egna medborgarna, och det påverkargivetvis de nationella systemens utformning.Som också framgår här fattar rådet enhälliga beslutom samordningsreglerna. När Amsterdamfördragetträder i kraft införs medbestämmandeprocedur med , vilket betyder att parlamentet ochrådet måste komma överens i slutändan. Så har detinte varit hittills.När vi kommer in på den andra inriktningen avsamarbetet, den inriktning som gäller de nationellasystemens utformning, är samarbetet betydligtlösare. Vi börjar med det här med direktiv ochminimiregler. Det är en nyhet i fördraget. Avtaletom socialpolitik, som finns som en bilaga tillEG-fördraget, medförde en ny möjlighet att beslutaom direktiv med minimiregler för socialt skydd förarbetstagare. Den möjligheten har aldrig använts.När Amsterdamfördraget träder i kraft förs avtaletom socialpolitik in som en normal del av fördragetoch utgörs av artiklarna 136-143, somfinns i valda delar i era papper. I det här falletskall besluten vara enhälliga, står det i artikel137. har enbart en rådgivanderoll. Det betyder att även om EU får kompetens attbesluta om direktiv på socialförsäkringsområdet närdet gäller de nationella systemen, så betraktas detfortfarande som en i första hand nationellangelägenhet. Här skall också tilläggas attarbetsmarknadens parter också kan sluta avtal på EU-nivå om de vill.I övrigt finns det ingen rättslig grund för beslutom socialförsäkringssystem. Medlemsländerna uppmanasatt samarbeta med varandra. Det sker genomerfarenhetsutbyten, rapporter, debatter osv. Densenaste debatten, modernisering av den socialatryggheten, kanske några kommer ihåg. I något fallhar man använt artikel 235, som används när ingenannan grund finns som underlag för rekommendationerom utformningen av de sociala trygghetssystemen. Menhär gäller det att se upp. De socialatrygghetssystemen behandlas också, som vi ser i dentredje punkten, under helt andra rubriker i EU-samarbetet. Det är viktigt att komma ihåg. Ettexempel är fördragets artikel 119 om lika lön, somställer krav på lika behandling av kvinnor och mänvid utformningen av de nationellasocialförsäkringssystemen. Det har resulterat inågra direktiv som går under rubrikenjämställdhetsdirektiv. Ett annat exempel ärsysselsättningsstrategin, där medlemsstaternaständigt uppmanas att utforma sina socialatrygghetssystem enligt den arbetslinje vi tillämpari . De uppmanas också att sänka sinaarbetsgivaravgifter, dvs. Dethandlar inte om bindande regler, men avsikten ärförstås att påverka medlemsländerna.