bet · GM01UFöU2 · 1999-06-03 00:00:00 — om medger det, om det är medgivet ilag som anger förutsättningarna för åtgärden ellerom skyldighet att vidta åtgärden följer avinternationell överenskommelse eller förpliktelsesom har godkänts av (RF 10:9). Enligt 1 §lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöringutomlands får regeringen, utan hörande,ställa väpnad styrka till förfogande förfredsbevarande verksamhet utomlands på begäran avFörenta nationerna (FN) eller enligt beslut somfattats av Organisationen för säkerhet och samarbetei ().Miljöpartiet menar i motion U11 (mp) yrkande 3 attsvensk militärs medverkan i insatser av nu aktuelltslag bör betraktas som ett undantag och att beslutom sådant deltagande skall beslutas av vidvarje enskilt tillfälle.Motion U12 (m) yrkande 2 berör risken för attvapenvila eller ett fredsavtal inte uppnås och attSverige likväl kan behöva agera tillsammans med detinternationella samfundet. I ett läge där beslut omsvensk trupp skall sändas ut utan att en vapenvilaföreligger, understryker att ett sådantbeslut måste fattas av riksdagen.Utskottet konstaterar att regeringen ipropositionen klart slagit fast att ett villkor föratt svensk väpnad styrka, enligt det nu begärdabemyndigandet, skall sändas till Kosovo bl.a. är atten vapenvila råder eller att parterna har ingått ettfredsavtal. Av detta följer att regeringen måsteåterkomma till om omständigheterna skulleändras och om tidigare i lag givna bemyndigande inteskulle täcka den uppkomna situationen. Utskottet föredragningar av ochFörsvarsmakten inhämtat att det pågår planering förolika möjliga händelseutvecklingar.Enligt utskottets uppfattning är motionärernasönskemål därmed i allt väsentligt redantillgodosedda. Utskottet anser därför att motionernaU11 (mp) yrkande 3 och U12 (m) yrkande 2 kanbesvaras med det anförda.Regeringen föreslår i här aktuell proposition attriksdagen medger att regeringen ställer en väpnadstyrka till förfogande som ett svenskt bidrag internationell fredsstyrka i Kosovo, efter envapenvila eller en fredsöverenskommelse mellanparterna i konflikten i provinsen iFörbundsrepubliken (FRJ), och efterbeslut av säkerhetsråd eller avOrganisationen för säkerhet och samarbete i () om en sådan styrka.Eftersom fredsframtvingande åtgärder kan bliaktuella ligger en sådan insats inte inom ramen fördet mandat som regeringen givits enligt lagen(1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöringutomlands.I samtliga motioner som avgivits med anledning avpropositionen stöds förslaget att , undervissa förutsättningar, skall lämna ett bidrag fredsstyrka i Kosovo.Utskottet finner, i likhet med regeringen, att detär naturligt för att delta i eninternationell fredsstyrka i Kosovo. måste göra allt som står idess makt för att få ett stopp på de våldshandlingaroch de kränkningar av de mänskliga rättigheterna sompågår i Kosovo, samt skapa förutsättningar för attflyktingarna skall kunna återvända till sina hem.Sverige måste ta sin del av det gemensamma ansvaretför detta.Såsom regeringen framhåller i propositionenföreligger det betydande osäkerhet omtidsförhållandena, om hur en gemensam insats kankomma att se ut, om vilket mandat den kan verkaunder samt om hur insatsen skall ledas. ärdet i händelse av en uppgörelse om eldupphör ellerett fredsavtal av stor vikt att en fredsstyrka kansättas in med kort varsel. Utskottet tar mot dennabakgrund fasta på regeringens avsiktsförklaring attöverlägga med före ettregeringsbeslut om att sända en svensk väpnadstyrka.Utskottet konstaterar att ett beslut om fredsstyrkaav eller skall utgöra denfolkrättsliga grunden för insatsen. Detta ligger ilinje med utrikespolitik och utgör enförutsättning för att vårt land skall delta medväpnad styrka i internationella fredsfrämjandeoperationer.Det står inte klart vilken organisation ellervilken konstellation av stater som skall leda eninsats, men det förefaller sannolikt att Nato kommeratt spela en central roll. har till Natolämnat en preliminär och icke bindandeavsiktsförklaring att delta i en internationellfredsstyrka. och har inlett visssamverkan vad avser förberedelser för ett deltagandeinom en större internationell styrka.Det är med tillfredsställelse som utskottetkonstaterar att det råder enighet mellanriksdagspartierna om att bör delta i enväpnad internationell fredsstyrka i Kosovo. Deninternationella styrkan förutses ha ett mandat somtillåter fredsframtvingande åtgärder. Att medge attregeringen sänder svensk väpnad trupp på uppdrag iannat land är ett beslut som innebär ett betydandeansvar. Som tragiska erfarenheter har visat kanförluster i människoliv i samband med fredsfrämjandeuppdrag inte uteslutas. Vid ett ställningstagande avdetta slag är det en styrka att samtliga partierställer sig bakom beslut.Även vid tidigare tillfällen, bl.a. vid beslutetatt delta med trupp i IFOR-operationen i , har det funnits en samsyn blandriksdagens partier till stöd för de svenskainsatserna. Denna politiska enighet är en styrka förSverige som internationell aktör och stärkertrovärdigheten i vår utrikes- och säkerhetspolitik.Utskottet har vid ett flertal tillfällen, senast ibetänkande 1998/99:UFöU1 säkerhetspolitik,understrukit vikten av att genom deltagandei fredsfrämjande verksamhet tar sitt ansvar förinternationell fred och säkerhet. Förutom att vi haren moralisk skyldighet att bära vår del av engemensam börda, är sådant deltagande också ett sättatt stärka vår egen säkerhet. Den internationellaverksamheten är en av försvarets huvuduppgifter.I proposition 1998/99:112 Svenskt deltagande ifredsstyrka i Kosovo framhåller regeringen att detpå grund av de osäkra omständigheterna inte går attprecisera storlek eller sammansättning för detsvenska truppbidraget. Regeringen redogör dock förviss planering som Försvarsmakten inledde i sambandmed Rambouilletförhandlingarna. I årets ekonomiskavårproposition föreslogs vidare finansiering för ettbidrag till en internationell fredsstyrka i Kosovo.Utskottet har vid föredragningar avRegeringskansliet och Försvarsmakten erfarit attförutsättningarna till viss del förändrats efter detatt proposition 1998/99:112 lagts fram. Flerafaktorer talar för att efterfrågan på bidragtill den internationella fredsstyrkan sannoliktkommer att bli större än vad som förutsågs i sambandmed Rambouilletförhandlingarna. De senastemånadernas etniska rensningar i Kosovo har avsevärtförsämrat säkerhetsläget, med följd att det kommeratt krävas en större och robustare styrka för att dekosovoalbanska flyktingarna skall våga återvändatill sina hem. Vidare har den politiska betydelsenav att trupp från icke-Natoländer ingår i deninternationella styrkan troligtvis ökat. Det kandärför vara av särskild betydelse att alliansfrialänder står för en substantiell del av fredsstyrkan.Utskottet finner mot denna bakgrund att en störresvensk styrka än den som förutsågs vidförhandlingarna i sannolikt kommer attefterfrågas. Vidare har den försämradesäkerhetssituationen höjt de krav som kommer attställas på den svenska styrkans förberedelser,utrustning och samträning.Det åligger primärt inte att direktfastställa vilken storlek och sammansättning ettsvenskt bidrag till en internationell fredsstyrkaskall ha. konstaterar utskottet att ettsvenskt bidrag av den omfattning som var aktuell isamband med Rambouilletförhandlingarna - dvs. en delav en svensk bataljon i en svensk-finsk styrka -är aktuell. Säkerhetsskäl och ensannolikt ökad efterfrågan på svenskt truppbidragtalar för en enhetlig och därmed större svenskstyrka.Utskottet tar fasta på att regeringen avseröverlägga med innan ettregeringsbeslut fattas om att sända ut en svenskväpnad styrka till Kosovo. Utskottet utgår ocksåfrån att regeringen om så är nödvändigt återkommertill i finansieringsfrågan.Med vad ovan anförts anser utskottet att motionernaU12 (m) yrkande 1 och FiU21 (m) yrkande 1 kan ansesbesvarade.Folkpartiet liberalerna ställer sig i U13 (fp)yrkande 1 i huvudsak bakom regeringens förslag tillsvenskt deltagande i en internationell fredsstyrka iKosovo. Motionärerna befarar dock att det troligtviskommer att behövas en större internationell styrkaän vad regeringen bedömer i propositionen.Regeringen understryker i propositionen att denfortsatta utvecklingen kan komma att förändraförutsättningarna för den internationellafredsstyrkan. Tidsförhållanden vad gällerstationeringen av fredsstyrkan liksom kraven på desssammansättning, utrustning och storlek anges därförinte i propositionen.Utskottet hänvisar till det ovan förda resonemangetom svenskt truppbidrag till fredsstyrka i Kosovo ochkonstaterar att förutsättningarna har förändratsjämfört med dem som rådde vidRambouilletförhandlingarna. Ett större svensktbidrag kan troligtvis komma att efterfrågas.Motion U13 (fp) yrkande 1 anses vara besvarad meddet ovan anförda.För år 1999 har regeringen i vårpropositionenföreslagit finansiering för de beräknade kostnadernaför ett gemensamt svensk-finskt förband av enbataljons storlek. Eftersom sammansättningen av densvenska styrkan och tidpunkten för dess utsändande idagsläget inte kan anges, går det heller inte attnärmare precisera vilka kostnaderna kan bli.Utskottet förutsätter att regeringen vid behovåterkommer till i finansieringsfrågan.Som en följd av detta ställningstagande avstyrkerutskottet motion FiU21 (m) yrkande 2.Miljöpartiet anför i motion U11 (mp) yrkande 1 attNato inte varit tvingat att utföra bombningar motFRJ, samt att dessa motverkar en fredlig lösning påkonflikten.Utskottet vill i detta sammanhang ställa sig bakomden inställning till Natos bombningar som regeringenvid upprepade tillfällen gett uttryck för och somdet rått bred politisk enighet omkring, nämligen attansvaret för det uppkomna läget ligger på regimen iBelgrad och president . Det är samtidigtbeklagligt att det inte gått att finna enighet iFN:s säkerhetsråd för åtgärder för att stoppaBelgradregimens agerande. Det är grova kränkningarav de mänskliga rättigheterna i form av långvarigterror och övergrepp mot den kosovoalbanskabefolkningen som lett till den humanitära katastrofvi står inför. Den jugoslaviska militären ochspecialpolisen har utfört och utför fortfarandesedan länge planerade operationer som hårt drabbaroskyldiga civila. (FRJ) bryter mot internationell humanitär rätt,bindande beslut av och det avtalsom ingicks med . Det är motbakgrund av den medvetet orsakade humanitärakatastrofen som Nato genomför bombningar mot FRJ.Det finns inte någon entydig grund i folkrättenför den militära insats som Nato nu genomför.Samtidigt kan grova kränkningar av de mänskligarättigheterna och folkmord aldrig anses vara ettlands inre angelägenheter. Regimen i harockså brutit mot flera säkerhetsrådsresolutioner(bl.a. 1160, 1199 och 1203). Natostaternasregeringar beslöt därför ingripa mot övergreppen motcivilbefolkningen i . Händelserna i Kosovo ochFN:s säkerhetsråds oförmåga att vidta tillräckligaåtgärder understryker behovet av att arbetet med attreformera säkerhetsrådets sammansättning ocharbetsformer - särskilt vetorätten - fortsätter.President kan när som helst få ett slutpå stridshandlingarna genom att tillmötesgå detydliga krav som Nato, och . Först och främst krävs ett omedelbartstopp på dödandet och på de militära aktionerna iKosovo. De jugoslaviska militära styrkorna, polisoch paramilitära grupper måste dras tillbaka. FRJmåste vidare ge sitt medgivande till eninternationell militär fredsfrämjande närvaro, godtaett ovillkorligt återvändande av alla de människorsom har fördrivits samt garantera de humanitäraorganisationerna obehindrat tillträde. måste vidare på ett trovärdigt sätt geförsäkran om sin beredvillighet att på basis avRambouilletavtalet utarbeta ett politiskt ramavtalför Kosovo i överensstämmelse med ochfolkrätten.Utskottet anser därmed att motion U11 (mp) yrkande 1är besvarad.I motion U11 (mp) yrkande 2 menar motionärerna attSverige bör verka för att FN:s samordnande roll vidfredsbevarande arbete stärks, bl.a. som motvikt tillNato.I detta sammanhang vill utskottet framhålla att FN,EU, , Nato, PFF och EAPR samtliga utgör viktigabyggstenar i den euro-atlantiskasäkerhetsstrukturen, och de fyller olika funktionerför att i samverkan bidra till fred och säkerhet påBalkan och annorstädes. FN och FN:s säkerhetsrådspelar en avgörande roll i ansträngningarna att nåen politisk lösning av kriget i Kosovo, samtidigtsom Nato är den enda organisation som har kapacitetatt leda en större militär fredsfrämjande insats iEuropa. I en fredsstyrka i Kosovo kommer deltagandetav alliansfria länder att vara av stor betydelse.Fredsstyrkan måste vara tillräckligt storoch robust, och ha en sådan sammansättning som gerett sådant förtroende att flyktingarna, oavsettetnisk tillhörighet, skall våga återvända och föratt kvarboende befolkning skall känna trygghet.Vidare kan som ett exempel på samarbete mellanorganisationerna nämnas det humanitäraflyktingarbetet på - här har FN:sflyktingkommissarie () koordineringsansvaret,och till stöd för och på begäran av UNHCR har Natotagit på sig logistiska uppgifter i ochMakedonien.Motion U11 (mp) yrkande 2 anses därmed besvarad.I motion U11 (mp) yrkande 4 framförs att börutveckla sin förmåga att bidra till civila ochhumanitära fredsinsatser.Även när det gäller civila insatser vill utskottetframhålla betydelsen av samverkan mellan olika typerav bidrag. Under Kosovokrisen har utvecklatsin förmåga att snabbt sätta in civila ochhumanitära insatser och givit över 80 miljonerkronor i humanitärt stöd sedan den nuvarande akutakrisen bröt ut.Motion U11 (mp) yrkande 4 anses besvarad med vad utskottetovan anfört.I motion U12 (m) yrkande 3 framhåller Moderaternaatt den gemensamma analysenheten under EU:sministerråd tillsammans med kommissionen börutarbeta en långsiktig strategi för Balkan.Utskottet instämmer i att det är naturligt attenheten för politisk planering och tidig förvarning(analysenheten), som håller på attupprättas, ger prioritet åt denna typ av frågor.Målsättningen är att analysenheten skall föra in ettgemenskapsperspektiv i EU:s utrikes- ochsäkerhetspolitik, såväl på lång sikt som inför ochunder konkreta kriser. Syftet med analysenhetensförvarningsfunktion är att ge EU bättre möjligheteratt på ett tidigt stadium sätta inkonfliktförebyggande åtgärder. Kommissionen kommeratt vara representerad i analysenheten, vilketborgar för ett nära samarbete.Därmed anses motion U12 (m) yrkande 3 vara besvarad.Motion U13 (fp) yrkandena 5, 6 och 7 berör behovenav bistånd till regionen både på kort och lång sikt.Riksdagen har återkommande understrukit betydelsenav långsiktigheten i stödet till det fornaJugoslavien. framhöll utrikesutskottet(bet. 1993/94:UU21), mot bakgrund av de då pågåendestriderna i Bosnien och med anledning av ettmotionsyrkande om en Marshalliknande plan föråteruppbyggnad, det principiellt viktiga i attåteruppbyggnadsinsatser, och förberedelser försådana, i sig kan ha en förtroendeskapande effektäven under pågående konflikt.Utskottet konstaterar att ger ettbetydande stöd till fred och stabilitet på Balkan.Inte minst EU:s s.k. stabilitetspakt erbjuder ettpolitiskt ramverk för fred och försoning samtintegrering i europeiska strukturer.Stabilitetspakten är ett EU-initiativ som Sverigestöder och aktivt medverkat till att utveckla. Genomdenna kommer såväl frågor om stöd för mänskligarättigheter och demokrati som ekonomiskåteruppbyggnad, utveckling och samarbete att sättasi fokus. De internationella finansieringsinstitutenförbereder en internationell biståndsstrategi förhela regionen. Även EU kommer att få en central rollnär det gäller ekonomisk återuppbyggnad, och t.ex.Europarådet kommer att ge viktiga bidrag när detgäller uppbyggnaden av rättsstaten liksom vadbeträffar institutionsuppbyggnaden. Det är givetvisviktigt att dessa insatser samordnas på etteffektivt sätt.Sett i ett helhetsperspektiv står det klart attSverige tillhör de länder som visat störstengagemang för fred och säkerhet på . Dettagäller deltagande med fredsfrämjande trupp,ekonomiskt och humanitärt stöd till regionen samtflyktingmottagande i det egna landet. Vårtengagemang för att bidra till en varaktig fred påBalkan är långsiktigt, och stöd till det civilasamhället utgör en viktig del i ansträngningarna attverka för fred och försoning samt skapaförutsättningar för bärkraftig ekonomisk utveckling.Ideella organisationer, folkrörelser och politiskapartiet spelar alla viktiga roller i detta arbete.Ett flertal svenska organisationer är redan i dagverksamma på . Utskottet, som vill uttryckatillfredsställelse över de svenska insatser somgjorts på , har erfarit att regeringen harberedskap att ytterligare höja ambitionsnivån om detskulle visa sig nödvändigt.Med vad ovan anförts anses motion U13 (fp) yrkandena5, 6 och 7 vara besvarad.Med det ovan anförda tillstyrker utskottetpropositionens förslag. beträffande beslut vid truppinsatsutomlandsatt förklarar motionerna 1998/99:U11 yrkande 3 och1998/99:U12 yrkande 2 besvarade med vadutskottet anfört,2. beträffande styrkans storlekatt förklarar motionerna 1998/99:U12 yrkande 1,1998/99:U13 yrkande 1 och 1998/99:FiU21 yrkande1 besvarade med vad utskottet anfört,3. beträffande finansiering av styrkanatt avslår motion 1998/99:FiU21 yrkande 2,4. beträffande Natos rollatt förklarar motion 1998/99:U11 yrkande 1besvarad med vad utskottet anfört,5. beträffande FN:s rollatt förklarar motion 1998/99:U11 yrkande 2besvarad med vad utskottet anfört,6. beträffande svenska civila ochhumanitära insatseratt förklarar motion 1998/99:U11 yrkande 4besvarad med vad utskottet anfört,7. beträffande EU och en strategi förBalkanatt förklarar motion 1998/99:U12 yrkande 3besvarad med vad utskottet anfört,8. beträffande stöd till länderna påBalkan m.m.att förklarar motion 1998/99:U13 yrkandena 5, 6och 7 besvarade med vad utskottet anfört,9. beträffande proposition 1998/99:112Svenskt deltagande i fredsstyrka i Kosovoatt antar regeringens förslag till riksdagsbesluti proposition 1998/99:112 Svenskt deltagande ifredsstyrka i Kosovo.Stockholm den 3 juni 1999På sammansatta utrikes- och försvarsutskottetsvägnarViola FurubjelkeI beslutet har deltagit: ViolaFurubjelke (s), (), (s) (), (),(), (), (), HåkanJuholt (s), (),(), (), (), (), () och ().Särskilda yttranden1. position i EUHenrik , , (alla m) anför:Formuleringen i betänkandet sid 11"...och utgör enförutsättning för att vårt land skall delta medväpnad styrka i internationella fredsfrämjandeoperationer." strider mot position vadavser EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik.Enligt denna är förutsättningen att sådana sker iöverensstämmelse med principerna i ochHelsingfors slutdokument samt målen i ESK:sParisstadga. Moderata samlingspartiet står bakomSveriges position i EU.2. Svenskt deltagande i fredsstyrka iKosovoBerit Jóhannesson och (båda v) anför:Natobombningar och folkfördrivningarNär Nato inlett bombningarna av Jugoslavienförklarade den amerikanske generalen han var förvånad över den folkfördrivning sompresident lät inleda.I andra sammanhang har Nato förklarat att man längekänt till att planerat denna fördrivningav kosovoalbanerna. Det finns fler exempel på attbevekelsegrunderna för Natos ingripande iKosovokonflikten är motsägelsefulla.Natos angrepp på strider på flerapunkter mot folkrätten och har lett till enförsvagning av FN, ett förödmjukande av ochgivit president en förevändning attbeordra den folkfördrivning och de brott motmänskliga rättigheter som den jugoslaviskaregeringen nu begår i Kosovo.Det står alldeles klart att Natos bombningar inteförverkligar det som folkrätten åsyftar. Någoteffektivt försvar av de mänskliga rättigheterna harde inte inneburit.Natos förändrade rollUnder kriget i har det klart framkommitatt det finns krafter inom Nato som undviker attförsöka nå enighet inom FN. Därigenom försvagas FN-systemet som Natos ställning förstärks.Nato har efter det slut omdefinieratsin egen roll och ställning i världen. varNato en försvarsallians, där ett angrepp på ettenskilt land skulle uppfattas som ett angrepp påalliansen i dess helhet. har Nato övergåtttill att själv angripa enskilda länder utanföralliansen. Genom att själv ikläda sig de uppgifteroch befogenheter som ankommer på FN har Nato intebara försvagat FN, utan också ersatt sin defensivahållning gentemot omvärlden med en aggressiv. Natokan självklart aldrig, som skett iKosovokonflikten, på eget bevåg ersätta FN. Genomatt nu göra detta har Natoländerna demonstrerat ochförstärkt sin militära och politiska maktställning ivärlden på FN:s bekostnad.3. Svenskt deltagande i fredsstyrka iKosovoLars () anför:Det är viktigt att starkt kritisera och fördöma denserbiska nationalistiska regimen såsom ansvarig förfolkfördrivningen, massmördandet och brott motmänskligheten i Kosovo. Vi beklagar också djupt detfaktum att vetorätten i FN:s säkerhetsrådomöjliggjort ett FN-ingripande. är detviktigt att också konstatera det faktum att Natosbeslut om att militärt angripa en suverän stat intehar något stöd i internationell rätt. Vi kankonstatera att Natos bombangrepp i flera avseendenvarit kontraproduktiva. De har stärkt dennationalistiska regimen i , de har inneburitett prejudikat för hur andra länder kan komma attagera och de har medfört ett stortlidande för den serbiska civilbefolkningen. I skyddav bomberna har den serbiska regimens mördande ochfolkfördrivning av kosovoalbaner fullföljts. Det äroriktigt att som regeringen gör påstå att Natotvingades att börja bomba. Beslutet var heltfrivilligt och fattat utifrån Natos egna motiv, därden egna prestigeförlusten efter att ha hotat ochinte blivit åtlydd ej får underskattas.Miljöpartiet anser att vetokulturen i FN:ssäkerhetsråd måste förändras så att inte enskildastater med olika nationella motiv kan förhindra FNfrån att ingripa för att förhindra brott motmänskligheten såsom massmord, folkfördrivning ochfolkmord. FN måste förbli den organisation som idessa situationer exklusivt innehar den legitimarätten att när så är nödvändigt hota med elleranvända våld.Miljöpartiet anser också att misslyckandet med attföregripa inbördeskrigen i det medall önskvärd tydlighet illustrerar detinternationella samfundets oförmåga att med civilainsatser aktivt förebygga krig. När beslutet om attföra in 2 000 civila OSSE-observatörer i Kosovofattades var det en för situationen alldeles för lågstyrka. Men i förhållande till medlemsländernasberedskap visade det sig vara en alldeles för högambitionsnivå. Det blev aldrig mer än 1 400observatörer. bidrag var endast 74personer. Det tål att jämföras med de beslut om enmilitärt dominerad fredsstyrka som fattas efterdet att folkfördrivningen och massmördandet tillstora delar fullföljts. Då finns plötsligt resurseratt föra in 40 000-50 000 man och är berettatt ställa upp med upp till 800 man.Slutsatsen är att vi måste lämna fokuseringen påatt med militära medel hantera kriser när det föralltför många människor är , för att istället med i första hand civila medel aktivtföregripa väpnade konflikter och brott motmänskligheten. Militärt våld i FN:s regi måste imöjligaste mån förbli ett komplement till ochgaranten för trovärdigheten i ett resolut och aktivtförebyggande arbete.