yttr · GL05SFU3Y · 1998-01-01 00:00:00 — Av det av godkända betänkandet Svensk migrationsperspektiv i globalt perspektiv (prop. 1996/97:25, bet. 1996/97:SfU5, rskr. 1996/97:80) framgår att det övergripande målet för den svenska viseringspolitiken är att skapa så stor frihet som möjligt över gränserna. Önskemålet om fri rörlighet måste dock ställas mot nödvändigheten av att upprätthålla den reglerade invandringen. Av invandringspolitiska skäl är det därför nödvändigt att upprätthålla kravet på visering i förhållande till ett stort antal länder. Utskottet framhöll i betänkandet att viseringspolitiken i särskilt hög grad är en del av vår invandringspolitik, där det är nödvändigt att politiken inte skiljer sig alltför mycket från våra grannländers. En svensk viseringsfrihet i förhållande till länder vars medborgare är viseringspliktiga i de flesta andra länder skulle kunna leda till ett mycket stort invandringstryck, menade utskottet. I några motioner anförs att viseringsregler kan få oönskade konsekvenser för svensk asylpolitik. Även frågan om förhållandet mellan viseringspolitik och möjligheten att söka asyl behandlades i utskottets betänkande 1996/97:SfU5. Utskottet anförde där, med hänvisning till regeringens skrivningar i propositionen, att viseringskrav endast i mycket liten utsträckning torde hindra människor från att söka skydd, men att det däremot kan vara ett hinder för dem att söka asyl just i . Utskottet framhöll emellertid att det inte finns någon rätt för asylsökande att själv välja asylland. Om andra länder får ta emot oproportionellt många skyddsbehövande får detta lösas genom internationellt samarbete. Den svenska flyktingkvoten utnyttjas för just sådana situationer. Som utskottet redan uttalat bör vidare en anslutning till och dess arbete med att harmonisera viseringskraven anses stå i god överensstämmelse med de riktlinjer för migrationspolitiken som antog 1996. Några uttalanden från sida med anledning av motionerna Ju15 yrkande 4 och Ju18 yrkandena 6-9 är således inte påkallade, och motionerna avstyrks. Några motioner berör behovet av en samverkan om asylpolitiken inom EU. är ett separat mellanstatligt avtal utanför EU som sedan ikraftträdande - för de ursprungliga undertecknarna, för och samt för - inte längre reglerar bestämmelser om asylansökningar. Arbetet för en gemensam flykting- och asylpolitik inom EU berörs därför inte direkt av . Utskottet vill emellertid hänvisa till att såväl nuvarande som tidigare regeringar lagt stor vikt vid det internationella samarbetet i syfte att verka för en solidarisk ansvarsfördelning och för att stärka flyktingars rättsliga skydd. Utskottet vill åter (se senast bet. 1996/97:SfU5) erinra om att EU:s framtida flyktingpolitik bygger bl.a. på att alla medlemsstater har slutit upp kring och . Enligt regeringen (prop. 1996/97:25) vill medverka till att de vägledande principerna vidareutvecklas och förverkligas. Utskottet, som behandlar åtskilliga motioner om flykting- och invandringsfrågor, kommer att i betänkande 1997/98:SfU9 närmare redovisa sin syn på dessa frågor. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Ju17 yrkande 1 och Ju18 yrkandena 10 - 12. I artiklar 26 och 27 finns bestämmelser om s.k. transportöransvar. I dessa artiklar åläggs Schengenstaterna att i sin nationella lagstiftning införa motsvarande bestämmelser. Enligt artikel 26 skall den transportör som ombesörjt sjö-, luft- eller landtransport fram till den yttre gränsen för en utländsk medborgare, vilken därefter nekats inresa, vara skyldig att utan dröjsmål återta ansvaret för utlänningen. På begäran av den myndighet som bevakar gränsen skall transportören ombesörja återresa för utlänningen till tredje land. Transportören skall vidare vara skyldig att kontrollera att en utlänning som transporteras sjö- eller luftvägen har de resedokument eller viseringar som erfordras för inresa i Schengenområdet. Och i den mån det är konstitutionellt möjligt skall Schengenstaterna införa nationella sanktioner mot transportörer som befordrar utlänningar som saknar erforderliga dokument. Schengenstaternas åtaganden vad gäller transportörer gäller endast i den mån det inte strider mot staternas förpliktelser enligt flyktingkonventionen. I artikel 27 förbinder sig Schengenstaterna att i sin nationella lagstiftning införa lämpliga sanktioner mot den som i vinstsyfte hjälper eller försöker hjälpa utlänningar att resa in i eller vistas inom Schengenområdet i strid mot gällande bestämmelser. Schengenstaterna är skyldiga att meddela varandra när de får vetskap om sådan verksamhet riktad mot annan stat. Några motioner berör transportöransvaret. I motion Ju13 av m.fl. (m) yrkande 4 anförs att nuvarande svensk lagstiftning rörande sanktioner mot transportföretag som luft- eller sjövägen befordrar utlänningar utan nödvändiga resedokument inte uppfyller krav. Motionärerna begär därför kompletterande bestämmelser om sanktionsmöjligheter mot transportföretag i enlighet med artikel 26. I motion Ju14 av m.fl. (v) yrkande 3 anser motionärerna att - i det fall godkänner förslaget om att ratificera - skall göra ett tydligt förbehåll att någon skärpning av det svenska transportöransvaret inte kan komma i fråga. m.fl. (kd) anser i motion Ju15 yrkande 5 att man bör begära garantier från övriga konventionsstater om att svenska regler om transportör-ansvar kan bibehållas. Motionärerna menar i yrkande 6 vidare att bör verka för att de svenska reglerna om transportöransvar vinner gehör i fler konventionsstater. I motion Ju220 av och (mp, v) yrkande 4 anförs att starkt skall arbeta för en minskning av transportörernas ansvar. Motionärerna anser vidare att - innan tar ställning till - fullständiga och klara garantier bör erhållas från Schengens verkställande kommitté för att den erkänner och respekterar ställningstagande att inte bötfälla transportörer. I 9 kap. 2 och 3 §§ utlänningslagen finns bestämmelser om skyldighet för transportörer att ersätta staten för kostnader för utlänningens resa från inklusive vissa andra kostnader. Skyldigheten inträder när utlänningen saknar pass, tillstånd för inresa och medel för hemresan. Transportören kan under vissa omständigheter befrias från betalningsskyldighet. Motioner som rörde frågor om transportöransvar behandlades i det migrationspolitiska betänkandet 1996/97:SfU5. Utskottet ansåg där att de gällande reglerna för transportöransvar var nödvändiga för att upprätthålla det migrationspolitiska syftet att reglera invandringen och ge skydd åt dem som verkligen behöver det. Utskottet ansåg inte att någon ändring av reglerna var påkallad. Utskottet angav att frågor om transportöransvar också berörs av EU- och . De behandlade motionerna avstyrktes. I propositionen gör regeringen bedömningen att de nuvarande bestämmelserna om transportöransvar får anses uppfylla krav. De svenska bestämmelserna på området har presenterats och noggrant övervägts under förhandlingar om anslutning till . Någon kritik riktades inte i det läget mot den svenska lagstiftningen. Regeringen påpekar att detta inte hindrar att det kan finnas anledning i ett senare skede, särskilt när större erfarenhet finns av konventionens praktiska tillämpning, att på nytt ta upp frågan till diskussion. Men hänvisning till vad som ovan anförts anser utskottet att det inte finns anledning att ompröva gällande regler för transportöransvar. Med hänvisning till vad som ovan anförts avstyrker utskottet motionerna Ju13 yrkande 4, Ju14 yrkande 3, Ju15 yrkandena 5 och 6 samt Ju220 yrkande 4. I beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). () och () anser att den del av utskottets yttrande som börjar med "I samband" och slutar med "yrkande 1" bort ha följande lydelse: Utskottet anser att är ytterligare ett steg mot överstatlighet. Den parlamentariska insynen och möjligheten till demokratisk kontroll av arbetet inom Schengenöverenskommelsen är vidare mycket bristfällig. Utskottet vill även peka på att beredningen av ärendet inte kan betraktas som tillfredsställande. Regeringen har exempelvis undvikit att för allmän kännedom redovisa de behov av lagstiftning som en anslutning till för med sig. Utskottet menar att i praktiken medför en harmonisering av asyl- och flyktingpolitiken. Det innebär att mister makten över vem som skall få resa in och få en här. Utskottet anser att syftar till att skapa högre murar för flyktingar och att det därigenom strider mot . Med hänvisning till det anförda anser utskottet således att justitieutskottet bör tillstyrka motionerna Ju14 yrkande 1, Ju18 yrkande 1 och Ju220 yrkande 1 och avstyrka propositionen. Därvid bör enligt utskottet även motionerna Ju12, Ju11 yrkande 1 och Ju16, som yrkar avslag på regeringens proposition, tillstyrkas av justitieutskottet. () och () anser att den del av utskottets yttrande som börjar med "I konventionens" och slutar med "16 och 17" bort ha följande lydelse: Enligt artikel 96 i kan uppgifter om utlänningar som avvisats eller utvisats från Schengenområdet införas på den gemensamma spärrlista över personer som inte är önskvärda på territorium. Däremot finns det inte angivet i propositionen vilka kategorier utlänningar som på denna grund kan komma att införas på spärrlistan. Utskottet anser att regeringen bör återkomma till med ett förtydligande vad gäller under vilka förutsättningar och med vilken tidsbegränsning som svenska myndigheter kommer att få införa utlänningar med verkställt avvisningsbeslut på spärrlistan. Dessutom bör proceduren för hur personer avförs från spärrlistan ses över. Utskottet anser således att justitieutskottet bör tillstyrka motion Ju18 yrkandena 16 och 17. (), () och () anser att den del av utskottets yttrande som börjar med "En anslutning" och slutar med "motionerna avstyrks" bort ha följande lydelse: Schengenstaterna har upprättat en s.k. negativlista vilken upptar de stater vars medborgare skall ha visering för inresa i Schengenområdet. Vid en anslutning till måste även kräva visering av medborgare i de 128 stater som står på negativlistan. Det innebär viseringstvång gentemot ytterligare 27 stater i förhållande till gällande svensk viseringspraxis. Många av dessa länder är väl kända för kränkningar av mänskliga rättigheter. Det är utskottets bestämda uppfattning att viseringsinstrumentet aldrig skall användas som ett sätt att hindra människor som flyr undan krig eller förföljelse att ta sig till ett annat land. Det är mot bakgrund av detta viktigt att , om godkänner anslutning till , driver en aktiv roll med egna förslag till vilka länder som bör befrias från viseringsskyldighet. En annan följd av blir att vid prövning av en viseringsansökan måste ta hänsyn till de andra Schengenstaternas invandringspolitiska intressen. Utskottet anser att regeringen närmare bör utreda vilka konsekvenser detta kan få för svensk viseringspraxis. Regeringen bör enligt utskottets mening även utreda hur kriterium om vilket land som har ansvaret för att pröva en asylsansökan kan komma att påverkas genom . Med hänvisning till vad som ovan anförts anser utskottet att justitieutskottet bör tillstyrka motionerna Ju18 yrkandena 6-9 och Ju15 yrkande 4. () anser att den del av utskottets yttrande som börjar med "Några motioner" och slutar med "yrkandena 10-12" bort ha följande lydelse: Utskottet anser att är ett steg framåt mot det gränslösa EU med fri rörlighet för dess medborgare. som utskottet ser med tillfredsställelse på att den fria rörligheten för medborgarna i EU på detta sätt främjas finns det anledning att hysa oro för att en mer inhuman flyktingpolitik inom EU riskerar att utvecklas. Utskottet vill därför betona att det är av yttersta vikt att arbeta för att skapa en gemensam asylpolitik inom EU. En samordning av medlemsstaternas minimiansvar vad gäller asylpolitiken är nödvändig, om det åtminstone i några länder i praktiken skall vara möjligt att bedriva en mer generös flyktingpolitik. Med vad som här anförts anser utskottet att justitieutskottet bör tillstyrka motion Ju17 yrkande 1. () anser att den del av utskottets yttrande som börjar med "Några motioner" och slutar med "yrkandena 10-12" bort ha följande lydelse: Utskottet anser att det bör skapas en gemensam europeisk praxis för tillämpningen av flyktingbegreppet i . Vidare bör en gemensam europeisk uppfattning om vem som har skyddsbehov utöver Ge-nèvekonventionens definition fastslås. bör även arbeta för att skapa ett gemensamt system för asylpraxis. Utskottet anser således att justitieutskottet bör tillstyrka motion Ju18 yrkandena 10-12. (), (), () och () anser att den del av utskottets yttrande som börjar med "I kap. 9" och slutar med "yrkande 4" bort ha följande lydelse: Utskottet anser att vid en anslutning till skall begära garantier från övriga Schengenstater att kan behålla gällande regler för transportöransvar utan några förändringar. bör vidare verka för att de svenska reglerna för transportöransvar vinner gehör i flera Schengenstater. Med hänsyn till det anförda anser utskottet således att justitieutskottet bör tillstyrka motionerna Ju14 yrkande 3, Ju220 yrkande 4 samt Ju15 yrkandena 5 och 6. , , och (alla m) anser att den del av utskottets yttrande som börjar med "I 9 kap." och slutar med "yrkande 4" bort ha följande lydelse: Den nuvarande lagstiftningen rörande sanktioner mot transportföretag som luft- eller sjövägen befordrar utlänningar utan nödvändiga resedokument kan enligt utskottets uppfattning inte sägas uppfylla krav såsom de framgår i artikel 26. Nuvarande svenska regler innebär att transportörer under vissa omständigheter blir ersättningsskyldiga till staten, men medger inte någon form av sanktionsmöjlighet mot transportföretag som brister i kontrollen av utlänningars resedokument så som förutsätts enligt . Utskottet anser att regeringen bör återkomma till med kompletterande bestämmelse om sanktionsmöjlighet mot transportföretag i enlighet med artikel 26. Utskottet anser således att justitieutskottet bör tillstyrka motion Ju13 yrkande 4.