bet · GM01NU10 · 1999-03-25 00:00:00 — 1998/99NU10ÄrendetI detta betänkande behandlas 13 motioner frånallmänna motionstiden med yrkanden som berör olikafrågor om mineralpolitik.Upplysningar i ärendet har inför utskottet lämnatsav bergmästare vid Bergsstaten.Skrivelser har inkommit från aktionsgruppen för enrättvis minerallag (ARM) och från . Utskottet behandlar i betänkandet 26 motionsyrkandenom olika mineralpolitiska frågor. Den nyligenbeslutade utredningen om markägarnas rättigheterm.m. i minerallagen välkomnas av utskottet.De motionsyrkanden som behandlas berör på flerasätt balansen mellan olika krav och intressen ifråga om en gammal svensk basnäring. Samtligamotionsyrkanden på detta område avstyrks avutskottet med hänvisning till den nya utredningen.Utskottet förutsätter att även frågan omäganderättens innehåll för markägarna behandlas avutredningen. företrädare framhåller ien reservation att utredningen bör syfta till en nyordning med vetorätt för markägarna motprospektering.Utskottet avstyrker vidare motionsyrkanden som rörforskningsfrågor på det mineralpolitiska området. De motioner som behandlas här är följande:1998/99:MJ777 av m.fl. (m) såvittgäller yrkandet (3) att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omöversyn av minerallagar.1998/99:N201 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en utredning avminerallagstiftningen i enlighet med vad som anförtsi motionen.1998/99:N204 av m.fl. (mp) vari yrkasatt riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vetorätt i minerallagen motundersökningstillstånd för markägare, kommun ochstat, var för sig,2. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att i minerallagen införa attdel av uppkommen vinst vid exploatering skalltillfalla staten, kommunen och/eller markägaren,3. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att försiktighetsprincipen skallgälla vid prövning enligt minerallagen.1998/99:N209 av (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en skyndsam översyn avminerallagen i syfte att stärka den enskildaäganderätten.1998/99:N211 av () vari yrkas attriksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att hänsyn till allmännaintressen och enskild rätt skall tas oavsett vilkenmineral som eftersöks,2. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skydd av natur- och kulturvärdeni hela landet,3. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utökad talerätt,4. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om krav på laga kraft föreundersökningsarbetets startande.1998/99:N223 av m.fl. (v) vari yrkasatt riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av uppföljning avminerallagstiftning m.m.,2. hos regeringen begär en utredning om royalty isamband med gruvbrytning enligt vad i motionenanförts,3. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att digitaliseraanaloga data,4. hos regeringen begär förslag om sådan ändring avminerallagen att hanteringen av gruvdokumentationtydliggörs enligt vad i motionen anförts,5. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att noga följa aktuellforskning,6. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om strategi för framtida utbildningoch forskning.1998/99:N243 av m.fl. (v) vari yrkasatt riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en ny minerallag,2. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en utredning,3. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om agerandeinternationellt vad gäller naturtillgångar.1998/99:N262 av m.fl. (c) vari yrkasatt hos regeringen begär en utredning avförändringar i minerallagstiftningen i enlighet medvad i motionen anförts.1998/99:N276 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av enöversyn av minerallagen.1998/99:N304 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en översyn avminerallagen.1998/99:N309 av och () vari yrkas att av regeringen begär enöversyn av minerallagen i enlighet med vad somanförts i motionen.1998/99:N318 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av minerallagen.1998/99:N324 av m.fl. (kd) variyrkas att riksdagen1. hos regeringen begär en översyn av minerallagen,2. hos regeringen begär ett skyndsamt förslag omändring av mineralförordningen i enlighet med vadsom anförts i motionen. BakgrundLagstiftningen på mineralområdetPrinciperGrundläggande för lagstiftningen har varit och ärett gemensamt nationellt intresse av gruvhanteringoch mineralindustri. I grunden finns det sedangammalt tre olika rättsliga system i förregler om mineralutvinning.Principen i jordäganderättssystemet är attmineralen tillkommer markägaren där tillgångarnafinns. Detta system tillämpas föralla som inte omfattas avminerallagstiftningen, t.ex. granit, kalksten, grusoch sten.Enligt inmutningssystemet får i princip den somförst anmäler att han vill utnyttja en fyndighet -innehållande järn, koppar, bly eller något annats.k. inmutningsbart - rätten att undersökaoch bearbeta denna fyndighet. Den svenskainmutningsrätten innebar tillstånd att utföraundersökningsarbete inom det inmutade området.Bearbetning förutsatte att inmutaren fått siganvisat ett s.k. utmål, dvs. ett arbetsområde därhan under vissa förutsättningar fick bedrivagruvdrift under viss tid.Ett koncessionssystem, slutligen, innebär atträtten att eftersöka och bearbeta mineralfyndigheterupplåts efter prövning av statlig myndighet. Dennaprincip har i tillämpats för bl.a. gas ocholja.Tidigare lagstiftningDen infördes en ny gruvlag (1974:342)och infördes lagen (1974:890) omvissa mineralfyndigheter. Gruvlagen gick tillbaka påinmutningssystemet, medan lagen om vissamineralfyndigheter (minerallag) byggde påkoncessionssystemet. Den sistnämnda lagen gälldefyndigheter av bl.a. olja, gas och stenkol. Olikaslags villkor kunde uppställas från statens sida.För en koncession kunde det föreskrivas attfyndigheten skulle undersökas och bearbetas i vissomfattning eller att staten skulle ha rätt att deltai verksamheten. Förklaringen till att olika systemtillämpades var ursprungligen att de somomfattades av koncessionssystemet förekommer iytutbredda fyndigheter med större risk förkonkurrens med annan markanvändning än för övrigamineral. tillkom också motivet att få bättrestatlig kontroll över utvinningen av vissafyndigheter.Redan år 1757 hade stadgats att upptäckaren ochjordägaren skulle "njuta rätt" med hälften vardera inya gruvor. Regler om att staten skulle ha rätt hälftenandel i gruvföretagen (kronoandel)infördes genom gruvlag och kvarstod medmindre ändring gruvlag. Kronoandeleninnebar att den rätt till hälftenandel i gruvföretagsom fastighetsägaren enligt den tidigarelagstiftningen varit berättigad till,jordägarandelen, överflyttades till staten. Ett avde bärande motiven för införandet av systemet medkronoandel var behovet av samhällsinflytande övergruvnäringen. I detta system hade staten också etts.k. brytningsvitsord, dvs. rätt att motandelshavares vilja påbörja eller påskyndabearbetning.Som en kompensation för fastighetsägarens förlustav jordägarandelen infördes en rätt förfastighetsägaren att under högst få vissersättning, s.k. jordägaravgäld, av gruvinnehavaren.Jordägaravgälden motsvarade av värdet av alla deinmutningsbara som brutits inom utmålet ochvar - när den avskaffades - maximerad till 10 000 krper år. Jordägaravgälden upphävdes i 1974 årsgruvlag. Argumentet för slopandet var attfastighetsägaren sällan hade möjlighet att användaden substans vari mineralen ingick för annat ändamålän gruvdrift. Prospekteringen inriktade sig i alltstörre utsträckning på djupmalmer. Enligtregeringens uppfattning, som anslöt sigtill (bet. NU 1974:39), fanns det därför ingetrimligt skäl för att fastighetsägaren utan egeninsats skulle vara berättigad att erhålla ersättningav gruvägaren med betydande belopp.Enligt den äldre gruvlagen (1938:314) utgickersättning för skada och intrång motsvarande 150 %av full gottgörelse till markägaren. Genom 1974 årsgruvlag slopades emellertid regeln om förhöjning,och ersättningen kom därefter att motsvara skada ochintrång, vilket gäller än i dag.Nuvarande lagstiftningDen infördes en ny minerallag (1991:45),som ersatte gruvlagen och lagen om vissamineralfyndigheter (prop. 1988/89:92, bet. 1990/91:NU7). Den gruvrättsliga lagstiftningen blev enhetligför de som omfattas av lagen. En annan nyhetvar att minerallagen direkt anknöts till lagen(1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. (dens.k. Listan över somskulle omfattas bestämdes av tre kriterier. Detskulle vara fråga om som är industrielltanvändbara. De skulle med viss sannolikhet förekommai i sådan omfattning och på sådant sätt attutvinning tedde sig meningsfull. Vidare skulle detkrävas systematisk letning och undersökning för attträffa på dem. I detta kriterium låg också att deinte skulle vara alltför allmänt förekommande. Demineral som inte nämns i lagen förbehållsmarkägaren. Det nya systemet baseras påkoncessionsprincipen men har inmutningsrättsligainslag. Tillståndsgivning enligt den nyaminerallagen sker i två etapper, nämligen förundersökningsarbete och för bearbetning. Liksomtidigare skall undersökningsarbetet utföras så, attminsta skada och intrång vållas. Statens kronoandelvid bearbetningskoncession bibehölls enligt dentidigare gruvlagen.Våren 1992 ställde sig bakom regeringensförslag om att prospektering inte längre skulle ägarum i statlig regi eller med statliga medel (prop.1991/92:100 bilaga 13, bet. 1991/92:NU18). Somövergripande motiv anfördes bl.a. att statens rollpå det näringspolitiska området skulle vara attskapa generellt goda förutsättningar förnäringslivet. Såvitt gällde gruvnäringen innebardetta att staten skulle tillhandahålla en förprospektering efterfrågad och adekvat basinformationmen inte särskilt stöd till prospektering.Systemet med kronoandel avskaffades (prop. 1992/93:238, bet. 1992/93:NU33).Näringsutskottet ansåg bl.a. att ett slopande avinstitutet kronoandel skulle främja prospekteringeni landet och därmed komma att bidra tillutvecklingen av en livskraftig mineralindustri iSverige.Våren 1998 behandlade proposition1997/98:47 om ändring i minerallagen. På utskottetsförslag (bet. 1997/98:NU7) beslutade omett antal ändringar i minerallagen. Ändringarnaträdde i kraft . Enligt de nyareglerna får prospektörer ytterligare en möjlighettill förlängning av undersökningstiden. Därigenomförlängdes den maximala giltighetstiden förundersökningstillstånd från till . Vidareinfördes en ordning med en enhetlig karenstid på ettår - för såväl tidigare tillståndshavare som andraprospektörer - från det att ettundersökningstillstånd eller enbearbetningskoncession upphört att gälla.För att skydda fyndigheterna hos gruvor som är idrift infördes en skyddszon runt enbearbetningskoncession. Vidare innebarriksdagsbeslutet att det infördes en skyldighet fören prospektör att redovisa resultat i form av rådatanär ett undersökningstillstånd inte lett tillbearbetningskoncession. Vidare förtydligades detidigare gällande reglerna om miljöskydd.Bergsstatens dåvarande distriktsindelningavskaffades och en enda bergmästare svarar numeraför tillståndsgivning och tillsyn i hela landet.Införandet av den 1 januari 1999innebär att ytterligare miljöhänsyn måste tas inomett antal olika områden. Det nya övergripandesynsättet på miljön kom till stånd dels viamiljöbalken, dels via följdlagstiftning ochkompletteringar inom en rad olika lagar, däriblandminerallagen. innehåller bl.a. allmännahänsynsregler med krav på att alla som bedrivereller avser att bedriva en verksamhet skall utförade skyddsåtgärder och vidta de försiktighetsmått iövrigt som behövs för att förebygga, hindra ellermotverka att verksamheten medför skador ellerolägenheter för människors hälsa eller miljön.Försiktighetsprincipen skall gälla. Bestämmelserna iden tidigare nämnda naturresurslagen är inarbetade imiljöbalken. Minerallagen och gällerparallellt. Bergmästaren skall i ärenden ombearbetningskoncession samråda med länsstyrelsensåvitt avser tillämpningen av . Ombergmästaren och har olika uppfattningom tillämpningen av hushållningsbestämmelserna,skall ärendet hänskjutas till regeringen.Den årliga prospekteringsverksamheten i lågunder med hjälp av statligt stöd ochspeciella projekt på en nivå motsvarande uppåt 200miljoner kronor, men sjönk i början på 1990-talettill nära . Etttrendbrott inträffade , då prospekteringenökade till . Ökningen harfortsatt och för beräknas prospekteringentill ca 220 miljoner kronor.Utvecklingen har vidare medfört en trendmässiguppgång beträffande antalet utfärdadeundersökningstillstånd enligt följande tablå.Antal utfärdade undersökningstillstånd---------------------------------------------|År |Antal nya |Antal förlängda|| |tillstånd |tillstånd |---------------------------------------------|1993 | 83 | 66 |---------------------------------------------|1994 |136 | 63 |---------------------------------------------|1995 |180 | 55 |---------------------------------------------|1996 |232 | 78 |---------------------------------------------|1997 |218 | 79 |---------------------------------------------|1998 |313 |101 |---------------------------------------------Utredning om markägarnas rättigheter m.m. iminerallagenRegeringen beslutade att tillkallaen särskild utredare med uppdrag att studera vissafrågor som gäller äganderätten till mark och hurdenna äganderätt förhåller sig till bl.a.gruvnäringens behov och minerallagen. Vidare skallbehovet av ett förstärkt skydd för värdefulla natur-och kulturmiljöer utredas i samband med delsprövning av undersökningstillstånd, delsundersökningsarbeten.Utredaren skall redovisa sitt uppdrag tillregeringen . I det följanderedovisas en sammanfattning av direktiven.MinerallagstiftningenMinerallagen har som ett viktigt syfte att stimuleratill prospektering efter , anförs det idirektiven. I övrigt skall tillstånd ges så att enfrån allmän synpunkt ändamålsenlig undersökningeller utvinning kan komma till stånd somlagen innebär att konkurrerande markanvändning ochandra motstående intressen skall prövas och kantillgodoses.En utredning behövs nu för genomgång och analys avfrågor om ägandet av berggrunden.ProspekteringI direktiven omtalas att prospekteringen i Sverigehar mer än fördubblats samt attprospekteringsverksamheten blir alltmerinternationell. I slutbetänkandeGruvorna och framtiden (SOU 1996:152) gjordesbedömningen att behöver en prospektering förungefär för att landetskall behålla nuvarande malmbas, dvs. kunskapen omkänd och i vissa fall sannolik malm, och för att pålång sikt kunna hålla i gång befintliga gruvor ochsmältverk. Gruvnäringen har ca 5 000 anställda iSverige och mineral- och metallindustrin ca 50 000anställda.Prospektering sägs vara en högriskverksamhet dåendast en liten del av verksamheten leder tillbrytvärda fyndigheter. har ca 1 300undersökningstillstånd beviljats men endast 3bearbetningskoncessioner för nya gruvor.I direktiven slås fast att det är viktigt attprospektörer och gruvbolag uppträder på ett sådantsätt att det allmänna förtroendet för verksamheteninte rubbas och att värdefulla natur- ochkulturmiljöer beaktas.Markägarnas behovMinerallagen är en exploateringslag som skall avvägakonkurrerande mark-anspråk på ett rättvist sätt.Markägaren får ersättning för skada och intrång bådevid undersökning och vid bearbetning. Enligtminerallagen har berörda mark- och sakägareöverklaganderätt och rätt till information och tillersättning för skada och intrång i huvudsak på sammagrunder som i expropriationslagstiftningen.Det nämns i direktiven att det ökande intresset föratt söka efter har lett till prospekteringockså i sådana mer tätbefolkade områden därmineralprospektering och gruvverksamhet tidigarevarit relativt ovanlig. Ett stort antalnaturreservat och andra värdefulla kultur- ochnaturmiljöer har kommit att omfattas avundersökningstillstånd. Också många enskildamarkägare, framför allt i , har kommitatt beröras av undersökningstillstånd. Från dessahåll har uttryckts farhågor för att gruvverksamhetskall ändra förutsättningarna för boende och arbetei bygden. Hänsynen till äganderätten upplevs somalltför svag i minerallagen och ersättningen förskada och intrång som otillräcklig.Behovet av och lämpliga former för ersättning tillmarkägare, kommun, länsstyrelse eller staten behövermot denna bakgrund utredas, anförs det i direktiven.Det behövs också en genomgång av behovet av ochformerna för samråd och information till mark- ochsakägare vid undersökningstillstånd ochbearbetningskoncessioner. Bergmästarens uppgifteroch tillståndshavarens ansvar för denna informationbör därvid analyseras. Vidare skall behov av ochlämpliga former för en förstärkning av skyddet förvärdefulla natur- och kulturmiljöer utredas isamband med dels prövning av undersökningstillstånd,dels vid undersökningsarbeten.Internationell lagstiftningI den allmänna debatten har det på senare tidframförts att har den mest liberalaminerallagstiftningen i världen. Ur näringspolitisksynvinkel är det enligt direktiven angeläget attutländska investerare väljer att prospektera iSverige i stället för i andra länder. En allmänjämförelse mellan och konkurrerandegruvländers lagstiftning är därför angelägen,särskilt med betoning på hur markägares ochexploatörers behov och rättigheter avvägs samt medavseende på skyddet för värdefulla natur- ochkulturmiljöer.UppdragetUtredaren skall göra en översyn av om markägarnasrättigheter behöver utvidgas och hur detta pålämpligt sätt skall balanseras mot exploatörensbehov och samhällets krav. Utredaren skall särskiltta ställning till om ersättningen till markägare börbestämmas på annat sätt än samt om det finnsbehov av att utöka det antal objekt eller områdensom bör ha särskilda skyddsregler vidundersökningsarbete. Vidare skall utredaren studerabehovet av en förstärkning och utvidgning av skyddetför värdefulla natur- och kulturmiljöer vid prövningav undersökningstillstånd och vidundersökningsarbeten. Därvid skall utredaren taställning till behovet av att differentiera kravenför undersökningstillstånd vad avser tiden förtillståndet m.m. En internationell jämförelse skallockså göras.Intressebalansen mellan minerallagen ochenskilda och allmänna intressenMotionernaMiljöpartiet anför i motion 1998/99:N204 attbergmästaren får avgöra ärenden omundersökningstillstånd utan att någon annan änsökanden haft tillfälle att yttra sig. Någon lagligrätt att stoppa prospekteringen har varken markägareeller kommun. Bergmästarens beslut meddelas iortstidningen, och fastighetsägaren skall ges kopia.Fastighetsägaren kan överklaga ettundersökningstillstånd till allmänförvaltningsdomstol, medan kommunen endast kanöverklaga om det gäller ett detaljplanelagt område.Enligt motionärerna bör ordningen vara den attmarkägare, kommun och stat, var för sig, skall kunnasäga nej till ett sökt undersökningstillstånd.Den svenska gruvdriften beräknas ha omsatt ungefär9 miljarder kronor , konstateras det.Mineral- och gruvföretagen går generellt sett mycketbra. Därför bör enligt motionärerna en del av denuppkomna vinsten vid exploatering tillfalla staten,kommunen och/eller markägaren.Vidare begär motionärerna attförsiktighetsprincipen skall gälla vid prövningenligt minerallagen. Finns hot mot t.ex.grundvattnet, den biologiska mångfalden ellerliknande skall tillstånd inte ges.I motion 1998/99:N276 (s) framhålls att det finnsbehov av en översyn av minerallagen, eftersom dennuvarande lagen inte är anpassad för sådanasituationer som har uppstått i . Ävenom man kan anlägga nationella aspekter bakomnuvarande lag, anförs det, borde de lokalaföreträdarna ha större möjligheter att värna sinmiljö.Motionären i motion 1998/99:N304 (s) menar attminerallagen måste ses över mot bakgrund avmineralföretagens allt aggressivare marknadsföringoch metoder. Översynen bör enligt motionen inriktaspå att markägarens och kommunens ställning stärksoch att de berörda får garanti för skäligersättning.Även i motion 1998/99:N318 (s) begärs en översyn avminerallagen, nämligen i den del som rörundersökningsarbete. Markägare, kommuner ochlänsstyrelser har störst kunskaper om områden som ärkänsliga ur miljösynpunkt och de borde därför fåstörre möjlighet att påverka undersökningsarbeteteller åtminstone bli informerade i förhand, sägs deti motionen.I motion 1998/99:MJ777 (m) anförs att minerallagenoch dess nuvarande tillämpning har mötts med starkaprotester från markägarhåll på grund av attmarkägarna anser att äganderätten kränks. Den somhar undersökningstillstånd har stora befogenheter,men det enda markägaren erhåller i kompensation ärersättning för intrång och skada. För övrigaolägenheter utgår ingen ersättning. Ännuallvarligare, anser motionärerna, är attundersökningstillståndet medför att fastighetsägarekan ha svårigheter att avyttra sin egendom.Minerallagen bör därför ses över i syfte att stärkamarkägarens ställning.I motion 1998/99:N209 (m) framhålls att denenskilda äganderätten på ett oacceptabelt sätt trädsför när i den nuvarande minerallagen. Därför börlagen ses över i syfte att stärka den enskildaäganderätten i förhållande tillprospekteringsintresset.Motionärerna i motion 1998/99:N309 (m) konstateraratt det i många fall förefaller vara storaskillnader vid tillämpningen av minerallagen mellanområden som är belägna i ödebygder och i tätbebyggdaområden. Minerallagen måste ses över i syfte attstärka äganderätten, anförs det i motionen.Enligt vad som sägs i motion 1998/99:N223 (v) harvissa prospektörer agerat påett sätt som gör det angeläget att följa uppaktuella lagar, inte minst vad gäller miljöhänsyn.Samhället har ett intresse av att gruvnäringenbedrivs med långsiktighet och miljöhänsyn samt attnäringen utvecklas. Vidare bör frågan om att införanågon form av royalty i samband med gruvbrytningutredas.I motion 1998/99:N243 (v) uttalas attminerallagstiftningen bör ändras så att berördkommun, markägare och företag ges större möjligheteratt redan i ett tidigt skede stoppa enprospektering. Att de drabbade kan få ersättning föruppkomna skador räcker inte för att kompensera denackdelar som intrången leder till för utvecklingenav hela bygder. Det behövs en utredning, ansermotionärerna. Vidare bör agerainternationellt för att sprida synsättet attexploatering av naturtillgångar skall grundas på enförsiktighetsprincip.Enligt motionärerna bakom motion 1998/99:N324 (kd)bör minerallagen ses över i syfte att stärkamarkägares intressen och andra lokala intressen.Därvid bör frågor om ersättning till samhälle ochmarkägare ses över vad gäller såväl ersättningen förintrång och skada som införande av viss andel avutbytet vid en eventuell brytning. En omedelbarändring bör genomföras som innebär att Bergsstatenskall inhämta markägarens och länsstyrelsensyttrande över ansökan om undersökningstillstånd.En statlig utredning bör tillsättas för att se överhur äganderätten och makten över lokala resurserskall värnas inom minerallagstiftningen, sägs det imotionerna 1998/99:N201 (c) och 1998/99:N262 (c).Avvägningen mellan den enskildes, det allmännas ochexploatörens intressen måste göras med stor omsorg;äganderätten måste respekteras. Återinförande avjordägaravgäld bör övervägas, som hänsyntas till att naturresurserna utnyttjas på ettekologiskt hållbart sätt. Vidare bör det lokalainflytandet öka.I motion 1998/99:N211 (fp) anförs attmineralutvinning uppfattas som en medborgerligrättighet, vilken är starkare än egendomsskyddettill marken. Vid undersökningstillstånd gällersträngare regler för olja, gas och diamant än förandra . Enligt motionären bör samma hänsyntas till allmänna intressen oavsett vilket mineralsom eftersöks. Vidare kräver motionären samma reglerför skydd av natur- och kulturvärden i hela landet.Kommunens talerätt bör utökas.