bet · GM01JuU26 · 1999-04-22 00:00:00 — I detta ärende behandlar utskottet ett antalmotioner som väckts under den allmänna motionstidenår och som tar upp processrättsliga frågor.Motionerna rör bl.a. domarnas bisysslor,specialdomstolarna, hemlig teknisk avlyssning(buggning) och bemötandet av vittnen och målsägandei domstol.Utskottet avstyrker samtliga motioner.Till betänkandet har fogats 11 reservationer ochett särskilt yttrande. Motioner väckta under allmänna motionstiden19981998/99:K231 av m.fl. (fp) variyrkas4. att avskaffar BBS-lagen.1998/99:K282 av () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kravet på ansvarigutgivare för BBS:er.1998/99:Ju222 av och () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts omvikten av en översyn på de områden motionen berör.1998/99:Ju402 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att förordningen(1982:805) om ersättning av allmänna medel tillvittnen m.m. bör ses över i syfte att möjliggöraökad ersättning för vittnen i domstol.1998/99:Ju403 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av attsäkerställa rättsväsendets behov av psykologiskexpertis samt att därvid erforderligt stöd ges detskisserade projektet.1998/99:Ju404 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om utbildning avpersonal vid domstolar för förbättrandet avbemötande gentemot vittnen,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om bättre informationtill vittnen i samband med kallelsen,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om tillgång tillseparata väntrum för vittnen och målsägande idomstolen,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet avvittnesstöd,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om beslut om ersättningtill vittnen och om ersättningens storlek.1998/99:Ju408 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär en utredningom lämpligheten av domares olika bisysslor,2. att hos regeringen begär förslag påregler för att alla domare utan uppmaning skallredovisa alla bisysslor till Domstolsverket.1998/99:Ju412 av m.fl. (m) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om Marknadsdomstolenoch partssammansatta domstolar,3. att hos regeringen begär förslag omhur special- och partssammansatta domstolar kanavvecklas och deras mål och ärenden inordnas i detallmänna domstolsväsendet.1998/99:Ju508 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag tilllagändring enligt vad i motionen anförts om rättenatt underrätta anhörig eller annan vidfrihetsberövanden,2. att hos regeringen begär förslag tilllagändring enligt vad i motionen anförts om rättenatt kontakta advokat vid frihetsberövanden,3. att hos regeringen begär förslag tilllagändring enligt vad i motionen anförts om rättentill läkare vid frihetsberövanden.1998/99:Ju801 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att utökahäktningsberedskapen till att omfatta veckans alladagar,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om atthäktningsförhandlingarna förläggs till häktesorten.1998/99:Ju802 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hemlig teknisk avlyssningsom en arbetsmetod i det brottsbekämpande arbetet.1998/99:Ju803 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om användande av kräkmedelsom en metod för att komma till rätta medgatulangningen av narkotika.1998/99:Ju804 av m.fl. (v) vari yrkasatt begär att regeringen tillsätter enutredning med uppgift att se över forumreglerna itvistemål i enlighet med vad i motionen anförts.1998/99:Ju805 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en kamera som avarbetsgivaren riktas för övervakning mot en anställdäven på enskilt område också skall omfattas avtillståndskravet i lagen om allmänkameraövervakning.1998/99:Ju806 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av dennuvarande lagstiftningen, tillika tillämpningen, somreglerar beslutsfattares ovidkommande hänsyn i sintjänsteutövning, s.k. jäv.1998/99:Ju807 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av bikten somfredad zon för avlyssning med teknisk utrustning.1998/99:Ju811 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådanlagändring att säkerheten ökas vid distribution avhandlingar av särskild vikt eller där innehållet kanvara till skada för enskild person om uppgifternakommer i orätta händer.1998/99:Ju903 av m.fl. (m) vari yrkas6. att hos regeringen begär förslag ommöjligheten att använda kräkmedel i enlighet med vadsom anförts i motionen,7. att hos regeringen begär förslag ommöjlighet att använda hemlig teknisk avlyssning ienlighet med vad som anförts i motionen.1998/99:Ju904 av m.fl. (m) vari yrkas14. att begär förslag som möjliggöranvändning av kräkmedel i enlighet med vad somanförts i motionen,16. att begär förslag som möjliggör förpolisen att använda hemlig teknisk avlyssning vidspaning om grov narkotikabrottslighet och brott motrikets säkerhet i enlighet med vad som anförts imotionen.1998/99:Ju905 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att barn somrättsoffer måste ges ökat stöd,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om barns vittnesmål irättsliga sammanhang.1998/99:Ju907 av m.fl. (v) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om läkarundersökningarvid häktning,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att påbörjabehandlingsinsatser redan under häktningstiden.1998/99:Ju910 av m.fl. (kd) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om utformningen avdomstolarnas lokaler.1998/99:Ju916 av m.fl. (m) vari yrkas6. att hos regeringen begär förslag omförbättringar av vittnens och målsägandens situationi domstol i enlighet med vad som anförts i motionen.1998/99:Ju918 av m.fl. (mp) variyrkas7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om medborgarvittnen.1998/99:Sf608 av m.fl. (c) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om skydd för vittnen.1998/99:T809 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ansvariga utgivareför elektroniska anslagstavlor och Internettjänster.1998/99:T818 av m.fl. (m) vari yrkas8. att beslutar om ändring i lagen(1998:112) om ansvar för elektroniska anslagstavlori enlighet med vad som anförts i motionen. I detta betänkande behandlar utskottet ett antalmotioner med anknytning till processrättsligafrågor. Motionerna har väckts år 1998.Domares bisysslorEn utredning om lämpligheten av domares bisysslorefterfrågas i motion Ju408 (v). I motionen begärsvidare regler av innebörd att alla domare utanuppmaning skall redovisa bisysslor tillDomstolsverket. I motion Ju806 (s) begärs enutredning av reglerna om jäv.Av 1 kap. 9 § regeringsformen (RF) framgår attbl.a. domstolarna i sin verksamhet skall beaktaallas likhet inför lagen samt iaktta saklighet ochopartiskhet. I princip gäller samma reglerbeträffande bisysslor för domare som för andrastatligt anställda. Enligt 7 § lagen (1994:260) omoffentlig anställning () gäller att enarbetstagare inte får ha någon anställning ellernågot uppdrag eller utöva någon verksamhet som kanrubba förtroendet för hans eller någon annanarbetstagares opartiskhet i arbetet eller som kanskada myndighetens anseende. I ett antal särskildalagbestämmelser förbjuds domare att inneha vissauppdrag, t.ex. som konkursförvaltare. Förjustitieråd och regeringsråd gäller dessutom enligt3 kap. 4 § (RB) respektive 3 §lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolaratt de inte får inneha eller utöva något annatämbete. I sammanhanget kan också erinras ombestämmelserna i 4 kap. RB om jäv mot domare, vilkaockså gäller för förvaltningsdomstolarnas del, se 41§ förvaltningsprocesslagen (1971:291). Enligt 4 kap.13 § 10 RB gäller sålunda att en domare, även om haninte är jävig enligt någon av de i paragrafensärskilt uppräknade jävsgrunderna, kan vara jävigdärför att det föreligger någon särskildomständighet som är ägnad att rubba förtroendet förhans opartiskhet i målet.Enligt 11 § anställningsförordningen (1994:373)skall en myndighet informera sina arbetstagare omvilka bisysslor som enligt myndighetens bedömninginte är förenliga med 7 § . Av 12 § sammaförordning framgår att myndigheten på begäran avarbetstagaren skall lämna skriftligt besked om enviss bisyssla är förenlig med bestämmelserna i stöd av 37 § i den då gällandeanställningsförordningen (1965:601) harDomstolsverket lämnat information omförtroendeskadliga bisysslor (DVFS 1983:9, B 43). Iinformationen uttalas att i första hand sådanabisysslor är otillåtna som innebär att en tjänstemanmåste anmäla jäv i sin huvudtjänst. Vidare framhållsatt vikten av att rättskipningen omfattas av allmäntförtroende ställer stränga krav på en domarespersonliga integritet och frihet från obehörigahänsyn. Risken för förtroendeskada medför att domaremåste iaktta stor urskillning när det gällerbisysslor. framhålls att allmännaintressen kan tala för att en domare åtar sig visssyssla som kräver särskild erfarenhet ellerspecialkunskaper. En bisyssla av mera kvalificeratslag kan ge domaren värdefull inblick i olika sidorav samhällslivet och skänka honom vidgad erfarenhetsom kan komma hans arbete som domare till godo.Domstolsverket behandlar i informationen närmarevissa slag av bisysslor. När det gäller uppdrag somskiljeman anser verket att det sällan tordeföreligga några betänkligheter mot att en domareåtar sig uppdrag som ordförande i en skiljenämnd.Stor försiktighet bör dock iakttas i fråga om attmotta uppdrag av enskild part att ingå iskiljenämnd.Utskottet har erfarit att det inom Domstolsverketpågår ett arbete med att ta fram ett nyttinformationsmaterial om bisysslor.Besked om huruvida en bisyssla är förenlig med LOAlämnas av regeringen såvitt avser justitieråd ochregeringsråd samt presidenter i hovrätt ochkammarrätt. I fråga om andra ordinarie domare lämnasbesked av fördomstolsväsendet (TFN).I de instruktioner som gäller för domstolarnaerinras om att skyldighetatt anmäla bisysslor följer av kollektivavtal.Ordförandena i och Regeringsrättensamt presidenterna i hovrätterna och kammarrätternaskall anmäla sina bisysslor till regeringen.Lagmännen i tingsrätterna och länsrätterna skallfullgöra sin anmälningsskyldighet tillDomstolsverket. Övriga domare skall anmäla sinabisysslor till respektive domstol.Frågan om domares bisysslor övervägdes av 1993 årsdomarutredning. I sitt betänkande Domaren i Sverigeinför framtiden (SOU 1994:99 del A s. 271 f)uttalade utredningen bl.a. att något generelltförbud för domare att inneha bisysslor inte bordeinföras. Inte heller borde någon större förändringske av den gällande gränsdragningen mellan vad somvar en tillåten eller otillåten bisyssla.Utredningen ville dock väcka frågan om intespörsmålet om vad som är en otillåten bisyssla fören domare borde regleras i lag i större utsträckningän . Vad särskilt gällde justitieråds ochregeringsråds uppdrag som skiljeman ansågutredningen att det fanns skäl som talade mot att dehögsta domarna innehade skiljeuppdrag; den fråganborde utredas vidare.Vid 1990/uttalade justitieministernatt hon ansåg det värdefullt att de högsta domarnakunde åta sig t.ex. skiljemannauppdrag. Enligthennes uppfattning var rådande begränsningar idomarnas rätt att inneha bisysslor tillräckliga föratt garantera såväl domstolens och justitierådensopartiskhet som kravet på att intrång inte får ske iden ordinarie verksamheten. Hon framhöll också attdomare - inte minst ledamöterna i -på grund av sin utbildning och yrkeserfarenhet fickanses ha särskilda förutsättningar för att självaavgöra om en bisyssla var förtroendeskadlig ellerolämplig av annan anledning. Hon tog avstånd fråntanken på att införa ett totalt förbud motbisysslor.Utskottet instämde i justitieministerns uppfattning(bet. 1990/91:JuU16 s. 8 f).Utskottet behandlade på nytt motionsyrkandenrörande bisysslor (bet.1997/98:JuU24 s. 5 f). Utskottet ansåg att detberedningsarbete och den översyn av reglerna ombisysslor som då pågick inom inteborde föregripas och avstyrkte de då aktuellamotionerna.I september 1998 beslutade regeringen att ensärskild utredare skall tillkallas med uppgift attgenomföra en bred översyn av bisyssleregleringeninom den offentliga sektorn (dir. 1998:79).Utredaren skall särskilt analysera regleringen av deförtroendeskadliga bisysslorna och kontrollen av hurregleringen följs. När det gäller regleringen fördomare anges i direktiven att utredaren särskiltskall gå igenom bisysslebestämmelserna och undersökaom den nuvarande regleringen är tillräcklig. Detstår utredaren fritt att föreslå de ändringar somkan anses vara nödvändiga utöver de förändringar iallmänhet som kan komma att föreslås. Vidare angesatt domarutredning är en god utgångspunktför regleringen. Uppdraget skall vara slutfört föreutgången av år 1999.Utskottet konstaterar att motionsönskemålet om enutredning avseende domares bisysslor är tillgodosettgenom det utredningsarbete som regeringen beslutadeom . Vad sedan gäller frågan om enreglering av anmälningsskyldigheten noterarutskottet att instruktionerna för domstolarnanyligen ändrats. Det nämnda utredningsarbetetfår visa om det behövs ytterligare förändringar, ochutskottet ser inget skäl att föregripa resultatet avutredningens arbete. Motion Ju408 i här aktuelladelar avstyrks.När det gäller motion Ju806 anser utskottet attgällande regler om jäv har en ändamålsenligutformning. Något utredningsbehov föreligger alltsåinte, och utskottet avstyrker motionen.SpecialdomstolarI motion Ju412 (m) yrkas att special- ochpartssammansatta domstolar skall avvecklas och attderas uppgifter skall övertas av de allmännadomstolarna.De helt fristående specialdomstolar som finns i dagär Patentbesvärsrätten, ochArbetsdomstolen. De tre domstolarna är belägna iStockholm och deras domkretsar omfattar hela riket.Såväl Arbetsdomstolen som är ivissa typer av mål den enda instansen. Derasavgöranden kan emellertid komma under Högstadomstolens eller Regeringsrättens prövning vidfrågor om resning och återställande av försuttentid.I Arbetsdomstolen utövas beslutanderätten avlagfarna ledamöter tillsammans med s.k.intresseledamöter.Under början av 1990-talet avvecklades fleraspecialdomstolar, nämligen försäkringsrätterna,Försäkringsöverdomstolen och Bostadsdomstolen, ochutskottet har tidigare intagit en restriktivhållning till specialdomstolar. uttaladesålunda utskottets dåvarande majoritet attspecialdomstolar i möjligaste mån borde avskaffas(bet. 1993/94:JuU31 s. 9). I en reservation anfördedock den socialdemokratiska minoriteten att varjespecialdomstols fortsatta verksamhet borde bedömasefter dess egna meriter och inte utifrånprincipiella ståndpunkter.Våren 1998 behandlade utskottet en motion liknandeden nu aktuella (bet. 1997/98:JuU24 s. 12 f).Utskottet ansåg då att det fanns anledning att nyanserat på frågan om specialdomstolar. Dessafick nämligen anses besitta en särskild kompetenssom leder till att målen behandlas skickligt, snabbtoch ekonomiskt effektivt. De återståendespecialdomstolarnas fortsatta verksamhet bordebedömas efter sina egna meriter och inte endastutifrån principiella ståndpunkter.Vad gällde Patentbesvärsrätten ansåg utskottet attdet då pågående beredningsarbetet borde avvaktas.Några skäl att förorda ett avskaffande avMarknadsdomstolen eller Arbetsdomstolen kundeutskottet inte finna. Utskottet avstyrkte den dåaktuella motionen.I detta sammanhang bör nämnas att nyligenhar beslutat om ändringar i instansordningen imarknadsföringsmål (prop. 1997/98:188, LU6). Frånoch med gäller att mål om förbudoch åläggande i princip skall handläggas avMarknadsdomstolen som första och enda instans.Syftet med ändringen är att göra det möjligt attsnabbt kunna få ett slutligt avgörande i frågan omen viss marknadsföringsåtgärd strider mot demarknadsrättsliga bestämmelserna.I budgetpropositionen för (prop. 1998/99:1utg.omr. 24) har regeringen gjort bedömningen attMarknadsdomstolens verksamhet bedrivs i enlighet medfastslagna riktlinjer, och att domstolen har utförtde uppdrag och bedrivit de aktiviteter som följer avverksamhetsmålen.Regeringen har beslutat att en särskildutredare skall tillkallas för att se över ordningenför prövning av mål som handläggs vidPatentbesvärsrätten samt av patentmål vid Stockholmstingsrätt (dir. 1999:28). Utredaren skall taställning till om Patentbesvärsrättens verksamhethelt eller delvis kan överföras till Stockholmstingsrätt. Det står dock utredaren fritt att föreslåandra organisationslösningar.Utskottet finner inte skäl att nu göra någon annanbedömning i fråga om specialdomstolarnas framtid änden utskottet gav uttryck för förra våren.Specialdomstolarna får alltså även i framtidenbedömas på sina egna meriter. I denna del kansärskilt erinras om den bedömning regeringen gjort ibudgetpropositionen i fråga om Marknadsdomstolen.Utskottet avstyrker motion Ju412 i här aktuelladelar.Straffprocessuella tvångsmedelKroppsbesiktningFlera motioner tar upp frågan om kroppsbesiktningvid misstanke om narkotikabrott. I motionerna Ju803,Ju903 och Ju904 (samtliga m) yrkas sålunda attpolisen, under medverkan av sjukhuspersonal, börkunna ge en misstänkt kräkmedel i syfte att säkrabevisning om narkotikabrott i sådana fall där denmisstänkte svalt narkotikan.Regler om undersökning av människokroppen vidbrottsmisstanke finns i 28 kap. 12 § RB. Avparagrafen, jämförd med 28 kap. 11 § RB, framgår attpå den som skäligen kan misstänkas för ett brott påvilket fängelse kan följa får kroppsbesiktning görasför att söka efter föremål som kan tas i beslageller annars för att utröna omständigheter som kanvara av betydelse för utredning av brottet. Medkroppsbesiktning avses undersökning avmänniskokroppens yttre och inre samt tagande av provfrån människokroppen samt undersökning av sådanaprov. En undersökning får inte utföras så att denundersökte riskerar framtida ohälsa eller skada.Av 28 kap. 13 § RB följer att förordnande omkroppsbesiktning meddelas av undersökningsledaren,åklagaren eller rätten. Är fara i dröjsmål, fårbeslutet fattas av polisman. Annan mera ingåendeundersökning än blodprov får endast utföras avläkare. Vid kroppsbesiktning, liksom vid användningav övriga straffprocessuella tvångsmedel, råder dens.k. Sådan besiktningfår sålunda beslutas endast om skälen för denuppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärdenmedför för den misstänkte eller för något annatmotstående intresse (28 kap. 13 § första stycket RBjämförd med 28 kap. 3 a § samma balk).Rättegångsbalkens bestämmelser om kroppsbesiktningerhöll - med visst undantag som här saknar intresse- sin nuvarande utformning genom lagstiftning år1993 (prop. 1993/94:24, JuU7, rskr. I denpromemoria (Ds 1991:56) Ändrade regler omkroppsvisitation och kroppsbesiktning, m.m., som lågtill grund för propositionen, föreslogs att denmisstänkte skulle kunna medicineras mot sin vilja omförfarandet påtagligt skulle underlättamöjligheterna att utföra en kroppsbesiktning. Ipropositionen anfördes bl.a. att det är ett mycketallvarligt ingrepp i den kroppsliga integriteten attutsätta någon för tvångsmedicinering och att mycketstarka skäl därför krävdes för att införa en sådanmöjlighet i RB. Enligt departementschefen måste viden sådan bedömning brottsbekämpandeeffektivitetshänsyn träda tillbaka. Något förslag omtvångsmedicinering lades därför inte fram ipropositionen (prop. s. 48).Under utskottets behandling av propositionen hadeutskottet att ta ställning till en motion, i vilkenföreslogs att begreppet kroppsbesiktning skulleomfatta även åtgärder i form av medicinering medkräkmedel samt magpumpning. Utskottet förklarade siginte ha någon annan uppfattning i denna fråga än vaddepartementschefen uttalat i propositionen ochavstyrkte bifall till motionen (bet. 1993/94:JuU7 s.7).I betänkande 1996/97:JuU8 vidhöll utskottet dennauppfattning (bet. s. 4).Frågan om tvångsmedicinering har även behandlats avPolisrättsutredningen i dess slutbetänkandeTvångsmedel enligt 27 och 28 kap. RB samt polis-lagen (SOU 1995:47). Utredningen fann med hänsyntill vad departementschefen anfört i proposition1993/94:24 inte anledning att närmare beröra fråganom tvångsmedicinering i syfte att genomföra enkroppsbesiktning. Inte heller borde det införasnågra bestämmelser som skulle göra det möjligt attmed stöd av den misstänktes samtycke ge honommedicin för att möjliggöra en kroppsbesiktning.Skillnaden för den misstänkte mellan att blierbjuden av polisen att ta t.ex. kräkmedel och atttvingas att ta medlet var nämligen, enligtutredningens uppfattning, mycket liten (SOU 1995:47s. 337 f).Polisrättsutredningens slutbetänkande beredsalltjämt i Justitiedepartementet.När utskottet senast (bet. 1997/98:JuU24 s. 14 f)behandlade liknande yrkanden fann utskottet inteskäl att frångå den uppfattning utskottet intagit itidigare betänkanden och avstyrkte motionsyrkandena.Våren 1998 beslutade regeringen att tillkalla (dir. 1998:18). Uppdragetomfattar bl.a. rättsväsendets och tullens arbete mednarkotikabekämpningen. Kommissionen skall särskiltanalysera behovet av förändringar av rättsväsendetsarbetsmetoder samt av straffrättslig och straff-processuell lagstiftning samt lägga fram förslagtill förändringar. Vidare anges att kommissionenskall kartlägga och utvärdera de insatser och detsamarbete som redan förekommer inom rättsväsendet.Kommissionen skall vidare göra en bedömning av detbefintliga regelverkets konsekvenser ocheffektivitet för bl.a. rättsväsendets arbetsmetoder,resultat och resursutnyttjande. Kommissionen skallredovisa sitt uppdrag före utgången av år 2000.Enligt vad utskottet erfarit att behandla frågan omanvändning av kräkmedel i kampen mot narkotikan.Utskottet finner - i avvaktan på resultatet arbete - ingen anledning attändra uppfattning i frågan om huruvida kräkmedel börfå användas som ett straffprocessuellt tvångsmedel.Motionerna Ju803, Ju903 och Ju904 i här aktuelladelar avstyrks.Hemlig teknisk avlyssning (buggning)I ett flertal motioner behandlas frågan om atttillåta hemlig teknisk avlyssning (buggning). Imotion Ju802 (m) förespråkas att buggning skall fåanvändas under samma förutsättningar som i daggäller för hemlig teleavlyssning. I motionerna Ju903och Ju904 (båda m) förordas att buggning tillåts vidspaning avseende grov narkotikabrottslighet ochbrott mot rikets säkerhet som motionärernahävdar att vissa undantag bör göras, bl.a. vid bikt.Även motionären bakom Ju807 (s) är inne på att detkrävs undantag för bikt.I september 1996 beslöt regeringen att tillkalla ensärskild utredare som skulle utreda ett antal frågorom kriminalpolisiära arbetsmetoder inom ramen förstraffprocessuella tvångsmedel. Utredningen, somantog namnet , överlämnade iapril 1998 betänkandet Om buggning och andra hemligatvångsmedel (SOU 1998:46) till regeringen. Ibetänkandet föreslås bl.a. att det införsmöjligheter till buggning som ett straffprocessuellttvångsmedel vid förundersökning. Enligt utredningensförslag skall buggning få användas vidförundersökning angående brott som har ettminimistraff fängelse, grovtnarkotikabrott och grov varusmuggling avseendenarkotika samt vid försök, förberedelse ellerstämpling (dvs. fall som i princip innebäröverenskommelse att begå ett brott eller uppmaningtill någon att begå brott) till nu nämnda brott. Medett krav straffminimum kommer buggningatt kunna användas endast vid de allra mestallvarliga brotten, bl.a. mord, dråp, människorov,grovt rån, grov mordbrand och grovt spioneri.