bet · GM01FiU20 · 1999-06-01 00:00:00 — påpekar emellertid att fortsatta mer omfattande utgiftsbegräns-ningar efter 1999 skulle få konsekvenser som inte bara skulle urholkaförtro-endet för svenskt utvecklingssamarbete utan även så allvarligtförsämra måluppfyllelse och inriktning av biståndet att det vore förutrikesutskottet helt oacceptabelt.I likhet med vad som sägs i motion Fi17 (fp) anser utrikesutskottet att detär principiellt anmärkningsvärt i ett demokratiskt perspektiv att det avvår-propositionen inte går att utläsa effekterna av regeringens åtgärderför att hålla utgiftstaket, de besparingar som regeringen avser att göraeller de s.k. begränsningsbelopp som beslutats. har vid ensärskild före-dragning fått bekräftat att innevarande års biståndsram på av brutto-nationalinkomsten (BNI) kommer att kunna hållas. MotionFi17 (fp) kan enligt utrikesutskottets mening besvaras med vad somutrikesutskottet fram-hållit.Socialförsäkringsutskottet erinrar i sitt yttrande (SfU5y) om attregeringen har beslutat om ett begränsningsbelopp på 142 miljoner kronorför det på utgiftsområde 8 uppförda anslaget B 2 Särskilda insatser iutsatta bostads-områden, vilket innebär att anslagsförbrukningen inte fåröverstiga denna nivå . har erfarit attdet utöver det anvisade beloppet finns ett ingående anslagssparande på 127miljoner kronor på anslaget vars sammanlagda behållning därmed uppgår till269 . Enligt socialförsäkringsutskottets uppfattning börkvarstående medel därför användas för satsningar . Motbakgrund av det anförda godtar socialförsäkringsutskottet regeringensberäkningar.Trafikutskottet uppger i sitt yttrande (TU2y) att regeringen inom utgiftsom-råde 22 infört begränsningsbelopp för två anslag, nämligen A 2 Väghållningoch statsbidrag med och A 4 : Banhållningmed . För del innebär begränsningsbelop-peten minskad flexibilitet i verksamheten, påpekar trafikutskottet. För torde, enligt vad trafikutskottet inhämtat, begränsningsbeloppetinte innebära någon verksamhetsmässig begränsning.Finansutskottets ställningstagandeRegeringen är enligt 42 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten skyldig attvidta sådana åtgärder som den har befogenhet till för att undvika attutgifts-taket för staten överskrids. Åtgärder av detta slag skall vidtasredan då det uppstått risk för ett överskridande.Gjorda prognoser visar att det finns risk för att utgiftstaket kom-mer att överskridas. Regeringen har därför beslutat om åtgärder som är av-sedda att begränsa utgifterna under innevarande år med totalt ca 8miljarder kronor. Det rör sig dels om besparingar på sammanlagt 4,2miljarder kronor , dels om uppskjutna utbetalningar till följd av attmedelsförbrukningen på vissa anslag maximeras med hjälp av s.k.begränsningsbelopp. Syftet med begränsningsbeloppen är att säkerställa attanslagsförbrukningen på ett an-slag inte kommer att överstiga en vissbestämd nivå under 1999.För att få till stånd en bättre kontroll av myndigheternas anslagssparandehar regeringen dessutom beslutat om en ändring (1999:112) i an-slagsförordningen (1996:1189).Den vanligast förekommande anslagstypen på statsbudgeten är ramanslag varsmest utmärkande drag är att ett anvisat belopp får överskridas genom att enanslagskredit tas i anspråk samt att outnyttjade medel får sparas tillefter-följande år.Ett reservationsanslag får inte överskridas. Däremot får outnyttjade medelanvändas under efterföljande budgetår, dock i högst efter det attansla-get senast var uppfört på statsbudgeten.I första hand ramanslagen men också reservationsanslagen gör det möjligtför myndigheterna att finansiera sin verksamhet på ett mer flexibelt sätt.Det sker emellertid till priset av en större osäkerhet i prognoserna överett väntat budgetutfall. Vid ingången av uppgick det samladeanslagssparandet till som summan avde maximalt möjliga anslagskrediterna motsvarade ca 20 miljarder kronor.Till detta kommer en samlad behållning på reservationsanslag på drygt 13miljarder kronor. Det är uppenbart att även måttliga förskjutningar iutnyttjandet av dessa möjligheter kraftigt påverkar medelsförbrukningen ochdärmed möj-ligheterna att klara utgiftstaket.I 1998 års ekonomiska vårproposition anmälde regeringen att den hade föravsikt att strama upp reglerna för anslagssparandet genom att föreskrivaatt anslagssparande som överstiger av anslaget skall få användas förstefter beslut av regeringen. Prövningen skall ske samlat i anslutning tillbudgetar-betet. Syftet med förändringen uppgavs vara att få till stånd enbättre kontroll över anslagsförbrukningen. Åtgärden fick stöd avfinansutskottet som för sin del sade sig välkomna åtgärder som gör denfinansiella styrningen mer ändamålsenlig.Den aviserade förändringen har införts i 11 och 11a §§ anslagsförord-ningen (1996:1189) och de nya bestämmelserna trädde i kraft den 1 april1999. Såsom aviserats innebär dessa att anslagssparande överstigande 3 %får användas först efter regeringens prövning. Denna prövning kan i principleda till tre olika slutsatser. Medlen kan ställas till regeringensdisposition, myndigheten kan få rätt att använda dem eller de kan dras in.Det är alltså inte frågan om någon automatisk indragning. En självklarutgångspunkt för regeringens prövning är att de åtaganden som staten hartill följd av lag eller avtal skall kunna fullgöras.Finansutskottet anser att den genomförda uppstramningen är befogad medhänsyn till att myndigheterna under en följd av år har byggt upp ett mycketstort samlat anslagssparande. Såsom nämnts uppgår anslagssparandetnumera till , vilket innebär att verksamhetenhar bedrivits på en lägre nivå än vad som har varit avsikten. Hur dessastora behållningar förbrukas under ett visst år påverkar i hög gradregeringens möjligheter att hålla statens utgifter under det utgiftstak somriksdagen har beslutat om. Enligt finansutskottets mening kan den nya,restriktivare pröv-ningen bidra till att skapa en bättre kontroll överanslagsförbrukningen . Den kan i en del fall också ge etttillskott till de eftersträvade utgiftsbegränsningarna ,men åtgärden är i sig inte tillräck-lig för att under detta år uppnå avsettresultat.För att säkerställa att utgiftstaket kan hållas har regeringendärför fattat beslut om kompletterande besparingar och begränsningsbeloppunder detta år. I motsats till ändringen av anslagsförordningen ärbegränsningsbe-loppen en temporär åtgärd som syftar till att säkerställaatt förbrukningen på några utpekade anslag inte överstiger vissa bestämdanivåer . De medel som därvid inte kan utnyttjas kommer inte attautomatiskt dras in utan får föras över till efterföljande år i form av ettanslagssparande/reservations-medelsbehållning.Vilka åtgärder som skall vidtas i det enskilda fallet kommer regeringen attpröva individuellt utifrån de verksamhetsmässiga och finansiella förutsätt-ningarna. I åtskilliga fall har regeringsbesluten redan kunnat fattas. Iandra fall övervägs fortfarande vilka åtaganden som måste infrias underåret.De beslutade begränsningsbeloppen berör följande anslag och utgiftsområden.Tabell 9. Begränsningsbelopp för år 1999Belopp i miljoner kronorSåsom framgår av sammanställningen är det endast fem anslag för vilkabegränsningsbeloppen har satts lägre än vad som anvisats på statsbudgetenför 1999. Det gäller stödet till lokala investeringsprogram,energiforskning, el- och värmeförsörjningen i , väghållning samtsärskilda insatser i vissa kommuner.För biståndsanslagen på verksamhetsområde A Internationellt utvecklings-samarbete är begränsningsbeloppet lika stort som de anslag som anvisats för1999. Detsamma gäller för anslaget för särskilda insatser i utsattabostadsom-råden.För övriga anslag överstiger begränsningsbeloppen medelstilldel-ning.Som tidigare nämnts stadgas i 42 § budgetlagen att regeringen skall vidtasådana åtgärder som den har befogenhet till eller föreslå nödvän-diga åtgärder för att undvika att ett beslutat utgiftstak överskrids. Dennabestämmelse utgör grund för den beslutade ändringen i anslagsför-ordningen liksom för regeringens beslut att införa begränsningsbe-lopp för vissa av statsbudgetens utgifter.Regeringens befogenheter i detta avseende regleras i budgetlagen. Medhänsyn till den kritik som framförs i motionerna Fi16 (c) och Fi17 (fp) motbegränsningsbeloppen och de av regeringen vidtagna åtgärderna finns detenligt utskottet anledning att närmare beröra denna fråga.I 4-6 §§ budgetlagen anges villkoren för de olika anslagstyperna. Be-stämmelserna uttrycks som att "regeringen får" göra något intill en angivengräns. En befogenhet anges således. Däremot är det inte någon skyldighetför regeringen att fullt ut utnyttja de olika möjligheterna. Detta klargörsytterli-gare i 7 § där det anges att: "När regeringen tilldelar enmyndighet ett anslag får regeringen besluta om begränsningar i villkorenför utnyttjandet av ansla-get. "Som motiv för en begränsning uppges i förarbetena (prop. 1995/96:220 s. 87)bl.a. en strävan efter god hushållning med statens resurser och god bud-getkontroll. I förarbetena lämnas också exempel på villkorsbegränsningarsom kan bli aktuella. Som exempel nämns att outnyttjade medel på reserva-tionsanslag inte får användas som anslagstypen medger, attoutnyttjade medel på ramanslag inte får sparas i obegränsad utsträckningoch att anslagskrediten på ramanslag sätts lägre än vad harmedgivit.Av 8 § framgår vidare att: "Regeringen får besluta att medel på ett anvisatanslag inte skall användas om detta är motiverat av särskildaomständigheter i en verksamhet eller av statsfinansiella eller andrasamhällsekonomiska skäl." I förarbetena (s. 88) hänvisas till regeringensskyldighet att vidta åt-gärder vid risk för överskridande av utgiftstaketoch i anslutning härtill utta-las att beslut av regeringen att inte fulltut använda anvisade anslag är en möjlighet i sammanhanget. Det betonas dockatt regeringen självfallet är förpliktad att se till att de åtaganden somstaten har till följd av lag eller avtal fullgörs.Såsom utrikesutskottet framhåller i sitt yttrande harkonstitutionsutskottet vid sin behandling av förslaget till lag omstatsbudgeten ansett att regeringen inte bara är förpliktigad att se tillatt de åtaganden som staten har till följd av lagar eller avtal fullgörs,utan att den också är bunden av anslags-villkor.Konstitutionsutskottet erinrade om att formellt sett har enobegränsad rätt när det gäller detaljregleringen i samband med utgiftsbemyn-digandena. beslut att anvisa anslag (ändamål, anslagstyp ochbelopp) kan enligt alltså kompletteras medytterligare villkor och med motivuttalanden som binder regeringens ochmyndigheter-nas medelsanvändning. Någon enhetlig ordning då det gällerutformningen av beslut i budgetfrågor finns inte, men oavsettformulering är regeringen bunden av uttalanden om villkoren förmedelsanvis-ningen, framhöll vidare .Sammanfattningsvis innebär således bestämmelserna i budgetlagen att re-geringen är skyldig att vidta åtgärder för att undvika att utgiftstaketöver-skrids (42 §). Med de restriktioner som följer av riksdagensuttalanden har regeringen därvid befogenhet att begränsa villkoren förutnyttjandet av ett anslag (7 §) men kan också av statsfinansiella skälavstå från att använda anvisade medel (8 §).Så länge regeringen tillgodoser de av meddelade anslagsvillko-renligger med hänsyn härtill beslut om tillämpning av begränsningsbelopp förår 1999 inom ramen för de befogenheter som regeringen tilldelats. Någonskyldighet att underställa ett formellt förslag i frågan förbeslut kan därför enligt finansutskottets mening inte anses föreligga.När regeringen utnyttjar sina befogenheter på detta område och på egen handfattar beslut om utgiftsbegränsningar är det enligt finansutskottets me-ning önskvärt att alltid på lämpligt sätt informeras om devidtagna åtgärdernas innebörd och omfattning.Vad beträffar den kritik som utrikesutskottet riktar mot begränsningsbelop-pen konstaterar finansutskottet att utrikesutskottet har fått bekräftat attinne-varande års biståndsram på av bruttonationalinkomsten (BNI)kommer att kunna hållas. Begränsningsbeloppet utgör således inget hinderför att skall kunna uppfylla det biståndspolitiska mål som ställtsupp för 1999.Finansutskottet konstaterar också att begränsningsbeloppet för verksam-hetsområdet Internationellt utvecklingssamarbete är lika stort som deanslag som anvisats , dvs. 11 150 miljoner kronor.Förutsatt att ansvariga myndigheter fullt ut tar i anspråk de medel somstår till förfogande kommer således inte de till biståndetknutna reservationsmedels-behållningarna att öka. utgårifrån att berörda parter är ange-lägna om att se till att tillgängligamedel fördelas effektivt och i sin helhet. Den oro som utrikesutskottet geruttryck för i detta avseende ter sig därför inte befogad.Biståndsministern har i ett skriftligt svar på en fråga med-delat att de medel som inte kan utnyttjas kommer att föras över tillnästa år, vilket innebär att den totala biståndssumman blir densamma menmed en annan fördelning över tiden. Bland annat kommer en del utbetalningartill FN, och EU att skjutas upp. Senareläggningen avutbetalningar görs på ett sådant sätt att negativa effekter förverksamheten undviks så långt det är möjligt. Redan nu står det enligtbiståndsministerns bedömning klart att den humanitära sidan kommer attklaras. Det gäller framför allt Kosovo, men även och andrakatastrofområden runt om i världen. En beredskap för oväntade situationerkommer också att skapas.Utgiftstaket är ett viktigt budgetpolitiskt instrument och statsmakternasvilja att leva upp till detta åtagande bör inte kunna sättas i fråga. Detär själv-klart önskvärt att utgiftstaket tillämpas på ett sådant sätt attomfattande be-sparingar kan undvikas under pågående budgetår, och - i denmån så krävs för att upprätthålla utgiftstaket - att erforderliga åtgärdervidtas på ett så tidigt stadium som möjligt. Inget område på statsbudgetenbör därvid vara undantaget från prövning. Det ankommer på regeringen attåterkommande pröva detta.Finansutskottet utgår ifrån att regeringen vid den praktiska tillämpningenav begränsningsbeloppen kommer att tillgodose de anslagsvillkor som riks-dagen ställt upp för verksamheten.I motion Fi17 (fp) kritiseras regeringen för att det enligt motionärernasupp-fattning inte går att utläsa ur propositionen hur de vidtagnabesparingsåtgär-derna slår. Detta är principiellt anmärkningsvärt settutifrån ett demokratiskt perspektiv, hävdar motionärerna som vill attriksdagen skall göra ett tillkän-nagivande i frågan.Finansutskottet kan inte biträda detta förslag. Såsom framgått anserutskottet att det är önskvärt att regeringen i frågor av detta slag alltidpå lämpligt sätt informerar . I den aktuella propositionen lämnasi avsnitt 5.3.1 information om de utgiftsbegränsande åtgärder som vidtagits, såväl i tabellform som i löpande text.Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi17 (fp) yrkande 9.2.3 Mål för budgetpolitikenRiksdagen har lagt fast ett långsiktigt mål för budgetpolitiken som innebäratt de offentliga finanserna skall uppvisa ett överskott på i genomsnitt av BNP sett över en konjunkturcykel. Som delmål gäller att överskottetskall motsvara av BNP 1999 samt såväl 2000 som 2001. Målen gällervid de prognosförutsättningar som redovisades ekonomiska vår-proposition, och skulle tillväxten avvika väsentligt från vad man dåräknade med skall motsvarande avvikelser godtas för överskotten.De som mål angivna överskotten skall användas för att amortera av denoffentliga nettoskulden.Riksdagen lägger också fast ett utgiftstak , vilket sätter en gräns för hur stora utgifter som staten kan dra påsig. Utgifts-taket omfattar dels de egentliga utgifterna på statsbudgetenexklusive statsskuldsräntor, dels utgifterna för ålderspensionssystemet vidsidan av statsbudgeten. Dessutom ingår i utgiftstaket enbudgeteringsmarginal.Enligt tidigare riksdagsbeslut skall utgiftstaket för staten uppgå till 761miljarder kronor och år 2001.VårpropositionenRegeringen bedömer att den ekonomiska tillväxten nu blir lägre än vad manräknade med ekonomiska vårproposition. Avvikelsen bedöms dockinte som väsentlig och något skäl att ompröva de tidigare fastlagda målenanses därför inte föreligga.Som delmål för föreslår regeringen att överskottet i de offentligafinanserna skall motsvara av BNP (yrkande 2).Utgiftstaket för staten skall enligt regeringens förslag uppgå till 810 mil-jarder kronor.MotionernaModerata samlingspartiet föreslår i motion Fi14 att de offentligafinanserna skall vara i balans över en konjunkturcykel (yrkande 2).Moderata samlingspartiet anser dessutom att utgiftstaket för staten börfastställas till nivåer som för de tre närmaste åren understigerregeringens förslag med 8, 27 respektive 37 miljarder kronor.Kristdemokraterna föreslår i motion Fi15 att överskottet i den offentligasektorn skall begränsas till (yrkande 2).Kristdemokraternas förslag till utgiftstak understigerregeringens med 13, 24 respektive 42 miljarder kronor.Folkpartiet liberalerna ansluter sig i motion Fi17 till den av regeringenförordade principen att överskottet i de offentliga finanserna skallmotsvara i genomsnitt av BNP sett över en konjunkturcykel.Folkpartiet liberalernas förslag till utgiftstak för de tre närmastefterföljan-de åren understiger regeringens förslag med 14,3, 18,5respektive 19,8 mil-jarder kronor.Finansutskottets ställningstagandeBudgetpolitiken har inriktats mot ett antal fleråriga mål,som har det gemensamt att de är tydliga och lätta att i efterhand avläsa.Hittills uppnådda mål har överträffats med bred marginal, och prognosernaför kommande år visar att de offentliga finanserna kommer att utvecklas sågynnsamt att målet om ett överskott i de offentliga finanserna på kom-mer att överträffas med 2001 och med 41,0 miljarderkronor 2002.Målet om ett permanent överskott i de offentliga finanserna på av BNPbör enligt utskottets mening ses mot bakgrund av att en stor offentligsektor kräver i sig starka offentliga finanser. Den målsatta nivån på 2 %innebär att statsskulden kommer att ligga på en nominelltoför-ändrad nivå eller öka.Större delen av det målsatta överskottet i de offentliga finanserna kommerefter från ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten medande till synes stora överskotten i statsbudgeten istor utsträckning härrör från försäljning av statliga företag och frånöverföringar från AP-fonden.Ett överskott i de offentliga finanserna under normalår gör det ocksålättare att i en konjunkturnedgång vidta motverkande åtgärder utan attstora under-skott hotar att driva upp räntorna.Mot bakgrund härav framstår enligt utskottets mening den av regeringenföreslagna överskottsnivån som väl avvägd.Till frågan om nivån på utgiftstaket återkommer utskottet längre fram ibetänkandet.Med det anförda tillstyrker utskottet det av regeringen föreslagna över-skottsmålet för (yrkande 2) och avstyrker motionerna Fi14 (m) yr-kande 2 och Fi15 (kd) yrkande 2.2.4 Budgetpolitikens inriktning2.4.1 Samarbete om budgetpolitikenAv propositionen framgår att regeringen eftersträvar största möjligauppslut-ning kring en politik för full sysselsättning.Den ekonomiska vårpropositionen bygger på en överenskommelse mellan densocialdemokratiska regeringen, och , vilka stårbakom riktlinjerna för den ekonomiska politiken, budgetpolitiken, utgiftsta-ken, tilläggsbudgeten och de nu föreslagna skatteförändringarnaför år 2000.Samarbetet mellan regeringspartiet och de båda andra partierna berör femområden, nämligen ekonomi, sysselsättning, rättvisa, jämställdhet och miljö. Enligt propositionen bekräftas genom detta samarbete att det finns enpolitisk majoritet för en ekonomisk politik som är inriktad på fullsysselsättning, prisstabilitet och ett offentligt överskott på i genomsnitt2 % av BNP sett över en konjunkturcykel.Av propositionen framgår också att regeringen eftersträvar en bred förank-ring av en kommande skattereform. Samtliga riksdagspartier deltar i de på-gående överläggningarna. Huvudsyftet är att utifrån krav på rättvis fördel-ning skapa goda och stabila regler för tillväxt och sysselsättning, attuppnå en ekologiskt hållbar utveckling samt att garantera välfärden ochdess finansie-ring.2.4.2 De politiska alternativenVårpropositionenRegeringen bedömer att det finns risk för att utgiftstaken för åren 1999och 2000 inte kommer att kunna hållas och redovisar eller lägger därförfram förslag till olika utgiftsbegränsande åtgärder avsedda att motverka ensådan utveckling. Budgeteringsmarginalen anses dock varabetryggande stor som målet om överskott uppnås med bredmarginal.För perioden och framåt bedömer regeringen att utvecklingen är sågynnsam att då kan tillåta sig såväl utgiftsökningar som skattesänk-ningar, förutsatt att de håller sig inom de ramar som kravet på överskotti de offentliga finanserna, utgiftstaken, konjunkturläget och denekonomiska tillväxten medger. Därför behövs, enligt regeringens mening, enlångsiktig inkomst- och utgiftsstrategi som en riktlinje för den ekonomiskapolitiken under kommande år.Utgångspunkten för en sådan strategi är att man skall upprätthålla kravetpå ett överskott i de offentliga finanserna på i genomsnitt av BNP överen konjunkturcykel. Med en sådan restriktion är det enligt regeringens me-ning möjligt att både öka de offentliga utgifterna och geutrymme för skattesänkningar.I vårpropositionen föreslås en del utgiftsökningar, huvudsakligen medbörjan . Med hänsyn till de pågående skatteöverläggningarna be-handlas skattepolitiken bara i begränsad utsträckning. Skattepolitikenslång-siktiga inriktning och möjligheterna att genomföra en mera omfattandeskat-tereform får enligt regeringen tas upp i ett annat sammanhang.De reformer regeringen vill genomföra kan delas in ifem områden. Satsningarna inom dessa fem områden uppgår till följande belopp.Tabell 10. Regeringens förslag till reformer åren 2000-2002Nettoförsvagning av de offentliga finansernaBelopp i miljoner kronor2000 2001 2002Arbetslösheten skall betvingas 1 765 1 215 1 215Kunskap och kompetens 540 3 000 8 597Skolan, vården och omsorgen 1 672 3 992 6 545Rättvisan skall stärkas 3 528 1 090 1 450Hållbara m.m. 157 550 2 448Summa reformer 7 662 9 847 20 255Arbetslösheten skall betvingas med hjälp av ett brett åtgärdsprogram avsettatt stärka en uthållig sysselsättning. Bland annat satsas på ett förstärktan-ställningsstöd för långtidsarbetslösa. Antalet arbetsmarknadspolitiskaåtgär-der skall begränsas kraftigt och inriktas på arbetsmarknadspolitikenshuvud-uppgifter. skall AMS få använda avmedlen för arbetsmarknadspolitiska åtgärder för tillfälligapersonalförstärk-ningar.Inom området Kunskap och kompetens vill regeringen satsa på högskole-utbildning, forskarutbildning och grundforskning. Med början 2001 kommerett reformerat studiestödssystem att införas. Dessutom planeras en satsningpå kompetensutveckling i arbetslivet. Satsningen på behållspå oförändrad nivå men förlängs till utgången av 2002.Skolan, vården och omsorgen skall förbättras. Det generella statsbidragettill kommunerna höjs med 2001. Till följd avförändringar på försvarsområdet beräknas bidragsnivån höjas med ytterligare1 miljard kronor 2002. Jämfört med bidragsnivå kommerstatsbidragen till kommuner och landsting därmed att ha höjts med 25miljarder kronor 2002. I detta belopp ingår medel avsedda att bidra tillfinansieringen av en stegvis införd allmän förskola och en likaledesstegvis genomförd maxtaxereform i barnomsorgen. Den tillfälligaöverföringen till kommuner och landsting av grundbeloppet på vid denstatliga inkomstbeskattningen förlängs med till utgången av 2000.Rättvisan skall stärkas bl.a. genom att biståndsramen höjs till avBNI och genom att den tillfälliga skattesänkningen för låginkomsttagareförlängs med . Även den tillfälliga skattesänkningen påhy-reshus kommer att förlängas med ytterligare ett år.Hållbara innefattar en rad åtgärder som är avsedda att göra Sveri-ge mer ekologiskt uthålligt.För att kunna upprätthålla utgiftstaket och även finansiera de föreslagnasatsningarna föreslår regeringen ett antal besparingar ochutgiftsminskningar.