bet · GM01JuU10 · 1999-01-28 00:00:00 — Hemlig teleavlyssning, m.m. I detta betänkande behandlar utskottet en skrivelsefrån regeringen rörande tillämpningen under år 1997av dels bestämmelserna i om hemligteleavlyssning och hemlig teleövervakning, delsbestämmelserna i lagen om hemlig kameraövervakning.Utskottet föreslår att skrivelsen läggs tillhandlingarna.SkrivelsenI skrivelse 1998/99:21 har regeringen() berett tillfälleatt ta del av vad som anförts i skrivelsen om hemligteleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemligkameraövervakning vid förundersökning 1997. Gällande rättLagregler om hemlig teleavlyssning och hemligteleövervakning som tvångsmedel vid förundersökningi brottmål finns i första hand i 27 kap.rättegångsbalken (RB). Sådana bestämmelser finnsäven i lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser omtvångsmedel i vissa brottmål, lagen (1988:97) omförfarandet hos kommunerna,förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krigeller krigsfara m.m. samt lagen (1991:572) omsärskild utlänningskontroll.Bestämmelser om hemlig kameraövervakning somtvångsmedel vid förundersökning i brottmål finns iförsta hand i lagen (1995:1506) om hemligkameraövervakning. Även lagen med särskildabestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål ochlagen om förfarandet hos kommunerna, förvaltnings-myndigheterna och domstolarna under krig ellerkrigsfara m.m. upptar bestämmelser om hemligkameraövervakning.Hemlig teleavlyssning innebär att telemeddelandensom befordras till eller från ett telefonnummer, enkod eller annan teleadress i hemlighet avlyssnaseller tas upp genom ett tekniskt hjälpmedel föråtergivning av innehållet i meddelandet. Sådanavlyssning får användas vid förundersökning angåendebrott, för vilket inte är föreskrivet lindrigarestraff än fängelse eller försök,förberedelse eller stämpling till sådant brott, omgärningen är belagd med straff (27 kap. 18 § RB).Hemlig teleövervakning innebär att uppgifter ihemlighet hämtas in om telemeddelanden som harexpedierats eller beställts till eller från en vissteleadress eller att sådana meddelanden hindras frånatt nå fram. Hemlig teleövervakning får användas vidförundersökning angående brott, för vilket inte ärföreskrivet lindrigare straff än fängelse i sexmånader. Övervakning av detta slag får vidare alltidanvändas vid förundersökning angående brott enligt 1§ narkotikastrafflagen (1968:64) eller brott enligt1 § lagen (1960:418) om straff för varusmuggling omdet avser narkotika samt vid förundersökningangående misstanke om försök, förberedelse ellerstämpling till brott, för vilket inte är föreskrivetlindrigare straff än fängelse , om gärningen(försök, förberedelse eller stämpling) är belagd medstraff (27 kap. 19 § RB).Hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakningkan också komma i fråga vid misstanke om medhjälpeller anstiftan till brott av angivet kvalificeratslag.För båda slagen av tvångsmedel gäller att de fårvidtas endast om någon är skäligen misstänkt förbrottet och åtgärden är av synnerlig vikt förutredningen. Åtgärden får endast avse en teleadresssom innehas eller annars kan komma att användas avden misstänkte (27 kap. 20 § RB). Frågor om hemligteleavlyssning och hemlig teleövervakning prövas avrätten på ansökan av åklagaren. I ett beslut atttillåta en sådan åtgärd skall anges vilkenteleadress och för vilken tid tillståndet gäller.Tiden får inte bestämmas längre än nödvändigt ochfår inte överstiga en månad för beslutet(27 kap. 21 § RB). Finns det inte längre skäl föråtgärden, skall rätten eller åklagaren omedelbarthäva beslutet därom (27 kap. 23 § RB).Hemlig kameraövervakning innebär att fjärrstyrdaTV-kameror, andra optisk-elektroniska instrumenteller andra därmed jämförbara utrustningar användsför optisk personövervakning vid förundersökning ibrottmål utan att upplysning om övervakningen lämnas(1 § lagen om hemlig kameraövervakning).Kameraövervakning får användas vid förundersökningangående brott, för vilket inte är föreskrivetlindrigare straff än fängelse eller försök,förberedelse eller stämpling till sådant brott, omgärningen är belagd med straff (2 § samma lag).Övervakningen får endast avse en plats där denmisstänkte kan antas komma att uppehålla sig. Föranvändning av hemlig kameraövervakning gällerhärutöver motsvarande förutsättningar sombeträffande hemlig teleavlyssning och hemligteleövervakning (3 §). Även i fråga om ansökan ochbeslut gäller motsvarande regler förkameraövervakning som för teleavlyssning ochteleövervakning.I fråga om all tvångsmedelsanvändning anses treallmänna principer gälla. De tre principerna somanknyter till innehållet i 2 kap. 12 §regeringsformen är ändamålsprincipen,behovsprincipen och proportionalitetsprincipen.Ändamålsprincipen innebär att en myndighetsbefogenhet att använda ett tvångsmedel skall varabunden till det ändamål, för vilket tvångsmedlet harbeslutats. Behovsprincipen innebär att en myndighetfår använda ett tvångsmedel bara när det finns ettpåtagligt behov och en mindre ingripande åtgärd inteär tillräcklig. Proportionalitetsprincipen, som ärlagfäst bl.a. i 27 kap. 1 § tredje stycket RB och 3§ första stycket 3 lagen om hemligkameraövervakning, innebär att en tvångsåtgärd ifråga om art, styrka, räckvidd och varaktighet skallstå i rimlig proportion till vad som finns att vinnamed åtgärden.Genom beslut beslötregeringen att tillkalla en särskild utredare somskulle utreda ett antal frågor om kriminalpolisiäraarbetsmetoder som föll inom ramen förstraffprocessuella tvångsmedel (dir. 1996:64).Utredningen, som antog namnet ,överlämnade betänkandet Om buggning ochandra hemliga tvångsmedel (SOU 1998:46) tillregeringen. I betänkandet föreslås bl.a. vissutvidgning av möjligheterna till hemligteleavlyssning och hemlig teleövervakning samt attlagen om hemlig kameraövervakning skall inarbetas irättegångsbalken. Även tillämpningsområdet försistnämnda tvångsmedel föreslås utvidgat.Betänkandet har remissbehandlats och bereds förnärvarande i Justitiedepartementet.SkrivelsenI enlighet med önskemål (JuU 1981/82:54,rskr. 298 och prop. 1988/89:124 s. 55,1988/89:JuU25, rskr. 313) redovisar regeringenårligen hur regler om hemligteleavlyssning och hemlig teleövervakning hartillämpats (se senast skr. 1996/97:57 och1997/98:26, 1997/98:JuU10, rskr. Iöverensstämmelse med vad som uttalades underförarbetena till lagen om hemlig kameraövervakninglämnar regeringen en motsvaranderedogörelse för hemlig kameraövervakning (prop.1995/96:85 s. 37, 1995/96:JuU11 s. 11 f, rskr. 125).En sådan redogörelse lämnades första gången i dennyssnämnda skrivelsen 1997/98:26.Regeringen lämnar i den nu förevarande skrivelsenen redogörelse för tillämpningen avbestämmelserna i om hemligteleavlyssning och hemlig teleövervakning vidförundersökning i brottmål samt om användningen avmotsvarande bestämmelser i lagen om hemligkameraövervakning. Redogörelsen bygger i huvudsak påuppgifter som Riksåklagaren och Rikspolisstyrelsengemensamt har lämnat i en skrivelse till regeringenden 28 augusti 1998.Av skrivelsen framgår att de ifrågavarandetvångsmedlen främst har använts i förundersökningardär det har funnits starka misstankar om organiseradeller annan handel med narkotika. Huvudsyftet haralltjämt varit att avslöja den mera omfattandenarkotikasmugglingen till och försäljningenav narkotika inom landet.Regeringens redovisning av hemlig teleavlyssningEnligt regeringens redogörelse har domstol, när detgäller förundersökning avseende grovanarkotikabrott, meddelat tillstånd att i hemlighetlyssna av kommunikation till eller från teleadressersom innehafts eller använts av 281 misstänktapersoner. Nedan anges i tabellform antaletredovisade fall .-----------------------------------------------------1983 418 1988 210 1993 261-----------------------------------------------------1984414 1989 214 1994 309-----------------------------------------------------1985233 1990 214 1995 333-----------------------------------------------------1986213 1991 243 1996 306-----------------------------------------------------1987205 1992 258 1997 281-----------------------------------------------------När det gäller andra grova brott, där det enligträttegångsbalken är tillåtet att användateleavlyssning, har avlyssning, enligt regeringensredogörelse, skett i 58 fall . Det hargällt förundersökningar huvudsakligen rörande mord,försök, förberedelse eller stämpling till sådantbrott, dråp, grovt rån och försök därtill,människorov, mordbrand, grovt koppleri och grovpenningförfalskning. Antalet redovisade fall harunder varit följande.-----------------------------------------------------| | | | | | ||1983 |17 |1988 |15 |1993 |84 |-----------------------------------------------------|1984 | | | | | || |13 |1989 |24 |1994 |81 |-----------------------------------------------------|1985 | | | | | || | 6 |1990 |13 |1995 |83 |-----------------------------------------------------|1986 | | | | | || |15 |1991 |31 |1996 |91 |-----------------------------------------------------|1987 | | | | | || |15 |1992 |61 |1997 |58 |-----------------------------------------------------Utskottet vill i detta sammanhang anmärka attutskottet vid sin granskning av tillämpningen underår 1995 av de nu ifrågavarande bestämmelserna fannatt det sammanlagda av polismyndigheterna redovisadeantalet tillstånd till hemlig teleavlyssning underdet året uppgick till 333, varav 250 avsåg misstankeom narkotikabrott och 83 andra slag av brottslighet(1997/98:JuU10 s. 7).Den genomsnittliga avlyssningstiden under år 1997var . Motsvarande siffror för tidigare årvar i antal dagar 47 (1996), 50 (1995), 43 (1994),43 (1993), 47 (1992), 44 (1991), 46 (1990), 44(1989) och 48 (1988). Avlyssningstiderna varierardock kraftigt. förekom fall däravlyssningen pågick i , medan den längstatiden var och fem dagar.Avlyssningen har haft betydelse förförundersökningen beträffande den misstänkte i 41,av fallen . Motsvarande siffra är förår 1996 , för , för år1994 , för , för år1992 , för , för , förår 1989 och för . I avfallen har avlyssningen inte givitnågot resultat och i ungefär lika många fall haravlyssningen avbrutits med kvarstående misstanke.Under år 1997 har det förekommit ett fall, i vilketen ansökan om hemlig teleavlyssning lämnats utanbifall av domstol. har vid sinförhandsprövning inte lämnat något negativt besked(jfr prop. 1980/81:76 s. 277 f).Regeringens redovisning av hemlig teleövervakningEnligt regeringens redogörelse lämnades tillståndtill hemlig teleövervakning i 165 fall under år1997. Av tillstånden avsåg 115 narkotikabrott, underdet att övriga fall avsåg mord, förberedelse ellerstämpling till sådant brott, allmänfarligödeläggelse, grov stöld, grovt bedrägeri och försöktill sådant brott, grovt dobbleri, grovpenningförfalskning, grov varusmuggling och grovtvapenbrott. Antalet tillstånd uppgick för år 1996till 99, för till 44, för till 68,för till 60, för till 60, för år1991 till 41 och för till 42.Under år 1997 uppgick den genomsnittligaövervakningstiden . var44 dagar , , år1994, , , 43 dagarår . var denlängsta övervakningstiden och artondagar, medan den kortaste var en dag.Teleövervakningen har haft betydelse förförundersökningen i fråga om den misstänkte i 36,2 %av fallen . Övervakningen har varitutan resultat i av fallen. Andelen fall däråtgärden avbrutits med kvarstående brottsmisstankeuppgick till 31,3 %.Enligt regeringens redovisning hade hemligteleövervakning betydelse för förundersökningen i av fallen , i av fallen , i av fallen , i av fallen , i av fallen , i av fallen och i19 % av fallen år 1990.Under år 1997 har domstol i ett fall lämnat enansökan om hemlig teleövervakning utan bifall.Rikspolisstyrelsen har vid sin förhandsprövning intelämnat något negativt förhandsbesked.Utöver de ovan redovisade tillstånden har det 1997 förekommit att Säkerhetspolisenbedrivit hemlig teleövervakning med stöd av reglernai RB.Regeringens redovisning av hemlig kameraövervakningEnligt regeringens redogörelse lämnades tillståndtill hemlig kameraövervakning i 43 fall under år1997. Av dessa avsåg 39 fall grova narkotikabrott,medan övriga fall avsåg förberedelse till mord ochgrovt rån. - då lagen var i kraft elvamånader - lämnades tillstånd i 40 fall, av vilka 30avsåg grova narkotikabrott.Under år 1997 var den genomsnittliga tiden förkameraövervakning (1996).Tiden varierar i de enskilda fallen från 15 dagartill 7 månader och 14 dagar.Enligt redovisningen har den hemligakameraövervakningen haft betydelse förförundersökningen i fråga om den misstänkte i 28 %av fallen. I av fallen har övervakningen integivit något resultat och i återstoden - - haråtgärden avbrutits med kvarstående brottsmisstanke.För år 1996 var motsvarande siffror , 27,5 %och 25 %.Enligt regeringen förekom det intenågot fall, i vilket domstol lämnade en ansökan omtillstånd till hemlig kameraövervakning utan bifall.Inte heller lämnade i något fallett negativt besked vid sin förhandsprövning.ÖvervägandenAv regeringens skrivelse framgår att den hemligateleavlyssningen varit framgångsrik under år 1997.Vad gäller den hemliga teleövervakningen har dennavarit något mindre framgångsrik men ändå givitresultat i omkring en tredjedel av fallen. Antalettillstånd till sådan övervakning har ökat kraftigtjämfört med . Enligt regeringen kan dettaförhållande förklaras med att ansökningar omtillstånd till hemlig teleavlyssning numera oftakombineras med en ansökan om tillstånd till hemligteleövervakning. Att användningen av hemligteleövervakning ökat kan också, som regeringenframhåller, förklaras med det ökade utbudet avteletjänster, t.ex. mobiltelefoner utan någotabonnemang som kan härledas till en viss person. Avregeringens redogörelse framgår vidare attanvändningen av hemlig kameraövervakning bekräftatatt detta tvångsmedel är ett värdefullt ochpersonalbesparande komplement i polisensutredningsarbete. Resultatutfallet för år 1997ligger dock lägre än för , vilket, enligtregeringen, kan förklaras av att övervakning i vissafall inte inletts på grund av tekniska problem.Enligt utskottets mening ger regeringensredovisning vid handen att såväl hemligteleavlyssning som hemlig teleövervakning och hemligkameraövervakning utgör värdefulla inslag i denbrottsutredande verksamheten. Utskottet vill dockåter understryka vikten av restriktivitet när detgäller dessa tvångsmedels användning. Som utskottettidigare framhållit (se /98:JuU10 s. 9)måste åtgärderna i varje enskilt fall så långt detär möjligt begränsas både i fråga om den omfattningoch den tid som någon av åtgärderna pågår.Med dessa uttalanden bör regeringens skrivelseläggas till handlingarna. Utskottet hemställerbeträffande regeringens redovisningatt lägger regeringens skrivelse 1998/99:21 tillhandlingarna.Stockholm den 28 januari 1999På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), IngvarJohnsson (s), (), MargaretaSandgren (s), (), (), (m), (), (), (), YvonneOscarsson (v), (), (), (), (c), SiwPersson (fp) och ().