bet · GN01FiU1 · 1999-11-04 00:00:00 — Vidgat perspektiv på ekonomisk politik (mom. 5,motiveringen) (fp)() anser att det efter den del som avslutas med "målenskall uppnås" i finansutskottets ställningstagande i avsnitt 1.5.3 Vidgatperspektiv på ekonomisk politik bort infogas följande stycke:Sverige behöver ekonomiska reformer som ökar människors möjligheteratt arbeta och försörja sig. Det är det främsta sättet att skapa socialrättvisa. Vi behöver också reformer som ökar människors möjligheter attförverkliga sina drömmar och idéer, vare sig dessa är inom denkommersiella eller ideella sektorn. Villkoren för jobb och företagandemåste förbättras, och möjligheterna till egna initiativ inomvälfärdstjänsterna måste öka. Socialförsäkringssystemen skall ge ossskydd då vi är förhindrade av sjukdom eller oönskad arbetslöshet attförsörja oss med eget arbete. Dessa system får inte förvandlas till enallmän medborgarlön för vissa kategorier av människor. Utskottet avvisardärför de tankar som ofta förs fram om att skapa särskilda regler förbeskattning eller arbete som socialförsäkringsförmåner utgår.Med lägre skatt på arbete, bättre villkor för företagande och envalfrihetsrevolution inom de offentliga tjänsterna kan människors egetansvar och människors egen frihet att skapa sina egna liv öka.15. Global skatt på valutamarknaderna (mom. 6) (v, mp)(), () och () anserdels att finansutskottets ställningstagande i avsnitt 1.5.4 Global skatt påvalutamarknaden bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening bör bli mer pådrivande för ett utvidgatsamarbete i frågor som rör den globala ekonomins utveckling. Bland annatbör initiativ tas på skatteområdet.En synbar effekt av globaliseringen är tendensen att alltflernationer har låga skatter på kapital och företag för att locka till sigutlandsinvesteringar. Genom låg skatt på energi, bensin och miljöfarligproduktion kan länderna också locka till sig miljöfarlig produktion från ländermed en mer progressiv miljöpolitik.Enligt utskottets mening bör regeringen i internationella organisationer verkaför åtgärder för att minska skadlig skattekonkurrens och för minimiskattenivåerpå kapital och energi.Erfarenheterna visar också att det globala finansiellasystemet fungerar dåligt; de internationella finansmarknaderna är inriktadepå kortsiktig privatekonomisk effektivitet, och det avreglerade spekulativakapitalflödet skadar ekonomin. Enligt utskottets mening måste systemetförändras så att spekulationskarusellerna kanförhindras. Ett sätt är att minska omsättningen på marknaderna, dvs. kastalite grus i maskineriet, genom att införa en global omsättningsskatt påvalutatransaktioner. Utskottet är medvetet om svårigheterna med att införaen internationellt täckande skatt, men enligt utskottets mening börregeringen ges i uppdrag att i internationella institutioner ochorganisationer driva frågan om en global skatt på valutatransaktioner.Vad utskottet anfört med anledning av motion U903 (v) yrkande som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följande lydelse:6. beträffande global skatt på valutamarknadernaatt med anledning av motion 1999/2000:U903 yrkande 2 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,16. Konsekvensanalyser i ett genusperspektiv (mom. 7)(v)och (båda v) anserdels att den del av finansutskottets ställningstagande som under avsnitt1.5.5 Konsekvensanalyser i ett genusperspektiv börjar med "Utskottet villunderstryka" och slutar med "motion Fi508 (v) yrkandena 4-6" bort haföljande lydelse:Finansutskottet ser det som värdefullt att regeringen förutom ekonomi,sysselsättning, rättvisa och miljö prioriterar jämställdhet ochgenusperspektiv. Ambitionen att utveckla ett jämställdhetsbokslut är ettbra initiativ.Utskottet har förståelse för att budgeten och budgetprocessen är en omfattandeprocess och att arbetet med fördjupningen av genusperspektivet är ett långsiktiarbete. Utskottet anser dock att till kommande budgetår bör arbetet med deekonomiska definitionerna särskilt utvecklas i finansplanen genom att nyckeltalstatistik och konsekvensbeskrivningar görs utifrån ett genusperspektiv. Centralbegrepp i finansplanen är de statliga utgiftstakens andel av BNP och BNP-tillväxtens förändring. Det är inte självklart att förändringar i de statligautgiftstakens andel av BNP påverkar kvinnors och mäns ekonomiska verklighetpå samma sätt. Utskottet delar därför den åsikt som förs fram i motion Fi508 (vatt alla ekonomiska definitioner bör beskrivas ur ett genusperspektiv.Som ett minimum bör t.ex. statistiska uppgifter om sysselsättning, arbetslöshetoch löneutveckling kompletteras med information om hur många av desysselsatta och arbetslösa som är kvinnor respektive män. Statistiken överlöneutvecklingen måste kompletteras med en beskrivning av hur den ser ut förkvinnor respektive män. Även förändringar av inkomstskatten bör beskrivas påett tydligt sätt så att det framgår hur de påverkar kvinnors respektive mänsekonomiska verklighet. Det är inte tillräckligt att beskriva kvinnor som ettkollektiv utan beskrivningen bör kompletteras med uppgift uppdelad påinkomstgrupp (decilgrupp).Vad utskottet anfört bör med bifall till motion Fi508 (v) yrkandena4-6 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 7 bort ha följande lydelse:7. beträffande konsekvensanalyser i ett genusperspektivatt med bifall till motion 1999/2000:Fi508 yrkandena 4-6 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,17. Konsekvensanalyser i ett genusperspektiv (mom. 7,motiveringen) (kd, c, fp, mp)(), Per (), (), () ochMatz () anser att finansutskottets ställningstagande iavsnitt 1.5.5. Konsekvensanalyser i ett genusperspektiv bort ha följandelydelse:Såväl genusperspektiv som jämställdhetsperspektiv och analys saknas ihög grad i den ekonomiska politiken. Genusperspektivet innebär attanalysera verkligheten även utifrån ett könsperspektiv. Det är uppenbartatt det i vårt samhälle finns strukturer som bygger på över- ochunderordning av män och kvinnor. Det finns en tydlig könsuppdelning avsamhället, t.ex. återfinns kvinnor i huvudsak på den offentligaarbetsmarknaden och män i den privata. Det kvinnor gör värderas ocksågenerellt sett lägre än det män gör. Kvinnor har lägre lön för likvärdigtarbete och kvinnor återfinns mer sällan på ledande positioner.Den ekonomiska politiken i synnerhet har saknat ett könsperspektiv, kvinnorsverklighet och vardag har ej beaktats. Ekonomisk politik bedrivs fortfarandealltför mycket av män för män i traditionella mönster. Regeringens arbete med"mainstreaming" ligger långt efter på de ekonomiska, skattepolitiska ochnäringspolitiska områdena. Statistiskt underlag såsom lönestatistik bör förbättoch analyser ur genusperspektiv genomföras mer konsekvent.De politiska förslagen bör dock granskas, inte bara utifrån statisk påverkan påkvinnor och män utan framför allt utifrån hur de gynnar en utveckling motjämställda villkor, dvs. att de skall skapa likvärdiga förutsättningar för kvinoch män. Jämställdhetspolitik handlar inte om att ett samhälle med olika världaför kvinnor och män skall konserveras genom att man utformar politiken så attden "drabbar" kvinnor och män lika, utan jämställdhetspolitik går ut på attförändra de olika villkoren till likvärdiga villkor, så att var och en, oberoenkönstillhörighet, har förutsättningar att fritt forma sin vardag och sin framtiRegeringens politik bör därför särskilt på det ekonomiska området inriktas på amed hjälp av genusanalyser forma förslag som medför att könsskillnaderna ochkönsbarriärerna minskar. Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi508 (v)yrkandena 4-6.18. Konsekvensanalyser i ett genusperspektiv (mom. 7,motiveringen) (m), , och (alla m) anser att finansutskottets ställningstagande under avsnitt 1.5.5.Konsekvensanalyser i ett genusperspektiv bort ha följande lydelse:Regeringen vidtar redan en mängd åtgärder på detta område varförutskottet avstyrker motion Fi508 (v) yrkandena 4-6.19. Mål för budgetpolitiken (mom. 8) (m), , och (alla m) anserdels att finansutskottets ställningstagande i avsnitt 2.3 Mål förbudgetpolitiken bort ha följande lydelse:I likhet med Moderata samlingspartiet anser utskottet att budgetarbetet börinriktas på att uppnå balans i de offentliga finanserna sett över enkonjunkturcykel. I nuvarande konjunkturläge innebär detta att man undernågra år bör ha överskott i budgeten för att därefter kunna tillåta sigunderskott i nästa lågkonjunktur.Riksdagen har som långsiktigt mål för budgetpolitiken lagt fast ett krav påöverskott i de offentliga finanserna på i genomsnitt av BNP över enkonjunkturcykel. Enligt utskottets mening kan ett sådant mål fungera som enbroms och därigenom ge sämre förutsättningar för en hög och stabil tillväxt.Målet är därigenom kontraproduktivt, eftersom stark tillväxt leder till attstatsskulden minskar snabbare i förhållande till BNP.Är de offentliga finanserna i balans sett över en konjunkturcykel kommerbruttoskulden i den konsoliderade offentliga sektorn successivt att minska mättsom andel av BNP. Som ett nytt mål för budgetpolitiken bör gälla att dennaskuld skall ha minskat till högst av BNP på det sätt somModerata samlingspartiet anger.Med det anförda tillstyrker utskottet motion Fi209 (m) yrkandena 3 och 4samt avstyrker motion Fi213 (mp) yrkande 4.dels att utskottets hemställan under 8 bort ha följande lydelse:8. beträffande mål för budgetpolitikenatt med bifall till motion 1999/2000:Fi209 yrkandena 3 och 4samt med avslag på motion 1999/2000:Fi213 yrkande 4 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört om nya mål förbudgetpolitiken,20. Buffertfonder för reglering av variationer isocialförsäkringens utgifter (mom. 9) (v)och (båda v) anserdels att finansutskottets ställningstagande i avsnitt 2.4 Buffertfonder förreglering av variationer i socialförsäkringens utgifter bort ha följandelydelse:De över anslag A1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. på utgiftsområde10 redovisade utgifterna har ökat mycket kraftigt. Anslaget förinnevarande budgetår har på tilläggsbudget räknats upp från 20,0 till 27,5miljarder kronor, dvs. Det är helt uppenbart att oförutseddaöverskridanden av denna omfattning förorsakar problem, i synnerhet somdet rör sig om regelstyrda utgifter som inte utan vidare kan begränsas.Såsom för övrigt också motionären framhåller har den nya budgetprocessen ochanvändningen av utgiftstak visat sig vara ett mycket effektivt medel för att fåkontroll över de tidigare mycket stora underskotten i statens finanser. Det ärdock uppenbart att vissa utgifter inte utan betydande svårigheter kan hanterasett system med utgiftstak. Redan från början har därför undantag gjorts för visutgifter. Detta gäller t.ex. utgifterna för statsskulden eftersom regeringen hamycket begränsade möjligheter att på kort sikt kontrollera variationer ikostnaderna för denna. Stora, icke förutsedda variationer i utgifterna för oliktrygghetssystem kan på motsvarande sätt vålla problem, eftersom de i allmänhetgrundas på lagreglerade rättigheter och därför inte kan begränsas annat ängenom regeländringar. Som motionären framhåller vore inte heller sådanasnabba ändringar lämpliga då värdet med dessa försäkringar bl.a. är att de skalge förutsägbarhet och trygghet. Motionären anser därför att böröverväga olika alternativ för att lösa detta problem och anger att en möjliglösning skulle kunna vara att inrätta särskilda buffertfonder ellerstabilitetsfonder.Finansutskottet anser att motionären tar upp en viktig frågeställning, men villsamtidigt framhålla att utskottet förutsätter att denna och andra frågor kringbudgetprocessen blir föremål för övervägande inom ramen för den utvärderingav budgetprocessen som pågår inom den tillsatta riksdagskommitténsarbete. kan dessutom notera att regeringen inomRegeringskansliet initierat en särskild utvärdering av budgetprocessenFinansutskottet vill vidare framhålla att en lösning med särskilda buffertfondeförutsätter att en ökad belastning på något av socialförsäkringsystemen alltidåtföljs av en lika stor avlastning så att fonden långsiktigt kan hållas intakt.nu aktuella fallen finns det inget som entydigt talar för att den registreradeökningen skulle vara enbart temporär.Därtill kommer att det redan finns en form av buffertsystem i den nuvarandebudgetprocessen, då t.ex. anslaget A1 Sjukpennning och rehabilitering är ettramanslag som regeringen tillfälligt får överskrida med en anslagskreditmotsvarande högst av det anvisade beloppet. Dessutom finns enbudgeteringsmarginal som är avsedd att fånga upp oförutsedda utgiftsökningarav det nu aktuella slaget. vill också erinra om att regeringentillkallat en särskild utredare för att göra en analys av varför sjukfrånvarondärmed sjukpenningen varierar över tiden.Utskottet vill dock inte förneka att den hittillsvarande tillämpningen avbudgetprocessen innebär att om utgifterna för sjukförsäkringen ökar så kraftigtatt givna ramar överskrids kan detta tvinga fram omfattande besparingar på heltandra områden, t.ex. på internationellt bistånd. En sådan ordning framstår inteenligt utskottets bedömning som önskvärd eller rationell.I likhet med vad motionären föreslår bör man därför vid den översyn avbudgetprocessen som inletts särskilt uppmärksamma hur man i ettsystem med utgiftstak och utgiftsramar skall kunna möta stora ökningar iutgifterna för sociala trygghetssystem på lämpligaste sätt.dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följande lydelse:9. beträffande buffertfonder för reglering av variationer isocialförsäkringens utgifteratt med anledning av motion 1999/2000:Fi302 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om behovet att vidöversynen av budgetprocessen särskilt uppmärksamma hur man i ettsystem med utgiftstak skall kunna möta stora ökningar i utgifterna försociala trygghetssystem.21. Budgetförslagen för (mom. 10) (m), , och (alla m) anserdels att finansutskottets yttrande fr.o.m. avsnitt 2.5.3 Finansutskottetssammanfattande bedömning av budgetförslagen t.o.m. avsnitt 4.1.28Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten bort ha följandelydelse:Regeringens budgetförslag saknar politisk strategi och innehåller inteheller några förslag till strukturella reformer av det slag sominternationella bedömare, svenska ekonomer och även företrädare förregeringen själva sett som angelägna. Enligt utskottets mening är det , irådande högkonjunktur, som sådana reformer borde ha presenterats. Istället föreslår regeringen åtgärder som innebär att den redan högakonjunkturen förstärks ytterligare, vilket bäddar för ett växandeinflationstryck och i dess förlängning även stigande räntor.Enligt utskottets mening saknar regeringen också förmåga att komma till rättamed de problem vi står inför. De offentliga finansernas konjunkturkänslighethar befästs och de senaste årens kraftiga skatteskärpningar har urholkat denlångsiktiga tillväxtkraften i ekonomin. Dessutom har budgetsaneringen nuavstannat trots fortsatta stora underliggande underskott på statsbudgeten. Ochdet är endast tack vare extraordinära tillskott till statsbudgeten från allmännpensionsfonden och från företagsförsäljningar som man på budgeten kanredovisa ett överskott.Man kan inte, som regeringen, försöka tala bort problemen. Det krävs ocksåhandling. Det behövs en radikal politik som ger förnyelse och svarar mot dagenskrav. Skall arbetslösheten kunna begränsas måste den ekonomiska politiken haen sådan inriktning att den kan förena en varaktig hög tillväxt med låg inflatioch sund löneutveckling. För det krävs såväl en moderniserad arbetsmarknadoch avregleringar som sänkta skatter och lägre offentliga utgifter.Moderata samlingspartiet redovisar en politik med en sådan inriktning. Partietföreslår i motion Fi209 ett antal strukturella reformer som främjar tillkomstennya arbeten och som gör det möjligt för folk att leva på sin egen lön.Finansutskottet ställer sig bakom Moderata samlingspartiets förslag tillinriktning av budgetpolitiken. Medborgarna måste få valfrihet och rätt att själbestämma om sin trygghet. Lägre skatter och lägre utgifter i stat och kommunbetyder större frihet för enskilda och familjer att själva välja. Det ger dem smöjlighet att prioritera och forma sin framtid, vilket i sig är en utveckling vatt sträva efter.I likhet med Moderata samlingspartiet anser utskottet att budgetpolitiken börges en sådan inriktning att man på medellång sikt når jämvikt mellan privat ochoffentlig sektor. De offentliga utgifterna bör därför tas ned mot av BNP,vilket medför att skattetrycket kan sänkas till genomsnittlig europeinivå.De offentliga finanserna är starkt konjunkturkänsliga, framför allt beroende påden offentliga sektorns storlek. Minskas omfattningen på denna begränsas ocksårisken för framtida obalanser.Ett första steg i denna riktning bör enligt utskottet tas på det sätt som Modersamlingspartiet föreslår i sin motion, där partiet redovisar ett budgetalternatsom innebär att utgifts- och skattekvoterna begränsas med 4 respektive knappt 5procentenheter fram till år 2002.I likhet med Moderata samlingspartiet föreslår utskottet besparingar som för2000 uppgår till netto och till 56,4respektive 67,3 miljarder kronor.I det moderata budgetalternativet ger besparingarna utrymme för sänkta skattermed , 2001 och90,2002.I likhet med Moderata samlingspartiet föreslår utskottet en långtgående växlingfrån subventioner och bidrag till skattesänkningar som särskilt inriktas på debreda grupperna av låg- och medelinkomsttagare.Det är framför allt vanliga familjer med låga och medelstora inkomster som hardrabbats av de senaste årens skattechocker. Enligt finansutskottets mening är ddärför naturligt att man - såsom Moderata samlingspartiet förordar - i förstahand sänker skatten på arbetsinkomster för dessa grupper, men även sänkerandra skatter såsom fastighetsskatt samt skatt på bensin och resor medkollektivtrafik, skatter som begränsar vanliga hushålls marginaler.Med de konkreta förslag som Moderata samlingspartiet lägger fram sänksskatten på arbetsinkomster i sådan omfattning att de mål som låg till grund för1991 års skattereform uppnås, dvs. högst genomsnittlig kommunalskattoch högst marginalskatt. I det moderata budgetalternativet fördelasskattesänkningarna så att används för att minska skattenpå företagande och kapitalbildning, medan hela , ellerdrygt fyra femtedelar, avser lägre skatt på arbete, familj och boende.Skattesänkningar utformade på detta sätt skapar enligt utskottets mening störretrygghet för enskilda och familjer.De skattesänkningar som Moderata samlingspartiet föreslår framgår avefterföljande tabell där angivna värden avser förslagens effekt på denkonsoliderade offentliga sektorn. Utskottet ansluter sig till Moderatasamlingspartiets förslag och förordar att de moderata skattesänkningsförslagengenomförs och får ligga till grund för beräkningen av statsbudgetens inkomsterunder och åren närmast därefter.Tabell. Moderata samlingspartiets förslag till skattesänkningar 2000-2002Finansiell effekt för konsoliderad offentlig sektorBelopp i miljarder kronor0Utöver regeringens förslag uppgår skattesänkningarna 2002 till totalt 90miljarder kronor.Tyngdpunkten ligger i tre förslag som har det gemensamt att de är inriktade påatt sänka den kommunala inkomstskatten, dvs. den skatt som omfattar praktiskttaget samtliga inkomsttagare.Det viktigaste inslaget är ett successivt ökat förvärvsavdrag som får görasendast mot den kommunalt taxerade inkomsten och endast på inkomster under-stigande 7,5 basbelopp, dvs. Avdraget, som är en kompensation föregenavgifterna till pensionsförsäkringen, omfattar alla typer avpensionsgrundande inkomster, således även sjukpenning- och a-kasseersättning.Det införs stegvis och trappas upp från till 12av inkomsten. I och med att inkomstunderlaget är maximerat och avdraget görsmot en proportionell skatt står avdragets värde i direkt proportion till denkommunalskatt som en inkomsttagare betalar, men bara för den del avinkomsten som understiger . Störst utbyte ger avdraget för dem sombor i högskattekommuner.Moderata samlingspartiet föreslår också att utrymme skapas för en statligtfinansierad sänkning av kommunalskatten med och med ytterligare1 kr genom att staten övertar kostnader motsvarande skattebortfallet fökommunerna.Dessutom vill man införa ett grundavdrag på per barn vid denkommunala beskattningen . Avdraget skall fungera som ettkomplement till dagens barnbidrag. För familjer vars inkomst inte är tillräcklistor för att man skall kunna tillgodogöra sig avdraget fullt ut skall ett bidrautgå.I övrigt föreslår Moderata samlingspartiet bl.a. att uttaget av statlig inkomstbegränsas till , att en permanent skattereduktion införs förhushållstjänster och samt att fastighetsskatten på bostäder sänks till 1,2av taxeringsvärdet och därefter med ytterligare 0,1 procentenhesåväl 2001 som 2002. Vid beräkningen av fastighetsskatt skall markvärdetdessutom tas upp med endast halvt belopp för att lindra de orimliga regionalaskillnaderna. Dessutom föreslås att de s.k. krisårgångarna inte skall fasas infastighetsskatten.De besparingsförslag som Moderata samlingspartiet för fram är enligtfinansutskottets mening väl avvägda. Utskottet noterar särskilt att de gruppersom har svårt att tillgodogöra sig skattesänkningarna är undantagna från partiebesparingar. Tvärtom föreslår man betydande förbättringar i förhållande tillregeringens förslag för exempelvis handikappade och pensionärer. Till dettakommer det nämnda bidraget som skall utgå till de barnfamiljer som intekan tillgodogöra sig det särskilda grundavdraget för barn.Moderata samlingspartiet föreslår inte heller några besparingar som berörsjukvård, äldreomsorg eller undervisningen i grundskola och gymnasium.I stället innebär besparingarna att man skall återgå till den 75-procentigaersättningsnivå som användes fram inom socialförsäkringssystemenoch arbetslöshetsförsäkringen samt införa ytterligare en karensdag isjukförsäkringen. Arbetslöshetsförsäkringen bör dessutom omvandlas till enomställningsförsäkring med ökad egenfinansiering för medlemmarna.Utgiftsminskningar bör också åstadkommas genom minskat företagsstöd,minskade bidrag till organisationer och politiska partier, en snabbare avveckliav bostadssubventionerna, slopat presstöd samt slopat stöd till lokalainvesteringsprogram, effektivare rehabilitering och besparingar inom denstatliga administrationen.I likhet med Moderata samlingspartiet anser utskottet att sådana grundläggandesamhällsfunktioner som t.ex. rättsväsendet bör tillföras ökade resurser iförhållande till vad regeringen föreslagit. Partiet vill också anslå 1,4 miljarkronor mer än regeringen för assistansersättning åt handikappade. Likaså börmedel avdelas för att stärka IT-kompetensen i skolan.Enligt utskottets mening kan man inte på det sätt som regeringen föreslår,nämligen genom utfästelser om ytterligare statsbidrag, åstadkomma ennödvändig förnyelse av kommunsektorn. Erfarenheterna av vad som skett eftertidigare tillskott bekräftar detta. Kommunernas ekonomiska problem löses bästgenom en politik som leder till fler arbeten och till arbeten som innebär merkvalificerade uppgifter.Statens viktigaste uppgift i detta sammanhang bör i stället vara att främjasysselsättningen och på så sätt bredda kommunernas skatteunderlag. Staten börockså genomföra omfattande avregleringar och konkurrensutsätta kommunalaverksamheter, som även i övrigt bör effektiviseras och rationaliseras för attmedborgarna skall få valuta för sina skattepengar. I likhet med Moderatasamlingspartiet föreslår utskottet en omfattande avreglering ochkonkurrensutsättning. Utskottet biträder också det moderata förslaget om enöversyn av vilka uppgifter en kommun bör få ägna sig åt.Den kommunala verksamheten bör sålunda renodlas och effektiviseras.Dessutom bör tidigare tillskott av statsbidrag utnyttjas.