bet · GM01KU25 · 1999-05-06 00:00:00 — KU1986/87:29) att regeringen i enlighet medparlamentarismens princip har ett ansvar införriksdagen och en skyldighet att aktivt leda arbetetinom statsförvaltningen.De statliga myndigheterna är enligt 11 kap. 7 §regeringsformen tillförsäkrade en visssjälvständighet gentemot regeringen. Det gäller ifråga om myndighetsutövning mot enskild och motkommun samt tillämpning av lag. Utanförbegränsningarna i 11 kap. 7 § av regeringensstyrande funktion faller vad som brukar kallasmyndigheternas faktiska handlande, t.ex. anläggandeav vägar. Utskottet delade propositionens slutsatsatt regeringsformens regler utgör en fullttillräcklig grund för regeringen att styra sinamyndigheter precis så bestämt och i den omfattningsom regeringen finner lämplig i varje situation. Detfinns också enligt etttydligt utrymme för informella kontakter mellanRegeringskansliet och myndigheterna.Enligt promemoria den27 träffades mellan ansvarigtdepartementsråd, ekonomidirektör ochRiksrevisionsverkets revisorer en överenskommelsesom innebar att revisionen av skulle omfatta hela Vägverketsverksamhet inklusive bolagen.Enligt promemorian besöker varje tillträdandedepartementschef departementets myndigheter ochsammanträffar med myndighetschefen m.fl. Statsrådetfår då en ingående redogörelse för myndighetensorganisation och verksamhet. Departementschefenhålls sedan fortlöpande informerad om myndighetensverksamhet av generaldirektören och varje åranordnar departementschefen en sammankomst församtliga generaldirektörer.Daglig kontakt förekommer mellan den sakenhet viddepartementet som ansvarar för frågor ochVägverket. Ömsesidiga personliga besök förekommer ibetydande omfattning. Enheten informerar fortlöpandedepartementsledningen om viktigare frågor.I samband med att revisorerna avgett sinarevisionsberättelser redovisar Riksrevisionsverketmuntligen för departementet de bakomliggandeförhållanden som föranlett utlåtanden.Departementets tjänstemän har alltid en fortlöpandedialog med myndigheterna under budgetåret. Sedan år1995 bedriver departementet också en systematiskmål- och resultatdialog med myndigheterna.Förutvarande statsrådet harmeddelat att han som departementschefinte hade kunskap om några missförhållanden iVägverket. Under tid som statsrådpresenterade Per under hand ettflertal bolagsprojekt som gick långt utövertraditionell väghållning. I samtliga fall upplystesVägverket om att sådana bolagsbildningar varolämpliga och oönskade och att det inte kunde kommai fråga att riskera väganslagen i affärsverksamhet.Förutvarande kommunikationsministern information av Per en lösning på dennes boendeproblem. Alla partersades godkänna lösningen.I 1993 års budgetproposition aviserades en kommittémed uppgift att bl.a. redovisa överväganden ochförslag om vad gällerstruktur, huvudmannaskap, beslutsordning m.m. Den 2juli 1993 tillsattes kommittén som i februari 1994överlämnade betänkandet På väg till regeringen.Betänkandet utgjorde underlag för proposition1993/94:180, där även en utförlig beskrivning avalla olika bolag och ägarförhållanden redovisadesför . godkände regeringensförslag om renodling av Vägverketsdotterbolagsstruktur och generella regler förbolagisering och utförsäljning avutvecklingsverksamhet med ursprung i Vägverket.Beslutet innebar bl.a. att godkännandemåste inhämtas i varje enskilt fall. Regeringen fickockså bemyndigande att avyttra aktier i regleringsbrevet för /95 fickVägverket i uppdrag att senast den 1 oktober 1994redovisa en plan för hur ägandeengagemang i RST-bolagen successivt skulle avvecklas. En översyn avVägverkets samtliga bolag beslutades.En kopia av avseende revisionen avVägverket för inkom enligtKommunikationsdepartementets promemoria i maj 1994till en tjänsteman på ,men diariefördes först . Närmareinformation om bakgrunden till Riksrevisionsverketsrapport lämnades vid ett tjänstemannamöte den 29augusti 1994 mellan Kommunikationsdepartementetsvägverksenhet och . I övrigt vardet enligt promemoriatill inom departementet intekänt att det förekom några missförhållanden inomVägverket förrän massmedierna tog upp saken.Kommunikationsdepartementet hade sedemeraöverenskommit med om attsamtliga rapporter m.m. avseende departementetsmyndigheter skall sändas till departementet även omde bara är ställda till myndigheten och harunderstrukit för tjänstemännen att alla sådanahandlingar från skalldiarieföras.Förutvarande kommunikationsministern kännedom om rapporten först sedan Vägverketsförhållanden uppmärksammats i medierna och han fickse den först den 2 juni 1995.Den rättsliga prövningen när det gäller vissaförhållanden inom VägverketDen beslutade Riksåklagaren attförundersökning skulle inledas angående osantintygande . Förundersökningenutvidgades till att även avsetrolöshet mot huvudman. fattadesbeslut i åtalsfrågan.Förundersökningen inriktades på frågan omvidarefakturering till Vägverket- från RST av kostnader för en räkning till matvaror till år 1991.- från av kostnader för generaldirektörensbostad m.m. på i 1992-1993- från av kostnader för enövernattningslägenhet på i Stockholm1992-1993- från av kostnader för verksamhet i sambandmed i samt- från av kostnader för 1993.Att medvetet åsamka huvudmannen en kostnad som haninte bort bära är enligt åtalsbeslutet en form avmissbruk som, beroende på omständigheterna, kanfalla in under straffbestämmelsen trolöshet mothuvudman. För att skaderekvisitet skall varauppfyllt krävs dels att det föreligger ett sambandmellan missbruket och skadan, dels att det faktisktuppstått en ekonomisk förlust eller en beaktansvärdrisk för förlust. Härutöver krävs uppsåt hosgärningsmannen.Åtal väcktes mot den tidigare generaldirektören och två andra personer.Åtalspunkterna gällde trolöshet mot huvudman (grovtbrott) när det gäller räkningen till isamband med 1991samt trolöshet mothuvudman (grovt brott), m.m. när det gällerkostnader i samband med . När de gällerboendekostnaderna kunde det enligt åtalsbeslutetinte styrkas att faktureringen i fråga lett tillskada för och något åtal väcktes inte idenna del.I dom ogillade Falu tingsrättåtalet i den del som kvarstod sedan åklagaren lagtned åtalet i fråga om räkningen till . Somvittnen hördes en rad personer bl.a. Per EgonJohansson som var statssekreterare iKommunikationsdepartementet. Denne framhöll attregeringen rent allmänt uppmuntrade till samarbetepå olika plan för utbyte av kunskap. Han ansåg attarrangemanget i samband med låg i linjemed detta. Han själv och dåvarandekommunikationsministern deltog i delar avarrangemanget.Hjalmar , tidigare departementsråd iKommunikationsdepartementet, framhöll att de anslagVägverket tilldelades genom de årligaregleringsbreven endast får användas för de ändamålsom bestämt eller regeringen angett. för fanns ingabegränsningar till belopp för olika ändamål utangeneraldirektören och styrelsen bestämde hur medlenskulle användas i verksamheten för de ändamål somregering och riksdag beslutat om. I samband medverkets flytt till fanns i regleringsbrevenen regel om sponsring av idrott och kultur där, menden regeln togs sedan bort. Verket ägde inte föraöver pengar till annan om det inte motsvarades av enmotprestation. Om tillfrågats angående entänkt satsning från sida vid ,skulle han troligen ha rått verket att begära ettsärskilt regeringsbeslut om detta.Berth , som var ansvarig förinternrevisionen vid , framhöll atthanteringen av fakturorna från var uppetill diskussion under en genomgång medexternrevisionen. Man var överens om att bristerna ihanteringen låg i att det inom koncernen inte fannstillräckliga bestämmelser. Verkets engagemang vidtillfället diskuterades men det riktades ingenkritik mot detta.Tingsrätten konstaterade att samtliga hörda vittnenutom , som uttalat sig omtillåtligheten av ett arrangemang som det aktuellaDavis Cuparrangemanget, ansett det ligga inomVägverkets kompetensområde, men att Strömberguttalat viss tveksamhet. Tingsrätten anslöt sig tillden mening som majoriteten vittnen förfäktat. av den typ representerar kanenligt tingsrätten ha behov av "marknadsföring" förkontakter och kunskapsutbyte bl.a. förutvecklingsarbete, och något förbud mot sådanverksamhet hade inte påvisats. En helt annan sak varenligt tingsrätten ren sponsring för kulturellaeller idrottsliga ändamål där den ekonomiska nyttanav åtgärden är mycket diskutabel. Att i det aktuellafallet de av RST beställda tjänsterna även inneburiten marknadsföring av RST på den tyska marknadenkunde inte anses oförenlig med ändamålet förVägverkets verksamhet, eftersom en framgång för RSTpå denna marknad även skulle komma tilldel. Tingsrätten fann att varkenmissbrukat sin förtroendeställning eller skadathuvudmannen överklagades av åklagarsidan. Överklagandetåterkallades emellertid ochtingsrättens dom står fast.Utskottets bedömningDen ovan redovisade rättsliga prövningen har gettvid handen att de förhållanden inom somvåren 1995 uppmärksammades i massmedierna inte skallbetraktas som brottsliga. Förhållandena haremellertid väckt frågan om regeringens kontroll övermyndigheternas verksamhet är tillräcklig. Utskottetkonstaterar att det, under de år som förflutit sedanförhållandena inom uppmärksammades, frånregeringens sida har vidtagits en rad åtgärder isyfte att motverka att det uppstår en liknandesituation igen.Något uttalande i övrigt är inte påkallat frånutskottets sida.4 Uttalanden m.m. av statsråd4.1 Näringsminister med frågor om statligt stöd tillGällivare och kommunerI en granskningsanmälan, bilaga A 4.1.1, har begärtsatt utskottet skall granska dåvarandenäringsminister agerande i sambandmed utlovande av statliga stödmiljoner i den egnavalkretsen. I anmälningen anförs att vidvalmöten i och kommuner utlovatstatliga stödmiljoner. Enligt anmälaren harSundström därigenom försökt påverka en statligmyndighet, "Bostadsakuten", att fatta beslut om stödtill de två kommunerna.BakgrundEnligt förordningen (1998:666) om statligt stöd förvissa kommunala åtaganden för boendet kan statligtstöd lämnas för att motverka att en kommun på grundav åtaganden för boendet inte kan fullgöra sinaekonomiska förpliktelser. Förutsättningarna för attstöd skall beviljas och formerna för stödet anges iförordningen. Ansökan om stöd görs enligtförordningen hos Delegationen för stöd till vissakommuner med bostadsåtaganden (Bostadsdelegationen).Delegationen beslutar i vissa stödärenden ochöverlämnar andra med eget yttrande till regeringen.Genom förordningen (1998:667) har regeringenutfärdat en instruktion för myndigheten.Enligt 11 kap. 7 § regeringsformen får ingenmyndighet, ej heller eller kommunsbeslutande organ, bestämma hur enförvaltningsmyndighet i ett särskilt fall skallbesluta i ett ärende som rör myndighetsutövning motenskild eller mot kommun eller som rör tillämpningav lag.Promemoria från RegeringskanslietGenom en skrivelse till harutskottet begärt en redogörelse för dethändelseförlopp som avses i anmälningen och omkommentarer till vad som förekommit. Utskottetbegärde också att få del av vissa pressmeddelanden,som omnämns i anmälningen, om dessa härrörde frånRegeringskansliet.Med en skrivelse av harRegeringskansliet som svar på utskottets begäranöverlämnat ett inom upprättatyttrande av , bilaga A 4.1.2.Yttrandet har upprättats efter kontakter med f.d.näringsministern ochBostadsdelegationen. I yttrandet anförs följande: Iregeringens proposition (1997/98:62) Regionaltillväxt för arbete och välfärd konstateras bl.a.att flera kommuner gör stora insatser för att stödjasina bostadsföretag och att för några kommuner hotarde ekonomiska åtagandena att bli övermäktiga samtatt regeringen avser att återkomma i frågan. Efteratt godkänt förslag i proposition(1997/98:119) Bostadspolitik för hållbar utvecklingstartade den s.k. Bostadsdelegationen sin verksamhetden 1 juli 1998.Bostadsdelegationens uppgifter och organisationregleras i förordningen (1998:666) om statligt stödför vissa kommunala åtaganden för boendet, och iförordningen (1998:667) med instruktion förDelegationen för stöd till vissa kommuner medbostadsåtaganden. Uppgifterna är främst att beredaärenden om stöd, överlägga med enskilda kommuner omlämpliga åtgärder och krav samt samordna olikainsatser för att bistå kommuner med stöd.Anders informerade vid valmöten i mittenav om den då nyinrättadeBostadsdelegationen samt fällde uttalanden iallmänna ordalag om att exempelvis ochGällivare kommuner skulle kunna rymmas inom ramenför delegationens åtaganden. Enligt Sundströmgjordes inga utfästelser om kommande beslut avdelegationen och inga summor utlovades. Inte hellerhar han haft för avsikt att påverkaBostadsdelegationen i dess beslutsfattande.Enligt uppfattning är detnaturligt att en minister vid ett valmötepresenterar reformer som han har bidragit till attförverkliga. För har det tett sigsom ett naturligt inslag i den politiska kampanjenatt nämna att kommuner numera kan få hjälp med sinastora bostadsåtaganden, och att i det sammanhangetäven exemplifiera med sådana namngivna kommuner somhar diskuterats under arbetet med reformen.Näringsdepartementet konstaterar att depressmeddelanden, som ligger till grund för det TT-telegram som det refereras till i anmälan, intehärrör från Regeringskansliet.Från Bostadsdelegationens sida har uppgivits på intet sätt känt sig bunden av uttalandenaeller uppfattat dem som direktiv.Slutligen kan anmärkas att Bostadsdelegationen intefattat något beslut om stöd till ellerGällivare kommuner.Tidigare granskning av frågor om uttalanden avstatsrådUtskottet har i tidigare granskningar frånprincipiella utgångspunkter berört frågor omuttalanden av statsråd. En utgångspunkt vidbedömningen av sådana frågor är att statsråden ilikhet med andra medborgare har rätt att görauttalanden i skilda sammanhang. Vissa särskildahänsyn kan dock behöva tas av statsråd.Auktoritativa uttalanden av statsråd kan i enskildafall skapa en risk för att den självständighet somenligt regeringsformen skall tillkomma domstolar ochförvaltningsmyndigheter äventyras. Och uttalandensom kan uppfattas stå i strid med regeringensofficiella hållning kan skapa risk förkomplikationer, särskilt om de berör förhållandentill utländsk stat (se 1991/92:KU30 s. 43 f.,1993/94:KU30 s. 60 f.).Utskottets bedömningUtskottet har inte någon annan uppfattning i frågaom uttalanden av statsråd än den som uttryckts isamband med de tidigare granskningar som omtalats idet föregående. Vad som kommit fram i det nuaktuella granskningsärendet visar emellertid inteannat än att yttrat sig på ett sättsom får anses normalt i den politiska debatten.Granskningen föranleder inte något vidare uttalandeav utskottet.4.2 brev till partiledare omförhandlingarna i regionfullmäktigeI en granskningsanmälan, bilaga A 4.2.1, har begärtsatt utskottet skall granska statsminister agerande och brev till partiledare medanledning av förhandlingar i Skånesregionfullmäktige. I anmälningen anförs attstatsministern med anledning av utdragnaförhandlingar om vem som skall ingå i majoriteten iSkånes regionfullmäktige skrivit brev tillpartiledarna för och Kristdemokraternaoch uppmanat dessa att agera i viss riktning. Vadsom avses är vissa förhandlingar i Skånesregionfullmäktige allmänna val.Enligt anmälaren är statsministerns agerandeförvånansvärt och unikt och vittnande ominkompetensförklaring av de förhandlande partierna iSkånes regionfullmäktige.Promemoria från RegeringskanslietEfter beslut av utskottet har anmälningen översäntstill med begäran om upplysningaroch kommentarer. Med anledning därav harRegeringskansliet överlämnat en skrivelse,dagtecknad , bilaga A 4.2.2. Iskrivelsen anförs: skrev GöranPersson brev till och de överläggningar mellan partier som då pågickoch som gällde ledning och framtid.Göran skrev breven som partiledare och intesom statsminister. - I breven undrade och ställde sigtill att deras partier förhandlade och planerade ettsamarbete med väl. Han framförde som sinuppfattning att det borde gå att finna andrasamarbetsalternativ som kunde säkra de demokratiskavärdena i . - Breven skrevs på detsocialdemokratiska partiets brevpapper. Depublicerades på partiets hemsida.Utskottet har från Socialdemokraternaspartistyrelse i fått kopior av GöranPerssons brev, bilaga A 4.2.3-4.2.4. Utskottet harockså tagit del av breven i den på detsocialdemokratiska partiets hemsida publiceradeformen, bilaga A 4.2.5.Utskottets bedömningUtskottets granskning skall enligt 12 kap. 1 §regeringsformen avse statsrådens tjänsteutövning ochregeringsärendenas handläggning. I dettagranskningsärende har klarlagts att sina brev i egenskap av partiledare och intesom statsminister. Breven synes inte ha avsäntsunder sådana former att de kunnat bli allmännahandlingar hos Statsrådsberedningen. Inte heller harde varit utformade på ett sådant sätt att de kunnatge intryck av att vara allmänna handlingar.Granskningen har inte givit grund för någon kritikfrån konstitutionell synpunkt.4.3 Näringsminister i fråga om verkställande direktöri SamhallAnmälanI en anmälan, bilaga A 4.3.1, har anförts attnäringsminister enligt uppgifter imassmedier uttryckligen uppmanat styrelsen i detstatligt ägda företaget att göra sig av medverkställande direktören . Anmälarnahar begärt att utskottet skall granska BjörnRosengrens handlande. Enligt tidningsuppgifter hadeRosengrens agerande orsakat stor upprördhet ochilska i och skapat en risk för attstyrelsen skulle spricka i två hälfter.Promemoria från RegeringskanslietEfter beslut av utskottet har anmälningen översäntstill med begäran om en redogörelseför händelseförloppet och kommentarer.Med en skrivelse av harRegeringskansliet överlämnat en inomNäringsdepartementet upprättad promemoria av den 15februari 1999, undertecknad av statssekreterarenLars , bilaga A 4.3.2. I promemorian anförsföljande.HändelseförloppetI tog kontaktper telefon med styrelseordföranden i ,. Under samtalet diskuterades olikafrågor som rörde bolaget, bl.a. frågan om ledningenför bolaget.Björn kände till att frågan omverkställande direktörens fortsatta engagemang ibolaget diskuterats mellan den tidigare ledningenför och bolagetsstyrelse. Med hänvisning till dessa kontakter villeBjörn höra uppfattning omlämpligheten av att nu fortsätta dessa diskussionermed . I anslutning till detta samtalhade även kontakt med GerhardLarsson som då framförde att han var intresserad avatt byta jobb.Det kan upplysningsvis nämnas att tagit kontakt med undertecknad och förklaratsig intresserad av nya arbetsuppgifter.KommentarLiksom för andra aktiebolag gäller självfalletaktiebolagslagen för . Detta innebär bl.a.att det är bolagsstämman som är det högstabeslutande organet i bolaget. Staten, som är ensamaktieägare, utövar sin rätt att besluta i bolagetsangelägenheter vid bolagsstämman. Enligtbolagsordningen för är det regeringen somutser styrelse. Det är sedan styrelsen som utserverkställande direktör. För verksamheten i Samhallgäller även ett avtal mellan staten och bolaget.Som tidigare uttalat (KU1982/83:30) betyder inte gällande regler om denformella styrningen av aktiebolag att det inteskulle få förekomma underhandskontakter mellanföreträdare för ägaren och bolagsledningen. Tvärtomär sådana kontakter viktiga för att bolaget skallkunna bedriva sin verksamhet på ett effektivt sätt.Underhandskontakter av detta slag är särskiltviktiga när det gäller bolag som är helägda avstaten. Då ägaransvaret utövas av regeringen är detnödvändigt att det ansvariga statsrådet ochbolagsledningen etablerar ett gott förhållande genomregelbundna kontakter.De kontakter som förevarit i detta fall mellan detansvariga statsrådet och styrelseordförandeligger helt i linje med de principer som gäller -och bör gälla - för regeringens utövande avägaransvaret för statligt ägda bolag.UtfrågningarUtskottet har hållit offentliga utfrågningar medHåkan Tidlund och , bilaga B 9-10.Vid utfrågningen uppgav att han någradagar eller någon vecka efter det att BjörnRosengren utsetts till statsråd fått etttelefonsamtal från denne. Samtalet kom till Tidlundsbostad, som också är hans arbetsplats. Rosengrenpresenterade inte sitt ärende så att han haderegeringens mandat att ringa; Tidlund och Rosengrenär inte alldeles obekanta så de behövde intepresentera sig så väldigt noggrant. ringdenaturligtvis till Tidlund i dennes egenskap avstyrelseordförande i . Samtalet handlade tillstor del om vilken ersättningsnivå behöverha i fråga om merkostnadsersättning från staten.Tidlund fick under samtalet också uppfattningen attdet måste ha skett en överlämning frånArbetsmarknadsdepartementet, ty sig på ett sätt i frågan om verkställandedirektören som i stort sett bekräftade signaler somHåkan Tidlund tidigare fått frånArbetsmarknadsdepartementet. Dessa gick ut på från ägarens sida kanske tyckte att det efter 20års framgångsrik verksamhet från verkställandedirektörens sida kunde vara skäl att någon annan togansvaret för bolagets verksamhet inpå . Designaler mottagit innebar inte någraexplicita krav utan mera att det blev klart vilkenuppfattning som fanns hos ägaren. Att det ärbolagets styrelse som fattar besluten har HåkanTidlund sagt hela vägen. ansåg siginte ha fått något uppdrag från attgöra något och återrapporterade inte till honom. Detär inte någon direktstyrning från ministrarnas sida.Efter samtalet med tog HåkanTidlund kontakt per telefon med de ledamöter avbolagets styrelse som var valda av bolagsstämman.Han ansåg att det inte bara kunde vara så attstyrelsens ordförande skulle lyssna på den typ avinformation som han fått. Han hade två samtal medvar och en av de bolagsstämmovalda ledamöterna.Efter ett styrelsesammanträde i inovember träffades de bolagsstämmovalda ledamöternaför att summera de telefonsamtal de haft. Dåkonstaterades att frågan om verkställande direktörenöver huvud taget inte var aktuell att ta upp påstyrelsens bord. Frågan om verkställande direktörenhar inte diskuterats i styrelsen medanledning av de signaler mottog frånArbetsmarknadsdepartementet och senare från BjörnRosengren. tog själv kontakt medHåkan Tidlund före styrelsens sammanträde ifebruari 1999. Han ville diskutera enöverenskommelse med styrelsen om att lämna vd-skapet. Den frågan behandlades av styrelsen och enöverenskommelse har träffats om att vd-skapet den 31 maj 1999.Björn uppgav att han tagit kontakt medHåkan Tidlund per telefon för att föra en diskussionom verksamhet och effektivitet. Samhallhade tillsammans med ett revisionsföretag gjort enstudie av . Det hade också anmälts till BjörnRosengren från den tidigare politiska ledningen förArbetsmarknadsdepartementet att det förts endiskussion om ledning ochställning. Därtill hade på sommareninnan tillträtt som statsråd anmältatt han hade intresse av att få ett annat arbete.Vid samtalet med förde den situationen i första hand en diskussion ombolaget. Samtalet kom också in på och att hade anmält att hanville ha ett nytt arbete. Även den diskussion medden gamla departementsledningen som hade förevaritberördes. Men ställde inte på någotsätt något krav att skulle bytas ut.Han var väl medveten om vilken ordning som gällerför att fatta beslut i sådana frågor.Utskottets bedömningI ärendet har framkommit att talatmed bl.a. om som verkställande direktör i Samhall AB.Samtalet har hos framkallat intrycketatt delade den mening som tidigarehade förmedlats från Arbetsmarknadsdepartementet.Den gick ut på att man från företagsägarens sidaansåg att det kunde vara skäl att någon annan änGerhard fick ta ansvaret för bolagetsverksamhet. Det har emellertid inte framkommit attBjörn uttryckt sig på ett sätt som kunnatuppfattas som ett krav på att skullebytas ut mot en ny verkställande direktör.