bet · GM01TU9 · 1999-04-13 00:00:00 — två barn , om den som styr fordonet harfyllt 18 år.Bestämmelsen synes ha en lämplig utformning, ochutskottet är inte för sin del berett att förordanågon sådan ändrad ordning som föreslås i motionT411 (mp). Det kan tilläggas att trafikförordningen(1998:1276), som från den 1 oktober 1999kommer att gälla i stället för bl.a.vägtrafikkungörelsen, i 6 kap. 3 § får enpraktiskt taget likalydande motsvarighet till 128 §VTK.Förenklade regler för s.k. snömopederI motion T413 av Tom och (båda m) framhålls att en modern snöskoter är ettstort och snabbt fordon. Reglerna om utrustning ochbesiktning är därför tämligen omfattande. Det finnsnu intresse, säger motionärerna, av att startatillverkning av ett väsenligt mindre, lättare ochlångsammare fordon, ett slags snömoped. På sammasätt som mopeder inte har samma utrustningskrav somtunga motorcyklar, borde det finnas förenkladeregler för s.k. snömopeder. Regeringen bör därföruppdra åt att göra rimliga förenklingar avreglerna för en sådan fordonsklass.Enligt vad utskottet erfarit har en prototyp av ettfordon som tillverkaren betecknar som "ett kompaktsnöfordon med extremt låg vikt" underkänts vidregistreringsbesiktning med hänvisning till att detsaknade bl.a. färdbroms, parkeringsbroms,signalanordning, strålkastare, baklykta ochhastighetsmätare. Tillverkaren har därefter vänt sigtill med begäran om dispens från dessautrustningskrav. medgav i ett beslut inovember 1998 dispens, under vissa i beslutetnärmare angivna förutsättningar, från kraven påljudsignalanordning och belysning. Dispens medgavsdäremot inte från kravet på färdbroms,parkeringsbroms och hastighetsmätare. Verkethänvisade till 11 § terrängtrafikkungörelsen(1972:594), vari stadgas att färdbroms skall kunnaminska farten på fordonet och få det att stannasnabbt och säkert samt att parkeringsbromsen påsluttande mark skall kunna hålla kvar fordonet ävenom föraren lämnar detta. Verket konstaterade attnågon bromsutrustning inte fanns på fordonet och attgrundläggande krav enligt kungörelsen därför intekunde uppfyllas. Med tanke på att fordonet får föraspå enskild väg, tillade i sitt beslut, ärdet av största vikt från trafiksäkerhetssynpunkt attfordonet är utrustat med bromsar och enhastighetsmätare.Utskottet gör ingen annan bedömning än Vägverketoch avstyrker motionen.Krav på användning av vinterdäckI motion T425 av () framhålls attdet behövs lagstiftning för att säkerställa bruketav vinterdäck vid halt väglag vintertid.I motion T426 av m.fl. (m) framhållsatt regeringen möjligt bör föreläggariksdagen förslag till åtgärder för att ökaanvändningen av vinterdäck.Enligt vad utskottet under hand inhämtat harRegeringskansliet i ett beslut den 25 januari 1999uppdragit åt att - i enlighet medvåra förpliktelser såsom EU-medlem - till anmäla ett till beslutet fogat förslagom ändring i trafikförordningen (1998:1276).Ändringen innebär i huvudsak att ett krav påanvändning av vinterdäck eller annan likvärdigutrustning avses gälla den 1 decembertill när vinterväglag råder. Vissafordon, bl.a. sådana som är registrerade utomlands,avses undantas från regeln. Som tidigare nämntsträder trafikförordningen i kraft den 1 oktober1999, då vägtrafikkungörelsen upphör att gälla.Utskottet förutsätter att regeringen övervägermöjligheten att låta kravet på användning avvinterdäck gälla redan från . Vidareutgår utskottet från att regeringen låter hållaunder uppsikt andra länders tillämpning av krav påvinterdäck samt de negativa effekter förtrafiksäkerheten som kan bli följden av undantagetfrån huvudregeln för utomlands registrerade fordon.Av det anförda framgår att syftet med motionernaT425 (s) och T426 (m) torde få anses tillgodosett.De behöver därför inte föranleda någon riksdagensåtgärd och avstyrks följaktligen.3.3 , vägmärken och trafiksignalerHöjning av högsta tillåtna hastighet på motorvägarI motion T202 av och (båda m) framhålls att motionärernafinner det mycket positivt att utredermöjligheten att öka hastigheten på våra motorvägar.För att vinna erfarenhet av sådanahastighetsgränser som gäller utomlands skulle dessakunna prövas i län, säger motionärerna.Nuvarande motortrafikleder med begränsning till 110km/tim skulle då i stället för få enbegränsning och vägarna med 90km/tim nedsättas . Motorvägarna börmedges /tim.I motion T404 av och (båda m) framhålls att högsta tillåtna hastighet påmotorväg och lågtrafikerade motortrafikleder börhöjas . Anpassningar nedåt av dennagräns bör dock kunna ske vid mera ansträngdatrafiklägen.I motion T427 av () framhålls atthögsta tillåtna hastighet på motorvägar bör kunnahöjas . I samband med en sådanhöjning bör det genom användning av ny teknik görasmöjligt att bestämma en sänkning av den högstatillåtna hastigheten till exempelvis vidmörker och till lägre hastighet än så vid halkaeller andra omständigheter som höjer risken förolyckor.Regeringen uppdrog åtVägverket att i samråd med Rikspolisstyrelsenundersöka förutsättningarna för att högre hastighetän skall kunna tillåtas på de säkrastemotorvägarna. Verket redovisade uppdraget den 31mars 1999 och framhöll att högsta tillåtna hastighetpå av våra motorväg skulle kunnahöjas med marginella negativaeffekter, om höjningen kombinerades med enintensifierad övervakning. Verket föreslog också attregeringen i en särskild förordning skulle geVägverket rätt att inom ramen för enförsöksverksamhet föreskriva att högsta tillåtnahastighet på motorväg kan vara . Förslagetbereds nu i Regeringskansliet.Utskottet förutsätter att överväger de imotionerna T404 (m) och T427 (s) nämndamöjligheterna att anpassa högsta tillåtna hastighettill skiftande förhållanden, bl.a. genom att verkaför att väginformatik utvecklas och utnyttjaseffektivt. Med hänvisning härtill och i avvaktan påresultatet av den nämnda beredningen av Vägverketsförslag är utskottet inte berett att förorda någonriksdagens åtgärd med anledning av motionerna T202(m) yrkande 2, T404 (m) och T427 (s). Dessayrkanden avstyrks följaktligen.Bestämmelser om hastighetsgränserBestämmelser om hastighetsgränser finns i 64 §vägtrafikkungörelsen och 3 kap. 14 §trafikförordningen. Enligt båda dessa författningargäller att fordon inte får föras med högre hastighetän inom tättbebebyggt område. Inom ettsådant område, eller en del av sådant område, fårdock en kommun föreskriva att den högsta tillåtnahastigheten skall vara , om det ärmotiverat av hänsyn till trafiksäkerheten,framkomligheten eller miljön. Utom tättbebyggtområde får fordon inte föras med högre hastighet än70 km/tim (bashastighet). får dockföreskriva att högsta tillåtna hastighet skall vara90 km/tim eller . Hastighetsgränserna ärsålunda 30, 50, 70, enligt debestämmelser som gäller såväl nu som från den 1oktober 1999, då vägtrafikkungörelsen upphör attgälla och trafikförordningen träder i kraft.I motion T405 av () hänvisas tillde nu gällande bestämmelserna och framhålls atthastighetsgränser även på andra nivåer än de nämndabör få förekomma, t.ex. . Av olikarapporter framgår, säger motionären, att de flestaanser att vissa hastighetsbegränsningar inte ärtillräckligt underbyggda, vilket medför dåligrespekt och stor risk för överträdelser. Om vi skallfå en bra trafiksäkerhet, måste medborgarna haförtroende för att hastighetsbegränsningen ärangelägen ur säkerhetssynpunkt.I motion T223 av m. fl. (kd)framhålls att bör studera en merdifferentierad skala för hastighetsbegränsningarUtskottet har inhämtat att inom ramen fören allmän översyn av hastighetsbestämmelserna ävenöverväger frågan om hastighetsbegränsningarnasdifferentiering. I avvaktan på resultatet av dessaöverväganden är utskottet inte berett att förordanågon åtgärd med anledning avmotionärernas önskemål. Härav följer att motionernaT223 (kd) yrkande 23 i nu berörd del och T405 (kd)avstyrks.Högersväng vid rött ljus m.m.I motion T403 av () framhålls atthögersväng vid rött ljus bör tillåtas om intekorsande trafik hindras eller försvåras. En sådanbestämmelse tillämpas på flera håll i Förentastaterna, säger motionären. Härigenom flytertrafiken bättre i korsningar med ljussignaler.Vidare minskas köerna med stillastående bilar påtomgångskörning, något som kan ha stor betydelse förmiljön i tätorter med mycket trafik.I motion T223 av m.fl. (kd) framhållsatt idéer från andra länder bör kunna tillämpas idet svenska trafiksäkerhetsarbetet. Som exempelhärpå anför motionärerna tillåten högersväng vidrött ljus samt vägmärken med påbud om sänkthastighet vid skolor så fort barn är där, i ställetför stereotypa angivelser av vissa klockslag.Vägverket bör studera sådana förslag i det framtidatrafiksäkerhetsarbetet, betonar motionärerna.Som utskottet framhöll i sitt av godkändabetänkande /98: TU4 synes högersväng vid röttljus förenat med stora risker för gående, eftersomövergångställen ofta anläggs i anslutning tillgatukorsningar. Framkomligheten torde vid behov istället kunna underlättas genom att ett särskiltkörfält anläggs för trafik som svänger till höger.Utskottet förutsätter att , utan någotriksdagens uttalande härom, studerar en sådanmöjlighet att förbättra trafiksäkerheten förskolbarn som föreslås i kd-motionen. Med hänvisninghärtill och vad utskottet i övrigt nu anförtavstyrker utskottet bifall till motionerna T405 (m)och T223 (kd) yrkande 23 i nu berörd del.Obligatorisk användning av handsfree-utrustning vidmobiltelefonsamtal under bilkörningI motion T430 av m.fl. (s)framhålls att det numera torde stå utom allt tvivelatt sådan telefonering under pågående bilkörning sommedför att förarens ena hand lyfts från ratten oftaleder till försämrad reaktionssnabbhet ochbedömningsfel så att trafiksäkerheten äventyras.Därför bör även i vårt land införas sådana reglersom tillämpas i m.fl. länder och som innebäratt användning av s.k. handsfree-utrustning skallvara obligatorisk vid telefonering under bilkörning.Utskottet har inhämtat att regeringen i april 1995beslutade om en framställning frånMobilTeleLeverantörerna, MTL, , med sammaönskemål som motionärernas. Regeringen avslogframställningen efter att ha inhämtat Vägverketsyttrande. I detta framhåller verket bl.a. följande:De trafiksäkerhetsmässiga effekterna avmobiltelefonbruk i bilar har studerats i olikaprojekt av Statens väg- ochtransportforskningsinstitut och av flera forskareutomlands. Forskningen visar att förarnas körsättpåverkas vid telefonerande under färd. Någon enkelslutsats om effekterna kan dock inte dras.Vid en jämförelse mellan att använda enmobiltelefon med telefonlur som man håller i handenoch en med handsfree-utrustning kan konstateras attoavsett om den telefonerande föraren hållermobiltelefonen i handen eller inte så gör han tvåsaker på en gång. Han delar sin uppmärksamhet mellanbilkörningen och telefonerandet. Undersökningarnatyder på att förarens beteende varierar såväl medväg- och trafikförhållandena som med samtaletskaraktär.I yttrandet framhålls också att både föraren ochmottagaren hör samtalet bättre om man talar i en lursamt att även t.ex. frekvenssökning på radioapparat,hantering av bandspelare och CD-spelare medtillhörande band och skivor, hantering avfärddatorer, letande efter telefonnummer m.m. kandistrahera föraren så att trafiksäkerhetenäventyras. Vidare betonar att användningenav mobiltelefoner i bilar också har en positiv sidagenom att telefonerna kan användas till att larma,varna och informera om olyckor och har snart gått sedan regeringen meddeladesitt beslut. Teknikutvecklingen under den tiden harmedfört att s.k. portabla handsfree-telefoner kommitatt bli allt vanligare. Vidare marknadsförs nuröststyrda mobiltelefoner. Nya framställningar - medsamma önskemål som motionärernas - föreliggeremellertid hos regeringen, enligt vad utskotteterfarit. Utskottet utgår från att dessaframställningar ägnas en förutsättningslös prövning.I avvaktan på att så sker är utskottet inte berettatt förorda någon åtgärd med anledning avmotion T430 (s). Denna avstyrks därför.Reflexmaterial för vägmärkenI motion T406 av () framhålls attdet i finns över en miljon vägmärken. Avdessa är en hel del inte funktionsdugliga. Enförhållandevis stor andel är i behov av utbyteeftersom väder och vind tärt på reflexförmågan.Kostnaden för detta är i ett större sammanhang nogså försumbar, betonar motionären.Enligt 7 och 8 §§ vägmärkesförordningen(1978:1001) gäller att vägmärken ochtilläggstavlor skall sättas upp så att deblir väl synliga och att de skall varautförda så att de reflekterar ljus. Detsistnämnda gäller dock inte om de ärbelysta inifrån eller om det finnssärskilda skäl för att de inte skall varareflekterande. Utskottet förutsätter attVägverket och andra väghållare följerdessa bestämmelser och ser till att användaett ändamålsenligt reflexmaterial. Någotriksdagens uttalande i frågan synes sålundainte erforderligt, varför yrkandet häromavstyrks.4 Motionsyrkanden om övriga frågor4.1 Flyttning av fordon i vissa fallI lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissafall bemyndigas regeringen att meddela föreskrifterom rätt för statlig eller myndighet attflytta fordon i särskilt angivna fall, när detbehövs för ordningen och säkerheten i trafiken ellerav naturvårdsskäl. I förordningen (1982:198) omflyttning av fordon i vissa fall anges dessasärskilda fall i ett flertal punkter.I motion T416 av () sägermotionären att man i tidningarna kunnat läsa om enperson som förgäves försökte få bort en krockskadadpersonbil som placerats på hans sommarstugetomt. Detvisade sig vara förenat med stora problem, trots attdet var uppenbart att bilen skulle tas bort. Ägarentill den oskattade och körförbudsbelagda bilenvisste inte vad han skulle göra med sitt fordon ochvisade heller inget större intresse för saken.Polisen kunde med gällande regler inte agera.Motionären vill ha en översyn av reglerna förbortforsling av övergivna fordon.I motion T421 av () framhålls attdet inte sällan händer att fordon i oförstört skickblir stående mycket länge utefter en vägkant ellerpå annan plats som egentligen inte är avsedd förlångtidsparkering, men som inte heller är förbjudensom uppställningsplats. Sådana fordon kan visa sigbetydligt svårare att få bortforslade än de bilvraksom kan flyttas med åberopande av de naturvårdsskälsom nämns i lagen om flyttning av fordon i vissafall. Svårigheten förklaras av att så länge fordonetinte kan betraktas som vrak, har varken polis ellerkommunal myndighet någon laglig rätt att se till attdet försvinner från platsen, om inte trafikfara,hinder för snöröjning eller liknande föreligger pågrund av uppställningen. Först sedan fordonetdemolerats till vrak kan hänvisning tillnaturskyddsaspekten göras. Motionären betonar attdet är angeläget både från och polisiärsynpunkt att revidera och förtydliga lagen omflyttning av fordon i vissa fall.Enligt vad utskottet erfarit har vänt sig till regeringen med förslagom vissa ändringar av lagen i fråga. InomRegeringskansliet överväger man att låta se överlagen i dess helhet. Utskottet förutsätter att enöversyn kommer till stånd. I avvaktan på resultatetav denna bör motionerna T416 (s) och T421 (kd) inteföranleda någon åtgärd. De avstyrksföljaktligen.4.2 Uppgift på körkort om körkortshavarensfödelselandI enlighet med EU-regler anges numerakörkortshavarens födelseland på körkorten. Denordningen kritiseras i två motioner.I motion T417 av m.fl. (s) framhållsatt det för många svenska medborgare som är födda iandra länder känns diskriminerande och kränkande attderas födelseland står i körkorten. Har man blivitsvensk medborgare får det respekteras att man är detockså. Genom att födelseland uppges i körkort kännsdet som om man alltid är utlänning, trots att mankanske har bott den av sitt liv iSverige. Därför bör inleda förhandlingar medEU om att ta bort kravet på födelseland i körkortet.I motion Sf608 av m.fl. (c)framhålls att personer som har varit bosatta härunder större delen av sitt liv betraktas sominvandrare, trots att de upplever som sitthemland. Ett exempel på en bisarr och onödigmarkering finns på de nya körkorten, där födelselandanges. Regeringen måste, betonar motionärerna, drivapå i det europeiska samarbetet för att få en ändringtill stånd.I sitt betänkande 1997/98:TU11, som godkändes , behandlade utskottet ettyrkande i en fp-motion med samma innebörd som de nuaktuella yrkandena. Utskottet framhöll därvid attdet även för sin del fann det viktigt att Sverigeinom EU driver förhandlingar som innebär attkörkortshavarens födelseland inte behöver anges påkörkortet. Utskottet konstaterade attkommunikationsministern i ett svar på en fråga hade uppgivit att sådanaförhandlingar skulle komma till stånd.I ett svar på en fråga av ()framhöll näringsministern att förhandlingar pågårmed och att denna visat förståelseför den svenska ståndpunkten. Vi förväntar oss ettpostivt svar , sadenäringsministern.I avvaktan på kommissionens besked är utskottetinte berett att föreslå någon åtgärd medanledning av motionerna T417 (s) och Sf608 (c)yrkande 8. Dessa yrkanden avstyrks därför.4.3 Åtgärder mot obetalda felparkeringsavgifterI motion T418 av och (båda s) framhålls att nuvarande system förbetalning av obetalda felparkeringsavgifter byggerpå ett strikt ägaransvar. I flera fall har det visatsig, säger motionärerna, att barn stått som ägaretill bilen, medan det i själva verket varitföräldrarna som nyttjat den och därvid oftafelparkerat. Utmätningsbara tillgångar hos barnetsaknas. Olika lösningar bör prövas för att åtgärdamissbruket. En sådan väg skulle kunna vara attinföra förbud mot att i trafik använda sådana bilarvilkas ägare har resterande felparkeringsavgiftersom överstiger ett visst belopp.Vägverket redovisade ettregeringsuppdrag att lämna förslag till enklare ochmer enhetliga parkeringsbestämmelser. Inom ramen förden beredning som pågår med anledning av Vägverketsförslag övervägs, enligt vad utskottet erfarit,vissa parkeringsproblem som påtalats av Stockholmskommun och . personer som vanemässigt bryter motparkeringsbestämmelserna och som lika vanemässigtunderlåter att betala felparkeringsavgift. Enarbetsgrupp med företrädare för och de tvånämnda intressenterna har tillsatts för att angripaproblemen. Utskottet förutsätter att arbetsgruppentill dessa även räknar det problem som motionärernafäster uppmärksamheten på. I avvaktan på resultatetav arbetsgruppens arbete och det beredningsarbete iparkeringsfrågor i övrigt som pågår inomRegeringskansliet är utskottet inte berett attföreslå någon åtgärd med anledning avmotion T418 (s). Motionen avstyrks följaktligen.4.4 Förbättrad kontroll av direktimporterade bilarI motion T420 av () framhålls attdirektimport av begagnade bilar har fått storomfattning sedan importbestämmelserna förenklades år1996. Problemet är, säger motionären, att dessabilar vid importtillfället betraktas som nya,oavsett hur gamla och slitna de är. Efterregistreringsbesiktning vid importen kan det dröjaupp innan bilen genomgår sin förstakontrollbesiktning. Många av dessa direktimporteradebilar kan vara och äldre innan de kallastill sin första kontrollbesiktning. Av bådetrafiksäkerhetsskäl och miljöskäl måste en ändringkomma till stånd.Det av motionären påtalade problemet har numeralösts. Genom förordning (1997:802) om ändring ibilregisterkungörelsen (1972:599), som trädde ikraft , har bl.a. kungörelsensbilaga 1 ändrats. Den i sammanhanget intressantaändringen är att bilregistret numera skall innehålladatum inte bara för registrering i utanockså datum för första registrering utomlands förimporterat fordon. Direktimporterade begagnade bilaromfattas därmed av samma regler i 77 § punkt 1fordonskungörelsen (1972:595) om inställelse tillkontrollbesiktning som gäller för alla andra iSverige registrerade bilar. Syftet med motionentorde sålunda få anses tillgodosett. Denna bördärför inte föranleda någon åtgärd ochavstyrks följaktligen.4.5 NationalitetsmärkeI motion K215 av () framhålls attdet finns all anledning att på olika sätt ökamedvetenheten om och stoltheten över vårt medlemskapi EU. Ett sätt är att övergår till EU:snationalitetssymboler på bilarnasregistreringsskyltar (blå remsa med EU-symbol ochnationalitetsbokstav) och säger upp konventionen omvita elliptiska markeringar.I 48 § bilregisterkungörelsen stadgas att ettregistrerat fordon som används utomlands, enligtöverenskommelser med främmande stater, skall varaförsett med ett nationalitetsmärke baktill. Iparagrafen anges också närmare hur märket skall seut. Bl.a. gäller att det skall ha formen av en elipsmed vissa mått och att på märket skall finnasbokstaven "S" med vissa mått i svart på vit botten.De överenskommelser med främmande stater som nämns iparagrafen syftar Genèvekonvention omvägtrafik, som ratificerade år 1952.Konventionen innehåller bestämmelser om bl.a.trafikregler, vägmärken, motorfordon och släpfordoni internationell trafik, om förare av motorfordon iinternationell trafik samt om igenkänningsmärken påfordon i internationell trafik. I bestämmelserna isistnämnda avseende, som återfinns i bilaga 4 tillkonventionen, syns förebilden till de bestämmelserom S-märkets form, mått och utseende i övrigt somåterfinns i 48 § bilregisterkungörelsen. hargenom ratifikationen förbundit sig att följakonventionen och bl.a. den nämnda bilagan nr 4. Densistnämnda kan inte sägas upp utan att helakonventionen sägs upp. Så bör inte ske, enligtutskottets mening. Härav följer att motionenavstyrks.4.6 Busstrafik i miljözonerEnligt 147 § andra stycket punkt 1vägtrafikkungörelsen (VTK) får en kommun meddelalokala trafikföreskrifter med förbud mot trafik medfordon av visst slag eller fordon med last av vissbeskaffenhet eller, i särskilt miljökänsliga områdenav tätorter (miljözoner), med sådana dieseldrivnabussar med en totalvikt över ellerdieseldrivna tunga lastbilar som inte enligtbilavgasförordningen (1991:1481) tillhör en vissmiljöklass. Indelningen i miljöklasser enligtbilavgaslagstiftningen gäller i Sverigeregistrerade fordon. Ett fordon registrerat i någotannat EU-land, som sålunda inte tillhör någonmiljöklass alls i den nämnda lagstiftningens mening,får trots ett förbud med stöd av den nämndabestämmelsen i VTK ändå användas i trafik inom enmiljözon. Anledningen härtill är att ettupprätthållande av förbudet skulle stå i strid motartikel 6 i om förbud motdiskriminering på grund av nationalitet.I motion Sk708 av och (båda s) framhålls att utländska bussföretag som körturister till och i har mer generösa villkorän svenska bussföretag på motsvarande uppdrag iEuropa. tar varken ut vägskatter,vägavgifter eller vägmoms. Utländska företag ärdessutom undantagna från miljözonsbestämmelserna ivåra största städer. Även om det bara är ett fåtalutländska bussar som bedriver trafik inommiljözonerna är det ändå en nonchalans mot deseriösa svenska bussföretagen att detta får fortgå.En översyn bör göras, betonar motionärerna, över vadsom reglerar gränsvärdena: motorkonstruktionen ellerutsläppet från motorn.Som utskottet tidigare nämnt upphörvägtrafikkungörelsen att gälla ,då trafikförordningen träder i kraft. Då löses ocksådet av motionärerna påtalade problemet genom enföreskrift i 10 kap. 2 § punkt 3. Enligt dennagäller lokala trafikföreskrifter med förbud mottrafik inom en miljözon "dieselmotordrivna bussarmed en totalvikt över ellerdieselmotordrivna tunga lastbilar som harregistrerats första gången för mer än ett visstantal år sedan" (kurs. Genom att det specifiktsvenska miljö-klasskriteriet ersätts med ettkriterium som är gemensamt för alla fordon det ärfråga om, nämligen tidpunkt för första registrering,kan man låta fordon registrerade i och iandra EU-länder omfattas av samma bestämmelse ochsålunda likabehandlas. Syftet med motionsyrkandethar sålunda tillgodosetts. Det bör därför lämnasutan åtgärd och avstyrks med det sagda. beträffande övergripandetrafiksäkerhetsåtgärderatt med avslag på motionerna 1998/99:T217 yrkande5, 1998/99:T220 yrkande 23 samt 1998/99:T223yrkandena 22 och 24 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört ominrättande av en vägtrafikinspektion,2. beträffande körkortsinnehav för äldreatt avslår motion 1998/99:T410,3. beträffande utbildning i samband medkörkortsförnyelseatt avslår motion 1998/99:T422,4.