bet · GM01SoU10 · 1999-03-25 00:00:00 — Det föreslagnasystemet med skyddad yrkestitel för vissa gruppersom inte omfattas av legitimation bör därförinföras.Utskottet delar regeringens bedömning attyrkesgrupperna audionomer, biomedicinska analytiker,dietister och ortopedingenjörer skall omfattas avden särskilda regleringen med skyddade yrkestitlaroch tillstyrker därför även förslaget till 3 kap. 6§. - - - (Motioner avstyrktes. )Från har inhämtats att i samband medde språkprov som bl.a. utländska sjuksköterskormåste genomgå görs en allsidig bedömning avspråkkunskaperna. Avsikten är att fråga skall varaom en rimlighetsbedömning med betoning på sådant somhar betydelse för patienternas säkerhet. FrånSocialstyrelsen har vidare inhämtats att bl.a.utländska sjuksköterskor inför erhållande av svensklegitimation har att genomgå viss praktik. Vid dennapraktik görs en bedömning av den utländskasjuksköterskans lämplighet för yrket.Frågan om förskrivningsrätt för ytterligarepersonalgrupper behandlades i utskottets betänkande1997/98:SoU15 Läkemedelsfrågor. följande (s.10-11).Den generella förskrivningsrätten fördistriktssköterskor infördes den 1 april 1994.Syftet med att utöka förskrivargruppen till attomfatta andra än läkare var att hälso- ochsjukvården skulle förenklas och effektiveras,särskilt i glesbygd med låg läkartäthet. Läkemedelsom får förskrivas av distriktssköterskor ärupptagna på en särskild lista som ges ut avLäkemedelsverket. Listan uppdateras minst en gångper år och omfattar endast läkemedel som används iomvårdnadsarbete. Preparaten måste ha varit i bruk iminst innan de kan förskrivas avdistriktssköterskor. ochLäkemedelsverket har meddelat allmänna råd resp.föreskrifter för förskrivningsrätten.Socialstyrelsen har på uppdrag av regeringen följtupp förskrivningsreformen under senare hälften av1996. En sammanfattning av uppföljningsstudien harpublicerats i Distriktssköterskornasförskrivningsrätt (Meddelandebladnr 26/97). Studien kartlägger de utbildningsinsatsersom genomförts och förskrivargruppens utnyttjande avförskrivningsrätten dels i olika delar av landet,dels inom olika indikationsområden. Den belyserockså distriktssköterskornas inställning tillförskrivningsrätten samt vilka för- och nackdelarden fört med sig för patienten. Socialstyrelsenkonstaterar att studien bl.a. visar attförskrivningsrätten, med därtill hörande utbildning,på olika sätt bidragit till en enklare ocheffektivare handläggning av vissa åtgärder inomhälso- och sjukvårdsområdet. att en översyn bör ske av indikationer ochläkemedel, att läkares recept till vissa patienterkan få itereras av sköterska och att även vissaandra sköterskor skulle kunna få förskrivningsrätt.Enligt uppgift från avserregeringen att uppdra åt Socialstyrelsenatt utreda frågan om utvidgad förskrivningsrättenligt de förslag som lagt fram isin uppföljningsstudie. När det gäller utvidgadförskrivningsrätt för distriktssköterskor och vissförskrivningsrätt för andra sjuksköterskegrupper harliknande motioner behandlats i betänkande1994/95:SoU15. Utskottet ansåg att det krävsytterligare erfarenheter av distriktssköterskornasförskrivningsrätt innan ställning bör tas tillfrågan om att utvidga förskrivningsrätten till flergrupper, t.ex. skolsköterskor.Utskottet anförde i sin bedömning bl.a. följande.Socialstyrelsens uppföljningsstudie avdistriktssköterskornas förskrivningsrätt visar attförskrivningsrätten på olika sätt bidragit till enenklare och effektivare handläggning av vissaåtgärder inom hälso- och sjukvårdsområdet.Förskrivningsrätten har bl.a. inneburit enkompetenshöjning hos distrikts-sköterskorna sommedfört ett mervärde för patienten bl.a. genom attden ökar tillgängligheten tillbehandlingsalternativet läkemedel. Den underlättarockså för äldre, funktionshindrade och andra som harsvårigheter att ta sig till en vårdcentral ellerannan mottagning där läkare finns. Socialstyrelsenanser därför att en översyn bör ske avindikationsområden och läkemedel. På grund av deförändringar som skett, särskilt inom hälso- ochsjukvård för äldre, finns enligt Socialstyrelsenanledning att överväga en utvidgning avförskrivningsrätten till att gälla även andrasjuksköterskekategorier/befattningar. Sådana grupperskulle enligt styrelsen kunna vara legitimeradesjuksköterskor med specialistutbildning inomgeriatrik/gerontologi, verksamma inom kommunalhälso- och sjukvård för äldre, ochdistriktssköterskor verksamma inom skolhälsovård.Regeringen har aviserat att uppdrag skallges att i samråd med berördamyndigheter och organisationer bereda ärendet vidaremed den inriktning som föreslagit.Utskottet anser att ärendets vidare beredning böravvaktas innan ställning tas till frågor omförskrivningsrätten. (Motionerna avstyrktes. )har erhållit ett uppdrag att seöver möjligheterna att utvidga förskrivningsrätten iviss mån. Uppdraget skall redovisas senast den 31augusti 1999.Utskottets bedömningBehörighetskommittén anförde i sitt betänkande (SOU1996:138) att det kunde finnas skäl att förbehållahälso- och sjukvårdspersonal rätten att behandlaallvarliga psykiska störningar. Kommittén ansåg dockatt frågan behövde utredas ytterligare och lämnadeinte något förslag i den delen. I samband medberedning av proposition 1997/98:109 Yrkesverksamhetpå hälso- och sjukvårdens område och i anledning avmotionsyrkanden gav utskottet som sinmening regeringen till känna att utskottet i stortinstämde i den bedömning som Behörighetskommitténgjort, dvs. att olika frågeställningar inom detbeskrivna området borde belysas ytterligare, samtatt regeringen borde återkomma till med enredovisning.Utskottet utgår från att regeringen återkommer tillriksdagen med den begärda redovisningen. MotionernaSo267 (s), So295 (fp) och So317 (s) är i huvudsaktillgodosedda och avstyrks därför.Av direktiven till utredningen om översyn av vissafrågor rörande socialtjänstlagen och socialtjänstensuppgifter (S 1997:16) framgår att utredningen skalllämna förslag om hur tillsynen över socialtjänstenkan förbättras och effektiviseras samt attförutsättningarna för en bättre samordning avtillsynen över samt hälso- ochsjukvården bör analyseras. Motion So316 (s) ärdärmed i huvudsak tillgodosedd och avstyrks.Frågor om behörighetsreglering för olikayrkesgrupper har prövats av riksdagen.Utskottet anförde i det sammanhanget att bl.a.dietister borde omfattas av den föreslagnaregleringen med särskilt skyddad yrkestitel.Utskottet finner inte nu skäl att ändra dettaställningstagande. Motion So421 (s) avstyrks därför.Utskottet delar inställningen i motion So252 (fp)yrkande 1 att utländska sjuksköterskor som har attgenomgå språkprov inte bör underkännas därför att degjort bagatellartade fel som saknar praktiskbetydelse. Av de uppgifter som inhämtats frånSocialstyrelsen anser sig utskottet dock kunna utgåfrån att proven inte tillämpas på ett sådant sätt.Motionsyrkandet avstyrks därför i den mån det inteär tillgodosett med det anförda.Utskottet instämmer också i vad som anförts imotion So252 (fp) yrkande 2 om att den lämplighetsom en elev visat för sitt yrke t.ex. i kontakt medpatienterna bör beaktas vid bedömningen av eleven.Utskottet anser dock att de uppgifter som inhämtatsfrån visar att bedömningen av elevengörs med beaktande av den lämplighet för yrket someleven visat vid praktiktjänstgöring.Motionsyrkandet avstyrks i den mån det inte ärtillgodosett med det anförda.Frågan om att utvidga förskrivningsrätten för vissapersonalkategorier utreds avSocialstyrelsen. Resultatet av detta arbete böravvaktas. bör därför inte ta någotinitiativ med anledning av motion So414 (kd).Motionen avstyrks.Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämndI motion So294 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförts om en treårig preskriptionstid (yrkande 1),samt att preskriptionstiden skall kunna räknas frånden dag en felbehandling eller ett misstag upptäcks(yrkande 2). Motionärerna anför att i arbetekonstateras alltför ofta att nuvarande tidsgräns innebär problem för anmälaren. Mycket oftasträcker sig behandlingsperioderna över väsentligtlängre tid än . Vid mycket långasjukdomsperioder har vederbörande ofta inteåterhämtat sig fysiskt eller psykiskt så att haneller hon orkar göra en anmälan efter enfelbehandling. Vid dödsfall, inte minst när detgäller barn, krävs ofta för anhöriga attbearbeta sin sorg. Därmed faller deras möjligheteratt anmäla ärendet när preskriptionstiden är så kortsom . får inte preskriptionstidensättas så att minnesbilder av aktuellt fallförsvåras. Preskriptionstiden bör därför enligtmotionärerna förlängas till . I andra fall kandet vara så att orsaken till en patients besvär pågrund av en felbehandling upptäcks först efter attpreskriptionstiden har gått ut. Det är urpatientsynpunkt helt nödvändigt attpreskriptionstiden ändras så, att när orsaken patients problem är ett misstag från sjukvården,skall preskriptionstiden börja löpa från den dag dåmisstaget upptäcks. I yrkande 3 begärs etttillkännagivande om värdet av ett ökat inslag avmuntlig förhandling. Motionärerna konstaterar attmuntlig förhandling är sällsynt i HSAN:shandläggning.Tidigare behandlingMotionsyrkanden om verksamhet liknande deaktuella behandlades senast av utskottet ibetänkande 1997/98:SoU22 Yrkesverksamhet på hälso-och sjukvårdens område. Utskottet anförde underrubriken bl.a. följande (s. 21).Syftet med bestämmelserna om disciplinpåföljd är iförsta hand att stärka patientsäkerheten menbestämmelserna ger också patienten en möjlighet tillupprättelse. För att disciplinpåföljden skall fåavsedd effekt gentemot den ansvarige yrkesutövarenbör dock påföljden åläggas efter förseelsen.Rättssäkerheten för yrkesutövaren talar också föratt tiden begränsas. Utskottet kan konstatera attett antal ärenden (mål) har fått skrivas av på grundav att absolut preskription inträtt. bidrar bestämmelsen i dess nuvarande skickdärmed inte till att upprätthålla en för patienteroch personal godtagbar rättssäkerhetsnivå. Utskottetanser att den absoluta preskriptionstiden börförlängas från fem till efter förseelsen.Utskottet anser inte att det finns tillräckliga skälatt ändra den nuvarande tvååriga preskriptionstidenför underrättelse om anmälan. (Motionen avstyrktes. )När det gäller frågan om muntlig förhandling vidHSAN anförde utskottet under rubriken m.m. i samma betänkande bl.a. följande(s. 27).Den nuvarande bestämmelsen om muntlig förhandling iHSAN överförs enligt propositionen med oförändradlydelse till 7 kap. 11 § i lagen om yrkesverksamhetpå hälso- och sjukvårdens område. Utskottet, somanser att bestämmelsen är välavvägd, tillstyrkerlagförslaget - - -. (Motionen avstyrktes. )Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin uppfattning att det intefinns tillräckliga skäl att ändra den nuvarandetvååriga preskriptionstiden för underrättelse omanmälan. Motion So294 (fp) yrkandena 1 och 2avstyrks därför. Likaså vidhåller utskottetuppfattningen att den nuvarande bestämmelsen ommuntlig förhandling i 7 kap. 11 § lagen (1998:531)om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens områdeär väl avvägd och avstyrker yrkande 3 i motion So294(fp).Psykologiska testI motion So289 av () begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts omöversyn av forskning och utveckling inom detpsykologiska metodområdet, framför allt avpsykologiska test. Motionären anför att psykologiskatest används av psykologer som arbetsinstrument inombl.a. hälso- och sjukvård, socialtjänst,habilitering, rättsmedicinalväsende, skola ochyrkesmässig rehabilitering. I arbetslivet och iförsvaret används psykologiska test för rekryteringoch urval. Vidare anförs att de i användapsykologiska testen ofta har ett internationelltursprung samt det finns ett stort behov av attanpassa dessa test till svenska förhållanden.Dessutom behöver nya svenska test utvecklas.Standardisering av internationella eller svenskapsykologiska test är en tämligen omfattande ochkostsam process. Det innebär t.ex. att varje testmåste utprövas på tämligen stora svenska grupperinnan det kan rekommenderas för användning.Anknytning till forsknings- och utvecklingsarbete ären nödvändighet. Motionären anför vidare atteftersom är ett litet land är dekommersiella möjligheterna små för att finansiera destörre standardiseringsinsatserna för psykologiskatest. Finansieringsmöjligheterna för vetenskapligkonstruktion, utprövning och därtill relateratforsknings- och utvecklingsarbete bör därföruppmärksammas, när det gäller metodutveckling utanomedelbar kommersiell förräntning, men därmänniskors behov av adekvata och rättvisande metoderväger tungt, anförs det. Motionären hänvisarslutligen till och anför attregeringen bör se över frågan.Tidigare behandlingI den forskningspolitiska propositionen 1996/97:5,avsnitt 7 , föreslogs att tillhälso- och sjukvårdshuvudmännens ansvar enligthälso- och sjukvårdslagen skall höra att medverkavid finansiering, planering och genomförande avkliniskt forsknings- och utvecklingsarbete. Hälso-och sjukvårdshuvudmännen bör i den omfattning sombehövs samverka med andra huvudmän samt med berördauniversitet och högskolor. Ett förtydligande avdenna innebörd, 26 b §, föreslogs infört i HSL. (Isamband med behandlingen i utskottet hade inteavgivits något motionsyrkande rörande psykologiskatest.) Lagförslaget tillstyrktes av utskottet(1996/97:SoU6). följde utskottet ( rskr.1996/97:59).Ett par motioner (från fp och v) om psykologiskatest liknande den nu aktuella behandlades iutskottets betänkande 1995/96:SoU17 s. 35 f.,vartill hänvisas.Utskottet antecknade bl.a. att hade tagit upp frågan om ansvaretför svenska standardiseringar och normeringar avutländska test och om svenska psykologers tillgångtill moderna, fullgott utprövade psykologiskainstrument samt att en arbetsrapport avlämnadessommaren . I rapporten hade bl.a. hänvisats tillHSU 2000 som i enlighet med sina tilläggsdirektivbl.a. skulle överväga ansvarsfördelningen mellanstaten och sjukvårdshuvudmännen i fråga omfinansiering av vårdforskning samt i vilka formerstöd kan ges till vårdforskningens utveckling.Utskottet uttalade i sin bedömning att utskottetansåg det viktigt med en standardisering ochnormering av psykologiska test så att de blirrättvisande i svensk miljö. Frågor om forskningborde enligt utskottets uppfattning övervägas samlatvid behandlingen av nästa forskningspolitiskaproposition. Motionsyrkandena avstyrktes.Även i betänkande 1997/98:SoU12 behandlades ett parmotioner liknande den nu aktuella om psykologiskatest. Utskottet anförde i sin bedömning bl.a.följande.Sedan den 1 januari 1997 gäller enligt 26 b § ihälso- och sjukvårdslagen att landstingen ochkommunerna skall medverka vid finansiering,planering och genomförande av klinisktforskningsarbete på hälso- och sjukvårdens områdesamt av folkhälsovetenskapligt forskningsarbete.Landstingen och kommunerna skall i dessa frågor, iden omfattning som behövs, samverka med varandrasamt med berörda universitet och högskolor.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning attdet är viktigt med en standardisering och normeringav psykologiska test så att de blir rättvisande isvensk miljö. bör dock inte ta någotinitiativ på området. (Motionerna avstyrktes. )Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare uppfattning att detär viktigt med en standar-disering och normering avpsykologiska test så att de blir rättvisande isvensk miljö. bör dock inte ta någotinitiativ på området. Motion So289 (v) avstyrks.AmbulansfrågorI motion So262 av och Skånberg(båda kd) begärs ett tillkännagivande tillregeringen vad i motionen anförts om en utredning omett rikstäckande luftambulanssystem medakutmedicinsk kompetens. Motionärerna hänvisar tillFörsvarsbeslut 96 som bl.a. innebar att arbetet medatt åstadkomma en effektivare helikopterberedskapför sjuktransporter skall fortsätta samt attFörsvarsmakten bör fortsätta sina ansträngningar attfå till stånd avtal med sjukvårdshuvudmännen. Föratt möjliggöra ett heltäckande svensktluftambulanssystem måste de helikopterresurser somfinns i landet organiseras så att entillfredsställande beredskap kan erbjudas medborgarei hela landet. Ett rikstäckande luftambulanssystemdär Försvarsmaktens helikoptrar utgör en viktigresurs tillsammans med övriga helikopterresurser isamhället ökar tryggheten i samhället. Den utredningsom pågår bör därför ta ett helhetsgrepp på hur ettsvenskt luftambulanssystem med avanceradakutmedicinsk kompetens skall utformas.I motion So451 av och (båda s) begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförts om ambulanssjukvårdens kompetensoch bemanning. Motionärerna anför att det vidGöteborgs universitet pågår forskning omambulanssjukvårdens yrkeskunnande och dekunskapsfält som ambulanssjukvårdaren använder isitt professionella yrkesutövande. Denna forskningkan komma att visa på behov av en helt ny utbildningför ambulanssjukvård i . Det är dock viktigtatt se hur denna utbildning kan användas inom andraområden i hälso- och sjukvården. Likaså är detviktigt att se vad som händer inom och iövriga . Motionärerna påpekar att det ärangeläget att avvakta pågående forskningsresultatinnan förändringar vidtas av ambulanssjukvårdensbemanning.Tidigare behandling, pågående arbeteI 6 § HSL stadgas att landstingen svarar för att detinom finns en ändamålsenlig organisationför att till och från sjukhus eller läkaretransportera personer vilkas tillstånd kräver atttransporten utförs med transportmedel som ärsärskilt inrättade för ändamålet.Motionsyrkanden om ambulanshelikoptrar behandladessenast i betänkande 1997/98:SoU12. Utskottet anfördebl.a.Frågan om ambulanshelikoptrar i akutsjukvårdenbehandlades i proposition /97:137 Nollvisionenoch det trafiksäkra samhället. Regeringen ansåg attförutsättningarna för ett sammanhängande system medambulanshelikoptrar stationerade vid ett antalakutsjukhus i landet borde utredas och därvid bl.a.vägas mot andra resursbehov som finns inom hälso-och sjukvården. Ett klarläggande behövdes enligtpropositionen, av de medicinska, organisatoriska ochfinansiella förutsättningarna för ett sammanhängandesystem med ambulanshelikoptrar och ambulanser.Enligt uppgift pågår arbete med direktiv för enutredning på området. (Motionen avstyrktes. )Utskottet anser att inte bör föregriparegeringens kommande förslag på området. )Regeringen har gettSocialstyrelsen i uppdrag att i samverkan medSvenska , och utreda de medicinska,organisatoriska och finansiella förutsättningarnaför ett sammanhängande system medambulanshelikoptrar. Uppdraget skall redovisas tillregeringen senast den 30 april 1999.Utskottets bedömningFrågan om ett sammanhängande system medambulanshelikoptrar är föremål förutredning. Enligt utskottets uppfattning börriksdagen därför inte ta något initiativ i dennafråga. Motion So262 (kd) avstyrks.Ambulanssjukvårdens organisation är i första handen fråga för sjukvårdshuvudmännen. bördärför inte ta något initiativ med anledning avmotion So451 (s). Motionen avstyrks.JournalföringI motion So328 av och (båda s) begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförts om ADB-förda patientjournaler.Motionärerna anför att ADB-förda journaler innebärmånga fördelar men också att någon "originaljournal"på papper inte finns. Vid varje utskrift skapas enny journalhandling och det kan vara svårt förpatienten och andra att avgöra om någon uppgift ijournalen har ändrats eller lagts till utan attdetta har angetts. Det finns nu tekniska möjligheteratt genom en s.k. logg registrera om någon iefterhand har ändrat i en journal. Krav bör ställaspå att en sådan teknik skall användas för alla somär registeransvariga för ADB-förda patientjournaler.I motion So350 av m.fl. (s) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts omlagstadgad skyldighet för arbetsterapeuter att förajournal utanför hälso- och sjukvårdens område.Motionärerna anför att arbetsterapeuter är skyldigaatt enligt patientjournallagen föra patientjournalinom hälso- och sjukvårdens område. Ett inte ringaantal arbetsterapeuter meddelar dock vård inomsocialtjänsten för människor med fysiska ochpsykiska sjukdomar och handikapp, för psykisktutvecklingsstörda, inom skolväsendet och iarbetslivet. Arbetsterapeutens insatser inom dessaområden är förebyggande vård, behandlingar avsjukdomar, handikapp och andra besvär, utprovning avhjälpmedel samt rådgivning och undersökning fört.ex. Det är därför angeläget attskyldighet för arbetsterapeuter att föra journalutanför hälso- och sjukvårdens ansvarsområdenlagstadgas.BakgrundAv 1 § patientjournallagen (1985:562) framgår attvid vård av patienter inom hälso- och sjukvårdenskall föras patientjournal. Vidare framgår av lagens9 § att bl.a. den som är legitimerad enligt 3 kap.lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- ochsjukvårdens område är skyldig att förapatientjournal.Enligt 6 § patientjournallagen får uppgifter i enjournalhandling inte utplånas eller göras oläsliga.Vidare framgår av samma paragraf att vid rättelse aven felaktighet skall det anges när rättelsen harskett och vem som har gjort den. hardock enligt 17 § samma lag möjlighet att under vissaförutsättningar medge att en journal helt ellerdelvis förstörs.Av föreskrifter beträffandePatientjournallagen (SOSFS 1993:20) framgår bl.a.följande under rubriken med hjälp avADB.Med en journalhantering avses inte bara sedvanligadokument utan även framställning i skrifter ellerbild samt upptagning som kan läsas, avlyssnas ellerpå annat sätt uppfattas endast med tekniskthjälpmedel. Detta gäller t.ex. röntgenbilder samtpatientjournaler på mikrofilm och journaler som försmed hjälp av ADB.Patientjournallagen är teknikneutral, dvs dengäller oberoende av på vilket medium journalen förs.- - -Det finns många olika datorjournalsystem. Det äremellertid viktigt att man använder sig av ettsådant system som uppfyller de krav som ställs ipatientjournallagen, datalagen och sekretesslagen.För ADB-förda journaler gäller alltså samma regleri patientjournallagen som för manuellt fördajournaler. Det innebär bl a följande.1. Det skall framgå av journalen vem som svarat förinförandet av en viss uppgift.2. Kravet på "signering" måste upprätthållas påmotsvarande sätt som vid förande av manuellajournaler.3. Rättelse av uppgift får inte medföra att denfelaktiga uppgiften förstörs.4. Journalanteckningarna skall kunna förstörasefter ett beslut av enligt 17 § PjL.5. Journalerna skall vid behov kunna lämnas ut isåväl original som i kopia.6. Sådana behörighetsnivåer för tillgång tilljournalerna skall finnas som tillgodoserpatienternas rätt till sekretesskydd och integritet.7. Även anonyma patienter skall kunna registreras.8. Journalerna skall kunna bevaras, gallras ocharkiveras enligt bestämmelserna ipatientjournallagen och dessa föreskrifter.Det skall finnas ett tillfredsställande back-upsystem, t.ex. i form av en säkerhetskopia.Chefsöverläkare, läkare som avses i 14 § ellerden som annars svarar för patientjournalerna skallutforma sådana rutiner att föreskrifterna om förandeav journaler med ADB-teknik kan följas.Av 51 § socialtjänstlagen (1980:620) framgår atthandläggning av ärenden enligt lagen som rörenskilda samt genomförande av beslut omstödinsatser, vård och behandling skalldokumenteras. Dokumentationen skall utvisa beslutoch åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiskaomständigheter och händelser av betydelse.Utskottets bedömningUtskottet vill betona att hanteringen av ADB-fördapatientjournaler måste uppfylla de krav som ställs ipatientjournallagen. Det innebär dels att uppgifteri en journalhandling inte får utplånas eller görasoläsliga om inte efter särskildprövning medgett detta, dels att vid rättelse av enfelaktighet skall det anges när rättelsen har skettoch vem som har gjort den. Självfallet är det ocksåett oeftergivligt krav att systemet är så utformatatt patienternas rätt till sekretesskydd ochintegritet tillgodoses. har utfärdatallmänna råd där vikten av att patientjournallagenföljs vid journalföring med hjälp av ADB särskiltframhålls. bör enligt utskottetsuppfattning inte ta något initiativ med anledning avmotion So328 (s).