bet · GM01SoU10 · 1999-03-25 00:00:00 — Vidare ärkonkurrensutsättningen svag. Privat verksamhetåterfinns framför allt inom den öppna sjukvården.Den slutna vården dominerar dock vårdapparaten,varför det offentliga på det hela taget dominerarsjukvården. Andelen privat verksamma läkare är av det totala antalet legitimeradeläkare. Motionärerna anser vidare att riksdagenskall besluta att införa en allmän hälsoförsäkring ienlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 5).I yrkandena 6 och 7 redovisar motionärerna skälenför en allmän hälsoförsäkring samt hur en sådanförsäkring skulle kunna konstrueras.Hälsoförsäkringen skall omfatta det som inrymsi ersättning till sjukvårdshuvudmännen, ersättningenför läkemedel samt den del av sjukpenningen ochförtidspensionerna som avser rehabilitering. Den delav landstingsskatten som avser sjukvård bör ocksåföras till försäkringen enligt motionärerna. Deberäknar att de totala resurserna torde uppgå till180 miljarder kronor/år om man utgår från deresurser som åtgick 1997. Försäkringsavgiften börenligt motionärernas förslag fastställas avriksdagen och delvis vara inkomstrelaterad ienlighet med vad som gäller för dagens skilda"försäkringssystem", eftersom vissa av dessa skallingå i hälsoförsäkringen. Motionärerna begär ocksåett tillkännagivande om kostnadskontroll (yrkande9). Enligt motionärerna är patientavgifter ettlämpligt sätt att styra patienter till rättvårdnivå. Vidare begär motionärerna etttillkännagivande om forskning och utveckling(yrkande 10). Att göra gränsdragningar inomforskning och utveckling i den samlade hälso- ochsjukvården är mycket komplicerat. Gränserna mellangrundforskning och klinisk forskning förskjutskontinuerligt. Vem som exakt finansierar vad harvisat sig vara nästan omöjligt att utröna inomdagens landstingsmodell, anför motionärerna.Vårdgivare som verkar inom den försäkringsmodell sommotionärerna förespråkar bör ha skyldighet att motersättning ta emot läkare och sjuksköterskor påspecialistutbildning. En försäkringsgivare som harstarka ekonomiska incitament att ta etthelhetsansvar kommer att sträva efter attintroduktionen av ny teknik frigör resurser, snarareän att - som ofta är fallet - bara öka volymenpå verksamheten eller vidga indikatorerna så att nyapatientgrupper kan behandlas, heter det i motionen.I motion So215 av och (båda m) hemställs att hos regeringenbegär förslag om en allmän hälsoförsäkring (yrkande2). Motionärerna anför bl.a. att en sådanhälsoförsäkring innebär att patientens behov sätts icentrum som vårdens resurser öronmärks såatt de inte kan användas till annat.I motion So224 av m.fl. (m) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts ombehovet av konkurrens och fler alternativ inomsjukvården (yrkande 5). Motionärerna anför att detsom mest skulle stärka den enskildes ställning vidvård skulle vara att de ekonomiska medlen för vårdenföljde den enskilde patienten. Ett enkelt ocheffektivt sätt att genomföra nödvändiga förändringarär enligt motionärerna att låta pengarna följapatientens val genom en obligatorisk sjukförsäkring.Patienten kan då använda försäkringen till att sökavård hos varje godkänd vårdgivare.I motion So230 av m.fl. (m) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts omsjukhusvården (yrkande 15). Motionärerna anför bl.a.att antalet akutplatser inte får minska om detta gårut över de äldres behov av sjukvård. Antaletpersoner som avlider efter utskrivningfrån sjukhus har ökat starkt. En sådan sjukvård ärvarken human eller kostnadseffektiv och inte värdigett civiliserat samhälle.I motion So250 av () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts omsparkonton inom den öppna vården (yrkande 1). Vidarehemställs att hos regeringen begär enutredning om lämplig utformning av sparkonton inomden öppna vården (yrkande 2). Motionären föreslåratt ett modifierat högkostnadsskydd - ett medicinsktsparkonto eller medborgarkonto - införs i den öppnavården. Det innebär att alla medborgare bör avsättacirka av lönesumman skattefritt till attbygga upp ett individuellt konto till ett givet tak.När patienten blir sjuk används pengar från kontottill att betala den öppna vården, såväl sjukvårdandebehandling som diagnostik. Kontots tak kan lämpligensättas till ett basbelopp och kombineras med ettgolv. Om sparkontots behållning vid årets slutöverstiger taket återbetalas överskottet tillindividen efter skatteavdrag. Miniminivån för denårliga insättningen kan exempelvis vara en sjättedelav ett basbelopp, och om individens lön är så lågatt insättningen blir lägre än miniminivån så läggerstaten till pengar upp till golvet. Om patienten haröverskridit kontot så återförs dettill noll genom en insättning från staten. Det blirlönsamt att inte konsumera för mycket vård samtidigtsom staten kompenserar kostnader vid högvårdkonsumtion. Den stora fördelen med ett sparkontoär att patientens ställning i vården stärks, ochpatienten kan själv styra kostnaderna. Den patientsom ofta uppsöker sjukvården, även om det intealltid är medicinskt befogat, får göra det - men fårbetala själv. Den kroniskt sjuka patienten har ettväl fungerande högkostnadsskydd. Den politiskauppgiften skall inte vara att ransonera sjukvård -patienten måste själv få välja vad han eller honvill betala för.I motion So204 av () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts om HSF-modellen i sjukvården. Motionären anför attincitamentsstrukturen för sjukvården är ennyckelfråga om sund ekonomi skall kunna uppnås. Enallmän obligatorisk sjukvårdsförsäkring bör införas,där alla är med och där patienterna själva väljervårdgivare. Kostnadskontroll uppnås genom s.k.kapitering, dvs. att patienten betalar hela åretssjukvård med sin sjukvårdspeng. Det blir därmedlönsammare att patienterna är friska än att de ärsjuka. Landstingssjukvården bör finnas kvar menbefrias från politikerstyrningen och i ställetdrivas professionellt, köpa sina lokaler ochkonkurrera med nya privata entreprenörer. En förSverige utarbetad lösning enligt dessa riktlinjerhar presenterats under beteckningen HSF-modellen ochbör införas.I motion So247 av () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts omansvaret för specialistläkarnas fortbildning.Motionären anför att specialistläkarna inte kanstödja sig på någon bestämmelse i vare sig lag elleravtal för att kräva adekvat fortbildning. Bakom devidareutbildningar som existerar står imånga fall läkemedelsindustrin. Motionären anför atten förutsättning för att medborgarna skall kunnaerhålla bästa möjliga vård och förebyggande insatserär att specialistläkarna är uppdaterade inom sinaområden. Deras fortbildning skall självfallet intevara beroende av medel från företag med ekonomiskaintressen i vården. I stället skall fortbildningenbetraktas som en självklar driftskostnad inom hälso-och sjukvården, både för landstings- ochprivatverksamma läkare.I motion So417 av de ()begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om behovet av att speciellt uppmärksammavärdet av den samhällsnytta som tillförs hälso- ochsjukvården genom brukarägda sjukhus. Enligtmotionären kommer Spenshults reumatiker- ochrehabiliteringssjukhus att vara detenda sjukhus i som har två unika kvaliteter.Sjukhuset har en tydlig avgränsning av sittmedicinska uppdrag och det är brukarägt. Denna typav alternativ sjukvårdsdrift och dess samhällsnyttabör uppmärksammas och studeras mer noggrant, anförmotionären.I motion So236 av () begärs etttillkännagivande om utmönstring av förlegaddiagnostik och behandling (yrkande 1). Motionärenanför att man inom sjukvården varit snabb att tatill sig nya metoder utan något krav på att gamlametoder skall gallras bort. Motionären begär ocksåett tillkännagivande om vad som anförts om SBU:srapporter (yrkande 2). Motionären anför att om maninom vården konsekvent gallrar bort otillräckligtutvärderade metoder och sådant som inte hjälperskulle inte vårdsökande behöva ställas mot varandra.I So391 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts ominriktningen av sjukvården i under kommandemandatperiod (yrkande 1). Motionärerna anför attsjukvården behöver en mer demokratiskarbetsorganisation med minskade löneklyftor, däralla personalgruppers kompetens tas till vara.Arbetsvillkoren och arbetsmiljön bör förbättras,framför allt inom omvårdnadsarbetet.Vårdutbildningen bör byggas ut och rekryteringentill vårdyrken förbättras, bl.a. genom att det blirmer självständiga, kvalificerade jobb där man harinflytande och makt att förbättra arbetssituationen.Vidare anförs att det förebyggande arbetet börställas i centrum samt att arbetet med kvinnorshälsa bör förstärkas. Primärvården bör förstärkasoch göras avgiftsfri. Akutsjukvården bör ha tillgångtill mycket avancerade undersöknings- ochbehandlingsmetoder. Den kommunala äldreomsorgen börha stöd av geriatriskt utbildade läkare ellerdistriktsläkare med tillräcklig kompetens och medklara ansvarsområden. Likaså bör psykatrinförstärkas. Samhället och särskilt landstingen börta ett fastare grepp över läkemedelshanteringen. Detbehövs mer forskning om sambandet mellan miljö ochsociala förhållanden samt ohälsa. Motionärerna anförslutligen att sjukvården bör demokratiseras.Huvuddelen av vården bör också drivas ioffentlig regi. Andra vårdformer bör i huvudsak sessom komplement.I motion So446 av m.fl. (kd) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts om 20000 nya vårdplatser (yrkande2). Motionärerna anför att om tio till tolv årkommer antalet personer som är eller äldre attvara 60-65 000 fler än . Även om alltfleräldre är friska allt längre kommer behovet avsjukhusvård i den växande gruppen äldre att öka.Dagens avveckling av vårdplatser är därför orimlig.En ny vårdpolitik krävs. Motionärerna begär ocksåett tillkännagivande om behovet av ökad mångfaldbland vårdgivare (yrkande 4). Enligt en färskundersökning som beställts avKommunalarbetarförbundet trivs personalen bättre påde privata vårdföretagen än inom den offentligavården och omsorgen. De fördelar som nämns hosprivata vårdgivare är större ansvar, bättrekarriärvägar, bättre och tillgängliga chefer sommotiverar personalen och större möjligheter att taegna initiativ. Motionärerna begär också etttillkännagivande om specialistutbildning för läkare(yrkande 5). Enligt motionärerna är det nödvändigtatt se över dimensioneringen med tanke påframtiden. Redan nu kan konstateras att det finnsbrist på exempelvis barnläkare, reumatologer,geriatriker och narkosläkare. För att kunna erbjudaen god vård krävs specialistutbildadeläkare.I motion So265 av () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts ombevarande av de mindre sjukhusen (yrkande 1).Motionären anför bl.a. att utnyttjat etthårdare koncentrationsmönster inom sjukvården änmånga andra länder. Spri har lagt fram en rapport ivilken det slås fast att små sjukhus inte är dyrareän stora sjukhus. Däremot är det stora skillnadermellan olika kliniker inom ett sjukhus. Genom attlägga ned sjukhus förlorar man också den närhet somlagen föreskriver. Den minskning av jourkostnadernasom åstadkoms vid en centralisering av vårdenförsvinner genom att transportkostnaderna ökar. Vadman får är enbart försämrad service för befolkningenför sannolikt högre kostnad. Motionärerna begärockså ett tillkännagivande om vad i motionen anförtsom en analys i samarbete med ochSmåkom-gruppen (yrkande 2). Motionären anför att enanalys bör göras som belyser vad som faktiskt skermed de mindre sjukhusen. En sådan analys skullesannolikt visa hur ny teknik och nya metoder kanskapa möjligheter att bevara denna del avsjukvården.I motion So304 av () begärs etttillkännagivande om behovet av att skapa nödvändigaresurser för att psykologisk kompetens skall kunnabli en obligatorisk resurs - och en självklartillgång för patienten - i primärvården. Motionärenanför att systematiserad samverkan mellan olikakompetenser - som medicinsk och psykologisk - är,sett i både patientens och samhällets perspektiv,det mest effektiva. Redan i primärvården måstepatienten träffa på rätt kompetens. Psykologiskdiagnostik och behandling måste lyftas fram somnågot mycket angeläget. Inom primärvården behärskasinte dessa metoder. Motionären hänvisar också tillatt Delegationen för samverkan mellan offentlig ochprivat hälso- och sjukvård i sitt slutbetänkande harlagt förslag som skulle möjliggöra att bl aprimärvårdens patienter skulle få ökad tillgång tillpsykologisk kompetens i form av privatpraktiker.Förutom detta behöver dessutom en betydandeutbyggnad av antalet anställda psykologer ske inomprimärvården.I motion So340 av m.fl. (kd) begärsett tillkännagivande om utbildning av personal imedicinsk-etiska frågor (yrkande 20). Motionärernaanser att sjukvårdshuvudmännen skall avsätta merresurser för att ge utbildning i medicinsk-etiskafrågor och att denna utbildning måste få högrestatus så att man kan tillmötesgå de ökade kraven påen god vård i livets slutskede.I motion So314 av m.fl. (c) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts ombrukarråd (yrkande 8). Motionärerna anför attinrättandet av sådana råd bör uppmuntras. Patienteroch anhöriga kan genom deltagande i brukarrådtillföra angelägna synpunkter till sjukvården ochfungera som en värdefull länk mellan politiker,personal och patienter/anhöriga. Det finns enligtmotionärerna en stor grupp patienter som har mereller mindre stora svårigheter att själva föra sintalan. Det kan gälla barn, psykiskt sjuka ellerpersoner med vissa funktionshinder. Deras rätt attföra talan måste förbättras och garanteras.Motionärerna begär också ett tillkännagivande om vadi motionen anförts om vikten av rätt tolk (yrkande9). Motionärerna anför att personer som inte harsvenska som modersmål har rätt till tolk. Inomsjukvården behandlas ofta frågor som för mångamänniskor kan kännas som ytterst besvärande. Därförkrävs en förtroendefull kontakt mellan läkare ochpatient. Självklart bör den som är i behov av tolkkunna välja om det skall vara en man eller enkvinna. är det viktigt att konstatera attden äkta maken eller släktingar inte alltid ärlämpliga för att skapa ett förtroendefullt samtalmellan läkare och patient. I motionen begärs ocksåett tillkännagivande om vad som anförts om denpolitiska ansvarsrollen (yrkande 12). Motionärernaanför att hälso- och sjukvården skall finansierasgemensamt via skatter och fördelas rättvist efterbehov. Det politiska och demokratiska inflytandetöver hälso- och sjukvården är viktigt och germedborgarna möjlighet att ha inflytande över ochinsyn i hur de gemensamma resurserna fördelas. Föratt tydliggöra den politiska ansvarsrollen villmotionärerna skilja på finansierings- ochutföraransvaret. Verksamheten bör i högre gradpräglas av lokala förutsättningar och politikernaskall säkerställa kraven på effektivitet ochkvalitet. Motionärerna begär vidare etttillkännagivande om vad som i motionen anförts ommångfald inom vården av olika vårdformer (yrkande13). Att skilja på offentlig kontroll ochfinansiering å ena sidan och en fri produktion medenskilda, kooperativa och offentliga producenter åandra sidan är angeläget för att uppnå en ökadmångfald av vårdformer. En mångfald av vårdgivarekan innebära ökad närhet för patienten och endecentraliserad vårdstruktur. Om en vårdinsats kanutföras lika bra och till en fördelaktig kostnad avandra vårdgivare kan landstingen teckna vårdavtalmed privata vårdgivare. Detta kan stimuleraanställda inom vårdsektorn att starta företag iolika företagsformer och därigenom öppnasmöjligheten för nya vårdgivare. I yrkande 14 begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts om enförändrad roll för sjukhusen. Motionärerna anför attvårdinsatsen vid ett akut sjukdomstillstånd skallpåbörjas direkt i hemmet eller på olycksplatsen föratt trygga säkerheten och skapa likvärdigaförutsättningar för patienten var han eller hon änbor. Satsningar bör göras på ambulanssjukvården, sombör vara av hög kvalitet.I motion So405 av () begärs etttillkännagivande om att utbildning av specialister,främst geriatriker och (äldre) psykiatriker,prioriteras och att distriktsläkare ges möjlighettill vidareutbildning med inriktning mot demens ochandra åldersrelaterade sjukdomar (yrkande 3).I motion So467 av m.fl. (fp) yrkasatt all öppenvård skall konkurrensutsättas för attpå det sättet dels öka effektiviteten, delsunderlätta för privata alternativ att få störreutrymme (yrkande 5). Motionärerna begär också etttillkännagivande om vad i motionen anförts omförstärkt kvalitetsgaranti (yrkande 9). Motionärernaanför att det skall krävas kvalitetscertifikat förall den verksamhet som upphandlas efterkonkurrensutsättningen. Kraven på kvalitet kanutformas i form av en standardmall avSocialstyrelsen och tillämpas av kommuner ochlandsting. Motionärerna begär också etttillkännagivande om vad som anförts om vikten avmångfald i vården (yrkande 12). Motionärerna anföratt valfrihet bör finnas i mödravården. Enligtmotionärerna bör kostnaden för mödrahälsovård följaföräldrarna som en mödravårdspeng. De mottagningarsom har vårdavtal med bör få ersättningför de föräldrapar som valt dem. Det bör även finnasvalfrihet i barnhälsovården. Det bör därför införasen form av barnhälsovårdspeng, så att föräldrarnasjälva kan välja barnhälsovårdsmottagning.Motionärerna begär också ett tillkännagivande om vadsom i motionen anförts om primärvårdens problem(yrkande 13). Motionärerna anför att ijämförelse med de flesta länder på nivå haren mycket svagt utvecklad primärvård. Primärvårdenär hårt pressad. Arbetsbelastningen har ökatmarkant. Nedskärningar och allt kortare vårdtider påsjukhusen ökar pressen på husläkare,distriktssköterskor och andra personalgrupper iprimärvården. Motionärerna begär också etttillkännagivande om vad i motionen anförts om våld ivården (yrkande 14). Motionärerna anför attarbetsrelaterat våld inom hälso- och sjukvårdenblivit allt vanligare i . Särskilt utsatta ärpersoner som arbetar inom psykiatrin. Relationenmellan personal inom hälso- och sjukvård och devårdsökande bygger på förtroende. När en patientutsätter personalen för hot och våld finns, utöverrisken för fysiska och psykiska skador, också riskenatt behandlingen misslyckas. Det är därför viktigtatt personalen dels får en utbildning i hur manhanterar dessa situationer, dels får hjälp och stödatt bearbeta vad som inträffat i samband med hot ochvåldshandlingar från patienter. I motionen begärsockså ett tillkännagivande om behovet av psykosocialkompetens vid husläkarmottagningar (yrkande 16). få studier som utförts över betydelsen avtillgång till psykosocial kompetens på vårdcentralervisas att det kan slå en brygga över till andradiscipliner i samhället som är väsentliga förrehabiliteringen av patienterna. Vidare harhandläggningstiden förkortats och psykosocialaproblem upptäckts bakom den medicinska diagnosen. Påvissa håll har dock en del samarbetssvårigheterförekommit mellan personal med hälso- ochsjukvårdsutbildning å ena sidan ochsocialtjänstkompetens å andra sidan. I de få studiersom gjorts över patienters tillfredsställelse medkuratorsinsats visas att majoriteten av patienternavar nöjda med kuratorsinsatsen. Dehusläkarmottagningar som ännu inte har psykosocialkompetens bör tillföras sådan. I yrkande 17 begärmotionärerna ett tillkännagivande om vikten av attrekrytera studenter inom bristyrken såsom vård. som regeringen inrättat för att närmarekartlägga utbildningsbehov m.m. inom hälso- ochsjukvården bör även undersöka hur karriärvägarnainom vårdyrkena kan utvecklas. Likaså bör förslagtas fram om hur de som lämnat yrket kan stimulerasatt återvända. Vidare bör man underlätta förpersoner med utländsk bakgrund som harvårdyrkesutbildning att arbeta inom vårdyrkena. Inomapoteksverksamheten kommer personalbristen att bli stor. Detta personalbehov behöversnabbutredas så att antalet utbildningsplatser kandimensioneras därefter.I motion So387 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts omhusläkarlagens återinförande (yrkande 21).Motionärerna anför att lagen ger framför allt deäldre en kontinuitet och en trygghet i kontakten medsin läkare. Ett återinförande av lagen skulle ocksåge de äldre och andra som väljer en privatläkaremöjlighet att göra detta i större utsträckningeftersom husläkarlagen garanterar likvärdiga villkorför privata vårdgivare.I motion So386 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om omvårdnadens roll för en god vård(yrkande 1). Motionärerna anför att omvårdnadenutgör en omfattande och viktig del av verksamheten isjukvården jämte medicinsk behandling. Denmedicinska delen får av tradition och kanske avideologiska orsaker större uppmärksamhet änomvårdnaden. Båda är dock avgörande för en god ocheffektiv vård. Vidare begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om ett omvårdnadscentrum(yrkande 2). och högskolor finns enbetydande kunskap inom omvårdnadsforskningen.Samtidigt har denna kunskap svårigheter att nå ut idet praktiska vårdarbetet inom kommunernas ochlandstingens verksamhet. För att ömsesidigt utvecklaomvårdnaden bör omvårdnadscenter byggas. Exempel påuppgifter som sådana center kan ha är att stärkautvecklingen av omvårdnad i kommuner och landsting,stödja omvårdnadsforskningen och dialogen mellanforskare och vårdpersonal, vara ett forum förutvärdering och redovisning av aktuell forskning,anordna forskningskonferenser samt främjavidareutbildning och fortbildning inomomvårdnadsområdet.I motion So18 av m.fl. (mp) begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts om attregeringen skall göra en tydlig redovisning av densamhällsbesparing som neddragningen i vårdsektornmedfört (yrkande 1). Det är enligt motionärernaviktigt att väga genomförda besparingar mot densamhällsnytta som gått förlorad och mot den ohälsaoch otrygghet som neddragningarna skapat. Vidarebegärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförts om att redovisa en helhetsbild avprimärvården, även innefattande äldrevården (yrkande2). Motionärerna anför att det utgör en brist attinte se till helheten gällande primärvårdens alladelar. Det är en stor del av primärvårdens resursersom saknas i en analys som inte innefattar den vårdoch omsorg som ges inom äldrevården.I motion So460 av m.fl. (mp) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts omprincipen "förorenaren betalar" (yrkande 4).Motionärerna anför att kostnaderna inom hälso- ochsjukvården till betydande del uppkommer avtrafikolyckor, miljöstörningar samt missbruk avalkohol och tobaksanvändning. Skatter och avgifterpå dessa verksamheter och varor skall åtminstonebekosta de samhällsekonomiska kostnader som dedirekt eller indirekt orsakar. I yrkande 6 hemställsatt hos regeringen begär en utredning föratt se över hur hela vårdkedjor skall kunna fungeraoch utvecklas. Motionärerna anför att välorganiserad och samutnyttjad vård leder till etteffektivt resursutnyttjande. Socialtjänst,primärvård, försäkringskassa och ävenarbetsförmedling kan i samverkan arbeta effektivaremed såväl förebyggande som behandlande insatser. Föratt uppnå en god och effektiv vård av hög kvalitetmåste hela vårdkedjor upprättas. Ekonomiskaincitament till bevarande av befintliga vårdkedjormåste dessutom skapas. Vidare hemställermotionärerna att hos regeringen begär enutredning av vad en schemaläggning av läkarnasarbetstider skulle kunna få för konsekvenser förpatienters säkerhet och vårdens kvalitet (yrkande7).I motion So395 av m.fl. (s) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts omkulturens betydelsefulla roll i vården. Motionärernaanför att mellan åren 1994och 1998 bedrivit ett tvärvetenskapligtforskningsprogram med inriktning på den åldrandemänniskan. Programmet och de enskilda projekt somingått har bidragit till en bättre helhetssyn och enökad livskvalitet för patienter, anhöriga ochpersonal. Det är därför angeläget att föra utresultaten av projekten till vårdutbildningarna ochden praktiska vården och omsorgen, både inomlandstingen och kommunerna i hela landet.Tidigare behandling, pågående arbete m.m.Motionsyrkanden från den allmänna motionstiden 1997om hälso- och sjukvårdens organisation m.m.behandlades i betänkandet 1997/98:SoU12Hälso- och sjukvårdsfrågor.