bet · GM01FiU20 · 1999-06-01 00:00:00 — Från riksdagensoch utskottens sida bör utgiftsområdesvisa diskussioner föras som såväl tarupp brister och förtjänster i den föregående budgetpropositionen som kravoch förväntningar på kommande budgetpropositioner. Det bör vara en ge-mensam ambition för och regeringen att ytterligare utveckla re-sultatstyrningen med inriktning mot en budget som fokuserar på resultat. Utskottet hemställerDen ekonomiska politiken1. beträffande allmänna riktlinjer för den ekonomiska politikenatt med bifall till proposition 1998/99:100 yrkande 1 samt medavslag på motionerna 1998/99:Fi14 yrkande 1, 1998/99:Fi15 yr-kande 1, 1998/99:Fi16 yrkandena 1-4, 1998/99:Fi17 yrkande 1, 1998/99:Fi18 och 1998/99:Fi36 godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken somregeringen förordar och som sin me-ning ger regeringen till känna vadutskottet anfört,res. 1 (m, kd, fp)res. 2 (c)2. beträffande det europeiska valutasamarbetetatt avslår motionerna 1998/99:Fi14 yrkande 6 och 1998/99:Fi17yrkande 6,res. 3 (m, fp)3. beträffande stabilisering av de internationella kapital- ochvalutamarknadernaatt avslår motionerna 1998/99:Fi213, 1998/99:Fi214, 1998/99:U304 yrkande 3 och 1998/99:U704 yrkande 7,res. 4 (v)res. 5 (mp)4. beträffande social ekonomi och ekonomisk demokratiatt avslår motionerna 1998/99:Fi708 yrkandena 2 och 3 samt 1998/99:Fi909,res. 6 (v)res. 7 (m) - motiv.res. 8 (kd, fp) - motiv.Budgetpolitikens inriktning och utgiftstak för staten5. beträffande behovet av en budgeteringsmarginalatt godkänner vad utskottet anfört,res. 9 (m) - motiv.res. 10 (kd, fp) - motiv.6. beträffande användningen av begränsningsbeloppatt avslår motion 1998/99:Fi17 yrkande 9,res. 11 (m, kd, c, fp)7. beträffande mål för budgetpolitikenatt med bifall till proposition 1998/99:100 yrkande 2 samt medavslag på motionerna 1998/99:Fi14 yrkande 2 och 1998/99:Fi15 yrkande 2fastställer målet för det finansiella sparandet i den offentliga sektorntill av bruttonationalprodukten för ,res. 12 (m)res. 13 (kd)8. beträffande utgiftstak för statenatt med bifall till proposition 1998/99:100 yrkande 3 samt medavslag på motionerna 1998/99:Fi14 yrkande 4, 1998/99:Fi15 yr-kande 3 och1998/99:Fi17 yrkande 3 fastställer utgiftstaket för staten inklusiveålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten för till 810miljarder kronor,res. 14 (m) - delvisres. 15 (kd) - delvisres. 16 (c) - delvisres. 17 (fp) - delvis9. beträffande utgiftstak för den offentliga sektornatt med bifall till proposition 1998/99:100 yrkande 5 samt medavslag på motionerna 1998/99:Fi14 yrkande 3, 1998/99:Fi15 yr-kande 5 samt1998/99:Fi17 yrkandena 2 och 5 godkänner beräkningen av de offentligautgifterna ,res. 14 (m) - delvisres. 15 (kd) - delvisres. 16 (c) - delvisres. 17 (fp) - delvisPreliminär fördelning av utgifterna på utgiftsområden åren 2000-200210. beträffande preliminär fördelning på utgiftsområdenatt med bifall till proposition 1998/99:100 yrkande 4 samt medavslag på motionerna 1998/99:Fi14 yrkande 5, 1998/99:Fi15 yr-kande 4, 1998/99:Fi16 yrkandena 6-8 och 23, 1998/99:Fi17 yrkande 4 och 1998/99:Fi33yrkande 1 godkänner den preliminära fördelningen av utgifterna påutgiftsområden som riktlinje för regeringensbudgetarbete,res. 14 (m) - delvisres. 15 (kd) - delvisres. 16 (c) - delvisres. 17 (fp) - delvis11. beträffande indelningen i utgiftsområdenatt avslår motion 1998/99:Fi16 yrkande 5,res. 18 (c)Skatter och övriga inkomster12. beträffande skattepolitikens allmänna inriktningatt avslår motionerna 1998/99:Fi14 yrkandena 7 och 8 i dennadel, 1998/99:Fi15 yrkande 7, 1998/99:Fi16 yrkandena 9, 11, 13, 15-17, 19,21 och 22, 1998/99:Fi17 yrkandena 12 och 13, 1998/99:Fi27 yrkandena 1-3, 5, 7 och 8 samt 1998/99:Fi31 yrkande 4,res. 19 (m)res. 20 (kd)res. 21 (c)res. 22 (fp)13. beträffande det fasta beloppet vid beskattningen av för-värvsinkomsteratt med bifall till proposition 1998/99:100 yrkande 25 i dennadel samt med avslag på motion 1998/99:Fi16 yrkande 10 god-känner vadutskottet anfört,(Se mom. 21 beträffande här aktuellt lagförslag.)res. 23 (c)14. beträffande sänkt fastighetsskatt för bostadshyreshusatt med bifall till proposition 1998/99:100 yrkande 27 i dennadel samt med avslag på motionerna 1998/99:Fi14 yrkande 8 i denna del, 1998/99:Fi15 yrkande 6 och 1998/99:Fi16 yrkande 18 god-känner vad utskottetanfört,(Se mom. 21 beträffande här aktuellt lagförslag.)res. 24 (m)res. 25 (kd)res. 26 (c)15. beträffande taxeringsvärdena och underlag för fastighets-skatt år2000att med bifall till proposition 1998/99:100 yrkande 26 i dennadel godkänner vad utskottet anfört,(Se mom. 21 beträffande här aktuellt lagförslag.)16. beträffande reavinstbeskattning av fastigheteratt avslår motionerna 1998/99:Fi16 yrkande 20, 1998/99:Fi31 yrkandena 1 och 2, 1998/99:Sk306 yrkande 10, 1998/99:Sk601, 1998/99:Sk666, 1998/99:Sk681 och 1998/99:MJ256 yrkande 5,res. 27 (m, kd, c, fp)17. beträffande fåmansföretag och generationsskiftenatt avslår motionerna 1998/99:Fi27 yrkande 4, 1998/99:Sk309 yrkande 9, 1998/99:Sk630 i denna del, 1998/99:Sk690, 1998/99:Sk719och 1998/99:N238 yrkande 3,res. 28 (m, kd, c, fp)18. beträffande beskattning av elbilar m.m.att med bifall till proposition 1998/99:100 yrkande 28 i dennadel samt med avslag på motionerna 1998/99:Fi30 och 1998/99:Fi31 yrkande 5 godkänner vad utskottet anfört,(Se mom. 21 beträffande här aktuellt lagförslag.)res. 29 (m, kd, fp) - delvis19. beträffande biodrivmedelatt avslår motionerna 1998/99:Fi15 yrkande 8, 1998/99:Fi16yrkande 14, 1998/99:Fi31 yrkande 3 och 1998/99:Fi34,res. 30 (m, kd, c, fp)20. beträffande jordbrukets energibeskattningatt avslår motionerna 1998/99:Fi16 yrkande 12, 1998/99:Fi23 och 1998/99:Fi33 yrkandena 2-5,res. 31 (m, kd, c)21. beträffande lagförslagenatt till följd av vad utskottet ovan anfört och hemställt (mom.13-15 och 18) och med anledning av proposition 1998/99:100 yrkandena 25-28,alla i denna del, antar regeringens förslag tilldels lag om beräkning av viss inkomstskatt på förvärvsinkomster vid 2001års taxering m.m. med den ändringen att tidpunkten för ikraftträ-dandetbestäms till ,dels lag om omräkningstal taxeringsvärden med den änd-ringenatt tidpunkten för ikraftträdandet bestäms till ,dels lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt med denändringen att tidpunkten för ikraftträdandet bestäms till den 1 au-gusti1999,dels lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327) med den änd-ringen attikraftträdandebestämmelsen erhåller följande som utskottets förslagbetecknade lydelse.Regeringens förslag Utskottets förslagDenna lag träder i kraft den 1 juli 1999.Denna lag träder i kraft den 1 au-gusti 1999 och tillämpas i frågaom fordon som blir skattepliktiga första gången efter den 30 juni 1999.res. 29 (m, kd, fp) - delvisStockholm den 1 juni 1999På finansutskottets vägnarJan BergqvistI beslutet har deltagit: (), (), BengtSilfverstrand (s), (), (), (), (), (), (), AnnaÅkerhielm (m), (), (), (), (), (), () och StefanAttefall (kd). Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken (mom. 1) (m, kd, fp)(), (), (), (), (), () och ()anserdels att finansutskottets yttrande i avsnitt 1.2.7 syn påvår-propositionens och partimotionernas konjunkturbedömningar bort utgå,dels att finansutskottets yttrande i avsnitt 1.3 förslagtill inriktning av den allmänna ekonomiska politiken bort ha följandelydelse:En ny ekonomisk politikArbetslösheten, den öppna och den dolda, är vårt lands största ekonomiskaoch sociala problem. Den dramatiska försämringen på arbetsmarknaden är 1990-talets stora politiska misslyckande. Att skapa radikalt bättre förutsätt-ningar för nya jobb och tillväxt måste därför vara det avgörande politiskauppdraget när tar steget in i 2000-talet.Det stora fallet i sysselsättningen inträffade mellan åren 1990 och 1993.Det var resultatet av en politik som innebar fortsattinflation och strukturella försämringar som skattehöjningar ochlöntagarfonder. Den s.k. tredje vägens ekonomiska politik isolerade Sverigefrån , banade vägen för lånekarusell och bankkris och förde oss in iden kostnadskris som ledde till sysselsättningsfallet.Från slutet av 1993 vände emellertid sysselsättningen åter uppåt. Efter va-let 1994 när skattehöjningar och återregleringar präglade politiken brötsuppgången i sysselsättningen och vändes till en nedgång. Även om situatio-nen förbättrats något tyder inget på att svensk ekonomi förmår nå ensdet sysselsättningsmål som den socialdemokratiska regeringen satt upp för2004.De övergripande målen för den ekonomiska politiken bör enligt utskottetsmening vara att skapa förutsättningar för snabb tillväxt, en kraftig ökningav antalet nya arbetstillfällen, en god realinkomstutveckling och minskatbi-dragsberoende.Sveriges problem är strukturella. Det behövs en ny ekonomisk politik, somsyftar till att stärka incitamenten till företagande, arbete och förkovranoch som bygger på enskilt ägande och fri konkurrens.Politiken måste också präglas av en insikt om de ändrade förutsättningarsom följer av en alltmer integrerad världsekonomi. Det ställer nya krav påden nationella politiken men ger också stora möjligheter.Sedan 1970 har tillväxten och välståndsutvecklingen i varit sämreän i flertalet jämförbara länder. Den stora arbetslösheten lägger tungabördor på medborgarna. Färre får försörja fler vilket har lett till att deredan höga skatterna nått nya rekordnivåer.En grundläggande uppgift för att bryta denna utveckling är att skapa godabetingelser för företagande. Då måste man bryta med gamla föreställningar.Sverige har byggt sitt välstånd på ett antal storaexport-företag som producerat för andra marknader än den inhemska. Undersenare år har blivit beroende av några få av dessa företag i enutsträckning som saknar motstycke i vår moderna ekonomiska historia. När nude stora företagen tenderar att flytta och de nya växande företagen är förfå, fortsätter urholkningen av välståndsutvecklingen.Sverige står inför ett vägval. Det ena alternativet är att fullfölja deninrikt-ning som präglar den socialdemokratiska politiken . Då klamrarman sig fast vid höga skatter, fortsatta regleringar och statliga insatser.Det andra alternativet är att skapa de nya villkor som ett nytt, växandeföretagande behöver: färre regleringar, större individuell frihet och lägreskatter på in-komster och företagande.För nästan ett år sedan, , skrev ledarna för Moderata samlings-partiet, och en gemensam artikel där de drogupp riktlinjerna för vilken politik behövde för att långsiktigtkomma till rätta med sina problem, främst den alltför höga arbetslösheten.I april i år återupprepades på nytt de tre partiernas uppslutning bakomdessa huvud-punkter för den ekonomiska politiken:· sänkta skatter på arbete och företagande,·· sänkta skatter på hushållstjänster,·· mindre krångel för företagen,·· en modernisering av arbetsmarknadsreglerna,·· möjlighet för företagen att ta till vara eurons möjligheter och mildraföljderna av utanförskapet,·· en förnuftig energipolitik,·· åtgärder för att göra till ett spjutspetsland inom IT.·Enligt utskottets mening bör dessa huvudpunkter utgöra grunden för inrikt-ningen av den ekonomiska politiken.Det ekonomiska lägetDet internationella lägetSedan har haft nio konjunkturuppgångar och likamånga nedgångar. Svensk ekonomi befinner sig just nu i en situation därkonjunkturen förbättras. Detta är i sig glädjande men får inte tolkas somatt alla problem är lösta, att politiker kan dra på sig spenderbyxorna igen. Det är när konjunkturen förhoppningsvis förbättras som det finns utrymmeatt göra något åt långsiktiga problem.Det förefaller som om verkningarna av Asienkrisen inte blir så stora i om-världen. Det fanns farhågor för att Asienkrisen dels skulle innebäraett stort efterfrågebortfall, dels skulle innebära en kraftig konkurrens ivästeko-nomierna från företag i de . Detta har dock intefått så stora konsekvenser för företagen i industrivärlden som kundebefaras.Det har varit en återhämtning i de sydostasiatiska länderna men inte iförsta hand genom att de exporterat sina problem till industriländerna.Det är främst länder som , och som återhämtatsig.Den japanska ekonomin dras fortfarande med problem. Även om reformer av denjapanska ekonomin nu börjar komma i gång tar det tid innan utveck-lingentydligt vänt i positiv riktning. kommer inte att vara någon till-växtmotor och knappast heller . räknar med fortsatt ned-gång och endast nolltillväxt nästa år.Den amerikanska ekonomin har varit en tillväxtmaskin under många år.Tillväxten har hållit sig på i genomsnitt ,sysselsätt-ningen har ökat med närmare 15 miljoner nya jobb under 90-taletoch ar-betslösheten är den lägsta . Det är överraskande att denamerikanska ekonomin så länge kunnat hålla en uthållig och hög tillväxtutan att drabbas av inflation och överhettningsproblem och därmedframtvingade räntehöjningar.Den fortsatt snabba tillväxten i kan dock komma att medföra att denamerikanska , , tvingas höja räntan för att kyla avekonomin. Återverkan på ekonomi av Asienkrisen blev svagare än somväntades och sannolikheten är nu större för räntehöj-ning. Börsuppgången i har jämte sysselsättningsutvecklingen varit en starktbidragande orsak till hushållens höga konsumtionsbenägenhet. Det finns dock en betydande risk för attbörsutvecklingen bryts. Flera sätt att analysera tyder på att denamerikanska börsen är övervärderad och att en rekyl kan väntas. Dettaskulle kunna mins-ka både hushållens och företagens utgiftsbenägenhet högstmarkant. Det skulle medföra en ordentlig nedgång i tillväxten.En nedgång på den amerikanska börsen skulle få återverkningar även i Eu-ropa. Även där skulle börserna sjunka och hushåll och företag minska sinefterfrågan. En räntehöjning i skulle troligen också medföra atträntorna i dras upp, något som skulle få allvarliga effekter på densvaga åter-hämtningen. Den återhämtning som borde vara på väg i de storavästeurope-iska ekonomierna skulle kunna få sig en allvarlig knäck mednegativa åter-verkningar också på Sverige.Osäkerheten om den europeiska utvecklingen beror till en del på att mark-naderna ännu är osäkra på hur den , , kommer attagera. En ränteuppgång i kan komma att driva upp även de europe-iskaräntorna.Några övertygande prognoser över en återhämtning i finnsknappast. I sin preliminära prognos räknar visserligen med en vänd-ning så att tillväxten skulle liggapå , men konstaterar t.ex. i sin majrapportatt finns det inga klara tecken till en tidig och starkåterhämtning i eu-roområdet. Skulle det bli en räntehöjning i kommeråterhämtningen i att fördröjas.Inte heller kommer att ge den draghjälp som varit fallet tidigare.Under åren 1994-98 växte våra nordiska grannar med sammantaget attjämföra med som helhet: . Tillväxttakten i väntas istort sett halveras, vilket medför att bidraget till den svenskamarknadstill-växten blir betydligt lägre än vad det tidigare varit.Det finns andra inslag i bilden som kan ge den svenska exporten sämreförutsättningar. Det finns en risk att en avmattning i med ny stark ex-pansion av de export kan skapa protektionistiska stäm-ningar i med de negativa konsekvenser för världshandeln som då kantänkas.Risken är inte heller försumbar att meningskiljaktigheter mellan EU och USAom tolkningen av olika handelsfrågor kan leda till tvister och som följddärav inskränkningar i handelsmöjligheterna. Det s.k. banankriget utgör härett varnande exempel.Sammantaget finns således hopp om en återhämtning internationellt settunder senare delen av 1999, men det finns många risker som kan fördröjauppgången.Återhämtning i den svenska konjunkturen?Exporten har givit den stora draghjälpen sedan uppgången startade efterdeprecieringen . En god konjunktur i omvärlden har givit expor-ten en stark marknadstillväxt. Denna har kunnat utnyttjas genom den konkur-renskraftsförbättring som deprecieringen medförde. framförs i debat-ten påståenden vars reella innebörd är att eftersom den svenska industrinsedan 1992 haft en snabbare produktivitetsuppgång än flertalet jämförbaraländers industrisektorer behövs inga förändringar i t.ex. de svenskaoffentliga utgifterna. Man glömmer då bort att det är få länder som i sammautsträck-ning som deprecierat sin valuta och därigenom stärkt sinkonkur-renskraft. Detsamma gäller jämförelser över . Trestora de-valveringar har ägt rum . Det är visserligen sant attdet också skett betydande omstruktureringar och rationaliseringar iindustrin men valutakursförsämringen är ändå en avde viktigaste förklaring-arna till uppgången. Eftersom det under allaomständigheter är svårt att tänka sig att en sådan kontinuerlig försvagningav valutakursen skulle kunna fort-sätta är detta ingen lösning förframtiden. Det är i varje fall inte förenligt med flertalet politiskapartiers ambitioner att ska kunna vara ett land som kan betala högalöner. Detta är inte förenligt med en mjukvalutapolitik.Flertalet prognoser för svensk ekonomi, inklusive regeringens, räknar medatt hemmamarknaden skall ta över mera av tillväxten, vilket framgår avefterföl-jande diagram.Diagram. Bidrag till BNP-tillväxten 1992-2002Källor: och FinansdepartementetDetta bygger på att hushållen ska uppvisa en stigande vilja att konsumeraen allt större andel av sina inkomster. Att hushållens inkomster kommer attstiga som en följd av konjunkturuppgången är rimligt att räkna med.Benägenhe-ten att spara eller konsumera är mera svårbedömd. Det kan vältänkas att hushållen efter med besparingar nu är mera bereddaatt konsume-ra. Sannolikt har dock sparbenägenheten ökat permanent.De mera optimistiska prognoser som publicerats bygger påatt skatterna skall sänkas och hushållens köpkraft därigenom förstärkas. Omman inte räknar in eventuella skattesänkningar, det finns inga beslut omdessa bara prognoser, kommer man till de i tillväxt som t.ex.Industriförbundet räknar med.De senaste årens utveckling har troligen gjort hushållen mera uppmärk-sammapå den risk som är förknippad med de skattefinansierade socialför-säkringssystemen. Detta ökar benägenheten att hålla en sparbuffert. Behovetatt reformera ATP-systemet har sannolikt också ökat medvetenheten ombehovet av sparande. Utsikterna på arbetsmarknaden kommer dock troligen attvara den faktor som starkast påverkar sparandet kortsiktigt även om detvore motiverat att hushållens sparkvot låg på åtminstone av inkomsten (enligt nationalräkenskapernas tidigare definition). Regeringen utgår frånatt hushållen skall vara mera utgiftsbenägna, den högsta sparkvotregeringen räknar med är drygt 4 %.Men en konjunkturuppgång, hur välkommen den än är, utgör inte lösning-en påSveriges långsiktiga problem. Om de politiska ambitionerna att för-vandlaSverige till ett land som kan bära och betala höga löner skall kunnarealiseras måste position förbättras. Från att ha legat på tredje-fjärde plats bland industriländerna vad gällerinkomstnivå (BNP per person köpkraftskorrigerad) ligger nu på delad18:e plats. De korrigeringar av statistiken som SCB redovisat ochsom sannolikt förbättrar position något - tills andra länder gjortliknande revide-ringar - förändrar inte vårt resonemang. Om dessaambitioner skall kunna bli verklighet krävs en tillväxt som i grundenförändrar relativa posi-tion.En illustration till vad detta skulle innebära ges här, baserat på sammaslag av resonemang som fördes i en artikel av ekonomen (DNDebatt ). Under förutsättning att övriga länder har en lång-siktig tillväxt på skulle det för del från dagensläge - och med hänsyn tagen till att SCB:s revidering beräknas höjaSveriges nivå med - krävas en tillväxt om för attväxa ifatt om detta skulle ske och om detskulle tillåtas ta . Det skulle vara något enklare att växa ifattNederländerna. Det skulle kräva i årlig tillväxt om det skulleske och 2,7-2,om det skulle ske på 10 år.Senast hade över 4 procents tillväxt var 1969. En femårsperiod medi genomsnitt har inte inträffat sedan 60-talet.Detta hindrar inte att enstaka år kan uppvisa hög tillväxt. Åren 1984, 1994och 1995 var år med tillväxttal på över 3½ %. Enstaka tillväxtår förändrardock inte långsiktiga situation.Det räcker inte med att enstaka år uppvisa sådana tal, det krävs högtillväxt i rad. Finns förutsättningar för detta? Det är intemöjligt att nå ett genomsnitt i BNP-ökning om 3-3½ % i rad utanåtgärder som innebär stöd för en sådan process.Några sådana åtgärder finns inte i sikte hos den nuvarande regeringen. Definns uppenbarligen inte på regeringens dagordning. Ett av de vanligastepolitiska orden i regeringens vårproposition är ordet "återkommer".Utskottet konstaterar att det behövs en väsentligt annorlunda ekonomiskpolitik än den som föreslås i vårpropositionen.Misslyckandet med sysselsättningenRegeringens största misslyckande är att den inte lyckats åstadkomma enlångsiktigt hållbar utveckling av sysselsättningen. Regeringen harkontinuer-ligt överskattat sysselsättningsutvecklingen. Skulle regeringensprognoser varit sanna skulle sysselsättningen nu varit minst 150 000personer högre. Det skulle ha motsvarat en sysselsättningskvot på 74½ %,sysselsatta i pro-cent av befolkningen i "arbetande ålder". I stället ärden knappt 72 %.Även om man inte sätter målet så högt som att skulle klara en likasnabb sysselsättningsökning som är det av intresse att jämföra med EU-länderna. Det är bara tre EU-länder som haft en sämresysselsättningsutveckling än om vi ser till den socialdemokratiskaregeringsperioden, vilket efterföljande diagram visar.Diagram. Sysselsättningsförändring 1994-98 inom EUKälla: EurostatDet är mycket få, om ens någon, bedömare som tror att regeringen kommer attlyckas sänka den öppna arbetslösheten till som den lovat. Dentotala arbetslösheten var fortfarande trots konjunkturupp-gången. Då har inte de personer som ingår i som ettalternativ till öppen arbetslöshet räknats in. Inte heller ingår i dessa de latent arbetssökande, dvs. de som står utanför arbetskraften men somvill och kan ta ett arbete. Det är anmärkningsvärt att regeringensekonomiska politik haft så svaga effekter på arbetslösheten trots att vibefinner oss i en konjunktur-uppgång.Det är inte troligt att regeringen skulle lyckas få upp sysselsättningsande-len till de som den satt som mål. Följande diagram från senaste rapport visar vad som återstår för att nå dettamål, även med en god sysselsättningstillväxt . Institutethar ändå räknat med större finanspolitiska stimulanser än regeringen. Ännu2004 saknas över 100 000 jobb.Diagram. Regeringens sysselsättningsmålKälla: KonjunkturinstitutetUnder har det också börjat visa sig tecken till attlönebild-ningen kan bli en faktor som på nytt gör det svårt att nå en högsysselsätt-ning. Socialdemokratins knytning till LO gör det svårt förregeringen att driva en politik som skulle ge några verkliga bidrag tillatt skapa bättre förut-sättningar för lönebildningen. Regeringens tvehågsnaagerande i denna fråga talar sitt tydliga språk.Det krävs en väsentligt annorlunda politik för att verkligen höjasysselsätt-ningen i Sverige.Starkt konjunkturberoende statsfinanserDet finns en uppenbar risk att den förbättring i de offentliga finansernasom konjunkturen ger kommer att tas till intäkt för att allt nu är bra iden bästa av världar och att inget behöver förändras.De offentliga finansernas starka beroende av konjunkturen har enligtKonjunk-turinstitutet inte väsentligt förändrats sedan början av 1990-talet.Diagram. De offentliga finansernas konjunkturkänslighetÅrlig procentuell BNP-förändring i volym samt offentligt finansielltsparande i pro-cent av BNPKällor: och FinansdepartementetStatsfinansernas starka konjunkturberoende medför en tendens att under-skatta förbättringarna i konjunkturuppgångar och underskatta försämringarnai nedgångar vilket framgår av efterföljande diagram.Som synes gäller detta även . Skulle de mera positiva konjunkturpro-gnoserna infrias kommer troligen även statsfinanserna att förbättras,kanske mer än vad regeringen räknar med . Att statsfinansernaut-vecklas bättre än väntat medför också att de troligen kommer attförsämras snabbare än väntat när konjunkturen vänder nedåt.