bet · GN01TU1 · 1999-11-23 00:00:00 — Klimatkommitténskall bl.a. föreslå ett åtgärdsprogram för attbegränsa och reducera utsläppen av koldioxid ochövriga växthusgaser samt föreslå klimatpolitiskastyrmedel. uppgift är bl.a. attutvärdera konsekvensanalyserna av miljöpolitiskadelmål och andra åtgärder samt lämna förslag tillytterligare delmål som kan behövas för att genomföraav fastställda nationellamiljökvalitetsmål. Kommittéernas arbete skall varaavslutat /2000.I samband med arbetet inom de två parlamentariskakommittéerna har ett antal centrala och regionalamyndigheter fått olika utredningsuppdrag.Luftfartsverket har fått två uppdrag, det ena av mersammanfattande och det andra av mer specificeradnatur. Enligt det första uppdraget skallLuftfartsverket ta fram förslag till åtgärder inomsitt område för att nå de miljöpolitiska huvudmålenoch delmålen. Det andra uppdraget rymmer fyradeluppgifter, nämligen att dels utreda flygetsinverkan på ozonskiktet, dels överväga möjligheternaatt reglera landningar i och överflygningar avlandets fjällområden, dels se över avgiftssystemet,t.ex. vad gäller bullerdifferentieringen, samt delsutreda möjligheterna att införa ekonomiska styrmedelsom tar hänsyn till koldioxidutsläpp. Frågan ombullerrelaterade landningsavgifter är kanske denmest akuta, eftersom förbudet mot användning av s.k.kap. 2-flygplan träder i kraft den 1 april2000 och därmed gör nuvarandedifferentieringsprinciper vad gäller bullerinaktuella.Vissa av uppdrag redovisades den 1oktober 1999. Uppdraget om restriktioner förfjällflyg planeras vara slutfört den 1 april 2000.Utvecklingen av nya bullerrelateradelandningsavgifter fortsätter och skall slutförasunder . Några frågor som inte har besvarats iuppdragsredovisningen kommer attdiskuteras direkt med berörda kommittéer.Nuvarande miljödifferentiering av landningsavgifteravseende utsläpp till luft är begränsad tillkväveoxid och kolväten. Systemet tillämpas på nioflygplatser i . I världen i övrigt finnssystemet endast vid de schweiziska flygplatserna iZürich och . Att och som deenda länderna i världen kunnat införa kväveoxid- ochkolvätedifferentierade avgifter sammanhänger enligtLuftfartsverket med att utsläpp av dessa ämnen harlokal påverkan. En annan faktor av betydelse är attdet finns tekniska möjligheter att genominvesteringar i miljövänligare flygplan åtgärdadenna typ av utsläpp.När det gäller koldioxid anses problemet merkomplicerat. För det första är utsläppen ochskadorna i huvudsak av global karaktär. Det innebäratt man inte genom lokala avgifter på enskildaflygplatser kommer till rätta med de grundläggandeproblemen. För det andra saknas teknik för attminska koldioxidutsläppen. bedömeratt problemet kommer att kvarstå så länge fossilabränslen utgör det enda alternativet. Verket har isin redovisning av regeringsuppdraget rörandeekonomiska styrmedel i fråga om koldioxid pekat påmöjligheten att miljödifferentiera de s.k.undervägsavgifterna, som administreras avEurocontrol. Om denna tanke vinner gehör inomEurocontrol kan komma att föreslå attEurocontrol först undersöker möjligheten att införadifferentiering med avseende på koldioxid. Men medhänsyn till att arbetet inom Eurocontrol bara är isin inledning, samt till att Eurocontrol har mångamedlemmar, kan det enligt ta långtid innan Eurocontrol tar ställning till ett sådantförslag.Luftfartsverket anser sig förhindrat avinternationella överenskommelser att ta ut avgifteri syfte att begränsa flygtrafiken. I sammanhangetpekar verket på att den globala luftfartsmyndighetenICAO har som grundläggande uppgift att främjaflygets utveckling och därmed också kontakter mellanstater och människor, för att på så sätt bidra tillatt förhindra konflikter i världen. Emellertid harICAO också fått i uppgift att begränsa flygetsmiljöpåverkan. Att hantera dessa delvissvårförenliga uppgifter är inte komplikationsfritt.Användning av sjöflygplanBestämmelser i den av motionären aktualiseradefrågan finns i luftfartslagen (1957:297) ochluftfartsförordningen (1986:171). Enligtluftfartslagen får regeringen, eller den myndighetregeringen bestämmer, meddela föreskrifter sominnebär inskränkningar av eller förbud mot luftfartinom viss del av riket, om så behövs av hänsyn tillnatur- eller miljövård. Med stöd avluftfartsförordningen kan föreskrivaatt ett område skall vara restriktionsområde, om detbehövs för att luftfarten inte skall orsaka skadoreller olägenheter i naturmiljön, eller om det behövsför att ta till vara friluftslivets intressen.Härvid skall samråd ske med länsstyrelsen.Utskottets ställningstagandeLuftfartsverkets miljöarbeteUtskottet anser mot bakgrund av den lämnade redovisningen attLuftfartsverket har arbetatambitiöst, såväl nationellt som internationellt, föratt begränsa luftfartens miljöpåverkan. Men enligtutskottets mening är det lång väg kvar innanluftfartens andel av skadliga utsläpp ochbulleremissioner kan anses acceptabla.Luftfartsverkets egen miljöårsredovisning, avseendeår 1998, visar sålunda att den civila luftfartensutsläpp av koldioxid detta år uppgick till 1,6miljoner ton. Utsläppen av kväveoxider var 7 000 tonoch av kolväten . Med utgångspunkt i denväntade trafiktillväxten, samt under förutsättningatt ingen teknisk utveckling äger rum, beräknarLuftfartsverket att koldioxidutsläppen harökat till ca . Kväveoxidutsläppenberäknas på motsvarande sätt ha ökat till drygt . Beträffande bullerstörningar redovisas inganärmare uppgifter för , beroende på brister iberäknings- och uppföljningssystemet. Men enligtLuftfartsverkets bedömningar utsätts ca 30 000boende för bullernivåer, överstigande normvärdet FBN55 dBA, till följd av luftfarten.Med hänvisning till det anförda finner utskottet, ilikhet med vad som framhålls i motion T210 (kd), attLuftfartsverkets miljöarbete måste drivas med ökadkraft. Som uttalas i motion T617 (m) bör Sverigeenligt utskottets mening eftersträva en ledandeposition på miljöområdet. Utskottet delar också deni motion T617 (m) framförda uppfattningen att desvenska landningsavgifterna är låga i internationelljämförelse. Med hänsyn till den starkatrafiktillväxten, som förväntas fortsätta under denärmare åren, samt till de stora investeringar iinfrastruktur och miljöfrämjande åtgärder somLuftfartsverket står inför, anser utskottet attregeringen och borde överväga engenerell höjning av avgiftsnivån.Vad utskottet nu anfört om Luftfartsverketsmiljöarbete bör , med bifall tillmotionerna T210 (kd) yrkande 37 och T617 (m) yrkande12, som sin mening ge regeringen till känna.Användning av sjöflygplanI motion T623 (s) krävs förbud mot landning medsjöflygplan i . Utskottetbehandlade ett motionsyrkandevari också föreslogs generellarestriktioner för trafik med sjöflygplan.Utskottet konstaterade att den nuvarandelagstiftningen bygger på principen attluftfart är tillåten där den inteuttryckligen är förbjuden. Vidareredovisade utskottet att ,om så behövs av hänsyn till natur- ellermiljövård, kan införa restriktioner förtrafik med sjöflygplan. Sådant beslut skallföregås av samråd med berörd länsstyrelse.Utskottet fann det gällande regelverkettillfyllest och var inte berett att förordamer generella förbud. Utskottet har inteändrat uppfattning och avstyrker medhänvisning härtill motion T623 (s).12.6 Luftfartens säkerhetsfrågorMotionsförslagI motion T617 uttalar m.fl. (m)att svensk luftfart har uppnått nollvisionen vadgäller linjeflyget. Den senaste dödsolyckaninträffade . Men inom privatflyget harolycksutvecklingen varit negativ med många tillbudoch dödsfall. Motionärerna anser att denna fråga börbli föremål för särskild översyn (yrkande 11).Johnny m.fl. (kd) kräver i motion T210 attrutinerna för passagerar- och bagagekontroll inominrikesflyget utformas så att det inte i förväg gåratt veta om kontroll pågår eller inte. Somsituationen nu är på många mindre flygplatser är detmycket lätt för presumtiva terrorister att väljarätt tillfälle för en attack (yrkande 38).Utskottets ställningstagandeSäkerheten inom privatflygetMed anledning av ett motionsyrkande som behandlades undervåren 1999 konstaterade utskottet (bet. 1998/99:TU7)att det inom privatflyget med motordrivna flygplanår 1998 inträffade tre haverier med sammanlagt fyraomkomna. I alla tre fallen hade flygplanen i högfart kolliderat med marken eller vattnet. I två avfallen hade sannolikt vädret bidragit. orsakas flertalet svårahaverier inom privatflyget av att piloterna inteföljt grundläggande flygsäkerhetsregler. Utskottetfann att haverifrekvensen inom det svenskaprivatflyget visserligen var lägre än i övriganordiska länder men att händelserna ,liksom det faktum att den långsiktigasäkerhetsutvecklingen inom privatflyget inteuppvisade någon förbättring, ingav oro. Utskottet,som hade inhämtat att isamverkan med flygorganisationerna drev ett antalprojekt i syfte att förbättra säkerhetsläget ocksåför privatflyget, förutsatte att inspektionentillvaratog alla möjligheter att förbättrasäkerheten.Den 16 november 1999 anordnade utskottet ettflygsäkerhetsseminarium under medverkan avföreträdare för , , , ,Trafikflyghögskolan och Kungliga () om flygsäkerheten. Seminarietupptogs i hög grad av frågor om säkerheten inomprivatflyget.Utskottet har med anledning av det nu behandlademotionsyrkandet tagit del av olycksstatistiken förden gångna delen av . analys- och normsektion harunder årets tio första månader svenskregistreratmotordrivet privatflyg drabbats av totalt 32haverier. Vid två av dessa har sammanlagt fyrapersoner omkommit. Liksom tidigare konstaterarinspektionen att flertalet haverier orsakas av attpiloterna inte följer grundläggandesäkerhetsbestämmelser.Mot bakgrund av den inhämtade informationen tvingasutskottet konstatera att säkerhetsutvecklingen inomprivatflyget ger anledning till ökad oro.Utskottet förutsätter att inspektionen i samarbetemed organisationerna fortsätter att arbeta intensivtför att åstadkomma en förbättrad säkerhetssituationinom privatflyget. Med det anförda blir syftet medmotion T617 (m) yrkande 11 tillgodosett. Någotinitiativ från sida är inte erforderligt.Yrkandet avstyrks följaktligen.Åtgärder mot brottsliga handlingarDen i motion T210 (kd) aktualiserade frågan om skyddet motolagliga handlingar såsom våld och terrorism harnyligen behandlats av i dessbetänkande Ny luftfartslag (SOU 1999:42).Bestämmelser i ämnet finns i lagen (1970:926) omsärskild kontroll på flygplats. Enligt lagen fårsärskild kontroll på flygplats bedrivas för attförhindra brott som utgör en allvarlig fara försäkerheten vid luftfart. Vid kontrollen får vapeneller annat föremål som kan användas vid sådanabrott eftersökas. Vid kontroll får flygpassagerareeller annan som uppehåller sig inom flygplatsområdetkroppsvisiteras. Vidare får bl.a. väskor inomområdet undersökas. Förordnande om särskild kontrollmeddelas av efter samråd medLuftfartsverket. Det nu gällande förordnandet avser42 flygplatser samt SAS flygpassagerarterminal iMalmö. Enligt förordnandet skall samtligaflygpassagerare som reser med reguljär utrikestrafikoch med chartertrafik till utlandet kontrolleras. Ifråga om reguljär inrikestrafik och inrikeschartertrafik gäller att kontrollen skall skestickprovsvis men att den alltid skall omfatta minst25 % av flygpassagerarna och handbagaget.Ett problem som tar upp i sittbetänkande rör kostnadsansvaret för den särskildakontrollen. gäller att Luftfartsverketfinansierar kontrollverksamheten vid de statligaflygplatserna. På de kommunala och enskildaflygplatserna utförs kontrollerna huvudsakligen avpolisen och kostnaderna belastar respektivepolismyndighets budget. Polisens begränsade resurserhar medfört att den särskilda kontrollen på vissahåll har fått låg prioritet, vilket i sin tur harlett till en i övrigt omotiverad skillnad iluftfartsskyddet mellan dessa flygplatser och destatliga. föreslår att samtligaflygplatshållare åläggs det kostnadsansvar somstaten har beträffande de statligaflygplatserna.Beträffande omfattningen och utformningenav den särskilda kontrollen i inrikesluftfart intar , enligt vadutskottet inhämtat, den hållningen att enhundraprocentig täckning bör eftersträvas.Men för att detta mål skall nås krävs bl.a.att kostnadsansvarsfrågan får sin lösning.Utskottet instämmer för sin del imotionärernas uppfattning att nuvarandeordning, som innebär att presumtivabrottslingar i förväg kan avgöra omsärskild kontroll bedrivs, inte ärtillfredsställande. Emellertid anserutskottet att det, i avvaktan på resultatetav pågående utredningsarbete, bör ankommapå i första hand flygplatshållarna ochpolisen att utforma den stickprovsmässigakontrollen inom inrikesflyget så attluftfartsskyddet så långt detta är möjligttillgodoses också vid de kommunala ochprivata flygplatserna. Med det anfördaavstyrks motion T210 (kd) yrkande 38.12.7 Vissa trafikfrågorMotionsförslagEnligt vad m.fl. (s) uttalar i motionT243 har avregleringen av luftfarten fungeratrelativt väl på högtrafikerade linjer men också letttill kraftigt höjda priser och försämrat trafikutbudpå andra sträckor. Flygpriserna på lågfrekventadestinationer uppges vara betydligt högre i Sverigeän i t.ex. . Vidare anförs i motionen attbehovet av fysiska kommunikationer inte minskar itakt med att telekommunikationerna förbättras. Blandannat är de många IT-företag som etablerats iinlandet starkt beroende av goda flygförbindelser.Staten måste hitta ett system som innebär att helaflygsektorn solidariskt bär kostnaderna för trafikpå olönsamma linjer, hävdar motionärerna (yrkande12).Kristina och (båda s)anför i motion T621 att ett väl utbyggt inrikesflygär en viktig förutsättning för att förverkligavisionen om att hela skall leva. Enligtmotionärerna skulle , liksom vissa andraländer, kunna subventionera flygtrafiken på mindrelinjer.Agne och (båda c) uppger i motionT605 att en flygresa mellan och förnärvarande kostar ca . Ett sätt att sänkapriserna på mindre frekventa linjer vore att införaett system för statlig upphandling avregionalpolitiskt viktiga men kommersielltointressanta flygtjänster. Upphandlingen borde kunnafinansieras med en avgift på övriga inrikesresor,hävdar motionärerna.Också i motion N214 av m.fl. (c)föreslås ett system för upphandling av flygtrafik,finansierat med en avgift på övrigt inrikesflyg.Enligt motionärerna finns sådana system i t.ex.Norge, och (yrkande 31).Utskottets ställningstagandeUtskottet har haft att taställning till de frågor som tas upp i nu behandlademotioner. I sitt av godkända betänkandevåren 1999 (bet. 1998/99:TU7) konstateradeutskottet, med anledning av motionsyrkanden, attavregleringen av den inrikes luftfarten i huvudsakvarit lyckosam. På sträckor med gottpassagerarunderlag har konkurrensen medfört enökning av antalet avgångar och lägre priser. Men påde mindre konkurrensutsatta linjerna harutvecklingen varit den motsatta.Med anledning av de nu behandlademotionerna vill utskottet, liksom i detnämnda betänkandet, erinra om att en nymyndighet, Rikstrafiken, har inrättats föratt bl.a. utreda behovet och genomföraupphandling av interregionalkollektivtrafik, t.ex. olönsam flygtrafik.Vidare vill utskottet erinra om att det nyasystemet för stöd till kommunalaflygplatser kan förväntas innebäraväsentligt ökade förutsättningar för enbättre fungerande flygtrafik på de mindreflygplatserna. Slutligen vill utskottethänvisa till att regeringen ibudgetpropositionen för konstateraratt avregleringen av det svenskainrikesflyget inte har givit önskadeeffekter på marknaden och attkonkurrenssituationen på den svenskaflygmarknaden därför skall analyserasnärmare. Med hänvisning till det anfördaavstyrks motionerna T243 (s) yrkande 12,T605 (c), T621 (s) och N214 (c) yrkande31.12.8 Statens haverikommissionUtskottet har ingen erinran mot vadregeringen anför om Statenshaverikommission.Förvaltningskostnaderna för år 2000bör således få uppgå till högst9,och fördelaspå myndigheter på det sätt somanges i propositionen.13 Post- och telekommunikation samtinformationsteknikAvsnittets innehållI detta avsnitt behandlas tre regeringsförslag ompost- och telekommunikationer. Det gäller yrkandena2, 18 och 19 enligt vilka föreslåsdels anta förlaget till lag om ändring i telelagen(1993:597),dels bemyndiga regeringen att tills vidaredisponera avgiftsintäkter i Post- och telestyrelsensverksamhet,dels bemyndiga regeringen att , ifråga om ramanslaget C2 Upphandling avsamhällsåtaganden, ingå ekonomiska förpliktelser sominklusive tidigare åtaganden innebär utgifter påhögst efter år 2000.Vidare behandlar utskottet följande motioner:om Postens kassaservice och lantbrevbäringen:1.T209 yrkande 20 av och (båda fp)2.3.T210 yrkandena 44 och 45 av m.fl.(kd)4.5.T243 yrkande 11 av m.fl. (s)6.7.T802 av m.fl. (c)8.9.T803 av ()10.11.T807 av ()12.13.T810 av ()14.15.T816 av ()16.17.N214 yrkandena 15 och 16 av m.fl.(c)18.om postgång och avgiftssättning m.m.:-T210 yrkandena 41-43 och 46 av m.fl.(kd)--T817 yrkande 1 av och (båda c)-om telefrågor:§ T210 yrkande 2 av m.fl. (kd)§§ T707 av ()§§ T817 yrkande 2 av och (båda c)§Frågor rörande informationsteknik kommer attbehandlas av utskottet efter detatt regeringen överlämnat sin planerade propositionom IT till . De motioner om IT-frågor somväckts under den allmänna motionstiden kommer ocksåatt behandlas då.13.1 Post- och telestyrelsen13.1.1 Regeringens förslagRegeringen framför i budgetpropositionen två förslagsom berör ().För det första föreslås att regeringen bemyndigasatt tills vidare disponera avgiftsintäkter i Post-och verksamhet. Bakgrunden ärföljande.Under år 1999 finaniseras PTS med anslag.Verksamhetens kostnader täcks i huvudsak medavgifter som redovisas mot särskild inkomsttitel.Enligt regeringens bedömning kan verksamhetenbedrivas mer effektivt om PTS i stället fårdisponera avgiftsinkomsterna. Anslaget till PTSförvaltningskostnader föreslås därför minska från147 till 11 miljoner kronorår 2000.För det andra föreslås att regeringen bemyndigas attunder i fråga om ramanslaget C2 Upphandlingav samhällsåtaganden ingå ekonomiska förpliktelsersom inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter påhögst efter år 2000.Anslaget Upphandling av samhällsåtaganden användstill att trygga funktionshindrades behov aveffektiva telekommunikationer och posttjänster genomupphandling. Det gäller bl.a. nummerupplysning försynskadade, texttelefoni, befordran avblindskriftsförsändelser, utsträcktlantbrevbärarservice för äldre och handikappade samtdrift av en databas med samhällsinformation förpersoner med funktionshinder. Regeringen förutser enökad efterfrågan på befintliga och nya tjänster inomtelekommunikationsområdet.De utestående förpliktelserna under anslagetvarierar beroende på att tidigare års upphandlingarhar olika tidshorisont. De uteståendeförpliktelserna var 230 miljonerkronor och beräknas bli 162 miljoner kronorår 1999 och år 2000.13.1.2 Utskottets ställningstagandeBåda de förslag som regeringen lagt fram rörande PTSinnebär i huvudsak tekniska förändringar. Ingamotioner har väckts med anledning av dessa frågor.När det gäller avgiftsintäkterna anser utskottet attökad effektivitet självfallet är av godo och haringen annan uppfattning än regeringen.Upphandling av tjänster för att tryggafunktionshindrades behov av telekommunikationer ärenligt utskottets mening en mycket viktig fråga. Detekniska hjälpmedel som finns och som fortsätter attutvecklas kan på många sätt underlätta defunktionshindrades situation. Det är viktigt attdessa möjligheter tas till vara. Det bemyndigandesom regeringen begär har, enligt vad utskottetinhämtat, inget direkt samband med anslagsnivåneftersom upphandlingarna löper över flera år.Utskottet tillstyrker härmed regeringens förslag(yrkandena 18 och 19).13.2 Postens kassaservice ochlantbrevbäringen13.2.1 MotionsförslagEtt stort antal motioner tar upp frågan om postenskassaservice. Flera av motionärerna har uppfattatatt överväger att lägga ner samtligapostkontor. En sådan utveckling avvisas bestämt avKenth Skårvik och (båda fp) i motionT209. liberalerna anser att det ärviktigt att postlagen följs noga även på denavreglerade postmarknaden.I motion T210 framför m.fl. (kd) attKristdemokraterna vill värna konsumenternasintresse. Servicen får inte försämras förmedborgarna. Enligt motionärerna är det postens sakatt bevisa att servicen inte försämras av deförändringar som planeras.Flera motionärer nämner det faktum att människorsbehov av Postens tjänster har förändrats undersenare år, dels genom att betalningar skerautomatiskt eller med giro, dels genom telefax ochannan ny teknik. Ändå är det en mycket viktigtprincip att alla människor har tillgång tillpostservice med en väl fungerande betalnings- ochkassaservice oavsett var i landet de bor. Dettaframhålls bl.a. av m.fl. (s) i motionT243. Särskilt småföretagare i glesbygden ärberoende av att kassaservicen fungerar väl.Motionärerna anser att staten måste fortsätta att taansvar för en god post- och kassaservice i helalandet. Liknande synpunkter framhålls av ÅsaTorstensson (c) i motion T810, () imotion T816 och m.fl. (c) i motionN214.Enligt motion T802 av m.fl. (c) ärposten för många människor det enda sättet attskicka och ta emot pengar. ()skriver i motion T816 att av alla svenskarenligt uppgift inte har och inte heller kan få någonform av lönekonto med kort. De är därmed hänvisadetill en kontantekonomi och är beroende av att kunnata ut pengar på post eller bank.De regionalpolitiska aspekterna på frågan betonas iflera motioner. () skriver i motion T803att för människor och företag på landsbygden utgörförändringarna inom ett ständigt hot. Detpågår en ständig befolkningsminskning utanför destora städer som har tillväxt. 210 av landets 289kommuner tappar befolkning. För att vända dennautveckling anser motionären att det krävshandlingsplaner och en väl fungerande infrastruktur.Posten AB är enligt motionären en del i dennainfrastruktur. Regionalpolitiska synpunkter framförsäven i motion T802 av (c), T816 avSven (), T807 av (), T810av () och N214 av . (c).Flera motionärer framhåller attkassaservicen är en viktig funktion som intenödvändigtvis behöver tillhandahållas av Posten AB.Om inte postens service kan upprätthållas i de merglesbefolkade delarna av landet måste medelsäkerställas för upphandling så att även andraaktörer ges möjlighet att svara för denna service.Så skriver m.fl. (c) i motion N214.Liknande synpunkter framförs i motion T807 av SofiaJonsson (c) och T810 av ().Lantbrevbäringen har enligt många motionärer storbetydelse för människors möjlighet att bo kvar iglesbygden och har dessutom ett nära samband medpostens kassaservice.Sven () skriver i motion T816 att omPosten avvecklar sin kassaservice så kommerkassaservicen automatiskt att fösvinna frånlantbrevbärarna. Det skulle innebära en dramatisktförsämrad service för de ca 700 000 hushåll somanvänder och får service från lantbrevbärarna.Liknande synpunkter finns i motion N214 av LennartDaléus m.fl. (c). Även anser attlantbrevbärarna utgör en viktig institution, både nuoch . Detta framhålls av . (kd) i motion T210. kan intese att posten visat att servicen kan bibehållas förallmänheten om lantbrevbärarna upphör med atttillhandahålla kassaservice. Kristdemokraternaavvisar därför en sådan utveckling.Lantbrevbärarnas betydelse från social synpunktbetonas också. För människor utanför de störreorterna är lantbrevbärarna en viktig service somockså är en del i den sociala omsorgen.Lantbrevbärarna kontrollerar att allt står rätt tilloch har service med hemkörning av varor från butikm.m. För många äldre på landsbygden ärlantbrevbärarservicen en trygghet som kan ge dendagliga kontakt som behövs för att kunna bo kvarhemma. Dessa synpunkter framförs i motion T802 avGunnel m.fl. (c) respektive T810 av ÅsaTorstensson (c).13.2.2 Utskottets ställningstagandeStaten har ansvar för en rikstäckande kassaservice.Det framgår av 1 a § postlagen (1993:1684).Bestämmelsen kompletteras av ett avtal mellan statenoch . Enligt avtalet förbinder sig PostenAB att tillhandahålla en daglig grundläggandekassaservice.