bet · GM01KU26 · 1999-04-20 00:00:00 — I betänkandet behandlas regeringens skrivelse1998/99:103 Kommittéberättelse 1999. Ikommittéberättelsen redovisar regeringen sinaöverväganden om kommittéväsendets roll ocharbetsformer med anledning av tidigaretillkännagivanden i frågan. Med anledning avkommittéberättelsen har en motion omjämställdhetsaspekter på utredningsväsendet väckts.Vidare behandlas fem motioner från allmännamotionstiden om kommittéväsendet, jämställdhets-aspekter i propositioner, könsuppdelad statistik,inrättandet av ett utredningsdepartement,källhänvisningar i offentliga utred-ningarsamt lagstiftningen och den kommunalasjälvstyrelsen.Utskottet föreslår att läggerkommittéberättelsen till handlingarna. Till betänkandet har fogats fyrareservationer.SkrivelsenRegeringens skrivelse 1998/99:103 Kommittéberättelse1999. Motion väckt med anledning av skrivelsen1998/99:K19 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att tillförakommittéförordningen ett särskilt stycke omjämställdhetsaspekter med samma innebörd som detupphävda jämställdhetsdirektivet (dir. 1994:124),2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att följa upputredningsväsendets hantering avjämställdhetsfrågorna.Motioner från allmänna motionstiden 19981998/99:K206 av de () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att alla kommanderegeringsförslag som berör verksamhet skallinnehålla en redovisning av på vilket sätt denkommunala självstyrelsen påverkas,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en genomgång avbefintlig lagstiftning i syfte att vidta sådanaändringar som på berörda områden återupprättar denkommunala självstyrelsen.1998/99:K279 av Skånberg och () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om attkällhänvisningar skall ingå i Statens offentligautredningar.1998/99:K293 av Per m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kommittéväsendetsroll,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kommittéernasarbetsvillkor,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om remisshanteringen avkommittérapporter.1998/99:K337 av och Britt-MarieDanestig (v) vari yrkas att hos regeringenbegär en utredning om inrättandet av ettutredningsdepartement.1998/99:N335 av m.fl. (v) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om könsuppdeladstatistik,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om jämställdhetsanalys. InledningEnligt tilläggsbestämmelse 3.6.2 tillriksdagsordningen skall regeringen , senastden , lämna en redogörelse förverksamheten inom de kommittéer som har tillsatts pågrund av regeringens beslut. I samband medbehandlingen av föregående års kommittéberättelsegav som sin mening regeringen till kännavad anfört omkommittéväsendet (bet. 1997/98:KU31, rskr. 294-296).Med anledning av revisorers granskning avkommittéväsendet (förs. 1997/98:RR3) gjordes såledestillkännagivanden om kommittéväsendets roll,kommittéernas arbetsvillkor och arbetsformer samtremisshanteringen av kommittérapporter. Regeringensåtgärder skulle redovisas för vilket kundeske inom ramen kommittéberättelse. betänkande behandlades ävenproposition 1997/98:136 Statlig förvaltning imedborgarnas tjänst där regeringen aviserade enöversyn av kommittéernas arbetsförutsättningar isyfte att öka kvaliteten i regeringens ochriksdagens beslutsunderlag. Regeringen meddelade ipropositionen att den skulle återkomma tillriksdagen med en redovisning av detta arbete. I 1999års kommittéberättelse redovisar regeringen nu sinabedömningar med anledning av riksdagenstillkännagivanden.KommittéberättelsenRegeringens syn på kommittéväsendetI skrivelsen redogör regeringen för verksamheteninom de kommittéer som har tillsatts efter beslut avregeringen. I ett särskilt avsnitt omkommittéväsendets roll och arbetsformer redogörregeringen för åtgärder den vidtagit med anledningav bl. revisorers granskning.Regeringen framhåller att den delar uppfattningenatt utvecklingen i flera avseenden ställer nya ochandra krav på beslutsfattarna . För attkunna genomföra sin politik och styra landet behöveren regering tillgång till kvalificeratbeslutsunderlag. förfogar inom sigöver en betydande expertis men ofta behövs underlagoch uppgifter från andra håll. En vanlig källa är destatliga myndigheterna. Ämnesmässigt mer omfattandeuppdrag kan dock behöva anförtros grupperingar sominom sig inrymmer expertis från skilda myndigheterliksom företrädare för olika meningsinriktningar ochintressegrupperingar. För sådana uppdrag är detnaturligt att tillsätta kommittéer. Det är, enligtregeringen, emellertid varken möjligt eller lämpligtatt precisera när den ena eller andra formen skallanvändas. Detta val måste i varje fall bero av desärskilda omständigheterna.Kommittéerna förser inte bara regeringen mednödvändigt beslutsunderlag utan fyller också enviktig beredande funktion för partier,kommuner och landsting, myndigheter ochorganisationer. Kommittéväsendets demokratiskafunktion är påtaglig och väl värd att värna om.Att sörja för att regeringen och därmed riksdagenoch andra får del av ett gott beslutsunderlag äremellertid långt ifrån en fråga som bara rörkommittéväsendet. Det behövs även att arbetet inomRegeringskansliet och de statliga myndigheternabedrivs så att det svarar mot högt ställda krav påkvalitet och kompetens samt möjliggör beslut somgrundas på långsiktighet och strategier överdepartements- och myndighetsgränser. Regeringenframhåller att åtskilliga åtgärder har vidtagits meddessa mål för ögonen.Genomförda åtgärderFrån utgör enmyndighet. En omfattande förändring avdepartementsorganisationen har genomförts den 1januari 1999. Förändringen berör flertaletdepartement vars antal också minskat från trettontill tio. Syftet har bl.a. varit att förbättraförutsättningarna för samverkan mellan olikapolitikområden och därmed nå bättre effekt avpolitiska beslut.Den 1 januari 1999 trädde en ny kommittéförordning(1998:1474) i kraft. Förordningen innebär ett samlatregelsystem för de kommittéer som tillkallats genomett regeringsbeslut och som har ettregeringsuppdrag. Förordningen ersätter ett antalskilda beslut och innebär därmed en lättöverskådligreglering. I administrativt hänseende har ett antalföråldrade regler utmönstrats.En ny organisation, Kommittéservice, inrättades iRegeringskansliet . Kommittéservicesvarar för ett komplett administrativt stöd tillkommittéväsendet. Möjlighet ges därmed tillkvalitets- och tidsvinster för utredningarnas deloch dessutom avlastas departementen vissaadministrativa uppgifter. Detta bör undanröja deproblem avseende det administrativa stödet somRiksdagens revisorer har påtalat. Erfarenheternafrån de nu genomförda förändringarna får avgöravilka ytterligare åtgärder som kan bli nödvändiga,uppger regeringen.Beträffande remisshanteringen framhåller regeringenatt den av Statsrådsberedningen utgivnapropositionshandboken innehåller utförligariktlinjer för arbete. Handbokenkom ut i en ny och omarbetad upplaga (Ds 1997:1). Enligt riktlinjerna skallremissbehandling vara huvudregeln ilagstiftningsärenden. Remisstiden skall normalt varaminst ; kommuner och landsting kan behövalängre tid. Vilka som skall få remissen skall nogaövervägas. Remissammanställningar skall göras ochutförliga anvisningar lämnas ipropositionshandboken. Enligt regeringens bedömninginnebär riktlinjerna att lagrådsremisser ochpropositioner kommer att få en tillfredsställandeoch ändamålsenlig beredning.Regeringen anför att ett antal åtgärder således harvidtagits som kommer att förbättra möjligheterna förregeringen att få ett gott beslutsunderlag. Detta äri sin tur av betydelse för bl.a. del närdet gäller att behandla regeringens propositioneroch skrivelser. Regeringen ser emellertid framförsig att det behövs ytterligare åtgärder som kan ökakvalitet och effektivitet.Ytterligare åtgärderRegeringen erinrar om att den vid olika tillfällenhar understrukit betydelsen av att styrningen avstatlig verksamhet utvecklas. Inom Regeringskanslietpågår ett arbete med att utveckla system till stödför regeringens budget-, prognos- ochuppföljningsarbete. Mål- och resultatstyrningeningår som en del, liksom förbättring avverksamhetsplaneringen.Enligt regeringen är en viktig del i ett effektivtkommittéväsende att få initieringsfasen av enkommitté att fungera väl. Fler förstudier än i dagbör genomföras i förberedelsearbetet och innanbeslut fattas om utredningsform.Vidare framhåller regeringen att ökad vikt börläggas vid att göra utredningsdirektiven tydliga ochprecisa. Strävan kommer att vara att låtaordföranden eller den särskilde utredaren delta iutformningen av direktiven. Detta förutsätter dockatt utredaren kunnat utses i ett så tidigt skede attdirektiven ännu inte slutligen fastställts. Denförbättrade verksamhetsplaneringen bedöms bidra tillförbättrade möjligheter att tidigt rekrytera såvälutredare som sekretariatsresurser. En förbättradframförhållning medför också att utredarenssynpunkter på utredningstidens längd kan vägas ininnan slutligt beslut i den delen fattas. Regeringenanser att väsentliga delar av den problembild somRiksdagens revisorer pekat på hör samman med bristeri framförhållningen. Åtgärder i den delen bedömsdärför vara viktiga för att komma till rätta bl.a.med problemet med de ofta i praktiken alltför kortautredningstiderna.Regeringen avser vidta åtgärder för att idepartementens verksamhetsplanering lyfta framfrågor som hänger samman med fastställandet avutredningsbehov och inplaneringen avutredningsinsatser. Dessutom kommer möjligheternaatt lösa utredningsbehoven genom andra åtgärder äntillsättande av en kommitté, exempelvis genomdepartementsinternt projektarbete, att ägnas ökaduppmärksamhet.För att kommittéväsendet skall utvecklas ochförbättras är det enligt regeringen viktigt attdepartementen löpande följer upp och utvärderarutredningsverksamheten. Åtgärder kommer att vidtasför att inordna förbättringen av uppföljning ochutvärdering av utredningsverksamheten i det mönstersom gäller för den pågående utvecklingen avresultatstyrning och uppföljning.Regeringen erinrar om att revisorer harrekommenderat en ökad användning av kommittéer föratt förbereda svenska ställningstaganden inom EU.Regeringen påpekar att det finns flera exempel påsådana utredningar. Utredningar som primärttillkallades för att förbereda det svenskamedlemskapet kom att identifiera frågor som var avintresse för svensk del att agera inom. Andraexempel är de utredningar som fått i uppdrag attbelysa konsekvenserna av en utvidgning av unionen.Att utnyttja kommittéer för att lägga grunden tillsvenska initiativ i Europapolitiken är således ingetnytt. Det bör även komma i fråga, särskiltdå framförhållning är ett viktigt moment och där ettinslag också kan vara att analysera andramedlemsländers syn. I vissa fall när kommissionensjälv avser att tillämpa ett remissförfarande, t.ex.då grönböcker utarbetas, kan det också vara lämpligtatt i stället för en intern remissomgång tillmyndigheter och organisationer låta tillsätta enutredning med uppgift att ge underlag för en svenskståndpunkt.Ett inte ovanligt fall är att en kommitté ges iuppgift att studera hur ett EU-beslut skallgenomföras i . För att kommittéväsendet skallkunna utnyttjas på detta sätt fordras dock att denbeslutade tiden för genomförande medger entillräckligt lång beredningstid.Det är viktigt att regeringens beslut att tillsättaett organ utformas så att det blir klart om organetskall vara en egen myndighet eller ingå iRegeringskansliet. Riktlinjer om detta har utfärdatsav Statsrådsberedningen. Regeringen är också nogamed att kritiskt pröva behovet av tillfälligamyndigheter.Regeringen framhåller att konstitutionsutskottethar tagit upp önskvärdheten av en bättre balansmellan manliga och kvinnliga ordförande och mellanmanliga och kvinnliga sakkunniga. En snabbutveckling har också ägt rum i denna riktning. År1992/93 var av de kommittéerna medverkandekvinnor, medan andelen vuxit till 41,1 %.Enligt regeringen är könsfördelningen blandledamöter och sekreterare numera jämn, medan den förordförande och särskilda utredare är iobalans. Andelen kvinnor på dessa poster har dockunder den angivna perioden ökat från till30,, vilket är en påtaglig förändring.Regeringen anför att den för sin del är uppmärksampå frågan. Alltfler kvinnor har också utsetts tillchefer inom den statliga och kommunala förvaltningenoch andelen kvinnliga parlamentariker är mycket hög.En fortsatt stark medvetenhet om vikten av att fåfler kvinnliga ordförande och särskilda utredare bördärför leda till en ytterligare utjämning. Inomnäringspolitikens område finns dock t.ex. denbegränsningen att andelen kvinnor i företagensstyrelser är mycket låg.MotionenI motion 1998/99:K293 av Per m.fl. (mp)behandlas kommittéväsendets roll, kommittéernasarbetsvillkor och remisshanteringen avkommittérapporter. Motionärerna understryker viktenav att reformer och andra förändringar iverksamheten grundas på väl underbyggda beslut.Detta förutsätter att de beslutsunderlag som tasfram av kommittéerna är av bra kvalitet. Detförutsätter i sin tur att kommittéerna fungerar bra,att det finns en hög och allsidig kompetens inom democh att det finns tid att överväga de frågor sombehandlas. Brister i dessa hänseenden kan leda tillilla genomtänkta lagändringar och reformer sombehöver ändras . Motionärernasyrkanden innebär att det som revisoreranförde i sin granskning av kommittéväsendet (förs.1997/98:RR3) skall ges regeringen till känna.Utskottets bedömningI årets kommittéberättelse redovisar regeringen sinaöverväganden om kommittéväsendet mot bakgrund bl.a.av tidigare uttalanden i frågan. Liksomregeringen vill utskottet understryka vikten av attriksdag och regering har tillgång till ettkvalificerat beslutsunderlag. Kommittéväsendet utgören viktig källa till kunskap i beslutsprocessen. Somregeringen påpekar fyller kommittéerna också enviktig beredande funktion för partier,kommuner och landsting, myndigheter ochorganisationer. Kommittéväsendets demokratiskafunktion är påtaglig och väl värd att värna om.Regeringen redovisar också olika åtgärder som harvidtagits för att stärka kommittéväsendet. Blandannat har en ny kommittéförordning trätt i kraft den1 . Vidare har en ny organisation,Kommittéservice, som svarar för ett komplettadministrativt stöd till kommittéväsendet inrättats.När det gäller remisshanteringen hänvisar regeringentill utförliga riktlinjer i en ny och omarbetadupplaga av propositionshandboken som har givits utav Statsrådsberedningen (Ds 1997:1).Utskottet välkomnar att regeringen har vidtagitåtgärder för att stärka kommittéväsendet. Somregeringen påpekar behöver dock fler åtgärdervidtas. I kommittéberättelsen erinras om att enviktig del i ett effektivt kommittéväsende är att fåinitieringsfasen av en kommitté att fungera väl. Detkan röra sig om att tidigt identifiera problemen ochtydligt strukturera dem för att rätt kunna väljautredningsform. Regeringen anger att ökad viktkommer att läggas vid att göra direktiven tydligaoch precisa. Vidare framhåller regeringen bl.a. attvikten av att utredningsverksamheten löpande följsupp och utvärderas.Utskottet förutsätter att regeringen återkommer ilämpligt sammanhang, t.ex. i nästa årskommittéberättelse, och redovisar vilka effekter devidtagna åtgärderna har medfört. Utskottet föreslåratt lägger årets kommittéberättelse tillhandlingarna.Motion K293 (mp) yrkandena 1-3 innebär attriksdagen som sin mening skall ge regeringen tillkänna vad revisorer anförde i singranskning av kommittéväsendet (förs. 1997/98:RR3).Utskottet ställde sig bakom revisorernas förslagredan förra året (bet. 1997/98:KU31) och finneringen anledning att upprepa ställningstagandet.Motionen avstyrks således.Jämställdhetsaspekter ilagstiftningsarbetetKommittéväsendetMotionenI motion 1998/99:K19, som väckts av . (v) med anledning av kommittéberättelsen,erinras om att samtliga statliga kommittéer sedan1994 har omfattats av ett allmäntjämställdhetsdirektiv, Direktiv till samtligakommittéer och särskilda utredare att redovisajämställdhetspolitiska konsekvenser.Jämställdhetsdirektivet ålade samtliga utredningaratt analysera både det rådande läget när det gälldejämställdheten inom det aktuella området ochjämställdhetskonsekvenser av de egna förslagen. Ilikhet med flera andra direktiv upphörde dettadirektiv att gälla i samband medatt den nya kommittéförordningen (1998:1474) träddei kraft. Den nya kommittéförordningen säger att enutredning skall "ange" jämställdhetskonsekvenser "omförslagen i ett betänkande har betydelse för - - -jämställdheten mellan kvinnor och män". Av ettmycket radikalt och offensivt jämställdhetsdirektivhar det alltså blivit några till intet förpliktanderader i den nya förordningen. ligger det, enligtmotionärerna, på varje enskild kommitté ellerutredare att avgöra om de egna förslagen kommer attpåverka jämställdheten eller inte. Tidigareförutsattes alla förslag påverka jämställdheten ochutredningen måste motivera undantag från den regeln.Vidare anför motionärerna att erfarenheten visaratt utredningsväsendet ofta brister i att analyseranuläge och konsekvenser när det gällerjämställdheten. Motionärerna föreslår etttillkännagivande om att tillföra den nyakommittéförordningen ett särskilt stycke omjämställdhetsaspekter med samma innebörd som detupphävda jämställdhetsdirektivet (yrkande 1). Vidarebör regeringen i större utsträckning än tidigarefölja upp utredningsväsendets hantering avjämställdhetsfrågorna (yrkande 2).BakgrundI 1 kap. 2 § regeringsformen fastslås vissagrundläggande mål för politiken. Där framhålls iförsta stycket att den offentliga makten skallutövas med respekt för alla människors lika värdeoch för den enskilda människans frihet ochvärdighet. I paragrafens tredje stycke har ettelement i denna likhetsgrundsats särskiltframhållits, nämligen jämställdheten mellan könen.Detta uttrycks som att det allmänna skalltillförsäkra män och kvinnor lika rättigheter.Regeln är ett målsättnings- eller programstadgande,som riktar sig till normgivaren.Som nämns i motionen finns i den nyakommittéförordningen (15 §) en bestämmelse om att omförslagen i ett betänkande har betydelse förjämställdheten mellan kvinnor och män skallkonsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet.Därutöver anges i kommittéförordningen (16 §) attregeringen anger närmare i utredningsuppdraget vilkakonsekvensbeskrivningar som skall finnas i ettbetänkande.I revisorers granskning avkommittéväsendet kritiserades tekniken med generellakommittédirektiv (förs. 1997/98:RR3, bet. 1997/98:KU31 s. 37 f.). Även i rapporter från Statskontoretoch Expertgruppen för studier i offentlig ekonomihar kritik framförts. Revisorerna ansåg att metodenmed generella direktiv, som berörda fackdepartementinte tagit explicit ställning till, innebär att mankombinerar en ämnesmässig begränsning av ett uppdragmed stora och oprecisa krav på det analytiska ochsamhällsekonomiska innehållet. Det finns, enligtrevisorerna, skäl att ifrågasätta detta sätt attutforma kommittéuppdrag. Bättre vore att utgå fråndirektiv som innehåller genomtänkta och integreradekrav på utredningsarbetet. Kraven påkonsekvensanalyser borde preciseras i kommittéernasegna direktiv. Det är inte acceptabelt attkommittéerna i första hand arbetar med sina "egna"direktiv och tar lätt på de generella direktiven.I en promemoria om den nya kommittéförordningen,upprättad i Statsrådsberedningen (),framhålls att de krav som följt av ett antalgenerella kommittédirektiv för olika politikområdenförankras och tydliggörs i den nyakommittéförordningen. Tillsammans med enkompletterande vägledning i en ny upplaga avkommittéhandboken bör detta leda till att man ivanliga kommittédirektiv tar in sådana texter om detanalytiska och samhällsekonomiska innehållet ikommitténs betänkande som är avpassade för just denfråga som utredningsuppdraget avser.Riksdagen har, på förslag,gjort ett tillkännagivande om en bättre balansmellan manliga och kvinnliga ordförande och mellanmanliga och kvinnliga sakkunniga (bet.1997/98:KU31). Utskottet har vid ett stort antaltillfällen behandlat kommittéväsendet urjämställdhetssynpunkt i sina granskningsbetänkanden(t.ex. 1996/97:KU25 s. 35-36, bet. 1994/95:KU30 s. 23-25). Utskottet har understrukit vikten avatt kvinnorepresentationen i kommittéerna ökar ochatt målet om en jämn könsfördelning i kommittéernauppnås. Som redovisats anför regeringen ikommittéberättelsen att den för sin del äruppmärksam på frågan. En fortsatt stark medvetenhetom vikten av att få fler kvinnliga ordförande ochsärskilda utredare bör enligt regeringen leda ytterligare utjämning.Utskottets bedömningUtskottet vill understryka vikten av attjämställdhetskonsekvenser beaktas i kommittéväsendetliksom i annan statlig verksamhet. Den tidigaremetoden med generella kommittédirektiv har fåttkritik, och det har därför funnits skäl att finnanya vägar för att tillse att jämställdhetsaspekternafår vederbörligt utrymme i utredningsväsendet.Ambitionen skall självfallet vara attjämställdhetsaspekterna får större genomslag genomde nya vägar som prövas. Utskottet utgår från attden vägledning som kommer att ges i den nya upplaganav framhåller vikten av attjämställdhetsaspekter beaktas när kommittédirektivutarbetas. Utskottet förutsätter att regeringen ikommande års kommittéberättelse redovisar hurkommittéhandboken har utformats i denna del samtvilka resultat vägledningen har givit.Motion K19 (v) yrkandena 1 och 2 kan mot bakgrundav det anförda delvis anses tillgodosedd ochavstyrks därmed.PropositionernaMotionenI motion 1998/99:N335 av m.fl. (v)erinras om att regeringen i ett särskilt beslut hargett alla statliga kommittéer i uppdrag att anläggaett jämställdhetsperspektiv i utredningsarbetet.Motionärerna ser positivt på detta beslut.Motionärerna anser dock att regeringen i sina egnapropositioner mer regelmässigt och på ett tydligaresätt borde redovisa förslagens konsekvenser förjämställdheten. bör som sin mening geregeringen till känna vad som anförs omjämställdhetsanalys (yrkande 3).BakgrundSom nämnts ovan finns i den nya kommittéförordningen(15 §) en bestämmelse om att om förslagen i ettbetänkande har betydelse för jämställdheten mellankvinnor och män skall konsekvenserna i det avseendetanges i betänkandet.Finansministern har i ett skriftligt svar på enfråga (1998/99:270) från () påpekatatt kommittéförordningen inte omfattar regeringenspropositioner till . Finansministernframhåller i svaret att regeringen emellertid harett kollektivt ansvar för att nå målen förjämställdhetspolitiken och att varje statsråd harett ansvar för att främja jämställdhetsperspektivetinom sitt politikområde. När det gäller denekonomiska vårpropositionen, som frågan avsåg,anförs i svaret att varje minister har ansvar föratt beakta och synliggöra jämställdhetsperspektivet.Konstitutionsutskottet har tidigare behandlatmotioner om en övergripande tilläggsbestämmelse iriksdagsordningen om jämställdhetsperspektivet.Utskottet har då hänvisat till stadgandet i 1 kap. 2§ regeringsformen tredje stycket om att det allmännaskall tillförsäkra män och kvinnor lika rättigheter.Utskottet har också konstaterat att om regeringenskulle lägga fram en proposition utan någonjämställdhetsanalys kan ställa regeringentill svars för detta (bet. 1997/98:KU5 s. 14-15,1997/98:KU29 s. 10-12). I betänkande 1997/98:KU5avgav representant en reservation,och i betänkande 1997/98:KU29 avgav Vänsterpartietsoch representanter en gemensamreservation. har följt utskottet.Utskottets bedömningUtskottet kan konstatera att genommålsättningsstadgandet i 1 kap. 2 § regeringsformenhar jämställdheten mellan könen upphöjts till engrundläggande statsrättslig norm, som skall liggatill grund för de politiska beslutens innehåll. har påpekat kan omregeringen skulle lägga fram en proposition utannågon jämställdhetsanalys ställa regeringen tillsvars för detta.