bet · GM01BoU11 · 1999-06-03 00:00:00 — och på utdelningar ochaktieägartillskott fram t.o.m. den 31 december 2001.Förslaget innebär i förhållande tillregeringsförslaget en avkortning av lagensgiltighetstid med ett halvt respektive ochavser att inte göra ingreppet i det kommunalasjälvstyret längre än absolut nödvändigt.Lagrådet avstyrker den föreslagnaövergångsbestämmelsen i vad den avser avhändelseroch utdelningar m.m. som skett fr.o.m. den 8 majfram till den föreslagna dagen för ikraftträdandetden . Enligt Lagrådets mening synes förslageti denna del stå i dålig överensstämmelse med deprinciper som inom rättsordningen allmänt tillämpasbeträffande retroaktiv lagstiftning. redovisar i sitt yttrandetill bostadsutskottet motsvarande uppfattning ochvill förorda att lagen börja tillämpas somden träder i kraft.Enligt utskottets mening bör av de skäl Lagrådetoch angivitregeringsförslagets ikraftträdandebestämmelse ändrasi syfte att undvika en retroaktiv tillämpning. Istället bör i denna anges att lagen skall träda ikraft utan föreskrifter om entidigare tillämpning.Enligt är det givet att jukortare lagens giltighetstid är desto bättre är detfrån självstyrelsesynpunkt.Konstitutionsutskottet inser dock att en avkortningav giltighetstiden måste vägas mot hur förrådrum som behövs. Utredningen om den framtidautvecklingen av de allmännyttiga bostadsföretagenoch därpå följande överväganden bör ges sådan tidatt de lösningar dessa mynnar ut i blir hållbara.Det är emellertid enligt utskottets mening angelägetatt de inskränkningar sanktionssystemet medför i dekommunala bolagens handlingsfrihet begränsas igörligaste mån. Lagens giltighetstid bör därförkunna kortas något. Utskottet har stannat för attlagen bör tillämpas på avyttringar och beslut omfrivillig likvidation t.o.m. den 30 juni2001 och på utdelningar och aktieägartillskott undertiden t.o.m. . I förhållande tillregeringsförslaget bör alltså giltighetstidernaavkortas med ett halvt år.Riksdagen bör på nu anförda skäl med anledning avmotion 1998/99:Bo23 (mp) yrkandena 2 och 3 antautskottets förslag till lydelse av den bestämmelsesom reglerar ikraftträdandet och giltighetstiden.Utöver de nu lämnade förslagen till förändringar avdet av regeringen i propositionen framlagdalagförslaget föreslås att två mindre fel avtryckfelskaraktär rättas (1 §).Med hänvisning till vad som anförts föreslårutskottet att , med bifall till regeringensförslag och däri med anledning av motion1998/99:Bo23 (mp) yrkande 3 gjord ändring, antar detsom utskottets lagförslag betecknade och som bilaga1 till detta betänkande fogade lagförslaget.Utskottets ställningstagande innebär alltså attnuvarande bestämmelser om indragning av räntestödvid ägarförändringar och överlåtelser av kommunalabostadsföretag eller deras bostäder kommer attersättas av ett nytt tidsbegränsat sanktionssystem.Utskottet förutsätter att regeringen noga följerutfallet av lagens tillämpning och effekter samt medskyndsamhet återkommer till med de förslagtill förändringar som kan komma att visa sigerforderliga för att lagen skall kunna tjäna sittändamål.ÖvrigtI två motioner, 1998/99:Bo20 (s) och 1998/99:Bo23(mp) yrkande 1, tas upp frågor som främst avser dekommunala bostadsföretagens roll ur en mer allmänbostadspolitisk synvinkel. I s-motionen föreslås ettriksdagens tillkännagivande om värdet av kommunägdabostäder som ett instrument i bostadspolitiken,bl.a. för att utveckla ett ekologiskt boende,tillhandahålla bra bostäder till låga hyror, vara enspjutspets vad gäller att utveckla hyresboendet,verka för sänkta bygg- och boendekostnader, bidratill ökad valfrihet i boendet och motverkasegregation. I mp-motionen föreslås ett riksdagenstillkännagivande som avser att utredningsinsatserskall göras beträffande alternativ för en socialthållbar bostadspolitik. Sådana lösningar bör genomutredningsinsatser arbetas fram som på ett merpermanent sätt kan säkra de nationella målen på enförändrad bostadsmarknad och som ger kommunerna enbetydande frihet att hitta lokala lösningar sompassar respektive kommun. Viktiga frågor är enligtmotionärerna:- Hur skall man säkerställa att det i alla kommunerfinns ett varierat utbud av olika slags bostäderoch upplåtelseformer till rimliga priser som passarolika konsumenters skilda önskemål?-- Hur skall man undvika att vissa kommuner ställersig utanför den nationella bostadspolitiken genomatt bilda "enklaver" där man inte tar rimlig hänsyntill utsatta gruppers bostadsbehov?-- Hur finna medel för kommunerna att uppfylla kravetpå en socialt hållbar boendepolitik för utsattagrupper där olika fastighetsägarkategorier ochföretag och inte bara allmännyttan tar ett ansvar?-- Hur finna medel att utveckla självförvaltning inomhyresrätten särskilt med avseende på kooperativhyresrätt och de skatteregler som gäller?-- Hur skall en kvalitetssäkring av det sunda boendetkunna genomföras över hela bostadsbeståndet?-De bostadspolitiska frågor som tas upp i motionernaär enligt utskottets mening viktiga och bör därförlyftas fram i det fortsatta arbetet med att utvecklabostadspolitiken. kan utskottet konstateraatt flera av de förslag som förs fram redanuppmärksammats i olika sammanhang. Utskottet villhär bara erinra om den utredning om utvecklingen avde allmännyttiga bostadsföretagen m.m. somregeringen kommer att tillsätta. Av utredningensdirektiv framgår bl.a. att utredningen skallbehandla frågor om hur kommunernas inflytande ochansvar för bostadsförsörjningen skall kunnagaranteras, dvs. ytterst frågan om hur ett brettutbud av bostäder till boende med olika behov skallkunna tryggas till rimliga priser. Enligt direktivenskall utredningen dessutom lämna förslag som ökarhyresgästinflytandet bl.a. genom såväl alternativaverksamhetsformer som kooperativ hyresrätt. Iarbetet med att finna alternativa kooperativa formerför icke spekulativt ägande skall särskilt denförvaltning som drivs av () studeras liksom erfarenheternafrån försöksverksamheten med kooperativ hyresrätt.Utskottet vill i detta sammanhang också erinra omatt tidigare i vår på förslag avbostadsutskottet (bet. 1998/99:BoU2) uppdragit åtregeringen att arbeta fram ett förslag tillpermanent lagstiftning avseende kooperativ hyresrättoch därefter återkomma till riksdagen.När det gäller frågan om alla kommunersbostadspolitiska ansvar för utsatta grupper liksomalla fastighetsägares ansvar i detta sammanhangfinns det enligt utskottets mening anledning attframhålla de uppgifter som den boendesociala(tidigare bostadssociala) beredningen har. Iberedningens uppgifter ingår bl.a. att följautvecklingen på det bostadssociala området och lämnaförslag till åtgärder för att stödja särskiltutsatta grupper på bostadsmarknaden. Beredningenskall dessutom lämna förslag till åtgärder för denhändelse att situationen på bostadsmarknadenutvecklas på ett sådant sätt att kommunerna integenom samarbete med fastighetsägarna kan uppfyllasitt bostadssociala ansvar.Även frågan om att kvalitetssäkra ett sunt boendehar naturligtvis en bostadspolitisk betydelse i denmeningen att det är viktigt att alla boendetillförsäkras ljusa och rymliga bostäder som integer upphov till ohälsa. I första hand bör dettanaturligtvis åstadkommas genom att byggregler ochandra bestämmelser som styr byggandet utformas påett sådant sätt att de säkrar bostädernas kvalitet idessa avseenden. Inte minst bostadsutskottet har påolika sätt verkat för att åstadkomma ett miljö- ochhälsoriktigt byggande med hög boendekvalitet. Påförslag av bostadsutskottet har dessutomuttalat att ett system för kvalitetsdeklaration avbostäder borde utvecklas. Med anledning avtillkännagivandet gav regeringen i uppdragatt utreda möjligheterna att utveckla ett sådantsystem. har i en rapport redovisatresultatet av sitt arbete. Rapporten bereds förnärvarande inom regeringens kansli och regeringenhar uttalat sin avsikt att återkomma till riksdageni frågan under nästa riksmöte.Som framgår av den kortfattade redovisningen ovanär de frågor som tas upp i motionerna 1998/99:Bo20(s) samt 1998/99:Bo23 (mp) yrkande 1 redan föremålför uppmärksamhet i olika sammanhang. Etttillkännagivande om kommunerna och bostadspolitikenm.m. i enlighet med motionsförslagen kan därför intenu anses erforderligt. beträffande avslag på propositionenatt avslår motionerna 1998/99:Bo21 och1998/99:Bo22,res. 1 (m, kd, c, fp) -delvis2. beträffande lagförslagetatt med anledning av proposition 1998/99:122 ochmotion 1998/99:Bo23 yrkandena 2 och 3 samt medavslag på motion 1998/99:Bo23 yrkandena 4 och 5antar som bilaga 1 till detta betänkande fogadeoch som utskottets lagförslag betecknade förslagtill lag om tillfällig minskning av detgenerella statsbidraget vid avyttring av aktiereller andelar i eller utdelning från kommunalabostadsföretag, m.m.res. 1 (m, kd, c, fp) -delvis3. beträffande kommunerna ochbostadspolitiken m.m.att avslår motionerna 1998/99:Bo20 och1998/99:Bo23 yrkande 1.res. 2 (m, kd, c, fp) -motiv.Stockholm den 3 juni 1999På bostadsutskottets vägnarKnut BillingI beslutet har deltagit: KnutBilling (m), (),(), (), (), CarinaMoberg (s), (),(), (), (), Ulla-BrittHagström (kd), (), (),(), YvonneÅngström (fp), ()och (). Avslag på propositionen och lagförslaget(mom. 1 och 2)(), (), (), (), (), (), () ochHarald () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 5börjar med "Enligt 1 kap." och på s. 10 slutar med"sitt ändamål" bort ha följande lydelse:Det av regeringen framlagda lagförslaget skulle vidett genomförande slå hårt mot många kommuner somutövar sitt ägaransvar i de kommunalabostadsföretagen. Lagförslaget utgör enligtutskottets mening ett allvarligt ingrepp i denkommunala självstyrelsen. Det är även ett tydligtexempel på bristande respekt för den lokalademokratin. Till detta kommer att förslaget även iövrigt i flera avseenden bryter mot de principer somnormalt gäller för svensk lagstiftning och de kravsom bör ställas på att tillräcklig tid ges förberedning av lagförslag. anslutersig därför till det krav på att propositionen skallavslås i sin helhet som förs fram i motioner frånModerata samlingspartiet, ochFolkpartiet respektive . Utskottetredovisar nedan kortfattat sin syn på de brister sompropositionen uppvisar i olika avseenden. Dettagäller bl.a.:- brister i respekten för den kommunalasjälvstyrelsen och den kommunala demokratin,-- brister i regeringens motivering av lagförslaget,-- brister i lagförslagets utformning och beredning.-Bristerna i respekten för den kommunalasjälvstyrelsen och den kommunala demokratin påtalasi Lagrådets granskning av lagförslaget. Lagrådetkonstaterar visserligen att det är svårt att ge dengrundlagsfästa kommunala självstyrelsen någon merstrikt innebörd, men framhåller å andra sidan attföreställningen om självstyrelse ändå utgören levande realitet i svenskt samhällsliv. Vidregeringsformens tillkomst betecknades således denkommunala självstyrelsen som en av grundstenarna förden svenska demokratin. Enligt Lagrådet har dennauppfattning accentuerats under senare år.Analysen av lagförslaget leder fram till attLagrådet allvarligt ifrågasätter om en inskränkningi den kommunala rätten till självstyrelse bör göraspå det sätt som regeringen föreslår. Till grund fördenna slutsats ligger en genomgång som på punktefter punkt kullkastar regeringens argumentation ipropositionen.Regeringen motiverar således sitt förslag med attdet, såvitt gäller grundlagsenligheten, är analogtmed den minskning av statsbidragen som under senareår gällt för kommuner som höjer den kommunalaskattesatsen och att Lagrådet tidigare accepteratdenna reglering. Lagrådet avvisar emellertidjämförelsen och konstaterar bl.a. att det knappastkan ha varit avsikten med det generellastatsbidraget att det skulle kunna användas som ettpåtryckningsmedel gentemot enskilda kommuner förspeciella ändamål. Lagrådet pekar också på detförhållandet att det generella statsbidraget i detnu aktuella lagförslaget används som sanktionsmedelmot ett väntat men av regeringen oönskat beteendeinom ett visst område av den kommunala verksamheten,nämligen bostadssektorn. I sammanhanget framhållsatt handhavandet av bostadsförsörjningen inomkommunerna i första hand är en fråga ochatt det inte finns någon skyldighet för kommunernaatt inneha bostadsföretag. Vidare anser Lagrådet attdet i de fall då kommunerna avhänder sig sinabostadsföretag av ideologiska skäl helt saknas ettnaturligt samband mellan avhändandet och minskningenav statsbidraget.Bostadsutskottet instämmer i Lagrådets bedömning.Det kan därutöver tilläggas att det finnsytterligare skillnader mellan den av regeringenåberopade regleringen av den kommunalabeskattningsrätten och det nu aktuella förslaget. Deingripanden som gjorts i den kommunalabeskattningsrätten har skett i besvärligasamhällsekonomiska lägen där kommunalaskattehöjningar i ett stort antal kommuner kunnatförväntas . De har inte, som i den nuaktuella situationen, haft karaktären av ingripandenmot enskilda kommuner som redan har börjat föra enav regeringen oönskad politik. ingripandenhar heller inte, som i föreliggande fall, tagitsikte på vad kommunen de facto använder sinaskattemedel till. Utskottet vill också framhålla attdet förhållandet att lagstiftningen avses gällaunder så , totalt , understrykerallvaret i den föreslagna begränsningen i denkommunala självstyrelsen.Bostadsutskottet vill dessutom peka på denbristande respekten för de enskilda medborgarna iberörda kommuner. Regeringen gör således ingenhemlighet av att förslaget har sin grund i att det ivissa kommuner förs en av regeringen oönskadpolitik. Att denna politik förs med stöd av denvilja som majoriteten av medborgarna i de berördakommunerna uttryckt i allmänna val tar regeringenuppenbarligen inte någon hänsyn till.Utskottet anser i likhet med Moderatasamlingspartiet, , att den demokratiskt uttrycktafolkviljan i kommunerna måste respekteras. Det ärinte en statlig uppgift att fatta beslut omhandhavandet av de kommunalt ägda bostadsföretagen.Sådana ställningstaganden måste göras i kommunerna,mot bakgrund av förhållandena i det enskilda falletoch på det sätt den demokratiskt valdakommunfullmäktige liksom majoriteten i företagetsstyrelse finner lämpligt. Att dessa förhållandenrespekteras är viktigt inte minst mot bakgrund avatt ägande av bostadsföretag är förknippat med ettstort ekonomiskt risktagande. Ett genomförande avregeringsförslaget kan medföra att kommuner somhamnat i ekonomiska svårigheter, eller riskerar attgöra det, hindras från att vidta nödvändigaåtgärder. Det kan också innebära att kommuner somönskar sälja en del av sitt bostadsinnehav för attkunna genomföra nödvändiga satsningar på kommunalakärnuppgifter som skola och äldreomsorg hindras attgöra en sådan omfördelning. För de kommuner som ändåavhändar sig hela bostadsföretaget kan effekterna avminskade statsbidrag bli förödande för den kommunalaekonomin.Det finns således olika skäl till att en kommunönskar sälja delar av det kommunalabostadsinnehavet. I vissa kommuner handlar det omatt skaffa kapital för att stärka beståndetslångsiktiga livskraft och förbättra boendemiljön. Iandra kommuner kan det handla om en medveten strävanmot ökad mångfald på bostadsmarknaden genomexempelvis en ombildning till bostadsrätter. Varjekommun har en bostadsmarknad som i något avseende ärunik. Kommunerna har också i övrigt skildaförutsättningar och behov. Den föreslagnalagstiftningen skulle få mycket olika resultatberoende på förhållandena i den enskilda kommunen.Regeringens förslag om ett generelltsanktionssystem för att styra beslutsfattandet ikommunerna är således ett mycket trubbigt ochgodtyckligt instrument. De dispensregler somföreslås har en sådan utformning att inslaget avgodtycke i lagstiftningen förstärks.Bostadsutskottets bedömning att lagförslaget skulleutgöra ett oacceptabelt ingrepp i den kommunalasjälvstyrelsen delas av . Vidden offentliga utfrågning som utskottet anordnademed anledning av propositionen anfördeKommunförbundets ordförande följande:Från Svenska Kommunförbundets sida avvisar vipropositionens förslag vad avser minskningen av detgenerella statsbidraget för kommuner som avyttrarhela, eller delar av, sitt bostadsföretag. Vi anseratt det strider mot syftet med gällandestatsbidragssystem samt mot den kommunalasjälvstyrelseprincipen.Vi konstaterar också att på det bostadspolitiskaområdet har förutsättningarna/spelreglerna ändratskraftigt . Kommunerna måste fåanpassa sina strategier till den rådande situationenpå den lokala bostadsmarknaden.Bostadsutskottet anser att lagförslaget kan avvisasredan på grundval av de ovan påtalade bristerna vadgäller respekten för den kommunala självstyrelsenoch den kommunala demokratin. Det finns dock skälatt trots detta något beröra bristerna ipropositionen i övrigt.Det finns således även påtagliga brister iregeringens motivering av lagförslaget. Syftet medlagförslaget är enligt regeringen att få rådrum fören utredning om den framtida utvecklingen av deallmännyttiga bostadsföretagen. Utskottet villemellertid erinra om att det infördessanktioner i form av indraget räntestöd mot kommunersom sålde hela eller delar av sitt bostadsbestånd.Regeringen motiverade även vid detta tillfälleåtgärderna med att man behövde rådrum i avvaktan påatt långsiktiga bestämmelser utarbetades. Någotförslag med denna inriktning har emellertid intepresenterats. Skäl saknas för att nu treår senare bevilja regeringen ett ytterligare rådrum.Att förslaget dessutom kränker den kommunalasjälvstyrelsen gör inte saken bättre.Det kan också ifrågasättas vad regeringen avser attuppnå under det begärda rådrummet. Enligt direktiventill den utredning som skall genomföras underrådrummet skall ett diskussionsbetänkande tas framom hur kommunala bostadsföretag skall kunnaorganiseras och hur hyresgästinflytandet kan öka idessa företag. Utskottet har inget emot att dekommunala bolagen sluter avtal med sina hyresgästerom ökad delaktighet i förvaltningen av bostädernaoch att ett diskussionsunderlag i frågan tas fram.Det framgår dock inte av propositionen hur dettadiskussionsbetänkande skall kunna klargöra den heltavgörande frågan om kommunernas rådighet över sinabostadsföretag. Utskottet förutsätter därvid att detverkliga syftet med rådrummet inte är att förberedaen lagstiftning som permanent fråntar kommunernadenna rådighet.Ett argument som används i propositionen för attberättiga inskränkningen av kommunernasförfoganderätt över sina bostadsföretag är att dettidigare utgått statliga bidrag till dessa företag.Utskottet vill för sin del hävda att en sådanutgångspunkt torde innebära att få kommunalaansvarsområden, om ens något, är fredadefrån statliga sanktioner genom det generellastatsbidragssystemet. Kommuner som i exempelvisfrågor om äldreomsorg och utbildning fattar beslutsom visserligen är helt lagenliga men inte gillas avregeringen skulle i så fall riskera att påförasmotsvarande sanktioner. Även Lagrådet haruppmärksammat denna fråga och framhåller att denomständigheten att staten av olika skäl och påskilda sätt bidragit tillbostadsföretagens verksamhet knappast kan tas tillintäkt för att använda det generellastatsbidragssystemet på det sätt som regeringenförordar.Ett annat argument för att berättigaregeringsförslaget som inte utvecklas ipropositionen men som av företrädare förregeringspartiet hävdats under beredningen av dettaärende är att en försäljning av kommunala bostäderleder till kraftiga hyreshöjningar och oacceptablasociala konsekvenser. I den s-motion som väckts medanledning av propositionen förs ett sådantresonemang. Utskottet vill i denna fråga hänvisatill betänkandet från utredningen om kommunalabostadsföretag (SOU 1997:81), dvs. den utredning somregeringen i övrigt baserar sitt lagförslag på. Idetta betänkande redovisas en utvärdering aveffekterna av genomförda försäljningar av kommunaltägda bostäder . I betänkandetkonstateras bl.a. att: hyrorna i de bostäder som berörts avförsäljningar inte ökat mer än i övrigalägenhetsbeståndet, de kommunala bostadsföretagen inte systematisktsålt attraktiva hyreshus utan agerat föratt stärka sin marknadssituation medförsäljningar, de förvärvande företagen i normalfallet inte ärmer restriktiva än de kommunala vid val avhyresgäster.Utskottet avslutar sina överväganden med att någotkommentera bristerna i lagförslagets utformning ochberedning.Enligt lagförslaget skall regeringen erhålla ettavgörande inflytande på tillämpningen av lagen. Fördet första är avsikten med förslaget att regeringeni förordning skall ange de närmare grunderna förberäkningen av skälig avkastning. För det andra gesregeringen rätten att besluta om en enskild kommunhelt eller delvis skall befrias från den minskningav det generella statsbidraget som kan bli aktuell.När det gäller beräkningen av skälig avkastningskulle det således överlämnas till regeringen att påegen hand avgöra vilken procentuell avkastning påkapitalet som kan accepteras. Frågan om vilketkapital som ränta skall beräknas på synes också iviss utsträckning kunna komma att bli föremål förregeringens bedömning. Även i frågor om möjlighetertill befrielse från minskning av statsbidrag gesregeringen ett betydande utrymme för skönsmässigabedömningar.Lagrådet har avstyrkt den föreslagnaövergångsbestämmelsen som innebär att lagen skalltillämpas redan fr.o.m. . Skälethärtill är förslagets dåliga överensstämmelse med deprinciper som inom rättsordningen allmänt tillämpasbeträffande retroaktiv lagstiftning. Detta gör detän mer anmärkningsvärt att regeringen inte inhämtadeLagrådets yttrande innan propositionen föreladesriksdagen. Enligt utskottets mening är det uppenbartatt det saknades bärande skäl för att underlåtaLagrådets hörande. beslutade efter att ärendet överlämnats tillriksdagen att inhämta Lagrådets yttrande. var detta en självklarhet.Det sena avlämnandet av propositionen och denbristfälliga beredningen inom haräven framtvingat en forcerad riksdagsbehandling. Medanledning av Lagrådets kritik mot bl.a.lagförslagets dåliga överensstämmelse med denkommunala rätten till självstyrelse och användningenav det generella statsbidraget som ettpåtryckningsmedel gentemot enskilda kommunerbeslutade bostadsutskottet även att beredakonstitutionsutskottet och finansutskottet tillfälleatt yttra sig. Såväl dessa utskott som Lagrådet harhaft en mycket begränsad tid till sitt förfogande.Liknande förhållanden har gällt för bostadsutskottetsom sökt tillgodose det uttryckliga önskemålet frånregeringssidan att erhålla ett riksdagsbeslut föresommaren.Bostadsutskottets beredning av ärendet har, somframgått ovan, sammanfattningsvis resulterat ibedömningen att de påvisade bristerna i lagförslagetur konstitutionell och demokratisk synvinkel samtvad gäller motivering, utformning och beredning intekan leda fram till någon annan slutsats än attpropositionen i sin helhet bör avvisas av riksdagen.Utskottet tillstyrker således motionerna1998/99:Bo21 (m, kd, fp) samt 1998/99:Bo22 (c).Regeringens lagförslag avstyrks. Med dettaställningstagande saknas skäl att närmare behandlade förslag till förändringar i lagförslaget som försfram i motion 1998/99:Bo23 (mp) yrkandena 2-5.Motionen avstyrks.dels att utskottets hemställan under 1 och 2 bort haföljande lydelse:1-2. beträffande avslag på propositionen ochlagförslagetatt med bifall till motionerna 1998/99:Bo21 och1998/99:Bo22 avslår proposition 1998/99:122 och motion1998/99:Bo23 yrkandena 2-5,2. Kommunerna och bostadspolitiken m.m.(mom. 3 - motiveringen)(), (), (), (), (), (), () ochHarald () anser att den del avutskottets yttrande som på s. 11 börjar med "Debostadspolitiska " och på s. 12 slutar med "anseserforderligt" bort ha följande lydelse:Bostadsutskottet anser att det inte föreliggertillräckliga skäl för att i detta sammanhang ta uppde frågor av mer övergripande bostadpolitisk natursom diskuteras i motionerna 1998/99:Bo20 (s) och1998/99:Bo23 (mp) yrkande 1 för en bredareberedning. Ett bättre underlag för denna typ avställningstaganden kan förväntas föreligga efterhöstens allmänna motionstid. Utskottet återkommersåledes med en redovisning avsin syn på frågor om önskvärda bostadspolitiskaåtgärder. De aktuella motionerna avstyrks.Särskilda yttranden1.