bet · GM01KU15 · 1999-03-02 00:00:00 — Grunden tillgrundlagen är ju att "skydda människor mot att deraspersonliga integritet kränks genom behandling avpersonuppgifter". Jag skulle vilja fråga: Vad läggerdu i det grundläggande temat för den härlagstiftningen?Helena : Min fråga riktar sig också tillAnders R. . Du inledde med att säga, om jagnoterade rätt, något om att yttrandefrihetsfråganinte är berörd. Och det är väl riktigt. Men jagskulle vilja höra om du har några förslag tilländringar av YGL, några lagstiftningsändringar ellernågra tydligare skrivningar än de som står i dag.Det tycker jag vore väldigt intressant att få höra.Per : Jag skulle vilja höra om det som tog upp, nämligen möjligheten attkvalitetssäkra webbsidor. Jag skulle också viljahöra om det här med självreglering, att man harnågot slags etisk kod.Sedan har det framgått här att det är förfärligtmycket osäkra uppgifter kring begrepp och hur manskall uttyda och tolka begreppen. Någon var inne påatt man skulle ha en bred utredning som tog etthelhetsgrepp om alltihop, som satte ned foten ochtalade om vad vi bör göra för atthantera de här problemen. Jag skulle gärna viljahöra något förslag om hur en sådan utredning skullekunna se ut.Till sist: Datainspektion kan bli encensurmyndighet, var det någon som uttryckte det.Det där skulle jag gärna vilja höraDatainspektionens mening om - om en censurmyndighet,dvs. att man får för stort inflytandeöver det som får ske och inte ske.Hans Erik Holmkvist: Jag vill erinra om attregeringen - och det har också utskottet ställt sigbakom - klargör att det finns anledning att gå ifrånen vittomfattande hanteringsmodell, att vi skallutnyttja vårt inflytande i för att komma frampå den vägen.Jag skulle också vilja, lite grann i samma anda somPeter Seipel, försöka avdramatisera det här med deolika modellerna, alltså hanteringsmodell ochmissbruksmodell. För att uttrycka det lite populärt:Vi skall inte kasta ut barnet med badvattnet.Den gamla datalagen och det nya direktivet om dennya personuppgiftslagen är ganska väl anpassade tillden typ av hantering som pratade om, alltsåadministrativ hantering av personuppgifter, somsyftar till att komma fram till något slags beslutsom kan vara positivt eller negativt för denenskilde. Typiskt sett består det av att man tarhand om uppgifter som kanske också den enskilde hartvingats lämna ifrån sig. De kan vara känsliga påett sådant sätt att man inte önskar att decirkulerar vidare på olika sätt.Det vanliga sättet som vi hanterar och skaparrättssäkerhet kring förvaltningsprocesser på äroftast att lägga fast hur saker och ting skall gåtill. Så reglerar vi t.ex. frågor som har att göramed yttrandefrihet och offentlighet.Det är naturligtvis någonting värdefullt att hållafast vid som vi inte får gå ifrån. Vi skapar enbetydande rättsosäkerhet i samhället om vi reglerarmyndigheternas verksamhet utifrån någon sortsmissbruksmodell som innebär att om myndigheternamissbrukar sina möjligheter på olika sätt kan viklämma åt dem, men i övrigt får medborgarna varalite osäkra över vad man egentligen kan förvänta signär det gäller hur myndigheterna skall bete sig.Därför får vi nog finna oss i olika former avhanteringsmodellinslag i den del av verksamheten somreglerar myndigheternas verksamhet och även när detgäller vissa företag som har en verksamhet sompåminner väldigt starkt om detta. Och finns detinslag av insynsbestämmelser, avändamålsbestämmelser och kanske ocksåsamtyckesbestämmelser och liknande.Däremot har vi då den andra sidan, det som mer äratt liknas vid publicering, allmän debatt och sådantvia Internet. Här ser det ut på ett annat sätt. Dåkan man i och för sig fråga sig: Om vi nu skall haen missbruksmodell som omfattar den typen avverksamhet, behöver vi då egentligen så särskiltmycket särreglering? Är det kanske inte så att detregelverk vi har, de lagar som finns och somkriminaliserar förtal och liknande, egentligenräcker ganska långt?För att komma vidare på den vägen tror jag att detkrävs en utvecklad branschetik på det sätt som pratade om. Här är det väl som påandra områden. Det måste ske en samverkan mellanföretag och branscher när det gäller att utveckladenna branschetik och att få den allmänt accepterad,för att man i så fall också skall kunna lyfta uppden och i någon mening från offentligrättsligsynpunkt sanktionera och sätta godkännandestämpel påden. Skall man komma fram på den vägen måste arbetetinte bara ske i lagstiftande församlingar. Det måsteockså ske bland tillämparna ute i verkligheten. Detär svårt att gå före den utvecklingen.Då skulle man möjligen kunna skissa på en sortstrestegsraket för den här hanteringen framöver. Dethandlar om att i ett första steg med stöd i detuppdrag som har getts till Datainspektionenkomplettera eller åtminstone få en sorts godtagentolkning av direktivet, om jag skall uttrycka detså. Det handlar om att få någon sorts provisoriumsom gör att vi slipper fundera över omhandelsuppgifter, eller andra uppgifter som vitycker att det är självklart att man skall kunnaanvända, kan hanteras och publiceras på Internet.Det är det vi kan hantera med stöd avDatainspektionens uppdrag.På medellång sikt skulle man alltså söka efternågot slags reglering för Internet ochwebbkommunikation som påminner om vad vi har påandra områden med liknande verksamhet, där det finnsett stort inslag av branschetik och sådanafrivilliga regler. I det mycket långsiktigaperspektivet är det naturligtvis så med direktivetsom med annan lagstiftning att det kan bli fråga omöversyn.Jag vill erinra om att det finns en sådan mekanisminbyggd i direktivet. Det finns en kommitté och enarbetsgrupp som skall titta på tillämpningen, ochkommissionen skall återkomma inom en viss tidsperiodmed en bedömning och även med förslag till ändringarom det skulle behövas. Men det som är viktigt isammanhanget är att direktivet blir genomfört i allaländer. Det är först då som man kan säga att det härfår något slags betydelse. Det viktiga för oss äratt arbeta för att direktivet faktiskt blirimplementerat i de andra medlemsstaterna.Planen är - det kan vara intressant att veta - atti första hand söka en nordisk bas. Det innebär attvi kommer att ta kontakt med de nordiska länderna påtjänstemannanivå. Ett sådant möte äger rum idecember. Då kommer vi att stämma av och se om vikan hitta liknande utgångspunkter för hur vi skallgå vidare. Jag tror att vi identifierar problemensom likartade. I nästa steg kommer vi att fullföljakontakter som vi redan haft med kommissionen för attse, också på tjänstemannanivå, hur vi kan gå vidare.Sådana kontakter kommer att ske i början av nästaår.Så ser arbetsplanen ut. Sedan planerar regeringenatt återkomma så fort det går. Med stöd av detuppdrag som Datainspektionen har fått återkommer vitill när det finns anledning till det.Jag ville ge den här bakgrunden så att alla skallveta ungefär hur arbetsprogrammet ser ut nuframöver.Ordföranden: Det var utmärkt att få denredovisningen. Tiden går och jag har ett par tre,fyra namn på min lista, och sedan börjar klockannärma sig tolv. Jag tänkte plocka in ÅsaTorstensson, och sedan stänger vi nog frågebutiken,tyvärr. Tiden kommer sedan att konsumeras av attalla de frågor som har ställts faktiskt får ettriktigt svar.Åsa : Jag skulle vilja ställa en frågatill med anledning av att jaguppfattade det som att och ganska vitt skilda åsikter om hur man skalltolka detta med 7 §. säger att manmåste tillåta sig en mycket öppen tolkning, medanAnders R. betonar att det inte kan vara meningen skall uppfinna nya tolkningar. Jag skulle viljaha en kommentar av med anledning avdetta.Ordföranden: för det. På basis av detta har jagnu tillverkat följande talarlista: ,. , och : Per frågade hur jag hadetänkt mig det här med utredningar. Jag har lagtmärke till att utredningar har så olikainfallsvinklar, och de utreder i övrigt samma saker.Datalagskommittén hade t.ex. en infallsvinkel närdet gällde att skapa en del nya termer som skallpassa de nya medierna, medan t.ex. Mediekommitténgjorde tvärtom. De försökte pressa in så mycket sommöjligt av de nya företeelserna i gamla termer,vilket ledde till att de pratade om en massaunderligheter som elektromagnetisk överföring. Detlät närmast som någonting från 1800-talet.Det går alltså inte att sätta till något slags storsuperutredning som skall ta ett samlat grepp på helaIT-världen. Det är inte riktigt det jag är uteefter, utan det handlar om att det sker ett intimtsamarbete mellan de utredningar som berör det härområdet och att man verkligen arbetar påatt de som är med i utredningarna får en riktigförståelse för det här. Ingen skulle väl t.ex. fattabeslut om EU utan att ha satt sin fot utanförSverige, så jag tror att det här är väldigt viktigt.Jag skulle vilja tillägga en annan sak. Jag troratt man också skall försöka samla breda grupper avanvändare och ha dem som ett slags referensgrupperäven för utredningen, alltså ett slags workshops.Jag vet inte hur vanligt detta är iutredningsväsendet. Jag förekom lite grann iutkanten av Kulturnät . Där hadevi en mängd workshops som jag tyckte var oerhörtfruktbara. Även om utredningen inte hade blivit brahade det varit värt resan ändå. Där fick man träffaoerhört många människor och hade utbyte från olikasektorer av användare. Det är något jag verkligenskulle vilja förorda.Anders R. : Jag fick två frågor. Den enahandlade om vad jag menar med personlig integritet.Den stora skillnaden när man diskuterar sådant här iUSA - jag har försökt följa amerikansk debatt ochden är livlig - är att i står i stort settalltid de som argumenterar för yttrandefrihet och desom argumenterar för personlig integritet på sammasida. Men om man är vän av yttrandefrihet härförutsätts man närmast vara likgiltig införpersonlig inte-gritet. Det är alltså inte så.Naturligtvis är personlig integritet ett viktigt ochhelt centralt värde i ett demokratiskt samhälle.Vad menar jag med personlig integritet? Experter,akademiker och forskare av olika slag har i 35, 40år arbetat med att försöka hitta något slagshyggligt handfast och tydlig definition av vad sommenas med personlig integritet. Man har intelyckats. Det finns ingen konsensus om detta, ingendefinition som skulle kunna ligga till grund förlagstiftningen. Det är det ena skälet till att denhär frågan är så svår. Det andra, som vi ju hartalat mycket om här, är den snabba tekniskautvecklingen.Jag menar att man måste ha den typ av definition avdet skyddsvärda området som vi har i förtalsrätten.Där handlar det om att den som utsätts för andrasmissaktning är skadad. Det är klart att det inte ärnågon skarp gränsdragning. Men det är i alla fallnågonting som är möjligt att hantera för en domstol.Det är säkert inte den enda definitionen man skallanvända i en missbruksmodell. Det finns säkertflera, och man behöver lägga till detta. Men det ärden typen av definitioner som man måste arbeta med,menar jag.Jag fick också frågan om man kan ändra i YGL så , om jag förstod frågan rätt, på något sättkommer vidare här. Jag tror inte att det finns någonändring i YGL som på något vis löser problemet uryttrandefrihetssynpunkt. Jag tror, precis som sade, att det är bra om man kunde vidgatryckfrihetsförordningens modell föryttrandefrihetsskydd till nya medier, så somMediekommittén föreslog, med utgivningsbevis förelektroniska skrifter. Det tycker jag är en utmärktidé. I övrigt måste ju människor som yttrar sig påvanligt sätt själva bära ansvar för sina handlingaroch yttranden.Bara kort om detta med vad som är journalistik ochjournalistisk verksamhet. Om man i lagtextdefinierar en yrkesgrupps verksamhet som särskiltskyddsvärd - och det är vad som sker i lagen -följer faktiskt logiskt och automatiskt att manexkluderar andra yrkesgruppers eller andramänniskors arbete och verksamhet. Om man menar skall skydda medborgarnas yttrandefrihet, skallman skriva det och ingenting annat.Ulf : Jag skall svara . Frågangällde alltså om man i de fall därpersonuppgiftslagen kräver samtycke kan laborera meds.k. tyst, hypotetiskt, konkludent eller presumeratsamtycke. Mitt svar är ett klart nej. Det anser jaginte att man kan. Det var kanske det främsta skälettill att Datainspektionen skickade in två skrivelsertill regeringen, vilket sedan resulterade i det häruppdraget. Enligt datalagen kunde man alltså det,tycker vi. Enligt personuppgiftslagen går det inte.Så till Per Lagers fråga om Datainspektionen skallanses vara en censurmyndighet. Om man med censurmenar att myndigheten i förhand prövar om man skallfå yttra sig på ett visst sätt eller inte kan jagväl säga att datainspektionen i så måttonaturligtvis har varit något slags censurmyndighet,även om orden inte är de riktiga. Det har den varitända när datalagen och Datainspektionensatte igång. I datalagen finns det ju, precis som ipersonuppgiftslagen, förbjudande inslag. inte skriva om känsliga uppgifter hur somhelst. På så vis kan man ju säga att det skulle varanågot slags censurmyndighet.Men är det så vist ordnat att Datainspektionensbeslut kan överklagas till allmänförvaltningsdomstol. Enligt personuppgiftslagen ärdet bara till allmän förvaltningsdomstol, enligtdatalagen kunde man överklaga till regeringen närdet gällde beslut beträffande statliga myndigheter.Det går inte längre, och det tycker jag är bra förrättssäkerheten. Då behöver man inte ens misstänkaatt det skulle vara något slags politiska inslag idet hela.Även enligt personuppgiftslagen gör vi ibland ettslags förhandsgranskning, exempelvis så till vidaatt vi kan förbjuda fortsatt behandling. Men enligtpersonuppgiftslagen inskrider vi efteråt i förstahand.Peter Seipel: Jag börjar med 7 §. . Olssonbekymrar sig över att lagen inte alltid betyder detsom står i den. Så är det. Läs regeringsformen, därdet står att författare, fotografer och konstnärerskall tillförsäkras eller skall ha skydd av sinaprestationer i lag. Det skall ju inte läsas så attdet bara är medlemmar i eller författarnasyrkesförbund som har detta grundlagsskydd för sinaalster. Det är som sagt andra kriterier och krav mantalar om. Det är alltså inte okänt förlagstiftningen att man inte skallvälja den snäva tolkning av 7 § som du menar är endamöjligheten. Jag menar att man skall försöka atttänja tolkningen så långt det är rimligt för attskydda yttrande- och informationsfrihetsintressen.Jag kan inte se att det skulle var så där väldigtkontroversiellt.Så den första frågan som handlade om samtycketsförhållande till missbruksmodellen. Jag tror attsamtycke kommer att finnas med i alla varianter avmissbruksmodellen. Även en radikal missbruksmodellav . slag, som bara tar sikte påförtalsbrottsliknande situationer, kommer att behövasamtycket som reservventil. Har jag samtyckt tillatt vissa saker har sagts om mig kan jag ju inte iefterhand t.ex. hävda att det får anses som ettkränkande förtal. I varje fall är det inte något somger mig några rättigheter.Samtycke spelar en viktig roll även imissbruksorienterade regleringar.En kommentar till konstateranden omsamtycke. Jag hoppas att Datainspektionen förmårkomma fram till en mer nyanserad och flexibeltolkning av samtyckesreglerna, annars blir jagbekymrad för min egen del. Jag tror att det finns enganska oskarp gräns mellan explicita och implicitasamtycken som bl.a. kommer till uttryck isituationer med s.k. konkludent handlande, att göravissa saker som ger uttryck för samtycke.Det finns andra variationer på samma tema.Ordföranden: för detta! Därmed är den tid vihar avsatt för en spännande, intressant och viktigdiskussion över för denna gång.Som flera av kommentarerna och upplysningarna harantytt är nog detta snarare början på resan änslutet på den. Början i den meningen att vi både röross in i en helt ny miljö och rör oss in i heltandra avvägningar mellan de spörsmål som tidigarevarit enkla och entydiga att avgöra.På vägnar säger jag tacktill alla er som har bidragit med kloka ochinsiktsfulla svar på våra frågor. Jag försäkrar eratt dessa svar inte har fallit på något hällebergutan kommer att utnyttjas väl i utskottets fortsattaberedning av detta ärende.Det är vår förhoppning att vi skall leverera vårasynpunkter till kammare för diskussion såsnabbt det går på det nya året, synpunkter somnaturligtvis inte skall ses isolerade utantillsammans med dem som beskrevi sitt inlägg.Med detta säger jag tack. Utskottets utfrågning ärdärmed avslutad.