bet · GM01FöU5 · 1999-05-11 00:00:00 — På regeringens förslag beslutaderiksdagen (prop. 1995/96:105, bet. 1995/96:FöU3) att undantagetskulle upphävas och att förskotten i stället skulle finansieras genomräntebelagda lån hos Riksgäldskontoret.I propositionen konstaterar regeringen att ominriktningen av Försvars-makten innebär att materielanskaffningen anpassas till den nyaorganisationens behov. Därmed anser regeringen att det inte är möjligt atturskilja eventuella konsekvenser av beslutet om anslagsförordningen.Regeringen avser därför inte att följa upp dessa konsekvenser utan anseratt de tas om hand genom det föreslagna omställningsbidraget.Ekonomiska ramarRegeringen anser att de ekonomiska ramar som beslutade om våren1998 för totalförsvaret skall vara oförändrade samtatt Försvarsmaktens anslag vid utgången av inte skall ha någonkvarstående belastning i form av utnyttjad anslagskredit.Regeringen bedömer att åtgärder bör vidtas redan fr.o.m. innevarande årdels för att möjliggöra en minskning av den ekonomiska ramen under nästaförsvarsbeslutsperiod, dels för att kunna hantera problemen underinnevarande försvarsbeslutsperiod, vilka har medfört att den planeradeverksamheten inte ryms inom de av och regeringen beslutadeekonomiska ramarna. Utrymme behöver skapas för teknisk utveckling och förde angelägna materielprojekt som inte inryms i planeringen.Under de politiska överläggningarna inför kontrollstationen haridentifierats ett antal åtgärder som bedöms kunna frigöra minst 1 miljardkronor . Åtgärderna omfattar främst minskade värn- ochcivilpliktsvolymer samt reduceringar av Försvars-maktens krigs- och grundorganisation.Regeringen har uppdragit till Försvarsmakten att senast den 19 maj 1999redovisa förslag till vilka krigsförband som insatsorganisationen börinnehålla och vilka kompetenser som behövs därutöver för den långsiktigaanpassningsförmågan samt förslag till dimensionering av grundorganisationen. Regeringen har tidigare i regleringsbrevet för uppdragit tillFörsvars-makten att redovisa förslag tillytterligare beredskapssänkningar. Regeringen anser bl.a. mot bakgrund avFörsvarsberedningens rapport och de politiska överläggningar som därefterskett i försvarsfrågan att förslagen till beredskapssänkningarna även börkunna omfatta förslag till vakantsättning av vissa förband. Regeringenavser att fatta beslut om beredskapssänkningar och vakantsättning av vissaförband i juni 1999.Regeringen avser vidare att pröva om förhandlingar kan inledas med berördindustri för att kunna avtala om förskjutningar av materielleveranser föratt kunna frigöra medel till angelägna utvecklingsprojekt. Regeringenprövar vidare andra möjligheter till besparingar inom utgiftsområdet.Regeringskansliet har påbörjat ett arbete som syftar tillatt inventera möjliga besparings- och rationaliseringsåtgärder redan underinnevarande år. Avsikten med inventeringen är att undersöka möjligheternaatt skapa ekonomiskt utrymme för att kunna genomföra viktiga ochtidskritiska materielprojekt på kort sikt.Regeringen har vidare regleringsbrev gett Försvarsmakten iuppdrag att redovisa en genomarbetad materielplan i1999 års prisläge. Denna materielplan skall utgå från den framtidainriktningen av det militära försvaret och de ekonomiska ramar som harbeslutats av . Regeringen kommer därefter att ibudgetpropositionen redovisa för om innehåll, omfattning m.m. idenna materielplan och även redovisa för de materielobjekt somfortsättningsvis bör styras med objektsramar.Försvarsmakten har ett stort innehav av försvarsmateriel, konstateras deti propositionen. I löpande försvarsmaterielkontrakt finns betydande beloppbundna i redan gjorda materielbeställningar. Försvarsmakten skall enligtregeringen som utgångspunkt för materielplanen utgå från att samtligaplanerade och pågående materielbeställningar skall ses över och omprövasmot bakgrund av den nya organisationen, gällande ekonomiska förutsättningar, krav på internationellt samarbete, exportstödjande verksamhet ochbevarande av prioriterad kompetens inom landet. Vidare bör leveranstaktenav materiel i nu liggande beställningar omprövas för att kunna frigöramedel i närtid.Regeringen anser, som tidigare nämnts, att ett omställningsbidragerfordras. Detta skall få användas för kostnader som hänger samman med destrukturförändringar inom Försvarsmaktens krigs- och grundorganisation sompåbörjas och genomförs under innevarande försvarsbeslutsperiod samt för deförskjutningar av materielleveranser som genomförs för att lösaresursproblem före år 2002.Regeringen föreslår därför att ett omställningsbidrag anslås med 3miljarder kronor och år 2003.MaterielförsörjningenI propositionen konstateras att minskningen av försvarets storlek, tillföljd av det säkerhetspolitiska läget, ofrånkomligen leder tillkonsekvenser även för materielsidan. Det blir inte längre möjligt attupprätthålla en bred övervägande inhemsk materielförsörjning inom debudgetramar som förutses. , fortsätter regeringen, måste Sverigekunna få tillgång till den kompetens och materiel som behövs i kristider.Av stor vikt är att tillgodose luftförsvarets behov av kvalificeradmateriel, där bl.a. Gripensystemet spelar en central roll. Enligtregeringen kommer det att behövas ett utökat internationellt samarbete inomen rad områden. Detta samarbete skall säkra strategiska kompetenser, skapaömsesidiga industriella beroenden över nationsgränserna och säkra enframsynt försörjnings- och forskningsprocess.I den första delen av försvarsbeslutet bestämdes att en inhemsk kompetensskulle säkerställas inom vissa angivna områden, nämligen beträffandetelekrigteknik, avancerad signaturanpassningsteknik, undervattensteknik ochflygteknik samt i fråga om underhåll och vidmakthållande av de system somingår i krigsorganisationen. Enligt regeringen bör behovet avbaskompetenser nu förändras. Regeringen vill lyfta fram fler men betydligtsnävare avgränsade områden för att bevara den inhemska kompetensen. Urvaletav sådana s.k. strategiska kompetenser skall baseras på att de skalluppfylla något av följande kriterier:de skall avse specifika svenska förhållanden,de skall omgärdas av hög sekretess, nationellt eller internationellt,de skall vara av väsentlig betydelse för vår förmåga att anpassa befintligasystem till ändrade krav och behov.I propositionen anges att de strategiska kompetenserna utgör delar avföljande områden: telekrigteknik, undervattensteknik, avanceradsignaturanpassningsteknik, flygteknik för vidmakthållande av JAS 39,vidmakthållande och underhåll av system i krigsförbanden,ledningssystemteknik, vapenteknik och ballistiskt skydd, Människa-System-Interaktion, systemteknik för obemannade farkoster, informationskrigstekniksamt skydd mot NBC-stridsmedel. Det meddelas i propositionen att regeringenavser att i särskild ordning pröva vilka strategiska kompetenser somSverige behöver, omfattningen av dessa, hur de kan säkerställas och var debör finnas.Regeringen anser vidare att internationell samverkan beträffande forskningoch teknikutveckling för del är nödvändig. Det leder bl.a. tilldelade kostnader, större forskningsgrupper och möjligheter att delta iprojekt som annars skulle vara för stora för ett enskilt land. Det betonasatt särskild vikt bör läggas på att sammanlänka civil forskning ochteknikutveckling med försvarets behov.I propositionen redovisas också regeringens bedömningar rörandeexportstödjande verksamhet och inriktningen av mellanstatligt samarbete påmaterielområdet. Regeringen avser att se över om nuvarande stöd till svenskförsvarsindustris exportansträngningar och internationell samverkan ärtillräckligt. I budgetpropositionen för kommer regeringen att lämnade förslag som behövs och informera om de åtgärder ochförändringar som eventuellt behöver vidtas för att skapa erforderligt stödtill exportframgångar.Beträffande mellanstatligt samarbete på materielområdet erinras om attförsvarsministrarna i , , , , Sverigeoch i en avsiktsförklaring gett uttryck för engemensam vilja att samarbeta för att underlätta en omstrukturering aveuropeisk försvarsindustri. Arbetet skall vara slutfört under år 1999.Vidare har industriministrarna i de angivna länderna redovisat en gemensaminställning till vissa industripolitiska förutsättningar, avsedda attunderlätta samarbete inom den europeiska flyg- och flygrelateradeförsvarsindustrin. Enligt regeringen är det angeläget att samarbetet medandra stater på materielområdet ökar. Samarbetet bör bedrivas med sådaninriktning och omfattning som långsiktigt tillgodoser det militäraförsvarets intresse av att kunna skaffa materiel av hög kvalitet till bravillkor.Regeringen understryker i propositionen att ansvaret för denförsvarsindustriella omstruktureringen i huvudsak vilar påindustriföretagen. har staten ett stort ansvar för att möjliggöraoch underlätta önskvärd omstrukturering. Regeringen pekar på att minskadematerielbeställningar från det svenska försvaret kommer att utsätta svenskförsvarsindustri för påfrestningar. Enligt regeringens bedömning kanstatsmakterna dock under ett övergångsskede genom lämpligautvecklingsuppdrag och upphandling söka underlätta industrins möjligheteratt medverka i pågående omstrukturering och internationellt samarbete.Detta, betonas det, gäller sådan industri som av försvarspolitiska skäl ärav intresse för framtiden.Här bör vidare påpekas att det i den avlämnade ekonomiskavårpropositionen (prop. 1998/99:100) framhålls att det nu aktuellaförsvarsbeslutet kommer att innebära påfrestningar på ett antal orter iSverige. Det meddelas att det inom har tillsatts ensärskild arbetsgrupp med uppdrag att förbereda eventuella åtgärder för attdämpa effekterna av denna omställning.MotionernaSvensk försvarsindustri har haft en unik bredd, framhållsdet i motion 1998/99:Fö6 (m). alliansfria politik har medfört ettbehov av självständig förmåga till anskaffning av i det närmaste samtligaav de i det svenska försvaret förekommande syst-emen. Detta har ocksåinneburit att en för ett litet land unik systemkompetens kunnatupprätthållas. Det panikstopp som Försvarsmakten tvingas till som följd avlikviditetsindragningen i samband med den fulla tillämpningen avanslagsförordningen försätter nu stora delar av försvarsindustrin i en akutkrissituation, påpekar motionärerna och erinrar om att drygt tre miljarderkronor saknas för materielanskaffning jämförtmed planeringen i enlighet med nu gällande försvarsbeslut.Ingen kan förneka de förändringskrav som följer av de senaste årensförändrade förutsättningar, fortsätter motionärerna. Svenskförsvarsindustri kommer inte att kunna upprätthålla samma bredakompetens på samma mängd områden som . Varken inhemsk ellerutländsk efterfrågan är tillräcklig för detta, som den tekniskautvecklingen accentuerar behovet av ett allt närmare samarbete medutländska partner.Regeringens överväganden kring försvarsindustriella frågor har emellertidenligt motionärerna varit alltför översiktliga. I fleraavseenden saknas i försvarsbeslutet såväl inriktning som medel attförverkliga det regeringen säger sig vilja värna av industriell kapacitetoch kompetens. I motionen föreslås därför att det tillsätts enparlamentarisk utredning med uppgift att göra en genomgripande översyn avförutsättningarna för svensk försvarsindustriell kompetens och dessbetydelse särskilt i anpassningsperspektivet. Motionärerna menar att enutredning om försvarsindustrins förutsättningar och villkor bör omfatta:en översyn av prioriteringarna beträffande kompetens och struktur avseendeforskning och utveckling, anskaffning och produktion av försvarsmateriel,förutsättningarna för internationellt samarbete med andra ländersförsvarsindustrier,en granskning av hur exportmöjligheterna redan kan förbättras genomförändrad tillämpning av gällande lag,en översyn av nuvarande lagstiftning och en analys av möjligheterna attskapa gemensamma exportregler för försvarsmaterielföretag inom hela EU.I fråga om de ekonomiska förutsättningarna för försvaret förordas imotionen sammanfattningsvis oförändrad ekonomisk ram, full kompensation föreffekterna av likviditetsindragningen i samband med den fulla tillämpningenav anslagsförordningen samt fortsatt kompensation för teknisk fördyring förförsvarsmateriel, dvs. teknikfaktorn bör ej avskaffas.I motion 1998/99:Fö8 (v) konstateras att länge har krävtatt det militära försvaret skall minskas till förmån för andra verksamheterinom den offentliga sektorn. Med ett minskat svenskt försvar följer ocksåen minskad försvarsindustri. Enligt motionärerna är en omstruktureringnödvändig för att stimulera försvarsindustrin att övergå från militär tillcivil produktion. långsiktiga mål är att allförsvarsindustri skall omstruktureras till civil produktion och nytta. Ävenom många företag redan har påbörjat en omställning har regeringen ettansvar för att stimulera en fortsatt utveckling på området, anförmotionärerna och föreslår ett uttalande av i frågan.Vidare uppmärksammas i motionen det ökande europeiskaförsvarsindustrisamarbetet. Mot bakgrund av de minskande försvarsbudgetarna, som motionärerna ansluter sig till, är det förståeligt med ett sådantsamarbete. Dock menar motionärerna att det därvid är viktigt att hävda attden del av den gemensamma produktion som kan komma i fråga och som ärgrundad på svensk teknik och svenskt kunnande skall placeras i Sverige.Detta borde som sin mening ge regeringen till känna, yrkas det imotionen.I motion 1998/99:Fö9 (kd) understryks att den svenska försvarsindustrinsförmåga att leverera kvalificerade högteknologiska system har ett stortförsvars- och säkerhetspolitiskt värde och att det är väsentligt attreduceringen av materielanskaffningen inte får ge långsiktiga negativakonsekvenser för den inhemska kompetensen. En hög nivå påutvecklingsverksamheten är nödvändig för att erforderlig kompetens skallkunna bibehållas i ett tillväxtläge och för att svensk försvarsindustriskall betraktas som en attraktiv samarbetspartner i den omstruktureringsfassom den europeiska försvarsindustrin befinner sig i. Vidare pekarmotionärerna på att försvarsindustrin även har betydelse för det civilasamhället eftersom dess spetsteknologier ger spridningseffekter tillutveckling av civila produkter. Enligt motionärerna bör det uppdras åtregeringen att ge långsiktiga besked om den framtidaförsvarsindustriella policyn.I fråga om strategiska kompetenser inom försvarsmaterielindustrin villmotionärerna särskilt lyfta fram två områden, nämligen missiler och ubåtar.Utvecklingen av robotsystemet BAMSE bör enligt motionärerna fortsätta ochfullföljas till anskaffning. De menar också att en inhemsk ubåtskompetenstillhör en av de strategiska kompetenser som noga bör övervägas.Beträffande de ekonomiska ramarna anför motionärerna att de inte kanansluta sig till förslaget i propositionen innan konsekvenserna för grund-och krigsorganisationen under den kommande försvarsbeslutsperioden harklargjorts. I motionen förordas vidare i fråga om teknikfaktorn attregeringen bör återkomma med en precisering av hur teknisk och materiellförnyelse skall säkerställas när teknikfaktorn har avskaffats. Motionärernaefterlyser härutöver en analys av köpkraftseffekterna av den förändradetillämpningen av anslagsförordningen.Också motion 1998/99:Fö7 (fp) innehåller ett yrkande om försvaretsmaterielförsörjning. Enligt motionärerna ligger svensk försvarsindustriinom åtskilliga områden på en hög internationell nivå. Ju fler intressantamaterielprojekt som svensk försvarsindustri kan erbjuda desto intressantareblir den som partner i det alltmer internationellaförsvarsindustrisamarbetet, sägs det. Härutöver pekas på behovet avfortsatt samarbete med lämpliga partners i och att dettasamarbete inte får ställas mot ett ökat samarbete med europeiskförsvarsindustri.I fråga om ekonomiska ramar ansluter sig motionärerna i princip tillförslaget i propositionen. Därvid förutsätter motionärerna att ramarna gerutrymme för erforderlig teknisk förnyelse. Vidare förordas ett något högreomställningsbidrag än vad regeringen föreslagit.Enligt vad som anförs i motion 1998/99:Fö15 (mp) är det bättre attavveckla den försvarsindustriella verksamhet som inte längre behövs och istället vidta statliga arbetsmarknadspolitiska insatser på de berördaorterna. Motionärerna avvisar förslag om ett ökat samarbete mellan svenskaoch andra europeiska tillverkare av försvarsmateriel. Ett sådant samarbeteskulle innebära att framtida vapensystem i än högre utsträckning blirtillverkade i samarbete mellan svenska och utländska företag, sägs det.Beträffande de ekonomiska ramarna förordas i motionen en neddragning avramarna för med utöver regeringensförslag till neddragning.Näringsutskottets ställningstagandeNäringsutskottet vill inledningsvis framhålla - med instämmande i vadutskottet tidigare (/98:NU7y) anfört - att den svenskaförsvarsindustrins förmåga att leverera högteknologiska produkter till detsvenska försvaret har ett stort försvars- och säkerhetspolitiskt värde.Vidare gäller att den industripolitiska betydelsen av denna produktion ärhög. Ett kvalificerat tekniskt kunnande har frambringats iförsvarsindustrin. Spridningseffekter har i ett flertal fall uppstått iform av civila tillämpningar av tekniken inom den övriga industrin ochgenom civil användning i samhället. Den höga tekniska nivån grundar sig bl.a. på ett väl fungerande samspel mellan forskning och industriproduktion.Inom delar av försvarsindustrin är den civila verksamheten av störreomfattning än den rent militära verksamheten.När nu det svenska försvaret, mot bakgrund av det säkerhetspolitiska läget, kommer att reduceras i storlek och ges en något annan inriktning får detsjälvfallet konsekvenser för den svenska försvarsmaterielindustrin. Detblir inte längre möjligt att upprätthålla en bred inhemskmaterielförsörjning inom de skisserade budgetramarna. Näringsutskottetfinner det naturligt att materielförsörjningen anpassas till det nyasäkerhetspolitiska läget och till den nya försvarsorganisationens behov.Härtill kommer effekterna av de uppkomna ekonomiska problemen underinnevarande försvarsbeslutsperiod.Näringsutskottet har noterat regeringens uppdrag till Försvarsmakten attsenast redovisa en genomarbetad materielplan som skallutgå från den framtida inriktningen av det militära försvaret och deekonomiska ramar som har beslutats av . Som tidigare nämnts kommerregeringen därefter i budgetpropositionen för att redovisa innehåll, omfattning m.m. i materielplanen. får sålunda under hösten 1999anledning att återkomma till denna materielplan.Som påpekas i propositionen kommer den framtida industriella förmågan hossvensk försvarsindustri att i väsentlig omfattning baseras på ömsesidigaindustriella beroenden över nationsgränserna och på ett ökat mellanstatligtsamarbete på materielområdet. Denna utveckling mot ett ökat internationelltsamarbete beträffande försvarsmateriel är inte unik för . Till följdav minskade försvarsbeställningar, ökad internationell konkurrens och en imånga fall allt större teknisk komplexitet måste även de utländskaförsvarsmaterielindustrierna söka ökat internationellt samarbete.Näringsutskottet har därför inget att erinra mot vad som sägs ipropositionen om vikten av ökat mellanstatligt samarbete på materielområdet. Utskottet vill dock peka på betydelsen av att den del av den gemensammaproduktion som kan komma i fråga och som är grundad på svensk teknik ochsvenskt kunnande i så hög grad som möjligt blir placerad i . Utanatt gå in på frågan om riktlinjer för den svenska krigsmaterielexporten,som inte är en fråga för näringsutskottet att ta ställning till, välkomnarutskottet vad som anförs i propositionen om att regeringen skall se över omnuvarande stöd till den svenska försvarsindustrins exportansträngningar ochtill internationell samverkan är tillräckligt. Vidare är det angeläget attsvensk försvarsindustri får delta på likvärdiga villkor i den europeiskaomstruktureringen på försvarsmaterielområdet. Med sin höga kompetens inomflera områden torde den svenska försvarsindustrin ha goda möjligheter attvara en attraktiv partner i den förestående europeiska omstruktureringen påmaterielområdet.Det är ofrånkomligt att de minskande materielbeställningarna från detsvenska försvaret kommer att medföra stora påfrestningar för den svenskaförsvarsindustrin. Även om ansvaret för omstruktureringen avförsvarsindustrin i väsentlig del vilar på företagen har staten somhuvudsaklig beställare av försvarsmateriel ett stort ansvar för attmöjliggöra och underlätta denna omstrukturering. I likhet med regeringenanser näringsutskottet att statsmakterna genomlämpliga utvecklings- och anskaffningsuppdrag kan underlätta omställningenhos sådan industri som av försvarspolitiska skäl är av intresse förframtiden. Vidare har utskottet noterat vad regeringen framhållit i denekonomiska vårpropositionen om att försvarsbeslutet kommer att innebärapåfrestningar på ett antal orter i och att en särskild arbetsgrupptillsatts med uppdrag att förbereda eventuella åtgärder för att dämpaeffekterna av denna omställning.Med det sagda ansluter sig näringsutskottet till vad som anförs ipropositionen om försvarsmaterielindustrin och avstyrker samtliga härbehandlade motionsyrkanden.Stockholm den 29 april 1999På näringsutskottets vägnarBarbro beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), OlaSundell (m), (), (), (),(), (), () ochJan ().Avvikande meningar1. (), (), (), (), (), () och () anser attnäringsutskottets ställningstagande bort ha följande lydelse:Näringsutskottet vill inledningsvis framhålla - med instämmande i vadutskottet tidigare (/98:NU7y) anfört - att den svenskaförsvarsindustrins förmåga att leverera högteknologiska produkter till detsvenska försvaret har ett stort försvars- och säkerhetspolitiskt värde.Vidare gäller att den industripolitiska betydelsen av denna produktion ärhög. Ett kvalificerat tekniskt kunnande har frambringats iförsvarsindustrin. Spridningseffekter har i ett flertal fall uppstått iform av civila tillämpningar av tekniken inom den övriga industrin ochgenom civil användning i samhället. Den höga tekniska nivån grundar sig bl.a. på ett väl fungerande samspel mellan forskning och industriproduktion.Inom delar av försvarsindustrin är den civila verksamheten av störreomfattning än den rent militära verksamheten.Det är emellertid uppenbart att den svenska försvarsindustrin i framtideninte kan upprätthålla sin breda kompetens. Den tekniska utvecklingenfordrar samarbete mellan företag och över nationsgränserna. Härtill kommeratt efterfrågan på försvarsmateriel - både den inhemska och utländska -minskar och får en delvis annan inriktning. Den svenskaförsvarsmaterielindustrin står därför inför en omfattande omstruktureringsom starkt kommer att påverka företagen och deras anställda.Även om ansvaret för omstruktureringen av försvarsindustrin i väsentligdel vilar på företagen har staten som huvudsaklig beställare avförsvarsmateriel ett stort ansvar för att möjliggöra och underlätta dennaomstrukturering. Från statens sida är det också av väsentligt intresse attden kvarvarande inhemska försvarsindustrin kan försörja det svenskaförsvaret med den kompetens och det materiel som behövs i kristider. Motbakgrund av denna utveckling finns det enligt näringsutskottets mening -och i linje med vad som i denna del anförs i motionerna 1998/99:Fö6 (m),1998/99:Fö9 (kd) och 1998/99:Fö7 (fp) - anledning att överväga om deförutsättningar som har gällt för den svenska försvarsmaterielindustrin äroptimala med de nya förutsättningarna.Härutöver har regeringens handläggning av olika försvarsindustriellafrågor skapat ytterligare osäkerhet om försvarsindustrinsframtida verksamhet. De tvära beträffande de ekonomiskaförutsättningarna - främst på grund av den ändrade tillämpningen avanslagsförordningen men också genom förslaget att teknikfaktorn skallslopas - har försatt stora delar av den svenska försvarsindustrin i en akutsituation. Det är förvånande att effekterna av den ändrade tillämpningen avanslagsförordningen inte klargjordes mer i detalj i samband med beslutet omden förändrade tillämpningen.