bet · GN01KU4 · 1999-11-04 00:00:00 — Lagrådet harframhållit att den formella hanteringen vid ettförhör av t.ex. sekretessfrågor och frågan om enparts rätt att vägra yttra sig förutsätter enbetydande förtrogenhet med främst rättegångsbalken.Vidare har Lagrådet betonat vikten av attförhörspersonen, med hänsyn till lagens bestämmelserom straffansvar, har en klar uppfattning om vadförhöret avser och att frågan om en parts rätt attvägra yttra sig förutsätter en betydandeförtrogenhet med främst . EnligtLagrådet måste det finnas någon som avbryter frågorutanför ramen och också detta förutsätter enligtLagrådet avsevärd erfarenhet av vittnesförhör idomstol.Enligt regeringens uppfattning är det mindrelämpligt att låsa kommissionen med en bestämmelsesom anger att förhör skall hållas under ledning avden som är eller har varit ordinarie domare.Regeringen anser inte heller att en mindre snävbestämmelse behövs, utan kommissionen bör självkunna bedöma och bestämma vem av dess ledamöter somär bäst lämpad att leda ett förhör.MotionerTvå motioner har väckts i denna fråga.I motion 1998/99:K28 av m.fl. (m)yrkande 3 begärs att beslutar om sådanändring i 2 § i förslaget till förfarandelag att detav lagen framgår att förhör under straffansvar skallhållas under ledning av någon med domarbakgrund.Motionärerna anser att kommissionens förhör kanförutses komma att väcka stort nationellt ochinternationellt massmedialt intresse med vidagenomslag i press, radio och TV och att den medialauppmärksamheten kommer att riktas även mot den somleder förhören. Med hänsyn till den genomslagskraftoch betydelse för tilltron till kommissionen som densom leder förhören kan väntas få anser motionärernaatt uppgiften bör åvila kommissionens ordförande.Motionärerna framhåller vidare att det för atttillgodose rättssäkerheten hos den som hörs avkommissionen krävs att förhöret håller sig inomangivna ramar. Detta kräver i sin tur enligtmotionärerna att förhöret hålls under ledning avnågon som är eller har varit domare, dvs. en personsom har stor förtrogenhet med bl.a.rättegångsbalkens regler och mångårig erfarenhet avvittnesförhör vid domstol.I motion 1998/99:K31 av Per m.fl. (mp)yrkande 4 begärs ett tillkännagivande av angiveninnebörd.Justitieutskottets yttrandeJustitieutskottet vill betona att bl.a. det faktumatt förhören sker under straffansvar ställersärskilda krav på den som skall leda dem. framstår det därför som naturligt attförhören leds av en person med en gedigen erfarenhetpå processrättens område. De skäl som Lagrådetåberopat talar i och för sig med styrka för attförhören leds av en person med domarbakgrund.Utskottet noterar att kommissionens sammansättningnumera är klar och att det bland kommissionensledamöter finns en person som varit ordinariedomare. Utskottet anser dock att kommissionen somförvaltningsmyndighet själv bör kunna besluta omsina arbetsformer och därmed även, som regeringenanser, vem som bör leda förhöret. Utskottet utgår ilikhet med regeringen från att kommissionen beaktarde rättssäkerhetsaspekter som Lagrådet pekat på.Justitieutskottet anser att motionerna K28 och K31i denna del bör avstyrkas. - Företrädarna förModerata samlingspartiet, ,liberalerna och har anmältavvikande mening.Utskottets bedömningSom justitieutskottet betonat ställer det faktum attförhören sker under straffansvar särskilda krav påden som skall leda dem. Lagrådet har, som regeringenredovisat, noga utvecklat skälen för att förhörenbör ledas av någon som har betydande förtrogenhetmed främst rättegångsbalken.Kommissionens sammansättning är somjustitieutskottet noterat numera klar. En avkommissionens ledamöter har varit ordinarie domare.Kommissionen har möjlighet att överlämna ledningenav förhör till denna ledamot. Oavsett om så skeranser sig kunna utgå från attkommissionen planerar förhören och i görligaste månförutser i vilka delar rättssäkerhetsfrågor blirsärskilt aktuella. Utskottet anser sig vidare kunnautgå från att kommissionen vid behov kommer attavbryta ett förhör för att överlägga om vilka frågorsom skall ställas. Det kan också erinras om att ävenkommissionens sekreterare är ordinarie domare.Konstitutionsutskottet anser således, liksomjustitieutskottet, att kommissionen somförvaltningsmyndighet själv bör kunna besluta omsina arbetsformer och därmed även vem som bör ledaett förhör.Konstitutionsutskottet utgår i likhet medregeringen och justitieutskottet från attkommissionen beaktar de rättssäkerhetsaspekter somLagrådet pekat på.Med det anförda tillstyrker konstitutionsutskottetregeringens förslag till lydelse av 2 §förfarandelagen och avstyrker motionerna 1998/99:K28(m) yrkande 3 och 1998/99:K31 (mp) yrkande 4.Bestämmelse om offentliga förhörGällande ordning för handläggning hosförvaltningsmyndigheter och domstolarEn kommitté bestämmer själv över sittutredningsarbete. Liksom hos enförvaltningsmyndighet är sammanträden normaltslutna, och allmänheten har inte tillträde. Dettagäller även om andra än till myndigheten knutnapersoner i någon roll deltar i sammanträdena. Tilldetta kommer att hos kommittéer, liksom hos andramyndigheter, en mängd information inhämtas på annatsätt än genom sammanträden.Vad avser sammanträden finns varken ikommittéförordningen eller i förvaltningslagen någonbestämmelse som förbjuder myndigheten att geallmänheten tillträde till ett sammanträde. Dennamöjlighet begränsas - utom av praktiskaomständigheter - endast av gällande sekretessregler.För rättegång i domstolar gäller andra regler.Förhandling vid domstol skall vara offentlig. Ivissa fall får dock förhandling hållas inom stängdadörrar. Det gäller i första hand om det kan antasatt det vid förhandlingen kommer att förebringas enuppgift för vilken hos domstolen gäller sekretesssom avses i sekretesslagen och rätten bedömer detvara av synnerlig vikt att uppgiften inte röjs. Detgäller därutöver i vissa andra fall där sekretessgäller enligt sekretesslagen.PropositionenRegeringen gör bedömningen att några regler omoffentliga förhör inte bör tas in i lagen.Som motiv pekas på (prop. s. 23) att någonförhandlings- eller sammanträdesoffentlighet interåder hos en sådan förvaltningsmyndighet somkommissionen utgör. Huvudregeln är att förhör ochsammanträden inför kommissionen inte är offentliga.Däremot har kommissionen, på samma sätt som andraförvaltningsmyndigheter, en diskretionär rätt attbestämma att t.ex. ett förhör inför kommissionen kanske offentligt. En förutsättning för detta är dockenligt vad regeringen framhåller att ett sådantförfarande är förenligt med sekretesslagensbestämmelser.I frågan om man bör införa speciella regler förförhör inför kommissionen anför regeringen att detpå goda grunder kan antas att sådana förhör kommeratt tilldra sig ett stort intresse från allmänheten,som det måste beaktas att kommissionensverksamhet kommer att avse frågor som ävenfortsättningsvis måste omges med sekretess.Regeringen pekar på att behovet av sekretesskydd ärsärskilt starkt bl.a. när det gäller skydd förkällor och när det är fråga om att garanterauppgiftslämnares anonymitet samt på att hänsyn måstetas till undersökningens effektivitet och tillenskilda personer. Vidare måste beaktas att den somskall höras av kommissionen inte skall kunna anpassasin utsaga till vad andra redan har sagt. Hänsynmåste naturligtvis också tas till försvars- ochutrikessekretessen. Regeringen bedömer attoffentliga förhör blir ett undantag om vilketkommissionen har en diskretionär beslutanderätt, ochför detta behövs inga regler i den aktuella lagen.MotionCarl Bildt m.fl. (m) begär i motion 1998/99:K28yrkande 5 att beslutar att kommissionensmöjlighet att hålla öppna förhör skall framgå avförfarandelagen. Ett uttryckligt lagstöd för dennamöjlighet framstår enligt motionärernas mening somän mer motiverat just därför att offentliga förhörkan förväntas förekomma i mycket begränsadutsträckning.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att kommissionen har endiskretionär rätt att bestämma att t.ex. ett förhörinför kommissionen kan ske offentligt. Enförutsättning för detta är dock att förfarandet ärförenligt med sekretesslagens bestämmelser.Det står således klart att kommissionen harmöjlighet att hålla offentliga förhör. Någonsärskild bestämmelse om denna möjlighet anserutskottet i likhet med regeringen inte påkallad.Motion 1998/99:K28 (m) yrkande 5 avstyrks.Juridiskt biträdeRegeringen föreslår att den som av kommissionen harförelagts att inställa sig till ett förhör eller attvisa upp en skriftlig handling eller ett föremål,skall ha rätt att få ett lämpligt juridiskt biträdeförordnat för sig av kommissionen.Om den som har förelagts att inställa sig tillförhör eller att visa upp handling eller föremålhörs av kommissionen, skall biträdet ha rätt attställa frågor till honom eller henne.Ersättning till biträdet skall betalas av allmännamedel.Propositionen har i denna del inte föranlett någonmotion.Särskilda sekretessfrågorFörordnande om tystnadspliktBakgrund - regler vid rättegångOm det vid en förhandling i domstol har förebringatsen uppgift för vilken det gäller sekretess enligtsekretesslagen hos domstolen, får domstolen förordnaom tystnadsplikt avseende uppgiften (5 kap. 4 §rättegångsbalken). En förutsättning är attförhandlingen ägt rum inom stängda dörrar.För sådana uppgifter gäller enligt 16 kap. 1 §sekretesslagen undantag från rätten att frittmeddela uppgifter och underrättelser för publicering(meddelarfriheten).Brott mot tystnadsplikt sanktioneras genom enstraffbestämmelse i 20 kap. 3 § brottsbalken.PropositionenRegeringen föreslår att kommissionen skall kunnabesluta om tystnadsplikt beträffande uppgift somkommer fram vid ett förhör och för vilken gällersekretess enligt sekretesslagen.Sekretess skall inte hindra att den kallade ellerförelagde lämnar uppgifter till sitt biträde, om detbehövs för att han eller hon skall kunna ta tillvara sin rätt. Biträdet får inte obehörigen röja ensådan uppgift.MotionI motion 1998/99:K28 av m.fl. (m) yrkande9 begärs ett tillkännagivande om vad som kan vara enbetänklig utveckling i riktning mot ökad sekretessför uppgifter som också har ett stortallmänintresse. Motionärerna anser sig kunnakonstatera att förordnanden enligt 5 kap. 4 §rättegångsbalken tycks ha blivitvanligare i våra domstolar med effekten att extrasträng sekretess kommit att omgärda aktuella ochuppmärksammade brottmål med stort allmänt intresse.Motionärerna ifrågasätter varken de förordnanden somhar utfärdats eller regeringens förslag att gekommissionen motsvarande möjlighet. Detta framstårtvärtom enligt motionärerna som naturligt med tankepå syftet att förhörspersonerna fritt skall vågasäga sanningen inför kommissionen, men motionärernavill ändå fästa uppmärksamhet på vad som kan varabörjan på en betänklig utveckling i riktning motökad sekretess för uppgifter som också har ett stortallmänintresse och peka på den fara sombegränsningar av öppenheten i sin förlängning kanföra med sig för den fortsatta demokratiutvecklingeni vårt land.Utskottets bedömningÖppenhet är av grundläggande betydelse för dendemokratiska utvecklingen. I likhet med motionärernaanser utskottet att en utveckling mot ökad sekretessvore betänklig. I linje med detta bör förordnandenom tystnadsplikt meddelas endast då det ärnödvändigt. Utskottet utgår från att så sker ochanser inte att något tillkännagivande i enlighet medmotion 1998/99:K28 (m) yrkande 9 behövs i dettasammanhang.Sekretessen i kommissionens arbeteBestämmelser om sekretessSom redovisats i ett tidigare avsnitt finnsbestämmelser om sekretess både till skydd för detallmänna och till skydd för enskilda. Sekretessenkan gälla med rakt eller omvänt skaderekvisit. Detraka skaderekvisitet innebär en presumtion föroffentlighet. Sekretess föreligger, om det kan antasatt en viss skada uppkommer om uppgiften röjs. Detomvända skaderekvisitet innebär presumtion försekretess. Sekretess gäller, om det inte står klartatt uppgiften kan röjas utan skada.Exempel på sekretess till skydd för det allmänna ärutrikessekretessen enligt 2 kap. 1 § ochförsvarssekretessen enligt 2 kap. 2 §sekretesslagen. För båda gäller det rakaskaderekvisitet. Vidare finns sekretess för attförebygga eller beivra brott enligt 5 kap.sekretesslagen, såsom s.k. förundersökningssekretess(rakt skaderekvisit) och sekretess för uppgifter somhänför sig till polisens underrättelseverksamheteller till Säkerhetspolisens verksamhet för attförebygga eller avslöja brott mot rikets säkerheteller förebygga terrorism (omvänt skaderekvisit).Bestämmelser om sekretess till skydd för enskildafinns i 7-9 kap. sekretesslagen.Sekretessen kan gälla såväl personliga somekonomiska förhållanden. Inom hälso- och sjukvårdenoch gäller huvudsakligen sekretessför enskildas personliga förhållanden med omväntskaderekvisit. För den s.k. utlänningssekretessengäller rakt skaderekvisit.För uppgifter i register som förs med stöd av lagen(1963:197) om allmänt kriminalregister och lagen(1965:94) om polisregister m.m. gäller absolutsekretess. (Se 7 kap. 17 § sekretesslagen ochövergångsbestämmelsen till lagen [1998:624] omändring i sekretesslagen.) Uppgifter ur registrenkan endast lämnas ut om det är särskilt föreskriveti respektive lag eller i säkerhetsskyddslagen(1996:627) eller i förordningar som har stöd i dessalagar. Motsvarande sekretess kommer att gälla föruppgifter i belastningsregistret enligt lagen(1998:620) om belastningsregister som ännu inte harträtt i kraft.Sekretess gäller för uppgifter om enskildaspersonliga eller ekonomiska förhållanden i bl.a.kriminalunderrättelseregister och Säporegistret.Sekretess gäller med omvänt skaderekvisit.Propositionen m.m.Regeringen konstaterar i propositionen attbestämmelserna om sekretess till skydd för detallmänna kommer att gälla även hos kommissionen samtatt den absoluta sekretessen för uppgifter ikriminalregister och polisregister enligt lagarna omdessa register samt enligt lagen ombelastningsregister kommer att gälla även hoskommissionen om en sådan uppgift lämnas dit.Regeringen konstaterar vidare att den sekretess somgäller för uppgifter om enskildas personliga ellerekonomiska förhållanden i bl.a.kriminalunderrättelseregister och inteutan en ny bestämmelse skulle komma att gälla hoskommissionen om uppgiften lämnas dit. Regeringenföreslår därför att det i sekretesslagen skall tasin en bestämmelse till skydd för uppgift hoskommissionen om en enskilds personliga ellerekonomiska förhållanden. Sekretess för sådan uppgiftskall gälla med det omvända skaderekvisitet, dvs. omdet inte står klart att uppgiften kan röjas utan attden enskilde eller någon honom eller hennenärstående lider skada eller men.Regeringen anför som skäl för sitt förslag (prop.s. 36) att det avseende enskilds intresse inte kanuteslutas att det i kommissionensgranskningsverksamhet kommer fram uppgifter som kanvara integritetskänsliga och som inte skyddas avgällande sekretessregler. Det kan t.ex. röra sig omuppgift om politisk hemvist eller samröre med vissapolitiska grupper och som inte skyddas av sekretessenligt 5 kap. 1 § sekretesslagen. Vidare kan detenligt regeringen tänkas förekomma uppgift omenskilds fysiska eller psykiska hälsa liksom omenskilds familjeförhållanden. Regeringen anser attdet inte heller kan uteslutas att uppgifter omenskilds ekonomiska förhållanden lämnas tillkommissionen. Dessutom skulle ett utlämnande avuppgifterna kunna vara till men för närstående tillden som uppgifterna rör. Mot denna bakgrund kan detenligt regeringen finnas skäl att förstärkasekretesskyddet för uppgift hos kommissionen omenskilds personliga eller ekonomiska förhållanden.Vidare föreslår regeringen att meddelarfrihet inteskall råda för sådan sekretessbelagd uppgift såvittden avser personliga förhållanden. Meddelarfrihetenkommer däremot att omfatta sådan uppgift som endastavser ekonomiska förhållanden.Meddelarfriheten föreslås inte heller gälla omkommissionen har förordnat om tystnadsplikt för ensekretessbelagd uppgift som har kommit fram vidförhör.Regeringen påpekar i kommissionens direktiv attmycket av det som kommissionen skall granska och påannat sätt kommer i kontakt med med nödvändighet ärkringgärdat av sekretess. Behovet av sekretesskyddär särskilt starkt bl.a. när det gäller skydd förkällor och när det är fråga om att garanterauppgiftslämnares anonymitet. Här bör enligtregeringen särskilt framhållas att det för vårt landviktiga underrättelseutbytet med andra länder byggerpå ett förtroende som har etablerats under många årssamarbete. Arbetet måste därför bedrivas ochgenomföras på ett sådant sätt att det inte medförnågon risk för underrättelse- och säkerhetsorganensmöjligheter att och arbeta förSveriges bästa. Det skall inte heller i övrigt skadaSveriges förbindelser med andra länder.MotionerI motionerna 1998/99:K29 av ()yrkande 1 och 1998/99:K30 av m.fl.(c) yrkande 2 begärs att beslutar om sådanändring i sekretessbestämmelserna att offentlighetblir huvudregeln i kommissionens arbete. Debestämmelser som avses i denna del är regeringensförslag till lydelse av 9 kap. 26 § sekretesslagen,där motionärerna anser att skaderekvisitet skallvara rakt.I motionerna - 1998/99:K29 av ()yrkande 2 och 1998/99:K30 av m.fl.(c) yrkande 4 - begärs också att avslårregeringens förslag om inskränkningar i dengrundlagsstadgade rätten att fritt meddela uppgifteroch underrättelser för publicering. Härmed avsesförslaget till ändring i 16 kap. 1 § sekretesslagen.Utskottets bedömningAvsikten med kommissionen är att få fram så mycketupplysningar som möjligt och så långt möjligtklarlägga hur den författningsskyddande verksamhetenhar bedrivits samt vilka misstag som kan ha begåtts.Kommissionens uppdrag är avsett att resultera i ettsamlat, uttömmande och definitivt klarläggande avsäkerhetstjänsternas inrikes verksamhet. Resultatetförutsätts i största möjliga utsträckning görasoffentligt tillgängligt.Frågan är då hur detta resultat skall uppnås. Somregeringen har påpekat i kommissionens direktiv, ochsom återgivits ovan, är mycket av det somkommissionen skall granska och på annat sätt kommeri kontakt med med nödvändighet kringgärdat avsekretess. Intresset av allmänhetens insyn måstevägas mot intresset att kommissionen kan få frambästa möjliga underlag för sin bedömning. För dennamöjlighet kan det enligt utskottets mening vara avstor betydelse att de som hörs har tilltro tillsekretesskyddet hos kommissionen för uppgifter somde lämnar. Den öppenhet som förespråkas i motionernariskerar enligt utskottets mening att motverka sittsyfte.Vid intresseavvägningen delar utskottet såledesregeringens bedömning om sekretesskyddetsutformning. Utskottet tillstyrker därför regeringensförslag till ändring i sekretesslagen och avstyrkermotionerna 1998/99:K29 (fp) yrkandena 1 och 2 och1998/99:K30 (c) yrkandena 2 och 4.Förhållandet mellan kommissionen och forskareRegeringens bedömningRegeringen anser i propositionen (s. 13) motbakgrund av den föreslagna lagens tillämpningsområdeoch syftet med lagen att några särskildabestämmelser som tar sikte på kommissionenssamverkan med forskare inte bör tas in i lagen.I kommissionens direktiv framhåller regeringen attdet av beslutade forskningsprogrammet sträckersig över en annan tidsperiod och har en bredareinriktning än kommissionens uppdrag och framför alltsyftar till att den militära underrättelse- ochsäkerhetstjänsten genom oberoende forskning sätts ini ett större historiskt och socialt sammanhang.Forskningsprogrammet bör av de skälen fortgåparallellt med kommissionens arbete.I fråga om samverkan mellan kommissionen och deforskare som arbetar inom ramen förforskningsprogrammet sägs att kommissionen kansamverka med dem och i sådant fall besluta omlämpliga former för samarbetet. Bland annat fårkommissionen avgöra hur omfattande arkivgenomgångarsom kommissionen bör göra när den utför sitt uppdragoch vad som kan lämnas åt den pågående forskningen.Utlämnande av handlingar från kommissionen och degranskade myndigheterna skall självklart föregås aven sekretessgranskning i enlighet med gällandesekretesslagstiftning.Enskilda statsråd har också i svarat påfrågor om möjligheten att ge forskarna tillgång tillsekretessbelagda uppgifter. Försvarsminister uppgav att det då inomRegeringskansliet fortgående diskuterades hur manskulle kunna tillgodose forskarnas önskemål om att istörre utsträckning få tillgång till uppgifter frånpersoner med stor kännedom om underrättelse- ochsäkerhetstjänsten. Justitieminister för regeringens åtgärder föratt underlätta för forskarna att inom ramen förgällande lagstiftning ta del av relevant material.Hon erinrade om att regeringen avsåg att tillsättaen och föreslå att den genomsärskild lagstiftning bl.a. skulle få tillgång tillallt material som kunde antas ha betydelse förkommissionens arbete utan föregåendesekretessprövning samt påpekade att detta varmöjligt om kommissionen såsom myndighet samtidigtomfattades av nödvändig sekretess.MotionFrågan om förhållandet mellan kommissionen ochforskare tas upp i motion 1998/99:K30 av ÅsaTorstensson m.fl. (c) yrkande 1. Motionärerna begärförslag om att det i lagen skall införas enbestämmelse om samverkan mellan forskare ochkommission. Genom en sådan bestämmelse skall dennasamverkan säkras.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att ett skäl till attkommissionen tillsatts har varit att den sommyndighet kan ges tillgång till sekretessbelagdauppgifter och att detta kan ske utan föregåendesekretessprövning hos de myndigheter som förfogaröver uppgifterna. Denna direkta tillgång tillsekretessbelagda uppgifter har inte ansetts kunnages till enskilda forskare. Utskottet delar dennabedömning. Som sägs i kommissionens direktiv bör detankomma på kommissionen att - vid en samverkan medforskare - besluta om lämpliga former för samarbete.Med det anförda avstyrker utskottet motion1998/99:K30 (c) yrkande 1.Bedömning om hävande av sekretessGällande bestämmelserSom nämnts ovan finns grundläggande bestämmelser omallmänna handlingars offentlighet i 2 kap.tryckfrihetsförordningen. I 2 § anges dels medhänsyn till vilka intressen begränsning får ske,dels hur begränsningar författningstekniskt fårgöras. Vidare föreskrivs att, i en bestämmelse ombegränsning av rätten att ta del av allmännahandlingar, eller regeringen får tilläggasbefogenhet att efter omständigheterna medge att enviss handling lämnas ut.Dispensbemyndiganden för regeringen att i vissafall häva sekretessen finns först och främst i vissaenskilda sekretessbestämmelser. I 8 kap.sekretesslagen, som behandlar sekretess med hänsynfrämst till skyddet för enskilds ekonomiskaförhållanden, finns en del sådana bemyndiganden (se2, 5-7, 10 och 11 §§). I dessa fall kan regeringenförordna om undantag från sekretessen, om den finnerdet vara av vikt att uppgiften lämnas.Dispensmöjligheten avser bl.a. sekretess till skyddför uppgifter om enskilds affärs- ellerdriftförhållanden i en myndighets verksamhet medtillståndsgivning eller tillsyn.Utöver de angivna dispensbemyndigandena harregeringen i 14 kap. 8 § sekretesslagen tillagts enallmän dispensbefogenhet. Regeringen får - utövernär det anges särskilt i en bestämmelse om sekretess- för särskilt fall förordna om undantag frånsekretessen, när det är påkallat av synnerliga skäl.Den befogenhet som enligt en bestämmelse isekretesslagen tillkommer regeringen att försärskilt fall förordna om undantag från sekretess,tillkommer, såvitt avser uppgift hos elleren myndighet under , enligt 11 kap. 3 §sekretesslagen i stället . Såvitt avseruppgift hos en myndighet under tillkommerbefogenheten det utskott som bereder ärenden som rörmyndigheten. får även i annat fallförordna om undantag från sekretess i fråga omuppgift hos riksdagen.Med avses - som ocksåtryckfrihetsförordningens bestämmelse tolkats i 11kap. 3 § sekretesslagen - även organisationsformersom utskotten (se prop.