bet · GM01MJU7 · 1999-03-02 00:00:00 — Låt mig ändåinledningsvis citera några rader ur ett meddelandesom jordbruksministern hade vänligheten att sändatill mig i går som en hälsning till oss drygt 700bönder som trots ett bedrövligt väder hade samlats iUppsala. Hon meddelade där följande:"Villkoren för produktionen måste göras så rättvisasom möjligt. Det gäller både emot annan svenskindustri och gentemot andra länder. "Jordbruksministern fortsatte: "Dessa ordförpliktigar. I det korta perspektivet handlar detom förändrade skatter, i det längre om en nyeuropeisk jordbrukspolitik, som ser till konkurrensoch effektivitet men som inte slår ut ochödelägger stora landsändar. Tillsammans, Sverigesbönder, konsumenter och politiker, kan vi skapavärldens bästa och renaste jordbruk men också ettjordbruk där bonden kan överleva. "Det är alltså inte längre en fråga om ifall vimåste vidta kraftfulla åtgärder, utanfrågeställningen är: Vilka åtgärder skall vi vidta?När vi funderar på de åtgärder som vi har att tatill är det viktigt att inte stå för nära stafflit.Svenskt lantbruk är en del av en förändradvärldsmiljö, där vi har nyckelord som , Agenda2000, EMU, WTO, ökad konkurrens och globalisering.Jag tror inte att någon i den här salen tillräckligtlivfullt kan beskriva vad kombinationenglobalisering, modern informationsteknik och frirörlighet för kunskap, varor och kapital egentligenkommer att innebära.Det här är naturligtvis inte bara en fråga försvenskt lantbruk, utan det gäller i storutsträckning . Allt fokus måste nu sättas påatt göra konkurrenskraftigt och på att ocksåskapa en attraktionskraft. Vi kommer framöver att seen kamp mellan nationer om jobb och industrier påett helt annat sätt än vi hargjort i vårt land. Det är en helt ny tid.Inom sker också förändringar. På den kartasom nu visas kan ni se befolkningsutvecklingen, somär nära kopplad till sysselsättningsutvecklingen. Nikan notera att i det område som är svart på kartanminskar kommunerna. Det är alltså bara i de s.k.heta områdena vi har en positiv utveckling. Mångaområden har minskat med merän . Det gäller, för att bara ta några exempel,och . Men det är inte bara inorra , utan det gäller också i skogs- ochmellanbygden. är ett sådant exempel, liksomMarkaryd och i län.För den regionala balansen är lantbruket en absolutnödvändighet. Vi finns i väldigt stor utsträckningutanför de s.k. heta regionerna. Jordbruk ger matoch jobb. Det är den näst största branschen iSverige när det gäller omsättning. Och det är dentredje största branschen när det gällersysselsättning i vårt land. Det är faktiskt på detsättet att först om vi lägger ihop sysselsättningeni bilindustrin i , i elektronikindustrin ochi läkemedelsindustrin kommer vi upp till det antalsysselsatta som genereras av att vi har ettlivskraftigt lantbruk. För att ge bara ett exempel:Fläskproduktionen - som är i en utomordentligtallvarlig situation, vilket framgick avJordbruksverkets bilder - genererar 35 000 jobb iSverige. Skulle vi komma i en situation där vitappar t.ex. 500 000 grisar, vilket tyvärr vissaprognoser tyder på, innebär det att 4 000 jobbförsvinner omedelbart.Samtidigt kan vi notera, vilket nästa bild visarmed sådan tydlighet, livsmedelssektornssysselsättningseffekter i de olika delarna avlandet. Jag vill påpeka att när vi talar om 270 000arbeten är inte detaljhandeln inräknad isiffermaterialet.Samtidigt kan vi konstatera att vi urkonsumentsynpunkt har lyckats med en egentligenoförenlig kombination. Den översta bilden visar hurlivsmedelspriserna i landet har utvecklats. Det ärfaktiskt så att om livsmedelspriserna hadeutvecklats i takt med övriga priser i hadematen kostat merför konsumenter. Det är självklart attdetta bidrag från bönder har inneburit enbalanserad löneutveckling i vårt land, vilket ocksåhar ökat konkurrenskraften.Samtidigt kan vi notera, enligt Temomätningar somvi regelbundet gör, att förtroendet för svensk matväxer. Vi har haft så positivasiffror, vare sig när det gäller förtroendet förSveriges bönder eller för vår mat. Det är heltenkelt så att vi bönder och även alla de anställdasom vi har i vår industri känner ett enormt stödfrån svenska folket när det gäller att se till attvi har ett konkurrenskraftigt lantbruk.Tyvärr är det så att svensk produktion tappar mark.Den svenska produktionen börjar vika och hänger intemed i den positiva konsumtionsutvecklingen. Exportenminskar - det gäller griskött - medan importen ökarkraftigt. Trots att vi aldrig någonsin har haftgalna ko-sjukan i vårt land, drabbades vi minst likahårt som många andra nationer genom att prisernasjönk på våra produkter. Konsumtionen i hardäremot ökat, t.o.m. på nötkött när vi var mitt innei den värsta perioden, vilket tyder på att svenskafolket känner ett mycket starkt förtroende förSveriges bönder och våra produkter.Det vi känner en stark oro för är naturligtvis våragårdar, våra anställda och de bygder som vi lever i.Det hänger samman med lönsamhetsutvecklingen i detsvenska lantbruket. Det är bra att Jordbruksverkettydligt pekar på att vi skall ha ungefär sammaunderlag när vi diskuterar lantbruketslönsamhetsutveckling. Här visar vårt material ettantal typföretag, men de har en verklig grund ibokföringsmaterial från . Vi kan, herrordförande, gå igenom det här materialet tydligareom så önskas. Men situationen är alldeles entydig,svenskt lantbruk tappar . Vi är nu nere påen lönsamhetsnivå som ligger långt från övrigagrupper i samhället. Den situationen är alldelesomöjlig. I flera branscher täcker inte intäkternaens rörliga kostnader. Vi är långt ifrån möjlighetenatt sätta av för alldeles nödvändiga investeringar.Nu handlar det här naturligtvis inte enbart ompolitik. För att klara den här situationen räckerdet inte att den s.k. ryggsäcken tas bort, utan detkrävs stora insatser av oss själva. Här visas defyra spelplaner som vi arbetar på. Jag kan lugntsäga i den här salen att vi harsatsat så offensivt från det svenska lantbruketssida med riktning på att klara den nya tid som vigår in i. Det gäller på marknadssidan, där vikonsekvent fortsätter på det koncept som vi harslagit in på. Vi har lyckats väl på exportsidanhittills i de flesta branscher. Med den oerhördakonkurrens och de prissänkningar som förekommer ärdet tyvärr väldigt svårt att med enkvalitetsproduktion klara den prisbild som finns.Det är ett av skälen till att vi tappar export påfläsksidan.Vi arbetar intensivt med våra företag. KonceptetBondeföretagaren är vårt kunskapslyft. Vi har aldrignågonsin tidigare genomfört den typen av satsning,där vi själva satsar i så stor utsträckning. Viförsöker på alla sätt att utveckla nya produkter.Bioenergi är ett sådant exempel. Turism är en viktigfaktor för att hålla bygderna levande framöver. Viägnar oss speciellt åt kapital- ochförsäkringsfrågor i det svenska lantbruket. Det härär exempel på, utan att ha tid att gå in djupare idet, att vi satsar kolossalt offensivt. Vi är ocksåmycket starkt medvetna om att det inte räcker medenbart ryggsäcken, vi måste också satsa mycketoffensivt från näringen själv.Vad kan då politikerna göra? Det finns en lång radåtgärder. Jag vill understryka att det inte handlarom enbart en åtgärd, utan det handlar om ett batteriav åtgärder för att klara lantbruksnäringen.Det viktigaste just nu är att avveckla jordbruketssärskatter. Det gäller el och eldningsolja, dieseloch kväve i första hand. Vi är villiga att när somhelst sitta ned i konkreta diskussioner om hur dettaskall gå till. Men utgångspunkten måste vara attskapa en konkurrensneutralitet gentemot dekonkurrerande länder som tar vår marknad. Det kaninte ligga i någons intresse, framför allt inte imiljöns intresse, att vi skall exportera denbiologiska mångfalden och levande bygder till andraländer. Det är bara som förlorar på en sådanoperation.Det är viktigt att vi använder de ramar som finns.Jordbruksverket visade tydligtdet utrymme som svenska folket har gett en klarinstruktion om skall användas, men det används icke.Det innebär att man för alla de bygder som i dagtappar har underlåtit att vidta åtgärder för attanvända det utrymme som finns. Det är angeläget ser över vall- och betesersättningarna, att manförbättrar ekovillkoren, att man ökarinvesteringsstödet och ser över framför alltvillkoren för unga bönder. Vi noterar överallt attlantbruket har svårt att rekrytera nya krafter in inäringen. Det är en mycket allvarlig signal för vårdel.Vi behöver anpassa konkurrenslagen till nyamarknadsförutsättningar. Det har ocksåstatsministern sagt på LRF:sförbundsråd. Vi kan konstatera attmarknadsdomstolen, som är den högsta instansen, harvarit utomordentligt tydlig i sitt utslag tillförmån för Södras möjligheter att fortsätta med sinvirkeshandel, vilket är glädjande.Agenda 2000 är i sig ett aktstycke och vi kommersäkert lite längre fram att kunna diskutera det meri detalj. Det som i alla händelser är entydigthittills, sedan kan vi käfta om siffrorna, är attbönderna förlorar och konsumenterna vinner. Det kanman notera av de uttalanden som finns från olikaparter och även de kalkyler som är gjorda för ettlitet tag sedan inom Jordbruksdepartementet.Det finns självklart områden som är av specielltintresse för . Jag vill bara kort, herrordförande, nämna dem. Det gäller majsensilage, detgäller premierätter på nötköttsområdet, det gällerextensifieringspremien och det gäller oljeväxterna.Det skulle vara uteslutet att skulle kommahem från en sådan förhandling utan att ha tagit hemde här områdena. tillhör nu en blockerandeminoritet inom Europeiska unionen. Det är tyvärr felfråga man har blockerat sig på. Men det är bra tillhör minoriteten. Det är vår möjlighet att tahem de här frågorna, som är så viktiga för Sverige.Vi vill understryka att man behöver se översamfällda lösningar och positioner med framför alltFinland. Vi är inte emot en reformering av dengemensamma jordbrukspolitiken. Vi tror att det äralldeles nödvändigt att genomföra reformeringen.Lantbruket är basen, jag skulle vilja säga självaförutsättningen för ett levande , om vi skallta in ordet livskvalitet för alla svenskar. Tänk förett ögonblick bort lantbruket! Gör man det kan manöver huvud taget inte ta ord om det gröna folkhemmeti sin mun, därför att det är helt avhängigt ettlivskraftigt lantbruk. Vi ger här några exempel därvi ser en betydande potential för att bidra till ettkraftfullt och levande : bioenergi,servicenäringar, turism, nya råvaror till industrin.Vi vill delta i det gröna samhällsbygget. Men vi kaninte delta under de förutsättningar som finns förnärvarande. Detta måste rättas till.Slutligen, herr ordförande, handlar det inte baraom den svenska situationen. Det vi kämpar för nuhandlar om trovärdigheten för den svenska modellen.Vi har gemensamt, jag skulle vilja sägajordbruksministrar och bondenäringen, stått upp förde värden som vi tror på. Det har gällt allt, fråninställningen till antibiotika till Belgian blue.Men all internationell trovärdighet går ur om viinte kan vända utvecklingen och skapa framtidstro idet svenska lantbruket. Jag kan garantera att minayrkeskolleger, och inte bara de, utan EU-parlamentetoch kommissionen håller ett särskilt vakande öga påvolymutvecklingen i det svenska lantbruket.Klockan är inte fem i tolv, hon är tolv. Vi bönderär beredda att ta vårt ansvar i fortsatta offensivainvesteringar. Men möjligheten för oss att ta detansvaret är helt avhängigt mycket snabba beslut iSveriges riksdag.Herr ordförande! Vi ber att få återkomma och svarapå de frågor som eventuellt kan komma att ställas.Tack så mycket!Jan Hveem: Herr ordförande, utskottsledamöter! Jagvill liksom Hans tacka för utskottets initiativ tilldenna utfrågning. Vi tycker att det är värdefulltatt få belysa också vår näring lite mer i detalj.Jag tänkte försöka beskriva svensk trädgårdsnäringför er. Vi tycker att det sammanfattas bra i ordentrygghet och kvalitet. Trygghet för en produktion iSverige och kvalitet därför att det är det som visom trädgårdsodlare siktar på hela tiden.Trädgårdsodlingens omfattning, som jag också villbeskriva lite grann, utgör två grenar. Vi har ätbaraprodukter och vi har icke ätbara produkter. Bland deätbara produkterna tänker de flesta på grönsaker,frukt och bär. Men vi har även svamp i våraproduktionsanläggningar.Frilandsproduktion sker av grönsaker, frukt ochbär. I växthus har vi grönsaker, men faktiskt ävenen viss bärproduktion, som säkert inte alla kännertill.Icke ätbara produkter. Ja, växthusodlingenproducerar stora mängder krukväxter, snittblommor,utplanteringsväxter och småplantor. Vi har även enviss prydnadsväxtproduktion på friland, i förstahand i form av plantskoleväxter. Och en liten delsnittblommor finns kvar även på frilandsodlingen.Några nyckeltal för trädgårdsnäringen: Det finns ca3 800 företag. Av dem sysslar ca 1 500 medväxthusodling och 2 800 med frilandsodling. Det ärinte så att vi är dåliga på att räkna inomträdgårdsnäringen, men flera företag har bådaproduktionsgrenarna. Därför stämmer inte detsammanlagda antalet riktigt.Vi sysselsätter 27 000 personer och detta gertillsammans ca 10 000 årsverken. Det låternaturligtvis inte så mycket - 27 000 personer. Detberor på att vi är en utpräglad säsongsnäring. Storadelar av vår produktion försiggår . Jag tänker bl.a. på bärproduktionen,fruktproduktionen och även frilandsproduktionen avgrönsaker. Det går åt mycket skördearbetskraft, dvs.många av de människor som arbetar här kanske jobbar300-400 timmar totalt inom näringen.Produktionsvärdet uppgår till ca 2 ½ miljardkronor, varav växthusodlingen svarar för 1,4 ochfrilandsodlingen för 1,1, ätbara produkter för 1,4och icke ätbara för 1,1 miljarder.Marknadsandelarna, vilket naturligtvis är intressantur flera aspekter, ligger på generelltsett jäms över hela näringen. Då finns detproduktgrupper där vi har en väldigt högmarknadsandel, t.ex. morötter med uppåt . Vi haren aktuell produkt, tulpaner, varsmarknadsandel också ligger på . Förväxthusgurka gäller , och där kan vi nämna attvi under säsong är självförsörjande på gurka frånväxthus. Krukväxtodlingens marknadsandel är ca 55 %.Det varierar också mycket mellan olika produktslag,beroende på volymer och nischinriktning.Vad är det då som gör svensk trädgårdsnäring såunik? Ja, det är blott som svenska krusbärhar. Vi fokuserar på den svenska marknaden i förstahand. Vi har de krav på oss som den ställer. Vi haren tradition. Vi har en kultur som vi tycker osskunna uppfylla. Vi har inte minst ett klimatanpassatväxtmaterial. Det är inte minst viktigt i olikaregioner i där man skall plantera nyaträdgårdar, nya offentliga anläggningar, nyaplanteringar. Här krävs material som är anpassattill vårt klimat för att kunna överleva.Vi är liksom lantbruket sysselsättningsskapande isvaga regioner. Vi finns över hela landet, dock meden koncentration i . Vi harnärmarknadsfördelar med färskhet och kvalitet. Detär väl ingen här som inte äter svenska jordgubbarunder sommaren. Det är en produkt som vi är mycketstolta över att kunna ha, även om det är en väldigtkort period.Vi har påbörjat en, som vi själva upplever det,mycket seriös miljöanpassning. Vi har antagit enmiljöpolicy. Vi har infört någonting som heterIntegrerad produktion, IP, och vi har enmiljödatabas för uppföljning av miljönyckeltal iväxthusodling.Vi har faktiskt, sist men inte minst, enexportpotential. Det finns en viss export bådeav blommor och av grönsaker.Vad är det då som händer inom miljöområdet förträdgårdsnäringen? Ja, vi arbetar för att uppnå enminimerad användning av kemikalier, ett minimeratväxtnäringsläckage, både från frilandsodling ochfrån växthusodling och effektiviseradenergianvändning. Det handlar i första hand omväxthusodlingen, som konsekvent harpressat ned sin energiförbrukning, framför allt perproducerad enhet. Skördar har höjts ochenergiförbrukningen har de facto sänkts. Vi försökerockså främja utvecklingen av miljövänligaenergisystem, se till att vårt avfall minskar, dvs.nyttjande av returemballage och andra saker som göratt vår miljöbelastning minskar. Vi prioriterarresurssnåla produktionssystem.För att uppnå de här målen och det här arbetssättethar vi tre saker till vår hjälp: Miljöhusesynen, somvi har anpassat från jordbrukets sida. Vi har enegenutvecklad miljödatabas, där vi helt enkeltbokför vår miljöbelastning i växthusföretagen föratt löpande kunna följa och sänka densamma. Vi harIP-registreringen, där odlarna registrerar sig föratt ha en kontrollerad användning av kemikalier isin odling.Integrerad produktion, IP, är den viktigaste biteni dag. Den utvecklar vi hårdast därför att den gerbäst effekt på miljöbelastningen hos odlingen. Tilldags dato, 1999, räknar vi med att av odlingenav tomater och gurka, som är de storaväxthusprodukterna, är IP-registrerad, och påsalladsodlingssidan är det de facto 100 %.Frilandsodlingen har något lägre anslutningsgrad.Den är för grönsaker och frukt . Men viarbetar löpande för att utöka den.Jag kan också tillägga att ekoproduktionen inomträdgårdsområdet på framför allt frilandsområdetuppgår till . Inom växthusodlingen är dennågot lägre.Vad har då hänt efter EU-medlemskapet 1995? Ja, vihamnade i en oerhört hård sits. Vi hade ju några småtullar som skyddade näringen, i varje fall på vissaprodukter. Vi fick inget övergångsstöd. Vi kanjämföra med och . har ettfemårigt övergångsstöd, som har gett dem möjlighetatt strukturera om sin bransch, se till attföretagen blir större och konkurrenskraftigare. Vihar haft ett begränsat investeringsstöd. Demöjligheter som har funnits har inte tagits hem frånEU. Vi har haft små möjligheter att utnyttja deinvesteringsstöd som har funnits.Vi har ett oerhört frustrerande energiskattesystem,som för var dag som går bara blir krångligare ochkrångligare, dvs. våra företag betalar olika energi-skatt beroende på hur de producerar, vilkenomsättning de har. Det här har blivit en byråkratisom gör att väldigt många av våra företag inte ensorkar ansöka om en nedsättning på energiskatten. Manbetalar en högre energiskatt än man skulle behövagöra därför att det är så oerhört svårt att begripasig på dessa regler. Så kan det inte vara.Vi har högre produktionsskatter. Vi har ettbegränsat miljöstöd. Reko- och ekostöden är inteanpassade för trädgårdsproduktionen, vilket gör attytterst få trädgårdsföretagare har möjlighet attutnyttja dem. Vi har inget utvecklingsstöd. Det finns i en heldel andra länder, och vi har haft små möjligheteratt själva samla in pengar för att utveckla vårverksamhet.Vi har naturligtvis också, får jag väl säga, fåttsänkta priser efter EU-medlemskapet.Om vi tittar lite närmare på prisutvecklingen från1994, året innan EU-medlemskapet, och fram tillförra året - det här är alltså väldigt färskasiffror - ser vi att priserna på våra storaprodukter har sjunkit med uppåt i vissa falloch i andra. Detta har satt en oerhördpress på företagen att strukturrationalisera ochförbättra, som man sitter i kläm med högreproduktionskostnader i andra änden.Om vi jämför produktionsskatterna, som är vår lillaryggsäck, med vad som gäller i och ,som är våra främsta konkurrentländer, visar det sigatt växthusodlingen i dras med ca 31miljoner, medan motsvarande produktionsvolym iDanmark har en belastning på 12 miljoner. I Hollandhar man inga speciella särskatter påväxthusodlingen. Frilandsodlingens siffror är 22, 8,3. Ni ser relationerna på bilden. Det kanske mesthäpnadsväckande är dieselskatten, som i första handdrabbar våra frilandsföretag. Där ligger vi isärklass i topp. Och, det vill jag påpeka, mångagånger ersätter man en kemisk bekämpning i sinproduktion med att köra extra medtraktorn. Men det börjar bli dyrt. Det blir snartbilligare att återgå till den kemiska bekämpningen.Man ställer traktorn när dieseln blir så dyr.Koldioxidskatten i växthus varierar mellan svenskaföretag från kubikmetern. betalade 1998, som siffrorna kommerfrån, ca , om man inte var med i något somheter Energisyn då man betalar knappt en tia perkubikmeter. För står det återigen en nolla.Om vi tittar närmare på grönsaksodlingen rentgenerellt jämfört med - nu pratar vi omfrilandsodlingen - finner vi att det handlar om attvi har en belastning på ca per hektar iextra kostnader i form av skatter och avgifter.Vi måste kunna stärka vår konkurrenskraft för attbli kvar på marknaden. Än så länge hänger sigföretagen kvar, men jag vill instämma i det Hanssade, att snart täcker intäkterna knappt de löpandedriftsutgifterna. Vi börjar få sämre och sämremöjligheter att investera, sämre och sämremöjligheter att gå framåt. Vi måste få sänktasärskatter, annars flyttar den svenskaträdgårdsproduktionen sakta utomlands. Det sker inteså dramatiskt naturligtvis, men de flyttar.Vi måste avbyråkratisera energiskatten. Det finnsförslag i Björkska utredningen som är utmärkta, somjag hoppas att ni kan ta fasta på.Vi måste också få till stånd någon form avutvecklingsfond för trädgårdsnäringen. Vi har självasagt att vi är beredda att stå för avgifterna förutvecklingsfonden, men vi behöver statsmakternashjälp att få in pengarna. Här har vi hamnat i enmoment 22-situation, där vi inte har några pengar,vilket gör att våra institutioner heller inte harmöjlighet att genomföra många av de projekt som detfinns pengar avsatta för, därför att det förutsättermedfinansiering.När det gäller stärkt investeringsstöd vill jagåterigen hänvisa till Björkska utredningen. Detfinns förslag där som vi backar upp, t.ex. lägreavgifter för tillfällig arbetskraft. Som ni såg ären stor del av trädgårdsnäringens arbetskraftsäsongsanställd, vilket gör att vi har storamöjligheter att skapa sä-songsjobb åt skolungdomaroch andra. Men vid en internationell jämförelse ärvår arbetskraftsbeskattning skyhög när det gällerskördearbetskraft. Här ser vi gärna speciellalösningar för trädgårdsnäringen.Vi behöver ett utbyggt miljöstöd. Reko- ochekostöden måste anpassas bättre förträdgårdsnäringen för att vi skall kunna utnyttjadem för att kunna stärka våra miljömål.Vi måste också stärka den tillämpade forskningensom i princip - som jag tidigare nämnde - harupphört.Vi har naturligtvis en viss utvecklingspotential.Vi lever i ett land där klimatet kanske inte skullepassa i första hand trädgårdsnäringen. Trots detfinns det en utbredd trädgårdsodling över storadelar av landet. Vi kan öka de inhemskamarknadsandelarna, skulle mycket väl kunna bli75 %. Det finns möjlighet att öka exporten, och dethar vi börjat med.Vi inom näringen skall ta på oss ansvaret förproduktutveckling och för att försöka se till att fåtill stånd någon form av förädling inom våra led.Vi vill också vara en miljömässigt uthållig näring.Produktionen skall vara uthållig, och den skall intebelasta miljön. Vi skall inte lämna någonting efteross som efterkommande generationer får ta hand om.Och naturligtvis skall kvaliteten på våra produktervara hög.Om nu alla önskemål faller på plats och vi får somvi vill kan vi lova ett blomstrande i dubbelbemärkelse. Vi kan erbjuda konsumenternakonsumtionstrygga produkter, regional företagsamhet,ökad sysselsättning och en uthållig trädgårdsnäringför att vi skall kunna gå vidare in i nästaårtusende.Jag vill avsluta med att uttrycka min uppskattningöver att man i flera motioner till harstött många av de frågor som är angelägna för ettutvecklande av trädgårdsnäringen.Ordföranden: Det är nog alla politikers ambition attvi skall få ett blomstrande Sverige.Då skall utfrågningen börja, och vi tänktestrukturera den i tre block. Inledningsvis tar viupp något om konkurrensfrågorna, skatter ochavgifter, regelsystem, påverkan på sysselsättning.Därefter tar vi upp lite mera om strukturen inomlivsmedelsindustrin då forskningen och exportendiskuteras. Sedan blir det dags för miljö- ochdjurskyddsfrågor samt ekologisk odling. Vi får se omvi kan följa det schemat någorlunda.Innan jag ger ordet till ledamöterna vill jaginledningsvis presentera presidiet. Här sitteralltså vice ordförande i jordbruksutskottet SinikkaBohlin och kanslichefen . Det ärvi som skall försöka hålla ihop det hela.Vi från presidiet tänkte ställa ett par frågorinnan övriga ledamöter får ordet. Jag har en endafråga till . Han var beredd att fördjupasig när det gäller lönsamhetsnivån och den typen avfrågor.