bet · GM01SoU6 · 1999-03-11 00:00:00 — Enligt utskottets mening behövs såledesinte något tillkännagivande till regeringen medanledning av motionen i denna del.När det gäller könsstympning stöderjustitieutskottet inriktningen på delagstiftningsåtgärder som regeringen har aviserat.Utskottet vill också framhålla att det naturligtvisvidhåller sin positiva inställning till olikainformationsinsatser och till att fortsätteratt arbeta aktivt i internationella sammanhang föratt motverka könsstympning.Justitieutskottet understryker vikten av att maninom kriminalvården så mycket som möjligt försökerunderlätta kontakten mellan barn och föräldrar.Utskottet nämner att rapporten medfrihetsberövade föräldrar innehåller en mängdkonkreta synpunkter på hur man kan underlättakontakten mellan barn och föräldrar som avtjänarfängelsestraff. Det handlar ju inte enbart omutformningen av besökslokalerna utan också om sådanapraktiska saker som t.ex. telefonkostnader,besökstider och permissioner vid för barnet viktigahändelser, anförs det.Justitieutskottet konstaterar att det pågår ettutvecklingsarbete inom kriminalvården som syftartill att göra det möjligt för barn och föräldrar attupprätthålla kontakten under verkställigheten ianstalt. I det sammanhanget har frågan ombesökslokalerna särskilt uppmärksammats och detpågår en utbyggnad av besökslägenheter och besöksrumsom anpassats till barns behov. Justitieutskottetanser inte att det behövs något särskilt uttalandemed anledning av motionerna So5 (kd) yrkande 2 ochSo7 (v) yrkande 7 och föreslår därför att attsocialutskottet avstyrker dem.Socialutskottets bedömningI olika sammanhang har det uppmärksammats att denpsykiska hälsan hos barn och ungdomar tycks haförsämrats . Det framgår såväl avredovisningen i propositionen som av utskottetsredovisning under rubriken och tidigarebehandling ovan (s. 30 f.).Förutsättningarna för en gynnsam utveckling avkvaliteten i skolan, vården och omsorgen haremellertid förbättrats genom ökningen avstatsbidragen till kommuner och landsting. är det av stor vikt att de utökadestatsbidragen även framöver används inom de nämndaområdena.Skolhälsovården har en viktig roll när det gälleratt upptäcka och förebygga psykisk ohälsa hos barnoch ungdomar och det är därför positivt att ensärskild utredning om elev- och skolhälsovården hartillsatts i syfte att höja kvaliteten ocheffektiviteten i verksamheten. Utskottet välkomnarvidare regeringens beslut att tillsätta en kommittéav forskare som skall beskriva utvecklingen avmänniskors välfärd och därvid bl.a.belysa barnens situation. I avvaktan på resultatetav det arbete som pågår, däribland beredningen avBarnpsykiatrikommitténs förslag, anser utskottet attriksdagen inte bör ta något initiativ med anledningav motionerna So5 (kd) yrkande 3, So309 (mp) yrkande3 delvis, So382 (fp) yrkandena 2-4 och So434 (fp).Motionerna avstyrks.Utskottet vidhåller att det är angeläget att barnsom utsatts för misshandel och sexuella eller andraövergrepp uppmärksammas mer. Utskottet välkomnardärför den utredning om barnmisshandel som nutillsatts. Målsättningen är att förhindra att barnmisshandlas samt att förbättra samverkan mellanolika verksamheter, kunskaperna hos berördayrkesgrupper och möjligheterna till stöd och hjälp.Regeringens nationella handlingsplan mot kommersiellsexuell exploatering av barn berör, förutom barn somutnyttjas sexuellt för ekonomisk , även barnsom utsätts för sexuella övergrepp i allmänhet. Detbör också påpekas att det pågår en översyn avsexualbrottslagstiftningen, med barns skyddsbehovsom en av de prioriterade frågorna. Utskottet sermycket positivt på detta arbete.Utskottet vidhåller också att det är viktigt att deyrkesgrupper som kommer i kontakt med barn somutsatts för misshandel eller sexuella övergrepp hargoda kunskaper och genomtänkta arbetsmetoder samtatt ett väl fungerande samarbete mellan olikamyndigheter etableras. Vikten av att personalen inomsocialtjänsten har lämplig utbildning och erfarenhethar understrukits genom införandet av en nybestämmelse härom i socialtjänstlagen. Utskottet sermed tillfredsställelse på att utredningen ombarnmisshandel har i uppdrag att ge förslag till hurdet arbete med misshandlade barn som utförs avpersonal inom t.ex. skolan, barnomsorgen, hälso- ochsjukvården, rättsväsendet och kan blieffektivare och bättre. Utredningen skall ocksåarbeta aktivt och utåtriktat med att ökamedvetenheten om barnmisshandel hos såvälallmänheten som hos dem som arbetar med barn.Mot bakgrund av det omfattande arbete som redangenomförts eller fortfarande pågår för att förhindraolika slags övergrepp mot barn samt förbättra stödettill dem som drabbas, anser utskottet att motionernaSo5 (kd) yrkande 1, So7 (v) yrkande 6, So8 (c)yrkande 7, So309 (mp) yrkande 2 delvis, So348 (kd)yrkandena 1-4, So466 (v) yrkande 4 samt Ju905 (kd)yrkandena 3 och 4 får anses i huvudsaktillgodosedda. Motionerna avstyrks.Utskottet kan inte se att det nu är påkallat atttillsätta ännu en utredning med uppgift attanalysera situationen för särskilt utsatta barneller att utvidga barnmisshandelsutredningensdirektiv på sätt som föreslås i motionerna So240(v), So273 (mp), So285 (v) och So303 (kd).Motionerna avstyrks därför.När det gäller frågan om att ge ungdomar mellan 15och samma skydd som yngre barn mot attutnyttjas för bl.a. posering, delar socialutskottetjustitieutskottets bedömning att det, mot bakgrundav den översyn av sexualbrottslagstiftningen sompågår, inte behövs något tillkännagivande tillregeringen. Motionerna So7 (v) yrkande 5 och So309(mp) yrkande 2 delvis avstyrks därför.Utskottet vidhåller att det är mycket angeläget attbarn till missbrukande föräldrar tidigtuppmärksammas och erhåller stöd. Även inom dettaområde förutsätter det att samarbetet mellanexempelvis , mödra- ochbarnhälsovården, barnomsorgen, skolan,barnpsykiatrin och polisen fungerar väl. Utskottetvidhåller vikten av att berörd personal harerforderlig kompetens och erfarenhet.Barnpsykiatrikommittén presenterar i sittslutbetänkande förslag för att förbättra situationenför barn till bl.a. missbrukare och till psykisktsjuka. Utskottet har i andra sammanhang framhållitvikten av det arbete som frivilliga organisationergör på det sociala området som komplement tillsamhällets insatser. Det är angeläget att detfrivilliga sociala arbetet stärks. Någottillkännagivande till regeringen med anledning avmotionerna So8 (c) yrkande 8, So258 (v) yrkandena 9och 10, So306 (mp) yrkande 21, So449 (kd) och So459(kd) yrkande 6 behövs dock inte. Motionerna avstyrksdärmed.Utskottet kan inte ställa sig bakom det förslag somframförs i motion So353 (m) och avstyrker även dennamotion.Socialutskottet delar justitieutskottets bedömningatt det är viktigt att man inom kriminalvården istörsta möjliga utsträckning och på olika sättförsöker underlätta kontakten mellan barn ochföräldrar samt ser positivt på det utvecklingsarbetesom pågår med detta syfte. I likhet medjustitieutskottet anser socialutskottet att det intebehövs något särskilt uttalande med anledning avmotionerna So5 (kd) yrkande 2 och So7 (v) yrkande 7.I rapporten med frihetsberövade föräldrarpresenteras en rad förslag som syftar till attminska skadeverkningarna för barnen när en förälderfrihetsberövas samt underlätta och förbättrakontakten mellan föräldrar och barn såväl underverkställigheten som efter frigivningen. Bl.a.belyses frågan om föräldrastödjande verksamhet.Vidare framhålls ansvar att se tillatt barn får professionell hjälp att bearbeta ochövervinna den känslomässiga kris som kan uppstå nären förälder frihetsberövas. Utskottet utgår ifrånatt regeringen noga följer utvecklingen när detgäller dessa barn och vidtar ytterligare åtgärder omdet visar sig nödvändigt. Motion Ju509 (kd, s, m, v,c, fp, mp) yrkandena 4 och 6 avstyrks därmed.Elever i behov av särskilt stöd är ett prioriteratområde i såväl skollag och läroplaner som iregeringens utvecklingsplan för skolan. Utskottetanser det angeläget att skolan ägnar barn medsärskilda behov särskild uppmärksamhet och att dethöjda statsbidraget till kommunerna används för attförstärka insatserna i skolan för bl.a. dessa barn.Utskottet vill betona vikten av att barn medADHD/DAMP-problematik tidigt identifieras och får enkorrekt diagnos, vilket är en förutsättning för attadekvata hjälpinsatser skall kunna ges bl.a. iskolan. Ett väl fungerande samarbete mellan olikahuvudmän och erforderlig utbildning hos berördpersonal inom t.ex. skolan och hälso- och sjukvårdenär också av stor betydelse. som berörbarn med s.k. dolda funktionshinder. mening bör regeringens beredning avutredningarnas betänkanden avvaktas. MotionernaSo243 (fp), So376 (kd) yrkande 2, So460 (mp) yrkande5 och So464 (fp) yrkande 7 avstyrks därför.Socialstyrelsen har fått regeringens uppdrag attvidareutveckla och sprida metoder för att förebyggakönsstympning samt att utvärdera och följa upp deprojekt som initieras i detta syfte. Motion So462(fp) yrkande 16 får därmed anses tillgodosedd ochavstyrks.När det gäller frågan om barn i sekter anserutskottet att beredningen i avbetänkandet I God Tro (SOU 1998:113) bör avvaktas.Motion So269 (s) avstyrks således.I motion Ju905 (kd) yrkande 5 anförs att landstingenbör rekommenderas att tillsätta barnombudsmän påregional nivå. Eftersom detta inte är en fråga förriksdagen avstyrker utskottet motionsyrkandet.Omhändertagande av barn m.m.MotionernaI motion So308 av m.fl. (mp) begärstillkännagivanden om vad i motionen anförts om attsläkt och närstående i första hand skall komma ifråga för utredning vid en placering av barn utanförhemmet (yrkande 1) och om att barn skall placerasdär de har sina rötter om inte tungt vägande skältalar däremot (yrkande 2). Enligt motionärerna bör22 § fjärde stycket första meningensocialtjänstlagen få följande lydelse: "Vidplacering av barn skall i första hand övervägas ombarnet kan tas emot av någon anhörig eller annannärstående." Motionärerna begär även etttillkännagivande om syskonplacering (yrkande 10).Enligt motionärerna måste man eftersträva att syskonom möjligt placeras i samma familjehem eller i vartfall inte längre ifrån varandra än att de kan ha ennormal kontakt. I motionen hemställs vidare om etttillkännagivande om vad i motionen anförts ombarnens rätt till släktkontakt (yrkande 11).Motionärerna anser att ett barn som ärfamiljehemsplacerat, om det inte finns mycketspeciella skäl som talar däremot, måste ha sammarätt som alla andra barn att få träffa sina anhöriganär hon eller han själv vill det. Det är viktigt attbarn och ungdomar inte placeras så långt från sinaanhöriga att kontakten bryts eller försvåras, menarmotionärerna. Motionärerna yrkar vidare etttillkännagivande om vad i motionen anförts omåtgärder för att hjälpa familjen efter ettomhändertagande (yrkande 8). Ett omhändertagande avett barn måste enligt motionärerna följas avåtgärder för att lösa den situation som föranlettomhändertagandet. Det är alltför vanligt attfamiljen lämnas åt sitt öde när barnetomhändertagits. Motionärerna begär också etttillkännagivande om vad i motionen anförts om enplan för vård och återförening vidfamiljehemsplaceringar (yrkande 9). Motionärernaanser att det skall vara obligatoriskt att upprättaen åtgärdsplan för familjen och för barnet vid allautredningar där en placering planeras. Allainblandade parter skall vara överens om planen,vilken skall ta sikte på en återförening, anförsdet. Motionärerna begär även ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om umgängesrätt (yrkande 14).Enligt motionärerna händer det mycket ofta attfosterföräldrar och socialtjänst vägrar att rättasig efter ett beslut i förvaltningsdomstol omumgängesrätt för de biologiska föräldrarna med etttvångsomhändertaget barn. Det saknas i densituationen möjlighet för föräldrarna att begäraverkställighet av beslutet. Motionärerna anser attsamma regler skall gälla som när en vårdnadshavarevägrar att rätta sig efter en dom om umgänge och atträtten till umgänge med tvångsomhändertagna barnskall beslutas i tingsrätt och hovrätt. Motionärernayrkar slutligen att regeringen skall ges till kännavad i motionen anförts om en tydlig lagstiftning somreglerar utredningsförfarandet vid omhändertagandetav barn (yrkande 5) samt att begär attregeringen tillsätter en kommitté med uppdrag att seöver lagstiftningen för att skapa ett humanareomhändertagande av barn och större rättssäkerhet(yrkande 15).I motion So228 av m.fl. (m) yrkasatt beslutar ändra lagen med särskildabestämmelser om vård av unga (yrkande 5).Motionärerna anser att 26 § i den tidigarebarnavårdslagen skall återinföras. Åtgärderna enligtlagrummet vidtogs stegvis och i samråd med denenskilda familjen. Inledningsvis planerades åtgärdersom syftade till att stötta familjen. Hjälpte intedetta fanns det möjlighet att komma med förmaningareller varningar till familjen. Därefter kunde desociala myndigheterna lämna föreskrifter om barnetslevnadsförhållanden och därefter beordra övervakningav barnet. Först som en sista åtgärd kunde beslut omomhändertagande bli aktuellt. Genom dennabestämmelse bevarades och respekterades familjen somen enhet som själv skulle kunna förbättra sinsituation. kommer socialnämndernas åtgärder oftaöverraskande och dessutom , menarmotionärerna.I motion So367 av () begärsett tillkännagivande om utbildning av blivandefamiljehemsföräldrar. Motionären påpekar svårighetenför familjehemsföräldrar att lämna ifrån sig ettbarn efter en lång placering i familjen. Motionärenanser därför att utbildning och handledning avfamiljehemsföräldrar, även släktingar som ett barnskall placeras hos, skall vara obligatorisk.I motion So430 av () begärs etttillkännagivande om att fosterfamiljer bör utbildasenligt Pride-metoden. Enligt motionären medför dennametod bl.a. att familjemedlemmarna får en relationtill varandra som ger stöd i det kommande uppdraget.Vidare blir samarbetet med socialarbetarna oftamycket bättre.I en motion berörs familjerådslag.I motion So308 av m.fl. (mp) begärstillkännagivanden om familjerådslag (yrkandena 3, 4och 7). Motionärerna anser att familjerådslagetskall vara en rättighet. Om familjen så önskar skallett familjerådslag genomföras innan ett slutligtbeslut fattas i ärenden där det kan bli fråga om ettomhändertagande och en placering av ett barn enligtsocialtjänstlagen eller LVU. I de fall där det finnsen konflikt mellan familjen och skallman vid en omprövning ges möjlighet att använda sigav familjerådslag, anförs det.PropositionenRegeringen anser att det bör göras en översyn avlagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vårdav unga (LVU) i syfte att stärka barnperspektivet ilagen så att det tydligare framgår att lagen är enskyddslag där barnets bästa är det primära.Barnkommittén fann vid sin genomgång av rättspraxisbeträffande mål om vård enligt LVU att lagensuppbyggnad, och de kriterier som uppställs för attett ingripande skall kunna ske, gör att tyngdpunkteni målen ligger mer på en utredning och beskrivningav föräldrarnas tillkortakommanden än på en analysav vad som är bäst för barnet. Enligt regeringenframgår utgångspunkt i dessasammanhang, dvs. det enskilda barnets bästa ochrespekten för barnets åsikter och rättigheter, intetillräckligt tydligt i LVU. Lagen bör därför sesöver i dessa delar, anförs det. Översynen bör ävenomfatta hur barnets behov av uppföljningskontakt kantillgodoses när föräldrarna avböjer kontakt.Enligt regeringen bör i anslutning till översynenav LVU även utredas möjligheterna att skapa enmodell för varaktiga familjehemsplaceringar. Syftetmed utredningen skall vara att minska osäkerheten ide långvarigt placerade barnens situation. Avsiktenär dock inte att förändra den grundläggandeprincipen för omhändertagande av barn, dvs. attsträvan skall vara att barnet om möjligt skallåterförenas med sina biologiska föräldrar.Att barn verkligen får komma till tals och att deblir synliga i sociala utredningar är enligtpropositionen av grundläggande betydelse för attbarnets bästa skall kunna beaktas i mål och ärendenenligt , socialtjänstlagen och LVU.Socialtjänsten har fått allvarligkritik för bristande barnperspektiv i sinautredningar. Enligt regeringen har det emellertidsatsats mycket på att förbättra kunskaperna om barninom , och dentveksamhet som många socialsekreterare har haft motatt tala med barn har minskat betydligt. Kvalitetenpå barnavårdsutredningarna har förbättrats ochbarnen har blivit mer synliga i utredningarna, ävenom det fortfarande krävs insatser för att ökakvaliteten. Regeringen anser att det är av störstavikt att denna utveckling fortsätter och att detskapas förutsättningar för att barn alltid kan kommatill tals i samband med en utredning inomsocialtjänsten.Enligt propositionen finns det i stort sett entillfredsställande ordning i svensk lagstiftning föratt barn skall kunna komma till tals ifamiljerättsmål och socialmål. I samband med denaviserade översynen av LVU bör dock en analys görasav möjligheter att låta barnet kommatill tals även i situationer när vårdnadshavarenmotsätter sig det.Bakgrund och tidigare behandlingEnligt 22 § fjärde stycket socialtjänstlagen(1980:620) - SoL - gäller vid placering av barn attdet i första hand bör övervägas om barnet kan tasemot av någon anhörig eller annan närstående. Enligt1 § samma lag skall dock barnets bästa alltidbeaktas.Fjärde stycket i 22 § SoL infördes med anledning avett antal motioner på initiativ av socialutskottet(bet. 1996/97:SoU18 Ändring i socialtjänstlagen,rskr. 1996/97:264). Utskottet anförde i sinbedömning följande i denna del:Barnets bästa skall enligt utskottet vara enledstjärna i arbetet med barn. Svensk och utländskforskning visar att placeringar av barn hossläktingar kan vara att föredra om man serplaceringen ur ett livsperspektiv. Risken för att enplacering skall misslyckas är vidare enligtSocialstyrelsen nästan dubbelt så stor i ett"främmande" familjehem som när placeringen sker hossläktingar. Det är angeläget att ivarje enskilt fall prövar möjlig-heterna att placerabarnet i "det naturliga nätverket". Det finns dockinga garantier för att en sådan placeringtillförsäkrar barnet god vård. Utskottet anseremellertid att 22 § SoL bör kompletteras med ettnytt fjärde stycke med följande lydelse. Vidplacering av barn bör i första hand övervägas ombarnet kan tas emot av någon anhörig eller annannärstående. Enligt 1 § skall dock barnets bästaalltid beaktas. En sedvanlig utredning av dettilltänkta familjehemmet skall alltid göras. Ompersonerna i barnets nätverk inte kan tillförsäkrabarnet en god vård skall placeringen givetvis inteske där utan i ett annat familjehem. I dessa fallbör som föreslås i propositionenutreda anhörigas och närståendes möjligheter att påandra sätt stödja barnet.Motionsyrkanden rörande omhändertaganden av barn, omåterinförande av 26 § barnavårdslagen och omfamiljerådslag behandlade utskottet senast ibetänkande 1997/98:SoU13 Barnfrågor, till vilkethänvisas för en bakgrundsredovisning (s. 49 f.).Utskottet uttalade bl.a. följande:Utskottet vill på nytt betona att det är angelägetatt ingripanden när det gäller barn sker medbeaktande av barnets bästa. I socialtjänstlagen harinförts nya bestämmelser om god kvalitet isocialtjänstens insatser, om lämplig utbildning ocherfarenhet hos personalen, om utredningsskyldigheteni ärenden som rör skydd eller stöd av underårigasamt om dokumentation. Bl.a. stadgas att utredningenskall bedrivas skyndsamt och på ett sådant sätt attingen onödigt utsätts för skada eller olägenhet. Densom berörs skall underrättas om att en utredninginleds. Dokumentationen i ärenden skall utformas medrespekt för den enskildes integritet och det skallantecknas om den enskilde anser att någon uppgift idokumentationen är oriktig. De nya bestämmelserna isocialtjänstlagen stärker rättssäkerheten förfamiljen, den enskildes integritet och skyddet förbarnet i fråga. Någon anledning att ta bortdelegationsrätten för beslut om omhändertagande avbarn föreligger enligt utskottets mening inte.Socialstyrelsen har konstaterat att kvaliteten ihandläggningen av barnavårdsärenden höjts de senasteåren, att handläggningskompetensen ökat och attbarnperspektivet stärkts men att det fortfarandefinns brister. Utskottet vill framhålla vikten avatt arbetet för att uppfylla de krav somlagstiftningen ställer på utredningsarbetet ges högprioritet. Utskottet förutsätter att utvecklingenföljs noga även fortsättningsvis.Enligt 22 § socialtjänstlagen gäller att vården avett barn utanför hemmet bör utformas så att denfrämjar barnets samhörighet med anhöriga och andranärstående samt barnets kontakt med hemmiljön. Ilinje härmed ligger enligt utskottet attsocialtjänsten bör eftersträva att placera syskon isamma familjehem eller i vart fall så att kontaktenmellan syskonen underlättas så långt som möjligt.I 26 § socialtjänstlagen stadgas att socialnämndenär skyldig att lämna vårdnadshavarna till barn somplacerats utanför hemmet råd, stöd och annan hjälpsom de behöver. Eftersom huvudprincipen är attbarnet skall återvända till denursprungliga miljön är det enligt utskottetnödvändigt att de biologiska föräldrarna får hjälpatt reda ut den situation som föranlettomhändertagandet av barnet. - - -De åtgärder som var möjliga enligt 26 §barnavårdslagen hade kommit att sakna betydelselångt innan lagen upphörde att gälla.Utskottet vidhåller att de möjligheter tillförebyggande åtgärder som LVU ger får ansestillräckliga och att det saknas anledning att införaen motsvarighet till nämnda paragraf i LVU. - - -Utskottet anser inte att bör ta någotinitiativ om familjerådslag innan utvärderingen avarbetsmetoden är klar. Inget hindrar en kommun attredan nu involvera barnets familj och nätverk iutredningen inför t.ex. ett beslut omomhändertagande och placering av ett barn. Av dentidigare nämnda rapporten från omindivid- och familjeomsorgens arbete med barnframgår att det berörda barnets nätverk i flertaletav de undersökta kommunerna har fått ökad betydelsei det sociala arbetet.Utskottet avstyrkte samtliga motioner. Riksdagenföljde utskottet.I det av godkända betänkandet1996/97:SoU18 avstyrktes en motion om utbildning avfamiljehemsföräldrar. Utskottet delade uppfattningeni proposition 1996/97:124 (Ändring isocialtjänstlagen) att det är av största vikt att defamiljehemsplacerade barnen och ungdomarna erhållervård av hög kvalitet och att familjehemsföräldrarnadärför måste få utbildning och handledning, såvälföre som under pågående uppdrag. Utskottet påpekadeatt har haft regeringens uppdrag attutveckla och stärka familjehemsvården, bl.a. genomutbildning, stöd och handledning tillfamiljehemsföräldrarna, samt ansåg det angeläget attdetta arbete fortsätter.Svenska Kommunförbundets projekt med familjerådslagi tio olika kommuner pågick oktober1995-oktober 1997. Förbundet presenterade i januari1998 en rapport från projektet, Familjerådslag iSverige 1995-1997, vari redovisas erfarenheter ochintryck från deltagarna i projektet. Enligtrapporten är intresset för familjerådslag stort.Många kommuner har hört av sig till och bett om hjälp med att komma igång med att arbeta efter modellen. Sedan hösten1997 ordnar förbundet utbildning försocialsekreterare och samordnare.En utvärdering av projektet med familjerådslagredovisas i rapporten i (Forsknings- och Utvecklingsenheten, Stockholmsstad, 1999:1). november1996-oktober 1997 användes familjerådslag i igenomsnitt av alla pågående utredningar.Enligt rapporten är en viktig förklaring till denlåga graden av användande att åtta av tio föräldrartackade nej till erbjudandet om familjerådslag.Efter tolv månader var av barnen frånfamiljerådslagen fortfarande aktuella för insatserfrån , jämfört av de barn somutretts på traditionellt sätt. Andelen barn somåteraktualiserats för ny utredning eller somfortfarande var placerade utanför hemmet var likastor i båda grupperna. efter att det förstafamiljerådslaget genomfördes hade fem av de tiokommunerna så gott som upphört med familjerådslag,fyra fortsatte att använda modellen i begränsadomfattning och en kommun använde den regelbundet.Enligt rapporten talar resultaten för att modellenökat den utvidgade familjens inflytande.