bet · GN01TU1 · 1999-11-23 00:00:00 — 1997/98:317).Vidare behandlar utskottet följande motioner:- T209 yrkande 16 av och (båda fp),- T210 yrkandena 3 och 20 av m.fl.(kd),- T213 yrkandena 10-13 av m.fl. (m),- T217 yrkande 2 av m.fl. (v),- T240 yrkande 2 av m.fl. (kd),- T310 yrkande 2 av (),- T314 av och (båda m),- T318 av (),- T324 av och (bådafp),- T325 yrkande 2 av och (båda c),- T327 av och (båda kd),- T328 av (),- T330 av och (båda m),- T341 yrkande 2 av (),- T351 yrkande 1 av Per (),- T359 av (),- T366 av och (bådas),- T422 av (),- T438 av och (bådam),- T448 av och Ann-KristineJohansson (båda s),- T456 av () och (),- T464 yrkande 18 av Skånberg m.fl. (kd),- T812 av och (bådakd),- T813 av (),- N214 yrkandena 18 och 27 av m.fl.(c),- N279 yrkande 10 av m.fl. (kd).9.1 Alternativ finansiering avinfrastrukturRegeringens förslagRegeringen anger att alternativ till traditionellanslagsfinansiering av infrastrukturprojekt kan gelägre kostnader, ökad effektivitet, bättre kvalitetsamt en bättre anpassning av service till kundernasefterfrågan. Internationella erfarenheter visar attdet finns möjlighet till effektivitetsvinster istorleksordningen vid alternativ finansieringav infrastrukturinvesteringar. Regeringen anser detangeläget att utreda om dessa möjligheter kan tastill vara även i . Regeringen avser därföratt noggrant gå igenom och överväga möjligheter tillalternativ finansiering.Av propositionen framgår att ett antal projekt harframförts som tänkbara och kan utgöra underlag förutredningens arbete. Det gäller riksväg 40Jönköping-Borås, väg E 4 Syd, väg E 4förbifart , norra omlopp,utbyggnaden av väg E 6 i norra och projektinom bl.a. . Regeringen avser attåterkomma till för att inhämta debemyndiganden som krävs om något investeringsprojektbedöms kunna genomföras med alternativ finansiering.Mot denna bakgrund begärs medgivande attregeringen får använda medel från anslaget : Administration för att utreda alternativfinansiering av infrastruktur.MotionsförslagEtt flertal motioner har väckts om alternativfinansiering av investeringar i trafikensinfrastruktur genom PPP (Public PrivatePartnership). Med finansieringsmodellen PPP brukaravses att den privata sektorn i form av konsortierbygger exempelvis ett vägprojekt och även underhåller den aktuellavägsträckningen. Konsortierna får ersättning frånstaten genom väghållaren på marknadsmässiga villkorefter den tjänst man tillhandahåller elleralternativt efter hur mycket trafik som utnyttjarvägen.Bo Lundgren m.fl. (m) framhåller i motion T213 attflera av de mycket stora och dyra vägprojekt som nudebatteras kan finansieras på ett nytt sätt genomfinansieringsmodellen PPP. På detta sätt kansamhällsekonomiskt lönsamma investeringarförverkligas utan hinder av statligabudgetunderskott. De utvärderingar som gjorts visaratt utbyggnadstakten i PPP-projekt blir jämnare ochatt kostnaden för projektet blir något lägre.Däremot minskar inte belastningen långsiktigt påstatens kostnader eftersom den bortfallandeanslagsbelastningen ersätts av ett finansielltåtagande . Moderata samlingspartietföreslår därför att regeringen utreder möjligheternatill alternativa finansieringsformer.Lars och (båda m)understryker i motion T330 att det finns ett stortbehov av motorvägsstandard på hela vägsträckanmellan och . Felande länken mellan och bör därförenligt motionärerna byggas ut till motorvägmed utnyttjande av någon av de nyafinansieringsformer som redan tillämpas ute iEuropa.Elizabeth () föreslår i motion T310 attregeringen bör besluta om att genomföra dennödvändiga utbyggnaden av och pröva omPPP är en lämplig finansieringsform.Enligt m.fl. (kd) i motion T210 kanalternativa finansieringar av typen PPP vara ettsätt att få en stabil ekonomisk grund förinfrastrukturinvesteringar. Med hänsyn till tidigareutredningsarbete bör minst tio projekt startas enligt PPP-modellen. Tänkbara projekt är desom redovisas i propositionen samt sträckor på , väg E 20 i ochväg E 4, förbifart . Den orimligatrafiksituationen i bör också lösas föratt få bukt med bl.a. trängseln kring Riddarholmen.Motionärerna begär vidare att lagen (1996:1059) omstatsbudgeten anpassas för att möjliggöraalternativa finansieringsformer.Göran m.fl. (kd) föreslår i motion T240(kd) att privat finansiering prövas av störrejärnvägsprojekt som kan bidra till ökad tillväxt.Det kan exempelvis gälla Götalandsbanan.Kjell Eldensjö och (båda kd) anför imotion T327 att det är angeläget att regeringensnarast tar till vara nya finansieringsmodellerbl.a. för att bygga ut mellan ochJönköping till motorvägsstandard.Enligt motion T351 av Per () böralternativa finansieringsformer prövas för att inteangelägna väginvesteringar skall skjutas påframtiden. Två sådana angelägna ochfärdigprojekterade investeringar i väg E 6 norr om och mellanBorås och . Bland andra viktiga projektnämns mellan och Karlstad.Rolf Kenneryd (c) framhåller i motion T341 (c) attmed bibehållet utgiftstak behövs alternativafinansieringsformer som möjliggör spridning avinvesteringskostnaderna under en följd av år. Detkan till exempel ske genom en riktad upplåning tillvisst projekt och leasing. Det kan också ske genomatt markentreprenörer bygger och finansierarvägprojekt för "uthyrning" till staten. Enligtmotionären bör regeringen mot denna bakgrund ges iuppdrag att återkomma med förslag till alternativfinansiering av vägprojekt och andrainvesteringsobjekt.I motion T359 av () anges att väg E6 genom har debatterats pågrund av dess anmärkningsvärt dåliga standard.Regeringen bör därför genomföra projektetmed alternativ finansiering.Kenth Skårvik och erinrar i motionT209 att har motionerat iriksdagen om att det i nuvarande statsfinansiellaläge är viktigt att finna alternativafinansieringsformer. Projekt som framför allt ärintressanta för framtida PPP-projekt ärtrafiklösningar i eller kring våra storstäder.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att de många motionsförslagenom alternativ finansiering av infrastruktur vittnarom det intresse som finns för att öka effektiviteteni medelsanvändningen och utvecklatrafikens infrastruktur och förbättra trafiksäkerhetoch trafikmiljö. Även utskottet anser att det ärangeläget med en sådan utveckling. Utskottet har motdenna bakgrund arrangerat ettseminarium om alternativa finansieringsmodeller.Utskottet har också gjort enstudieresa till för att bl.a. studeraerfarenheter av alternativ finansiering. Isammanhanget kan vidare nämnas att utskottetmottagit en skrivelse om alternativ finansieringfrån Svenska Naturskyddsföreningen.Det finns självfallet för- och nackdelar medalternativa finansieringsformer som t.ex. PPP(Public Private Partnership). Bland fördelarnabrukar nämnas effektivitetsvinster och en bättrefördelning av kostnader över trafikanläggningenslivslängd samt att genomförandet av angelägnainvesteringar kan påskyndas. Bland nackdelarnabrukar nämnas att framtida investeringsutrymeintecknas och att administrationskostnaderna ökar.Utskottet anser i likhet med regeringen och mångamotionärer att det är väsentligt att genomföra ettutredningsarbete för att klarläggaförutsättningarna för alternativ finansiering.När det gäller vilka enskilda projekt som kan kommai fråga för eventuell alternativ finansiering angesi budgetpropositionen ett antal exempel. Vissaytterligare väg- och järnvägsprojekt föreslås i deaktuella motionerna. Utskottet anser det intelämpligt att föregripa det föreståendeutredningsarbetet genom att nu ange vilka projektsom kan komma i fråga. Utskottet förutsätter attinom ramen för det aviserade utredningsarbetetkommer en allsidig prövning ske av projekt som kanvara lämpliga för alternativ finansiering. Utskottetvill också erinra om att regeringen återkommer tillriksdagen för att inhämta de bemyndiganden som krävsom investeringsprojekt med alternativ finansieringbedöms lämpliga att genomföra.Utskottet tillstyrker mot denna bakgrund förslageti propositionen att regeringen får använda medelfrån anslaget A1 : Administration för attutreda alternativ finansiering av infrastruktur.Enligt utskottets mening bör arbetet bedrivasskyndsamt och regeringens slutsatser redovisas förriksdagen. I avvaktan på resultatet avutredningsarbetet är utskottet inte nu berett attförorda någon åtgärd med anledning av deaktuella motionerna. Syftet med dem torde dock tillväsentlig del bli tillgodosett. Utskottet avstyrkerdärför motionerna T209 (fp) yrkande 16, T210 (kd)yrkande 3, T213 (m) yrkande 10, T240 (kd) yrkande 2,T310 (m) yrkande 2, T327 (kd), T330 (m), T341 (c)yrkande 2, T351 (kd) yrkande 1 och T359 (c).9.2 Låneram för vissa väginvesteringarUtskottet tillstyrker regeringens förslag attriksdagen godkänner en låneram om totalt för för såväl inköp avomsättningstillgångar och anläggningstillgångar somför byggande av broar som ersätter färjor.9.3 Finansiering av vissa kapitalkostnaderinom vägväsendetUtskottet tillstyrker regeringens förslag attanslaget A2 Väghållning och statsbidrag får belastasmed kostnader för ränta och amortering av upptagnalån för väg E 6 delen , väg E18/20 delen , väg E 4 delen , väg E 22 delen Söderåkra-Hossmo samtväg E 4 trafikplats garantier i fråga om SVEDABUtskottet tillstyrker regeringens förslag attanslagen A2 Väghållning och statsbidrag och : Banhållning får belastas för att täckaförluster vid infriande av kapitaltäckningsgarantintill och eventuella förluster i samband medRiksgäldskontorets utlåning till SVEDAB.9.5 Statliga garantier för vissaväginvesteringar i och GöteborgInom ramen för de s.k. storstadsöverenskommelsernahar vissa väginvesteringar i och Göteborglånefinansierats. Av propositionen framgår att vidutgången av var 1 057 miljoner kronorupplånade för , 3 149 miljoner kronorför övriga vägprojekt i samt 553 miljonerkronor för Göteborgspaketet. Regeringen bedömer,under förutsättning att inga beslut om finansieringav räntor och amorteringar tas utöver vad som förnärvarande är känt, att skulden för Södra länkenkommer att uppgå till år 2007och att motsvarande belopp för övrigaStockholmsprojekt kommer att uppgå till och för Göteborgspaketet till 4 639miljoner kronor.Med anledning av de förändrade regler för statligagarantier som infördes föreslårregeringen att anslaget A2 Väghållning ochstatsbidrag får belastas för att infria utställdastatliga garantier för storstadsöverenskommelsernaom så blir aktuellt.Utskottet tillstyrker regeringens förslag.9.6 Ombildning av till affärsverkMotionsförslagBo Lundgren m.fl. (m) framhåller i motion T213 (m)att bör få ett tydligt resultat- ochledningsansvar så att investeringarna inte blirberoende av subjektiva kriterier. ochLuftfartsverket arbetar redan under sådanaförutsättningar medan lever under villkorsom innebär att huvuddelen av medlen anslås genompolitiska beslut. Det betyder att man endast genomen förvaltningsrevision i efterhand kan konstateraom budgeten hållits. Betydligt effektivarekontrollmetoder måste till om ett striktresultatansvar skall kunna utkrävas. Vägverketföreslås därför omvandlas till ett affärsverk.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar inte den uppfattning som framförs imotion T213 (m), nämligen att bör ombildasfrån förvaltningsmyndighet till affärsverk.Motionärernas förslag innebär att Vägverketsfinansiering kopplas till vägtrafiken. Invändningarmot en sådan lösning kan riktas från såvältransportpolitiska som övergripande statsfinansiellautgångspunkter. Enligt transportpolitiskabeslut gäller att drift, underhåll ochinvesteringar i vägsystemet i huvudsak skallfinansieras med statliga anslag utifrån ensamhällsekonomisk grundsyn. Utskottet är inte berettatt ompröva denna grundläggande princip. Utskottetvill vidare klargöra att den nuvarandeverksamhetsformen inte utgör något hinder för attutforma ett tydligt resultat- och ledningsansvar.Ett motsvarande motionsyrkande avstyrktes avutskottet i samband med behandlingen av 1998 årstransportpolitiska beslut. Vad utskottet sade dågäller även . Utskottet avstyrker därför motionT213 (m) i nu behandlad del.9.7 produktionsverksamhetMotionsförslagBo Lundgren m.fl. (m) framhåller i motion T213 attVägverkets produktionsdivision bör ombildas till ettstatligt aktiebolag och därefter privatiseras(yrkande 12). bör vidare utvecklas till enkompetent upphandlare med uppgift att i konkurrenspå marknaden upphandla hela behovet av såvälnyinvesteringar som underhåll (yrkande 13).Johnny m.fl. (kd) framhåller i motion T210betydelsen av att produktionsorganisationbolagiseras och får arbeta helt fristående frånmyndigheten.Motsvarande uppfattning redovisas även av TuveSkånberg m.fl. (kd) som i motion T464 beklagar attVägverkets produktionsdivision inte harbolagiserats. Om så hade skett skulle enligtKristdemokraterna det på 3-5 årdärefter funnits en effektiv struktur för drift- ochunderhållsverksamheten.Även () framhåller i motion konkurrerar med privataaktiebolag i samma bransch. Att Vägverketkonkurrerar med den fria företagsamheten från enegen avdelning borde vara förbjudet. VägverketProduktion bör därför omgående bolagiseras ochsäljas ut på marknaden. Även vägarnas underhåll böri större omfattning lämnas ut till konkurrensutsattanbudsräkning.Utskottets ställningstagandeUtskottet instämmer i den grundsyn som kommer tilluttryck i motionerna om betydelsen av attvägsystemet sköts på ett effektivt sätt. Det ärdärför viktigt att ta vara på deeffektivitetsvinster som kan uppnås genom en välfungerande organisation.Vägverket Produktion är en av landets ledandeentreprenörer i branschen. Enheten får bl.a. uppdragfrån , , kommuner, privataindustriföretag, privata väghållare m.fl. VägverketProduktion bidrar till att skapa en ökad konkurrenspå anläggningsmarknaden. Utskottet vill ävenframhålla att verksamheten bedrivs på striktföretagsekonomisk grund och utan subventioner frånVägverket. byggnads-, drift- ochunderhållsuppdrag upphandlas numera helt påmarknadsmässiga villkor.Utskottet kan vidare nämna att () i en rapport konstaterar att Vägverketgjort ett gott arbete med att utveckla enupphandlingsmodell som är neutral mellan den egnautförardelen och de privata entreprenörerna (Sex årmed beställar/utförarmodellen - en granskning avkonkurrensutsättningen av drifttjänster,1998:59). RRV anser dock att de organisatoriskaförutsättningarna för Vägverketsproduktionsverksamhet bör ses över. Enligt vadutskottet erfarit pågår inom ettöversynsarbete om de framtida organisationsformernaför produktionsverksamhet.Med hänvisning till det anförda är utskottet intenu berett att förorda någon åtgärd av medanledning av motionsyrkandena. Utskottet avstyrkerföljaktligen motionerna T210 (kd) yrkande 20, T213(m) yrkandena 12 och 13 , T318 (fp) och T464 (kd)yrkande 18.9.8 Enskilda vägarMotionsförslagI tre motioner uppmärksammas att den nya lagen förenskilda vägar har inneburit att flera vägföreningarblir betalningsskyldiga för vissa särskildaförrättningskostnader. Det gäller motionerna N214 avLennart m.fl. (c), T325 av (båda c) och T456 av SofiaJonsson (c) och (). Motionärernaanser att det inte är rimligt att de aktuellaförrättningskostnaderna skall bäras avvägföreningarna. De anser därför att regeringenskyndsamt bör se över hur man kan lösa dettaproblem.Utskottets ställningstagandeRiksdagen har behandlat motioner med istort sett samma innebörd (bet. 1998/99:TU5, rskr.1998/99:150). Utskottet konstaterade därvid attgenom riksdagsbeslutet , som bl.a. innebaratt lag om enskilda vägar upphörde attgälla , har den lagstiftning somreglerar vägföreningarnas verksamhet blivit merenhetlig och anpassad till vad som gäller förgemensamhetsanläggningar i allmänhet. Även i övrigtinnebär lagstiftningen stora fördelar, bl.a. vadgäller förvaltningen. Emellertid kommervägföreningarna, genom den förändring som vidtogsmed anledning av Lagrådets synpunkter, att fåmerkostnader. Utskottet konstaterade vidare att detför närvarande inte kunde bedömas med någon säkerhethur stora merkostnaderna blir. förenskild väghållning har redovisat attgenomsnittskostnaden per fastighet blir ca 730 krmedan har räknat med betydligtlägre belopp, per fastighet vid enklareförrättningar. Utskottet förutsatte attLantmäteriverket i samråd med andra berördaintressenter tillser att förrättningarna kangenomföras till rimliga kostnader. Vidare utgickutskottet från att regeringen vid behov kommer attvidta erforderliga åtgärder.Utskottet anser att den enskilda väghållningen harstor betydelse för möjligheterna att tillförsäkranäringslivet och enskilda en godtransportförsörjning. Enligt vad utskottet erfaritutformas inom Regeringskanslietdirektiv till en statlig utredare som skall få tilluppgift att göra en översyn av den enskildaväghållningen. Bland planerade utredningsuppgifteringår frågan om förrättningskostnader för enskildväghållning.Utskottet anser att det är viktigt attutredningsarbetet bedrivs skyndsamt. I avvaktan påresultatet av utredningen och regeringensställningstagande är utskottet inte berett attförorda någon åtgärd med anledning avmotionsyrkandena. Motionerna T325 (c) yrkande 2,T456 (c, fp) och N214 (c) yrkande 27 avstyrksföljaktligen.9.9 färjeverksamhet m.m.MotionsförslagSkärgårdstrafikens betydelse uppmärksammas i motionT812 av och (båda kd).Motionärerna framhåller att bristandekommunikationer innebär att skärgården avfolkas ochatt underlaget för samhällsservice försvinner.Transporternas betydelse för skärgårdsområdena bördärför utredas. Utredningen bör klargöra vilkasamhälleliga insatser som behövs och hur man kanlösa behovet av trafikförbindelser i områden medlitet trafikunderlag.Motionärerna framhåller vidare att nuvarande ordningför färjeverksamhet innebär risk för attfärjeleder med liknande förhållanden kommer attbehandlas olika och att reglerna blir styrande förtrafikutbudet. Eftersom färjetrafiken är en livsnervför de boende på en ö är det angeläget atttillämpningen av reglerna för färjetrafik blirenhetliga och bidrar till en levande skärgård.Vägverket bör därför ges i uppdrag att i samråd medGlesbygdsverket komma med förslag om vilka reglersom bör gälla när det gäller statens ansvar förfärjetrafik.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar motionärernas uppfattning omkommunikationernas betydelse för skärgårdensutvecklingsmöjligheter. Det är därför viktigt atttrafikfrågorna ges en tillfredsställande lösning såatt transportpolitiska mål om bl.a. etttillgängligt transportsystem, en högtransportkvalitet och en positiv regional utvecklingkan tillgodoses även i skärgårdsområden.Enligt vad utskottet erfarit kommer den tidigarenämnda utredningen om enskild väghållning attbehandla regelverket för statens ansvar förfärjetrafik. Utskottet har vidare inhämtat attGlesbygdsverket särskilt uppmärksammatkommunikationsfrågorna i skärgårdsområden ochbeslutat göra en närmare kartläggning av olikatrafikfrågor. Dessutom kan hänvisas till utredningenom den framtida regionalpolitiken som enligt sinadirektiv har till uppgift att lämna förslag om hurregionalpolitiken skall inriktas och utformas under2000-talets början (dir. 1999:2).Utskottet anser med hänvisning till vad som anförtsatt syftet med den nu behandlade motionen tillväsentlig del är tillgodosett. Något initiativ frånriksdagen är inte erforderligt. Utskottet avstyrkerdärför motion T812 (kd).9.10 Färjetrafiken till HolmönMotionsförslagFärjetrafiken till behandlas i tre motioner,nämligen T324 av och (båda fp), T328 av () och T813av (). Samtliga motionärer anser attbeslut bör fattas om huvudmannaskap förfärjetrafiken mellan och fastlandet somtryggar en tillfredsställande trafikförsörjning åretom.Utskottets ställningstagandeHolmön ligger cirka en landmil från fastlandet iNorra Kvarken. Ön har omkring 90 åretruntboende.Vägverket driver färjetrafiken under vår, sommar ochhöst och märker ut vintertrafikleden under den tiddå leden är isbelagd. upprätthållsreguljär trafik genom en hydrokopter. Vägen tillfärjeläget på fastlandssidan samt vägen från hamnenpå är allmän väg. Färjan som trafikerarHolmön är ingen reguljär bilfärja men kan ta överenstaka bilar och servicefordon.Vägverket beslutade att färjeleden tillHolmön inte längre skulle vara en allmän färjeled.Vägverket har dock fortsatt att drivabåtförbindelsen mellan och Holmön.Enligt vad utskottet erfarit har i enskrivelse till regeringen begärt ett klarläggande avdet framtida huvudmannaskapet för färjetrafiken tillHolmön. har genom beslut den 3november 1999 avskrivit ärendet från vidarehandläggning med hänvisning att ärendet skall prövasav med stöd av bestämmelserna i väglagen(1971:948).Enligt utskottets mening är det angeläget attsnarast klarlägga vem som skall vara huvudman förden aktuella färjetrafiken. Med hänvisning tillpågående beredning inom avstyrkerutskottet motionerna T324 (fp), T328 (kd) och T813(c).9.11 Vägmärken och vägskyltarMotionsförslagLennart m.fl. påtalar i motion N214 (c) attnuvarande ordning för uppsättning av serviceskyltarär ett stort problem. Småföretagen är inte nöjda meddagens regler. En översyn av reglerna bör därförgöras med ambitionen att det skall bli lättare attfå sätta upp vägskyltar om lokala evenemang ochsevärdheter.Ulf m.fl. (kd) kritiserar i motion N279 regelverketför vägskyltning och framhåller att myndigheterna,främst , bör inta en mer flexibel attitydoch underlätta för företagen att göra sig kända.Förordningar som berör vägskyltning och kostnadernaför skyltningstillstånd bör därför anpassas till denverklighet som råder på landsbygden.Lars Wegendal och (båda s)framhåller i motion T366 att ofta intar ennjugg inställning till lokal skyltning. I de fallVägverket tillåter en sådan skyltning drabbasbeställaren ofta av helt orimliga kostnader.Dessutom kan det uppstå stora skillnader ibedömningen av önskemål i olika län. Motionärernaanser att det vore rimligt att kommunensplanmyndighet fick möjlighet att själv stå förtillståndsgivningen när det gäller lokal skyltning.Genom att lägga ansvaret för utformning ochplacering på kommunen kan en lokalt förankradutformning och placering ske i samspel med deföretagare som är berörda.Torgny och (bådas) framhåller i motion T448 att allmänhetensintresse av skyltning vid vägar bör tillgodoses påett snabbt och effektivt sätt. Beslut om tillståndför skyltning av vägar bör därför prövas och avgörasav den kommun där den aktuella vägsträckningen ärbelägen. Enligt motionärerna bör regeringen göra enöversyn av gällande lagstiftning i syfte attöverföra tillståndsprövningen från tillkommunerna.Anders G. Högmark och (båda m)ifrågasätter i motion T438 olika rollerdå exempelvis en näringsidkare önskar sätta upp envägskylt för att informera förbipasserandetrafikanter. Regeringen uppmanas att göra en översynav den administrativa processen för dessaskyltfrågor i syfte att förenkla nuvarande ordningoch ta bort den mycket diskutablaöverklagandeordningen inom den egna myndigheten.I motion T314 av och (båda m) anges att det självfallet måste finnasregler för hur man får skylta men att dettaregelverk måste beakta de små företagens villkor ochöverlevnadsmöjligheter. Hellre än att vägratillstånd borde och vägmyndigheternafungera som rådgivare och underlätta försmåföretagen att hitta bra skyltplatser.Motionärerna anser vidare att det behövs entydligare skyltning längs motorvägar av badstränderoch andra företeelser av betydelse förtrafikanterna.Gudrun () kritiserar i motion T422 attVägverket byter ut vägskylten medhastighetsbegränsningen tilltätortsskyltar med en stadssiluett.Utskottets ställningstagandeFrågor som gäller vägmärken och vägskyltar förreklam regleras i bl.a. vägmärkesförordningen(1978:1001) och väglagen (1971:948). Som en allmänprincip gäller att vägmärkena skall tjänatrafikanternas intressen. Näringsidkares intressenkan tillgodoses genom de bestämmelser om skyltar förreklam, propaganda eller liknande ändamål somåterfinns i väglagen och naturvårdslagen (1964:822).Till grund för dessa bestämmelser ligger främsthänsynen till trafiksäkerheten och landskapsbilden.Vägverket har gjort en översyn av olikavägmärkesfrågor och föreslagit regeringen ändringari vägmärkesförordningen. Förslaget remissbehandlasför närvarande.