bet · GM01NU10 · 1999-03-25 00:00:00 — Undersökningsarbetebör inte kunna få starta innan beslutet omundersökningstillstånd vunnit laga kraft, anförsdet.Vissa kompletterande uppgifterInformation m.m. i samband med beslut omundersökningstillståndFör att det skall vara möjligt att definiera ettintressant område i en ansökan omundersökningstillstånd måste vissa förundersökningarha gett indikationer på att det kan finnas enfyndighet. I detta skede föreligger ingetundersökningstillstånd. Normalt börjarprospekteringsbolagen att studera berggrunden medhjälp av geologiska, geofysiska eller geokemiskakartor. Många uppgifter finns redan insamlade ochkan studeras vid geologiska undersöknings(SGU:s) mineralinformationskontor i . Vissaprospekteringsbolag kan känna behov av att göra egnamark- eller flygmätningar, men detta görs - bl.a. avkostnadsskäl - först när man fåttundersökningstillstånd. Därutöver förekommer det attprospekteringsbolagets personal, t.ex. geologer, gårut i naturen för att få en uppfattning om huruvidaett område är tillräckligt intressant för attbolaget skall söka undersökningstillstånd. Sådanpersonal kan exempelvis ta med sig stenar frånintressanta områden. För prospekteringsbolaget kandet vara av intresse att genomföra dylikaförundersökningar under diskretion eftersom detfinns ett affärsmässigt motiv av att vara ensam påplatsen tills en ansökan om undersökningstillståndhar lämnats in. Dock finns det också exempel påbolag som informerar markägarna i detta skede.Enskilda personer, t.ex. amatörgeologer, kan ocksåleta , t.ex. inom ramen för den s.k.Mineraljakten. Även i detta fall tar mineralletarnamed sig stenar för att styrka eventuellmineralförekomst.Allemansrätten innebär att man kan gå över markeroch mäta med olika handinstrument utan att det,normalt sett, kräver tillstånd. Detta förutsätterdock att någon skada eller åverkan inte sker och attintrång i någons rätt inte heller vållas.Fastighetsägaren eller annan efter dennesmedgivande har utan undersökningstillstånd möjlighetatt bedriva undersökning beträffande allakoncessionsmineral utom olja, gas och diamant, dockinte där någon annan har tillstånd eller koncession(minerallagen 3 kap. 2 §).I mineralförordningen (1992:285) regleras huransökan om undersökningstillstånd går till. Ansökanskall ges in till bergmästaren.Ansökningshandlingarna skall bl.a. innehållauppgifter om sökandens namn och adress, det eller de koncessionsmineral som ansökningenavser, det eller de områden som avses med ansökan, de fastigheter som berörs av ansökan samt namnoch adress på fastighetsägare och övriga berörda(endast om ansökan avser annat änalunskiffer, gas, olja eller diamant), det sökta området omfattar nationalpark,naturreservat m.m., vilket medför attundersökningsarbete inte får äga rum enligtminerallagen, det sökta området omfattar befästningsområde,kyrkogård eller de obrutna fjällen(undersökningsarbete får inte äga rum där utanmedgivande av ; medgivandet kanförenas med villkor för att förhindra skador pånatur- och kulturvärden), det sökta området omfattar områden inom omedelbarnärhet av allmän väg och järnväg m.m., liggermindre än 100 m från en tomt med permanentboendeeller avser områden med detaljplan m.m.(undersökningsarbete får, med vissa undantag,inte äga rum där utan medgivande av bergmästaren;medgivandet kan förenas med villkor), den planerade verksamhetens inverkan på allmännaoch enskilda intressen samt sökandens uppfattningom vilka åtgärder som behövs för att skydda dessaintressen (endast om ansökan avser alunskiffer,olja, gas eller diamant), de omständigheter som talar för att undersökningi området kan leda till fynd avkoncessionsmaterial.När det gäller undersökningsarbete inom område meddetaljplan skall bergmästaren inhämta yttrande frånkommunen.Om ansökan avser alunskiffer, olja, gas ellerdiamant skall bergmästaren inhämta yttrande frånlänsstyrelsen och kommunen. Beträffande en sådanansökan skall bergmästaren införa kungörelse omansökan i Post- och och iortstidning. Erinringar mot ansökan skall görasskriftligen till bergmästaren inom minstuppgående efter det att kungörelsenvar införd i Post- och Inrikes Tidningar.Enligt minerallagen (2 kap. 10 §) skallundersökningstillstånd för olja, gas eller diamantförenas med de villkor som behövs för att skyddaallmänna intressen eller enskild rätt. Det kanexempelvis gälla miljöintressen.När ett undersökningstillstånd har beslutats skallbergmästaren meddela detta till - förutom densökande - SGU, och kommunen samt informera ortsbefolkningen genom och genom ortstidning. Försådana som järn, guld osv. skickarbergmästaren ut beslut om undersökningstillståndsamt information om vad detta innebär brevledes tillvar och en av markägarna och andra berörda sakägare.Om det inte går att nå en person på annat sättöverlämnas ett informationsbrev personligen av endelgivningsman. För som gas, olja ochdiamant, vilka ligger i horisontella lager överstora landområden, informeras emellertid intemarkägarna individuellt, utan - som nämnts -genom tidning och eventuellt på annat sätt, t.ex.genom anslag på anslagstavla (s.k.kungörelsedelgivning).Markägarna och övriga berörda kan överklagabergmästarbeslut om undersökningstillstånd ochsamtidigt begära inhibition av beslutet, dvs. attundersökningsarbete inte får äga rum förränöverklagandet har behandlats. Ett överklagande skallgöras från den dag då klaganden fickdel av beslutet om undersökningstillstånd(förvaltningslagen 1986:223) och skickas tillbergmästaren. Därvid kan bergmästaren finna attbeslutet bör ändras. I övriga fall vidarebefordrarhan skrivelsen med överklagande till allmänförvaltningsdomstol.Enligt bergmästaren är ansökan om inhibitionovanlig.Prospektören och markägaren måste vara överens omersättning för framtida skador vid eventuelltundersökningsarbete. I de fall parterna inte kommeröverens har bergmästaren att pröva dessa frågor.Enligt uppgift meddelar bergmästaren inte beslut iersättningsfrågorna innan undersökningstillståndethar vunnit laga kraft i förhållande till aktuellmarkägare.Minst undersökningsarbetet rentfaktiskt påbörjas måste prospektören informerabergmästaren, markägare och övriga sakägare omtidpunkten när arbetet skall påbörjas. Underrättelsetill andra än bergmästaren skall delges.Aktuella regler angående äganderättenI 1 kap. 1 § jordabalken (JB) anges att fast egendomär jord och att jorden är indelad i fastigheter. JBinnehåller inte någon uttrycklig definition avbegreppet fastigheter. JB utgår från den innebörd avbegreppet som ansetts gälla redan före jordabalkenstillkomst . I förarbetena till 1 kap.hänvisas till tidigare lagstiftning (prop. 1970:20).I en proposition (prop.1966:24) regleradesgränsdragningen mellan fast och lös egendom i väntanpå att arbetet med den nya jordabalken skulle blifärdig. Reglerna överfördes senare till den nyajordabalken.Departementschefen uttalade därvid följande (s.58):Även vad som finns under själva jordytan innefattasi begreppet jord och utgör del av den fastaegendomen, såvida det inte gjorts till föremål försärskilt besittningstagande, såsom fallet kan varamed gruvfyndigheter.I enlighet med proposition 1993/94:117 ominkorporering av och andra fri-och rättighetsfrågor beslutade (bet. 1993/94:KU24) om ett utvidgat skydd förgrundläggande fri- och rättigheter i regeringsformen(RF). Beslutet innebar en närmare precisering av detegendomsskydd som anger. Förutomett skydd mot tvångsöverföring genom expropriationm.m. gavs även ett motsvarande skydd motinskränkningar i användningen av mark och byggnader.I grundlagsbestämmelsen om egendomsskyddet gjordesett uttryckligt förbehåll för allemansrätten (2 kap.18 § RF). Lagändringarna trädde i kraft den 1januari 1995.I regeringens författningskommentar till 2 kap. 18§ RF redovisas bl.a. följande i anslutning till dennämnda paragrafen (s. 48):Den enskildes egendom kan av det allmänna inteovillkorligt tryggas. Samhällets behov av mark förnaturvårds- och miljöintressen, totalförsvarsändamåloch för bostadsbyggande, trafikleder, rekreation ochandra liknande ändamål måste självfallet kunnatillgodoses. För sådana särskilt angelägna ändamålmåste som en sista utväg finnas möjlighet atttvångsvis ta i anspråk annans egendom eller begränsaägarens möjligheter att fritt använda sin egendom.Det måste även vara möjligt att kunna vidta sådanaåtgärder till förmån för enskild för att t.ex.anordna lämplig utfartsväg eller förhindra olämpligeller störande bebyggelse i grannskapet. Sådanaingrepp i annans egendom får emellertid ske endastnär det krävs för att tillgodose angelägna allmännaintressen, vilket framgår av sista meningen avförsta stycket. Detta kriterium skall vara uppfylltför att ingrepp genom lagstiftning ellermyndighetsbeslut i enskilds egendom över huvud tagetskall få ske. Den närmare innebörden av uttrycketangelägna allmänna intressen är det inte möjligt atti detalj beskriva. Det är emellertid sådana ingreppsom är motiverade med hänsyn till intresset av attkunna tillgodose allmänhetens berättigade krav på engod miljö och möjligheterna att kunna bevara ochskydda områden som är av särskild betydelse frånnaturvårdssynpunkt som i första hand åsyftas, liksomintresset av att kunna ge allmänheten tillgång tillnaturen för rekreation och friluftsliv. Ävensamhällets behov av mark för anläggande av vägar ochandra kommunikationsleder m.m. måste givetvis kunnatillgodoses. Vad som är ett angeläget allmäntintresse måste till slut i viss mån bli föremål fören politisk värdering där hänsyn då även måste tastill vad som är godtagbart frånrättssäkerhetssynpunkt i ett modernt ochdemokratiskt samhälle. Det skall även framhållas attuttrycket anknyter till vad som gäller i fråga omegendomsskyddet enligt Europakonventionen.Sedan århundraden har bedömningen gjorts attmineralutvinning är så viktig för staten ochsamhället att det krävs särskild reglering av huroch under vilka förhållanden utvinning skall få ske.I proposition 1988/89:92 om ny minerallagstiftningm.m. sägs följande (s. 35):Gruv- och mineralindustrin i är ensamhällsekonomiskt viktig basnäring. Den inhemskamineralutvinningen, som är basen för produktion ochexport av viktiga insatsvaror, är viktig från såvälförsörjnings- och sysselsättningssynpunkt somindustriell synpunkt. Gruv- och mineralindustrinförsörjer industrin med viktiga metaller ochmineral. Mineralsektorn är helt avgörande försysselsättningen i vissa regioner. Landets gruv- ochmineral-industri har även betydelse för utvecklingenav gruvutrustningsindustrin. En konkurrenskraftiggruv- och mineralindustri är således av väsentligbetydelse för utvecklingen av svenskt näringsliv.I (1996)finner f.d. justitierådet, professor att minerallagen av kan antasbygga på tanken att utvinning av över huvudtaget är av samhälleligt värde och att dettaunderstryks på flera ställen i förarbetena. Enligtförfattaren måste minerallagen tolkas som attingreppen i enskild rätt motiveras av ett angelägetallmänt intresse.Våren 1998 behandlade konstitutionsutskottetmotioner som rörde frågor om egendomsskyddet (bet.1997/98:KU30). Bland annat togs upp rätten tillersättning vid ingripanden av det allmänna (2 kap.18 § andra stycket RF). mening var detotillfredsställande att bestämmelsens ordalydelsevar sådan att tolkningen av den kunde bli föremålför diskussion. Det fanns därför anledning att seöver dess lydelse. Regeringen uppmanades ibetänkandet att, i lämpligt sammanhang och underparlamentarisk medverkan, utreda frågan om lydelsenav 2 kap. 18 § regeringsformen och förevalet återkomma till med förslag idetta avseende.I vilket sammanhang frågan kommer att utredas ärännu inte klart.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att de här upptagnamotionsyrkandena på flera sätt berör balansen mellanolika krav och intressen i fråga om en gammal svenskbasnäring.I grunden finns ett nationellt intresse avgruvhantering och mineralindustri. Som redovisats idet föregående har den inhemska mineralutvinningenbedömts vara viktig från såväl försörjnings- ochsysselsättningssynpunkt som industriell synpunkt.Värdet av den samlade svenska mineralproduktionenuppgår till ca per år.Gruvnäringen har - som redan påpekats - ca 5 000anställda i och mineral- och metallindustrinca 50 000 anställda. Också ur ett regionalpolitisktperspektiv har näringen stort värde. Av de 16malmgruvor som är i drift är 12 belägna iNorrbottens och län.Prospekteringen har, som tidigare nämnts, ökatväsentligt , då systemet med kronoandelavskaffades. är av Norrbottensyta och av hela yta föremål förundersökningstillstånd. Undersökningstillståndavseende enbart diamant täcker av Sverigesyta, med övervägande delen i . Det ökadeintresset för prospektering har medfört att även mertätbefolkade områden, t.ex. i , harblivit berörda av undersökningstillstånd. Samtidigtbör det erinras om att prospektering är enhögriskverksamhet, där en ytterst liten del av allaundersökningstillstånd leder vidare tillbearbetningskoncession för en ny gruva.Den utökade prospekteringen - inom delvis nyaområden i - har medfört ökade spänningarmellan markägare, prospekteringsföretag och allmännaintressen. En förklaring härtill kan vara att dekonkurrerande mark- intressena är fler och starkarei de nya prospekteringsområdena.I det föregående har utskottet redovisat den avregeringen beslutade utredningen ommarkägarnas rättigheter m.m. i minerallagen.Utredningen välkomnas av utskottet. Som framgått avden inledande redovisningen av direktiven tillutredningen kommer många av de frågor om markägarnasrättigheter m.m. som tas upp i motionerna att blibelysta genom utredningen.Frågan om prospektörens ersättning till markägare,kommun, länsstyrelse eller staten är ett viktigt ledvid avvägningar av balansen mellan olika intressen.Tidigare mer generösa ersättning från prospektörentill markägarna kan ha skapat en större acceptanshos markägarna att tåla intrång på den egna marken.Nuvarande ersättning för skada och intrång upptarschematiska belopp och har inte något samband medaffektionsvärdet av marken (och vad däri ingår) förägaren.Mineralföretagens utveckling är beroende avprospektering. Minerallagen har just till syfte attstimulera till prospektering. Enligt utskottetsuppfattning är det positivt att mineralbranschentagit egna initiativ till en gemensam uppförandekodinom branschen för att få till stånd enhetligarutiner för prospektörernas kontakter medmarkägarna.Vidare är det viktigt att bygdens intresse ochallmänintresset - bl.a. skyddet för värdefullanatur- och kulturmiljöer - kan tillvaratas på ettriktigt sätt i samband med mineralhantering.Miljöaspekterna - såväl på kort som på lång sikt -måste tas på allvar. Försiktighetsprincipen gällerför verksamhet enligt minerallagen. Utskottetförutsätter att regeringen även fortsättningsvisdriver försiktighetsprincipen i olikainternationella sammanhang.Inom är ett stort gruvland. Räknatpå metallinnehåll hade den störstagruvproduktionen i EU av bly-, guld-, silver- ochjärnmalm. Utskottet konstaterar att detinternationella intresset för mineralprospektering iSverige har ökat. Om och hur detta intresse harsamband med den svenska minerallagstiftningensutformning, malmförekomsterna eller den svenskakompetensen på området är däremot inte klart. Därförär det angeläget med en allmän jämförelse mellan våroch konkurrerande gruvländers lagstiftning, särskiltmed betoning på hur markägares och exploatörersbehov och rättigheter avvägs samt med avseende påskyddet för värdefulla natur- och kulturmiljöer.Utskottet ser således positivt på att dessa frågortas upp av utredningen.En fråga i anslutning till utredningsdirektivengäller äganderättens innehåll för markägarna.Utskottet förutsätter att även den frågan kommer attbehandlas av utredningen. Det är nödvändigt att seöver avvägningen mellan markägarnas intresse,intresset av att mineralnäringen kan utvecklas ochbegreppet angeläget allmänt intresse. Informationentill markägarna och möjligheterna för dessa att görasina synpunkter kända i samband medundersökningstillstånd är andra aspekter på balansenmellan markägare och mineralföretag. Utskottet utgårfrån att samtliga informationsfrågor kommer attbelysas av utredningen.Med hänvisning till vad som anförts kan de härbehandlade motionsyrkandena i det väsentliga ansesvara tillgodosedda, varför de avstyrks.Vissa forskningsfrågorMotionenI motion 1998/99:N223 (v) tas även upp olikaforskningsfrågor. Motionärerna anför att deninsamlade och lagrade informationsmängden på detgeologiska området är enorm och att det är avstörsta nationella intresse att säkra geologiskinformation för framtiden genom att digitaliseraanaloga data. Förutom prospekteringsföretag är bl.a.universitetsforskningen intresserad av sådangeologisk information. Vidare är hanteringen avgruvdokumentation efter en gruvas stängning avbetydelse. Det är också av största vikt, enligtmotionärerna, att följa den aktuella forskningen påområdet, bl.a. forskningen om metoder för attmotverka miljöproblem vid gruvhantering. EftersomSverige har unika förutsättningar att vara ledande ifråga om geologisk kompetens behövs en strategi förframtida utbildning och forskning på området.Vissa kompletterande uppgifterForskningslägetI betänkandet Gruvorna och framtiden (SOU 1996:152)redovisade (särskild utredare: f.d.landshövdingen ) bl.a. läget beträffandeforskning och utveckling inom gruvnäringen och ladefram vissa förslag på detta område. Här följer enkort sammanfattning av betänkande idenna del (s. 77 f).Kompetensförsörjningen på högskolenivå till gruv-och mineralindustrin finns dels vid i (numera tekniskauniversitet), dels vid i . År1992 lades emellertid den sammanhållnabergsingenjörsutbildningen vid geoteknologilinjen iLuleå ned beroende på att elevunderlaget sviktat.Motsvarande ämnen kom därefter att ingå i ett antalolika civilingenjörsutbildningar. Huvudman förBergsskolan i var ,och . Numeraingår högskoleutbildningen inom , är treårig och finansieras medstatliga medel.I betänkandet redovisas den dåvarande forskningenför prospektering, bergteknik och mineralteknik-metallurgi samt forskningen kring restprodukter ochrecirkulation. I fanns det enligt kommitténbrister inom forskningen för prospektering. Treinternationella utvärderingsgrupper hade samstämmigtkonstaterat brister i den svenska malmgeologiskaforskningen. Dels borde den geologiska karteringenbedrivas i en högre takt, dels borde denmalmgeologiska forskningen förstärkas, framhölls deti betänkandet.Bland de förändringar som just var på gång nämns ibetänkandet upprättandet av ett malmgeologisktcentrum i . Detta centrum bygger på ett avtalmellan Tekniska högskolan i och StiftelsenMineralindustrins teknikutveckling (bildat av ettantal företag inom gruvnäringen). Avsikten är attförbättra den svenska kompetensen på detmalmgeologiska området. Verksamheten, som startadeunder , har inledningsvis även fått stöd frånNärings- och teknikutvecklingsverket (). Förverksamheten är finansieringsfråganinte ordnad.Det nämns vidare i betänkandet att Tekniskahögskolan i - vid en jämförelse med andragruvskolor i - hade bra resurser och godelevtillströmning. Högskolan utpekade i sinlångsiktiga strategi råvaruutvinning och återvinningsom en strategisk s.k. forskningsarena.Utredningens förslag innebar bl.a. att en professuri malmgeologi skulle inrättas och att professuren itillämpad geofysik skulle återinrättas vid i samt att ett särskiltforskningsprogram i anslutning tillforskarutbildningen skulle utarbetas i samverkanmellan gruvnäringen och högskolan.Förslagen beträffande forskning och utveckling inommalmgeologi har ännu inte genomförts. Enligtinformation från SGU är - trots att vi intaren ledande ställning inom EU som råvaruproducent pådetta område - ett av de få gruvländer i världen somsaknar en professur i malmgeologi. Någon framtidalångsiktig strategi för den malmgeologiskaforskningen i landet har inte presenterats enligtuppgift från SGU.Vissa forskningsmedel på det geovetenskapligaområdet handhas av SGU. Dessa forskningsmedel harbehandlats i utskottets betänkanden /98:NU1 och1998/99:NU1 och rör anslaget till geovetenskapligforskning under utgiftsområde 24 Näringsliv.Anslaget - på respektive4,- avser att främja ochstödja riktad geovetenskaplig grundforskning ochtillämpad forskning. Enligt vad som sades i detförstnämnda utskottsbetänkandet bör det övergripandemålet för den berörda forskningen vara att förstärkamöjligheterna att tillgodose samhällets behov avgeovetenskaplig information om berg, jord ochgrundvatten inom SGU:s ansvarsområde. Vidareredovisades att det var regeringens mening att 1miljon kronor av anslaget borde användas för stödtill prospekteringsinriktad, malmgeologiskforskning. I det sistnämnda betänkandet konstaterasatt genom de medel som avsatts förprospekteringsinriktad malmgeologisk forskning kanviss verksamhet på detta område stimuleras under år1999.Enligt information från SGU har myndigheten underåren 1998 och 1999 delat ut varderaåret för detta ändamål.DigitaliseringI det tidigare nämnda utredningsbetänkandet Gruvornaoch framtiden erinras om att det finns ett mycketstort arkiv med geovetenskaplig information hos SGU.Arkivet är i viss utsträckning digitaliserat. hos SGU:s informationskontor i i ökande utsträckning i digital form.Enligt information som inhämtats från SGU finnstrots detta ett stort informationsmaterial i SGU:sarkiv som ännu inte är digitaliserat.Regeringen uppdrog åt SGU att underår 1998 genomföra ökad baskartering iregionalpolitiskt prioriterade områden motsvarandeen kostnad på . Detta uppdrag har islutet av avrapporterats tillregeringen. Ett antal av de ingående projekten inomuppdragets ram har resulterat i uppbyggnad avdatabaser med digitalisering av kartor. I förstahand har dessa projekt omfattat norra ,och Bergslagen.Digitaliseringsarbete har även utförts för att få enöversiktlig rikstäckande fyndighetsdatabas. Dennadatabas handhas av SGU:s informationskontor i regleringsbrevet för SGU för anges attmålet är att det skall finnas digitala basermed geologisk information om berggrunden i helalandet. Denna information skall vidare innehållauppgifter om olika jordarters förekomst ochutbredning i hela landet, inklusivekontinentalsockeln, om viktigare grundvattenmagasini hela landet m.m.Dokumentation av gruvdriftMinerallagen (14 kap.) innehåller regler angåendeskyldigheten att upprätta karta och föra journalm.m. Efterhand som gruvarbetetframskrider skall gruvdriften successivtdokumenteras genom att gruvkartor upprättas avkoncessionshavaren. Gruvkartorna visar dels vilkahålrum som gjorts i berget, dels geologin.När brytningen i en gruva avslutats skall enslutlig gruvkarta lämnas till bergmästaren. Deninnehåller en mängd kartor i olika snitt genomgruvan, vilket ger en tredimensionell bild.Därutöver finns en beskrivande del med ytterligaredokumentation om gruvdriften, geologin m.m. Gruvoroch motsvarande anläggningar får inte utan tillståndläggas ned förrän alla gruvarbeten har blivitinmätta och inlagda på karta.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser i likhet med de uppfattningar somförs fram i motion 1998/99:N223 (v) attforskningsfrågorna kring mineralhanteringen ärviktiga. Med hänsyn till starka ställningsom gruvnation inom är det nödvändigt medforskning och utveckling för att bibehålla kompetensoch konkurrenskraft . I ett europeiskt ochinternationellt perspektiv har unikaförutsättningar att vara ledande i fråga omgeologisk kompetens. Detta förhållande bör rimligenbeaktas i fråga om den framtida inriktningen avforskningspolitiken, där geovetenskap bör ha ettgivet utrymme. Samma sak bör gälla frågan ommiljöforskning i gruvsammanhang. I detta avseendebör det forskningsprogram som Stiftelsen förMiljöstrategisk forskning (MISTRA) har initierat,noga följas. Frågor som tas upp i den här aktuellamotionen är också under utveckling enligt vad somtidigare har redovisats.