bet · GN01KU2 · 1999-09-16 00:00:00 — Enligt utskottet förelåg det ingethinder att inhämta Lagrådets yttrande över andraförslag än de som nämns i 8 kap. 18 § RF, och detfanns inte anledning att föreskriva skyldighet atthöra Lagrådet över grundlagsförslag i vidareutsträckning än vad som redan gällde.Utskottets bedömningMed hänvisning till tidigare uttalanden avstyrkerutskottet motion K328 yrkande 11 (fp).Bestämmelser om ledighet för Lagrådets ledamöterMotionenI motion 1998/99:K229 föreslår () attreglerna för Lagrådets arbete ändras så att viktigareformer inte riskerar att försenas. Det gäller denrätt till tre månaders ledighet som tillkommerLagrådets ledamöter och som enligt motionären kanleda till att arbetet med viktiga reformer ochlagförbättringar försenas. Den nuvarande ordningenbör enligt motionen ändras så att Lagrådet vid behovkan lämna yttranden under hela året.Gällande bestämmelserEnligt 15 § lagen (1979:368) om lagrådet är ledamotav Lagrådet berättigad till tre månaders ledighet omåret på tid som Lagrådets ledamöter bestämmer.Ledamot vars tjänstgöring har inletts under pågåendelagrådsperiod erhåller ledighet enligt vad Lagrådetsledamöter bestämmer. Ledigheten får inte . Den sistnämnda bestämmelsenskall tillämpas också på ledamot som är förordnadatt delta i behandlingen av visst ärende.Utskottets bedömningUtskottet har ingen annan uppfattning än motionäreni fråga om att lagstiftningsprocessen inte får görasberoende av bestämmelserna om Lagrådets medlemmarsledighet. Hur Lagrådet med beaktande av dettaorganiserar sitt arbete är det Lagrådets sak attbestämma om. Något behov att ändra i bestämmelsernaom ledighet för Lagrådets medlemmar finns inte.Motion K229 (s) avstyrks.Finansiering av de politiska partiernas verksamhetMotionenI motion 1998/99:K217 framför () ettantal förslag som har samband med hur politiskverksamhet finansieras. I motionen hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad som anförs om regler som ger öppenhet ochtransparens vad gäller finansieringen av depolitiska partiernas verksamhet (yrkande 1). Imotionen föreslås att de politiska partiernasfinansiering och öppenheten kring denna böranalyseras med hjälp av de konkreta förslag somfinns i en brittisk offentlig utredning, . I denna föreslås bl.a. regler för hur ochnär uppgifter om gåvor till politiska partier skalloffentliggöras.Vidare föreslås i motionen att hosregeringen begär en utredning om förbud motutländska bidrag till svenska politiska partier(yrkande 2). Motionären anför att det här gällerbidrag från utländsk stat och bidrag från EU och , särskilt vad gäller opinionsbildning ifrågor som EMU, minskad nationell vetorätt ochåtgärder som skall förstärka de federativa inslageninom EU.Det föreslås också att hos regeringenbegär utredning om ett regelsystem som skapar balansmellan fackföreningsrörelsen och enskilda medlemmarvad gäller bidragsgivning till de politiskapartierna (yrkande 3). Enligt motionen bör de reglersom tillämpas i kunna anpassas tillsvensk tradition. Enligt dessa regler får medel frånfackliga organisationer inte överföras till ettpolitiskt parti utan medlemmarnas hörande.I motionen föreslås vidare att enskilda personersbidrag till politiska partier och politiskopinionsbildning bör bli avdragsgilla iskattehänseende (yrkande 4). Detta kan enligtmotionären vara ett sätt att stärka samhörighetenmellan medborgarna och de politiska partierna.Det föreslås vidare att hos regeringenbegär förslag till ett fastare regelverk när detgäller folkomröstningar (yrkande 5).Folkomröstningar bör enligt motionen endast få avsetvå huvudalternativ, och "kärnfinansieringen" för debåda sidorna bör vara likvärdiga.I motionen föreslås vidare att gerregeringen till känna att statsmakten bör varaåterhållsam i fråga om statsfinansierade kampanjerför att ändra medborgarnas attityder i olika frågor(yrkande 6). Styrande kampanjer finansierade medoffentliga medel kan enligt motionen göra attmedborgarna revolterar t.ex. genom att röstskolka.Gällande regler om partistöd m.m.Statligt stöd till politiska partier utgår i fleraformer. Stödformerna partistöd och kanslistödregleras i lagen (1972:625) om statligt stöd tillpolitiska partier. Stöd enligt denna lag utgår tillpolitiskt parti som deltagit i val till (1§).Partistöd lämnas som mandatbidrag. Varjemandatbidrag utgör (2 §). Antaletmandatbidrag som varje parti erhåller bestämsårligen med hänsyn till utgången i de två närmastföregående ordinarie valen (3 §).Kanslistöd utgår som grundstöd och tilläggsstöd (5§). Parti som vid val till fått minst 4 %av rösterna i hela landet får förvilket valet gäller ett helt grundstöd, som utgör (6 §).Parti som blivit företrätt i men ej fått4 % av rösterna i hela landet erhåller för varje årför vilket valet gäller så många fjortondelar av etthelt grundstöd som motsvarar antalet vunna mandat (7§).Parti som avses i 6 eller 7 § får utövergrundstödet tilläggsstöd för vilketvalet gäller med för varje vunnet mandat,om partiet är företrätt i regeringen, och annars för varje vunnet mandat (8 §).Har parti vid val till fått avrösterna i hela landet och erhåller partiet en lägreprocentandel än fyra vid närmast följande val, utgåravtrappat grundstöd (9 §).- Rådet för utvärdering av val (Ju 1997:13)har i tilläggsdirektiv (dir. 1998:99) fått i uppdragatt se över reglerna om det statliga partistödettill de politiska partier som varitrepresenterade i riksdagen.Fråga om stöd prövas av , sombestår av ordförande och två andra ledamöter.Ledamöterna som skall inneha eller ha innehaftordinarie tjänst som domare utses av riksdagensförvaltningsstyrelse (13 §).Till partigrupperna i utgår statligtbidrag enligt lagen (1994:1066) om statligt bidragtill partigrupperna i i form avgruppkanslibidrag, ledamotsbidrag och resebidrag.Bidrag kan dessutom utgå till enskildriksdagsledamot som blivit invald i pågrund av att partiet fått av rösterna iden egna valkretsen (1 §). Som partigrupp räknasvarje grupp av riksdagsledamöter för ett parti somfått av rösterna i hela riket vid ettriksdagsval (2 §).Gruppkanslibidrag består av grundbelopp ochtilläggsbelopp. Beloppen bestäms för ett budgetår isänder av förvaltningsstyrelse (4 §). Enpartigrupp som företräder ett regeringsparti ärberättigad till ett grundbelopp. Vart och ett avövriga partier är berättigat till 2,5 grundbelopp (5§). En partigrupp är berättigad till så mångatilläggsbelopp som motsvarar det antalriksdagsmandat som har tillfallit partiet vid detsenaste riksdagsvalet (6 §). Partigruppen för ettparti som inte återkommer efter val till riksdagenär sedan rätt till bidrag enligt 7 § har upphörtberättigad till bidrag (avvecklingsbidrag) förytterligare (8 §).Ledamotsbidraget är avsett för utredar-, assistent-och kontorshjälp åt riksdagsledamöterna. Bidragetbestäms i sänder av riksdagensförvaltningsstyrelse. Bidraget beräknas efter normenkostnader för en assistent per två ledamöter (10 §).Partigruppen för ett parti som inte återkommer efterett val till är, sedan rätt till bidraghar upphört, berättigad till bidrag(avvecklingsbidrag) ,beräknat på det belopp som gällde för partigruppennärmast före valet (12 §).Resebidraget är avsett för riksdagsledamöternasdeltagande i internationella konferenser utomlandsoch andra utrikes resor. Partigrupperna skallårligen till avlämnaredovisning för hur erhållet resebidrag har använtsunder föregående kalenderår. Bidrag utgår meddelbelopp som bestäms för ett budgetår i sänder avtalmanskonferensen (14 §).I förordning (1982:865) meddelas föreskrifter omstatsbidrag till kostnader förkvinnoorganisationernas centrala verksamhet.Politiska kvinnoförbund innefattas i begreppetkvinnoorganisationer. Bidrag utgår i två former,grundbidrag och rörligt bidrag. Ett helt grundbidragutgår till organisationer som har fler än 3 000medlemmar. Organisationer med färre medlemmar fårhalvt grundbidrag. Det rörliga bidraget ges förutveckling och förnyelse av kvinnoorganisationernasverksamhet (9 §). Ansökan om bidrag prövas avregeringen (10 §).Kommunalt stöd till politiska partier regleras i 2kap. 9-10 §§ kommunallagen. Enligt 9 § får kommuneroch landsting ge ekonomiskt bidrag (partistöd) tillde politiska partier som är representerade ifullmäktige. Partistöd får också ges till ett partisom har upphört att vara representerat ifullmäktige, dock endast efter det attrepresentationen upphörde. Enligt 10 § skallfullmäktige besluta om partistödets omfattning ochformerna för detta. Stödet får inte utformas så attdet otillbörligt gynnar eller missgynnar ett parti.Om det med stöd av 4 kap. 35 § KL har anställts enpolitisk sekreterare för de förtroendevalda i ettparti, skall detta beaktas när stödet bestäms.Kommunerna och landstingen har också rätt attutbetala utbildningsbidrag för de förtroendevaldasdeltagande i partiernas utbildning i kommunalafrågor. Denna kompetens framgår inte direkt avkommunallagen. Av förarbetena till kommunallagenframgår emellertid att kommunen skall kunna ersättakostnader som är föranledda av förtroendeuppdraget.Bidrag till politiska ungdomsorganisationerregleras i lagen (1989:977) om kommunalt stöd tillungdomsorganisationer. Det framgår direkt avlagtexten att ett sådant stöd också får omfattapolitisk verksamhet.Sverige införde 1965 som ett av de första ländernai världen offentlig finansiering av de politiskapartiernas verksamhet. Av förarbetena till lagen(prop. 1965:174) framgår att det statligapartistödet syftar till att stärka de politiskapartiernas ställning i opinionsbildningen ochdärigenom stärka demokratin. Ett statligt partistödkan enligt propositionen motverka ojämnheter ochbrist på resurser samt förbättra möjligheterna tillkontinuerlig kontakt med väljarna. I propositionenframhålls också att det offentligt finansieradepartistödet kan förebygga beroendet av enskildabidragsgivare.När beslutade införa möjlighetenför kommuner och landsting att bevilja anslag tillpolitiska partier med representation i fullmäktige,angavs i propositionen (prop. 1969:126) att måletför det kommunala partistödet var att stärka depolitiska partiernas ställning i den kommunalademokratin. I samband med revisionen avkommunallagen 1991 inarbetades nya regler ikommunallagen om det kommunala partistödet. Isamband med detta infördes en viss förändring avmålangivelsen. Enligt proposition 1991/92:66 skallstödet ses som ett allmänt samhälleligt stöd för attförbättra partiernas medverkan i opinionsbildningenbland medborgarna och därigenom stärka demokratin.De förändringar av reglerna som infördes innebarbl.a. att en möjlighet och i vissa fall enskyldighet infördes i fråga om att dela upp stödet igrundstöd och mandatbundet stöd. fria möteslokaler, kontorsutrustning och visskontorsservice, legaliserades genom reformen, ochdet totala stödets fördelning utgörbedömningsgrunden för om kraven på likställighetmellan partierna uppfylls. Värdet av övrigastödformer skall vägas in vid en sådan bedömning. Ennyhet var också möjligheten att lämna stöd tillpartier vilkas representation upphört.Frågan om reglering och kontroll av partistödet harbehandlats i en rapport till Expertgruppen förstudier i offentlig ekonomi (), Det offentligastödet till partierna - Inriktning och omfattning(Ds 1994:31). Enligt rapporten kännetecknas densvenska modellen för partifinansiering av enkonsensusstrategi, som innebär ett minimum avlagstiftning och kontroll, eventuellt i kombinationmed frivilliga överenskommelser mellan partierna,och en kontroll av att partierna inte bryter motöverenskommelserna som är huvudsakligen etisk. I eninternationell jämförelse framstår den svenskalagstiftningen som begränsad. skiljer sigfrån andra länder som studerats av utredningen ävenmed avseende på att någon offentlig kontroll av hurmedlen används inte förekommer. Mot bakgrund av attdet är fråga om relativt stora belopp som beslutasav förmånstagarna själva bör enligt utredarnasuppfattning medborgarna garanteras en viss insyn.Utskottets bedömningMotionen behandlar flera principiellt viktiga frågorom finansieringen av de politiska partiernasverksamhet m.m. Utskottet konstaterar att densvenska lagstiftningen på det här aktuella områdetmedvetet begränsats. Utgångspunkten för detta är attde politiska partierna förmår att leva upp till detansvar som friheten från offentlig kontroll av hurmedlen används förutsätter. En analys av det slagsom motionären efterlyser har i vissa delar gjortsav , vilket redovisats i det föregående.Regeringen har regeringsförklaringuttalat att man avser att bjuda in samtligariksdagspartier till samtal om hur öppenheten kanöka kring finansiella bidrag till politiska partiersoch enskilda kandidaters valkampanjer. Uttalandethar dock inte föranlett någon åtgärd frånregeringens sida. Med detta får motion K217 (m) idenna del (yrkande 1) anses besvarad, varför denavstyrks. Utskottet finner inget skäl för riksdagenatt ta något initiativ med deninriktning som föreslås i motionen i övrigt varförden avstyrks även i dessa delar (yrkandena 2-6).Förtroendet för politiker m.m.MotionenI flerpartimotion 1998/99:K275 föreslår BarbroWesterholm m.fl. (fp, m, v, kd, c, mp) attDemokratiutredningen bör få tilläggsdirektivangående genomförandet av en mer djupgående analysav vad som ligger bakom det sjunkande förtroende somvisas politiker och att utredningen bör komma medförslag om hur man kommer till rätta med problemen(yrkande 1). Det föreslås också attDemokratiutredningen i det nämnda arbetet bör tatill vara internationella erfarenheter rörande etiki politiken (yrkande 2). I motionen ges exempel påverksamheter med detta innehåll som bedrivs ienskilda länder samt inom och Europarådet.DemokratiutredningenUtredningen om folkstyret i inför 2000-talet, (SB 1997:01), fick sinadirektiv (dir. 1997:101). Enligtdirektiven skall kommitténs arbete koncentreras tillföljande områden:- Internationaliseringen av ekonomin. Ekonomi ochdemokrati i samspel.- i Europeiska unionen.- Nya informations- och kommunikationsmönster,informationstekniken.Det nya medielandskapet.- Förändringarna i den offentliga sektorn.Utvecklingen inom den offentliga sektorn.Utgångspunkten för kommitténs arbete bör vara varjemedborgares rätt till full delaktighet i samhället.Kommittén skall summera och värdera de senaste årensdemokratiutredningar och demokratiforskning ochbedöma om ytterligare undersökningar och forskningbör initieras. Kommittén skall utöver analyser ochbeskrivningar lämna konkreta förslag inom de områdendär den anser det behövligt. Kommittén skall bedrivasitt arbete så att det offentliga samtalet kringdemokratin och det svenska folkstyret stimuleras ochutvecklas.Som exempel på en rad viktiga förändringar i detsvenska samhället nämns idirektiven bl.a. att ungdomars förtroende förtraditionella demokratiska former sviktar och attantalet aktiva i idéburna föreningar minskatkraftigt . Vidare sägs att detfolkliga engagemanget ändrar form. Flera av de storafolkrörelserna visar tydliga tecken på minskadförmåga att attrahera medborgarna. Olikaundersökningar visar att tilltron till det politiskasystemet har avtagit och att dethar uppstått en klyfta mellan väljare och valda.Kommitténs uppdrag skall vara avslutat senast den31 december 1999.I november 1998 fick kommittén tilläggsdirektiv(dir. 1998:100), enligt vilka kommittén skall utredaorsakerna till det sjunkande valdeltagandet ochföreslå åtgärder för att öka medborgarnasdelaktighet och engagemang i det demokratiskasystemet.Tidigare riksdagsbehandlingEtiska frågor har i aktualiserats i enmängd olika sammanhang . Frågor ombehovet av etiska värderingar i samhällslivetbehandlades vid /90 i kulturutskottetsom avstyrkte en motion om etik, moral och normer isamhällslivet (bet. 1989/90:KrU14). mening får övergripande levnadsnormerbärkraft endast om de accepteras av de enskildamänniskorna. Vilka normer en människa accepterar ochlever efter är beroende av bl.a. hennes religiösauppfattning och hennes livsåskådning i övrigt. Enannan sak är att det inom olika yrkesområden kanvara motiverat att diskutera behovet ochlämpligheten av etiska riktlinjer, normer ellerkoder för det professionella handlandet, ansågutskottet.Konstitutionsutskottet har vid flera tillfällenavstyrkt motioner om bl.a. lagstiftningensförankring i den kristna etiken, senast vidriksmötet /94 (bet. 1993/94:KU5). Utskotteterinrade i detta sammanhang bl.a. om att 1 kap. 2 §RF stadgar att den offentliga makten skall utövasmed respekt för alla människors lika värde och förden enskilda människans frihet och värdighet samtatt det i RF också ges bestämmelser om grundläggandefri- och rättigheter. Mot bakgrund av detta ansågutskottet inte att det fanns anledning attytterligare markera sambandet mellan lagstiftningenoch samhällets etiska grundvärderingar.Konstitutionsutskottet har också under föregåenderiksmöte avstyrkt ett motionsyrkande angående ensärskild utredning om etikens betydelse församhällsutvecklingen. Enligt utskottets mening gerett studium av betänkanden i olika frågoren god bild av vilka etiska normer det finns och hurnormerna tillämpas på samhällsutvecklingen (bet.1997/98:KU5).Konstitutionsutskottet behandlade (bet.1997/98:KU31) ett motionsyrkande med ett liknandeinnehåll som yrkande 2 i den här aktuella motionen.Utskottet hänvisade i detta sammanhang till vadregeringen anförde i den förvaltningspolitiskapropositionen (prop. 1997/98:136) om att frågor ometik och innehållet i tjänstemannarollen lyfts framoch diskuteras inom myndigheterna. Den då aktuellamotionen fick enligt utskottet med detta ansesbesvarad varför den avstyrktes.Utskottets bedömningEnligt utskottets mening bör uppgiften att analyseraorsakerna till det minskande förtroendet förpolitiker kunna inrymmas i Demokratiutredningensdirektiv. Något behov av tilläggsdirektiv somföreslås i motionen finns således inte. Motion K275(fp, m, v, kd, c, mp) avstyrks i denna del (yrkande1).När det gäller etik i politiken hänvisar utskottettill tidigare uttalanden angående etik iförvaltningen, vilka redovisats i det föregående.Enligt utskottets mening bör etik i politiken ianalogi med detta främst vara en fråga för depolitiska partierna att lyfta fram och diskutera.Något behov av initiativ från i dettasammanhang ser utskottet inte. Motionen avstyrksäven i denna del (yrkande 2).Den svenska förvaltningsmodellenMotionenI motion 1998/99:K347 föreslår H ans m.fl.(s) att regeringen tillsätter en utredning meduppgift att studera alternativa modeller förstyrning av statliga verk och myndigheter. Enligtmotionärerna är det för de flesta medborgareobegripligt att ett ansvarigt statsråd inte har rättatt ingripa när ett verk eller en myndighet agerarpå ett sätt som strider mot den allmännarättsuppfattningen och mot fattade politiska beslut.Den svenska förvaltningsmodellen skapar enligtmotionärerna en misstro mot det politiska sy-stemetoch är därför i förlängningen ett hot motdemokratin.Tidigare riksdagsbehandlingI samband med behandlingen av denförvaltningspolitiska propositionen (prop. 1997/98:136, bet. 1997/98:KU31) hadeutskottet att ta ställning till ett motionsyrkandemed ett innehåll som väsentligen överensstämmer medyrkandet i den här aktuella motionen. Utskottetanförde i sin bedömning att denförvaltningspolitiska kommissionen, varsöverväganden låg till grund för den aktuellapropositionen, inte hade gett uttryck föruppfattningen att den svenska statsförvaltningenborde omstruktureras på det sätt som föreslogs imotionen. Utskottet såg heller ingen anledning attta något initiativ till utredning med den inriktningsom motionen förespråkade. Motionen avstyrktes idenna del.Utskottets bedömningMed hänvisning till utskottets tidigareställningstagande avstyrks motion K347 (s).E-postadress till politiskt förtroendevaldaMotionenI kommittémotion 1998/99:K231 hemställer HelenaBargholtz m.fl. (fp) att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts ome-postadress till alla politiskt förtroendevalda(yrkande 2). Syftet med detta är enligt motionen attytterligare underlätta kommunikationen mellanväljare och kandidater.BakgrundSamtliga riksdagsledamöter har e-postadress medanknytning till datanät. Någon samladbild av i vilken omfattning politisktförtroendevalda på och regional nivå kannås via e-post finns såvitt bekant inte. Ett allmäntintryck är att det blir allt vanligare att politisktförtroendevalda har egna hemsidor på Internet.I regeringens skrivelse 1998/99:2Informationssamhället inför 2000-talet finns enbeskrivning av en ny IT-tillämpning med anknytningtill den här aktuella frågan. I kommun pågårett projekt som syftar till att göra det möjligt föralla oavsett kön, familje- och arbetssituation ochbosättning att engagera sig inom det politiskalivet. Detta skall möjliggöras genom attinformationstekniken introduceras som ett redskap idet politiska arbetet i form av en elektroniskanslagstavla för utbyte av information i form avinlägg eller s.k. chat i realtid. Allariksdagspartier har eller har haft en sådanmötesplats enligt skrivelsen.I sammanhanget kan också nämnas att enligt dennämnda skrivelsen hade avbefolkningen i i åldern tillgångtill persondator och Internet i hemmet. gäller att förmånen att använda endatorutrustning som arbetsgivaren tillhandahåller ärskattefri. Denna förmån har enligt skrivelsen fåttstort genomslag och utnyttjas på mångaarbetsplatser.Utskottets bedömningSåvitt utskottet kan bedöma går utvecklingen snabbti den riktning som motionärerna vill. Något behov avåtgärder från sida föreligger därförinte. Motion K231 yrkande 2 (fp) avstyrks.DemokratikatalogMotionenI motion 1998/99:K261 föreslår ()att regeringen bör vidta åtgärder för att ta fram en"demokratikatalog" som belyser olika partiersställningstaganden m.m. vid införandet av olikarättigheter . Enligt motionären voreen redovisning i systematisk form av samtligapolitiska partiers ställningstaganden i form avanföranden, motioner, interpellationer, frågor,voteringar och reservationer vid införandet av detstora antalet rättigheter som fattatbeslut om ett bra faktaunderlag för en seriös debatti framtiden.BakgrundDen som söker uppgifter av det slag som nämns imotionen kan i första hand vända sig tillöversiktliga framställningar av modernahistoria, t.ex. den av utgivna bokenRiksdagen - En svensk historia, författad av StigHadenius och utgiven . Kontakter medDemokratiutredningen har givit vid handen attutredningen inte har några planer på att tainitiativ till en skrift av här avsett slag. Inteheller informationsenhet har några sådanaplaner.Utskottets bedömningUtskottet finner mot bakgrund av redovisningen i detföregående ingen anledning att föreslå att riksdagentar något initiativ med den inriktning som föreslåsi motion K261 (v), varför den avstyrks.Information om grundlagarnaMotionenI partimotion 1998/99:K327 föreslår . (v) att hos regeringen begär förslagtill en informationsinsats om grundlagar.Enligt motionärerna är kunskaperna om de svenskagrundlagarna inte vare sig breda eller djupa.Skolans undervisning verkar mycket summarisk. Detkrävs enligt motionärerna en bred informationsinsatsi skolorna och samhället i övrigt. Regeringen börges i uppdrag att ta fram förslag till en sådaninformationsinsats, anser motionärerna.BakgrundEnligt informationsenhet har strävanefter att markera grundlagarnas betydelse för densvenska demokratin i hög grad påverkat arbetet medriksdagens utåtriktade information. Information omgrundlagarna finns med i allt allmäntpresentationsmaterial, såsom presentationsbroschyrenom , informationen om på hemsidanoch den tidigare nämnda riksdagshistoriken(: - En svensk historia).Riksdagen tillhandahåller också ett särskiltstudiematerial om grundlagarna. I samarbete medDemokratiutredningen utarbetas en skrift omgrundlagarna avsedd för alla nivåer iutbildningssystemet. bedriver också ettdemokratiprojekt med skolor som är belägna mer än 50mil från . Inom projektet har en tävlinggenomförts angående grundlagarnas betydelse.