yttr · GL05UBU5Y · 1998-01-01 00:00:00 — har berett utbildningsutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens proposition 1997/98:58 Amsterdamfördraget jämte motioner väckta med anledning av propositionen samt vissa motionsyrkanden från allmänna motionstiden. När utrikesutskottet behandlade regeringens skrivelse 1995/96: 30 med redogörelse för förberedelsearbetet inför fann man att utbildningsutskottets beredningsområde inte berördes, varför utbildningsutskottet inte då bereddes tillfälle att avge yttrande. Inte heller den nu aktuella propositionen behandlar frågor som i sak faller inom utbildningsutskottets beredningsområde utbildning och forskning. Av betydelse ur utbildningsutskottets synvinkel är dock de förändringar i beslutsformerna inom EU som ingår i Amsterdamfördraget och som bl.a. berör formerna för beslut om ramprogram för forskning och del i beslutsfattandet dels om sådana ramprogram, dels om vissa yrkesutbildningsfrågor. går i det följande endast in på dessa förändringar och de motioner som till någon del berör dem, nämligen 1997/98:U14 (s), 1997/98:U15 (m), 1997/98:U16 (mp) och 1997/98:U17 (v). Majoritetsbeslut i stället för enhällighet i rådet Enligt Amsterdamfördraget utökas möjligheten att fatta beslut med kvalificerad majoritet i rådet något. Enligt vad regeringen skriver (prop. s. 143 f.) har vissa medlemsstater under regeringskonferensen förordat en mycket långtgående övergång till majoritetsbeslut, medan har ingått i en mittgrupp som visat relativt stor öppenhet för att diskutera en övergång till beslut med kvalificerad majoritet, i syfte att förbättra effektiviteten i rådets beslutsfattande. Till de ärenden som enligt Amsterdamfördraget övergår från beslut med enhällighet till majoritetsbeslut hör ramprogram för forskning. Samarbetsproceduren med ersätts med medbeslutandeproceduren I Amsterdamfördraget förenklas rådets beslutsprocedurer med . Den s.k. samarbetsproceduren avskaffas utom för de EMU-relaterade frågor där den är tillämplig. De frågor som har beslutats enligt samarbetsproceduren - bl.a. vissa bestämmelser och åtgärder för genomförandet av ramprogram för forskning och vissa åtgärder på yrkesutbildningsområdet - skall i fortsättningen beslutas enligt medbeslutandeproceduren. Detta innebär att ställning förstärks något i förhållande till rådet. Möjligheten som rådet haft enligt samarbetsproceduren att, under vissa förutsättningar, genom ett enhälligt beslut slutgiltigt anta ett förslag som parlamentet motsätter sig, försvinner. föreslår i motion 1997/98:U17 att skall avslå regeringens förslag om godkännande av Amsterdamfördraget och att frågan skall underställas en folkomröstning. Motionärerna anser att fördraget innebär att viktiga delar av självbestämmande överlåts till EU. De vill att mer reell beslutsmakt skall överföras till de nationella parlamenten och att samarbetets mellanstatliga karaktär skall förstärkas. Därför bör Amsterdamfördraget enligt deras mening omförhandlas. yrkar i motion 1997/98:U16 i första hand att Amsterdamfördraget underställs en folkomröstning i anslutning till riksdagsvalet . Motionärerna anser att fördraget innebär ytterligare steg i riktning mot mer överstatlighet och minskad demokrati. Som exempel nämns bl.a. förändringen av beslutsformerna när det gäller ramprogram för forskning. I motion 1997/98:U14 (s) yrkas att skall avslå propositionen. Motionärerna vill att EU skall vara ett mellanstatligt samarbete. De motsätter sig en förstärkning av ställning, eftersom det skulle innebära mera federalism. Enligt motion 1997/98:U15 (m) bör åtgärder vidtas för att förhindra EU:s fortgående federalistiska utveckling. bör enligt motionären inte acceptera övergång till majoritetsbeslut på ytterligare områden, förrän betydande institutionella förändringar har genomförts. De övriga motioner som utrikesutskottet avser att behandla tillsammans med propositionen berör inte utbildningsutskottets beredningsområde. Innehållet i EU:s ramprogram för forskning är ett viktigt svenskt intresse. Användningen av inhemska forskningsresurser påverkas av vilken forskning svenska forskare får EU-medel för att bedriva, eftersom EU:s bidrag i allmänhet förutsätter att halva kostnaden för ett projekt finansieras från hemlandet. Kravet på enhällighet i rådet, som rått vid beslut om ramprogram för forskning, har givit medlemsstaterna möjligheter att förhindra att beslutet får ett innehåll som strider mot respektive lands intresse. Den hittillsvarande ordningen gör det möjligt för ett land att blockera beslut intill dess det fått igenom sitt önskemål. Självfallet har man sökt kompromisser för att beslut över huvud taget skulle kunna fattas. Enhällighetskravet har inte medfört att t.ex. har kunnat få igenom allt som vårt land önskat eller kunnat förhindra alla inslag som ansett vara dåliga. Utskottet utgår från att det kommer att behövas omfattande förberedelser och mycket kompromissande även när beslut i rådet skall fattas med kvalificerad majoritet. Utskottet anser inte att den förändring som Amsterdamfördraget innebär är negativ för möjligheter att hävda sina intressen på forskningsområdet. Den förstärkning av ställning som det innebär att samarbetsproceduren ersätts med medbeslutandeproceduren kan utbildningsutskottet ställa sig bakom. Såvitt avser utbildningsutskottets beredningsområde anser utskottet således att utrikesutskottet bör förorda att bifaller regeringens förslag och därmed avslår motionerna 1997/98:U14, 1997/98:U15, 1997/98:U16 och 1997/98:U17. avser att även i fortsättningen hålla sig väl underrättat om förberedelsearbetet för ett femte ramprogram för forskning. I beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (v) och (). () och (v) anför: Vi instämmer i utskottsmajoritetens uppfattning att EU:s ramprogram för forskning är en för viktig fråga. Grundforskningens villkor i påverkas av ramprogrammet, enligt vår erfarenhet i huvudsak på ett negativt sätt. Vi delar den uppfattning som kommer till uttryck i motionerna 1997/98: U14, 1997/98:U15, 1997/98:U16 och 1997/98:U17 att Amsterdamfördraget innebär en utveckling av EU i federalistisk riktning. Denna utveckling anser vi olycklig. är inne på en farlig väg om vi nu går med på att ta bort kravet på enhällighet i rådet vid beslut om t.ex. ramprogram för forskning. Frågan om röstviktning i rådet kommer att tas upp på nytt i en framtida regeringskonferens, och vi vet att de stora länderna trycker på för att förstärka sin egen makt i rådet. Förstärkning av ställning och försvagningen av nationernas röst i ministerrådet innebär ytterligare inskränk ningar i svensk demokrati, folkets möjlighet att genom valda ombud i riksdag själv bestämma, t.ex. över svensk forskningspolitik. Vi anser således att utrikesutskottet bör föreslå att bifalla de nämnda motionerna.