yttr · GL05BOU3Y · 1998-01-01 00:00:00 — har beslutat bereda bostadsutskottet tillfälle att avge yttrande över proposition 1997/98:45 Miljöbalk jämte motioner i den del bostadsutskottets beredningsområde berörs. lägger i yttrandet tyngdpunkten på frågan om plan- och bygglagens förhållande till . Vidare tar utskottet upp frågan om naturresurslagens regler kommer att förändras främst i vad avser den avvägning mellan bevarandeintressen och exploateringsintressen som lagen avser att ge uttryck för. Utskottet behandlar bl.a. också frågan om hur de riksintressen som är ett viktigt inslag i naturresurslagen kommer till uttryck när reglerna inarbetas i . Utskottet tillstyrker regeringsförslaget i vad det behandlas i yttrandet och avstyrker samtliga motioner. 33 avvikande meningar har avgivits, bl.a. om ersättningsreglernas utformning, undantagen från det kommunala vetot, älvskyddets utformning och om förstärkt grundvattenskydd. Ett särskilt yttrande har avgivits. I detta yttrande behandlar utskottet regeringens förslag till miljöbalk (MB) i vad avser 1 kap. mål och tillämpningsområde 2 kap. Allmänna hänsynsregler m.m. Grundläggande bestämmelser för hushållning med mark- och vatten- områden Särskilda bestämmelser för hushållning med mark och vatten för vissa områden i landet 6 kap. Miljökonsekvensbeskrivningar och annat beslutsunderlag 17 kap. Regeringens tillåtlighetsprövning Ersättning vid ingripanden av det allmänna och vid tillståndspröv- ning av vattenverksamhet m.m. Propositionen i nu redovisade delar behandlas i detta yttrande huvudsakligen i den mån regeringsförslaget mött invändningar i motioner. dels de med anledning av propositionen väckta motionerna 1997/98:Jo29 av () vari yrkas 1. att hos regeringen begär kompletterande lagstiftningsförslag om vilka kustområden som permanent skall skyddas mot vindmölleexploateringar i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att i avvaktan på resultatet av en sådan utredning beslutar om ett stopp för nya vindmölleetableringar i svenska kust- och havsområden i enlighet med vad som anförts i motionen. 1997/98:Jo32 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att beslutar att speciallagar skall gälla före i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. att beslutar att förslaget till 31 kap. 6 § skall avslås i enlighet med vad som anförts i motionen, 11. att beslutar att se över och samordna 3 kap. med bestämmelser i övrigt i enlighet med vad som anförts i motionen, 12. att beslutar att samordna lokaliseringsprincipen till en paragraf i i enlighet med vad som anförts i motionen, 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om 4 kap. 1-4 § , 14. att hos regeringen begär ändrad lagstiftning om nationalstadsparker i enlighet med vad som anförts i motionen, 15. att beslutar att 5 kap. 2 § utformas i enlighet med vad som anförts i motionen, 16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om miljökvalitetsnormer vid miljöpåverkan från andra länder, 18. att beslutar att endast ansökningar för verksamhet med betydande miljöpåverkan skall innehålla miljökonsekvensbeskrivning i enlighet med vad som anförts i motionen, 22. att hos regeringen begär ett förslag till glesbebyggelserätt som ersätter nuvarande strandskyddsregler i enlighet med vad som anförts i motionen, 31. att hos regeringen begär förslag till obligatorisk tillåtlighetsprövning i enlighet med vad som anförts i motionen. 1997/98:Jo33 av m.fl. (kd) vari yrkas 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förhållande till annan lagstiftning, 6. att beslutar om sådan ändring i 3 kap. 4 § att brukningsvärd klassas som riksintresse, 7. att beslutar om förstärkt vattenskydd i enlighet med vad som anförts i motionen, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om miljökvalitetsnormer, 9. att beslutar om sådan ändring i 5 kap. 3 § att sista meningen lyder "Vid planering och planläggning skall kommuner och myndigheter se till att förutsättningar skapas så att miljökvalitetsnormerna uppfylls", 10. att beslutar att kravet på miljökonsekvensbeskrivningar skall begränsas till verksamheter med betydande miljöpåverkan i enlighet med vad som anförts i motionen, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att sektorsmyndigheterna bör utreda vid vilka fall miljökonsekvensbeskrivningar skall krävas så att detta tydliggörs, 19. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förfarandet vid tillåtlighetsprövning av större trafikanläggningar och vattenverksamhet, 34. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunernas, länsstyrelsernas och de centrala miljömyndigheternas roll och nödvändigheten av tillräckliga resurser (motionen behandlas i detta yttrande i vad avser länsstyrelsernas resurser). 1997/98:Jo34 av m.fl. (c) vari yrkas 4. att beslutar om sådan ändring av att vindkraften klassas som ett riksintresse, 5. att beslutar om sådan ändring av att jordbruksmark klassas som ett riksintresse, 6. att beslutar att 4 kap. 1 § andra stycket skall ges följande lydelse: Bestämmelserna i första stycket och 2-5 §§ utgör inte hinder för utvecklingen av befintliga tätorter eller av det lokala näringslivet eller för utförande av anläggningar som behövs för totalförsvaret. Om det finns särskilda skäl utgör bestämmelserna inte heller hinder för anläggningar för utvinning av sådana fyndigheter av ämnen eller material som avses i 3 kap. 7 § andra stycket, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regeringen och andra myndigheter i sina beslut måste respektera områden och anläggningar av riksintresse, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett nytt, mer preciserat, förslag till miljökvalitetsnormer, 12. att beslutar om sådan ändring i att tillståndsmyndigheten tar ett särskilt beslut angående miljökonsekvensbeskrivningen som underlag för det samlade tillståndsbeslutet, 21. att avslår förslaget att kommunalt veto inte skall gälla vid regeringens tillåtlighetsprövning av trafikanläggningar samt vattenverksamhet, 22. att beslutar att de undantag som anges för kommunalt veto i 4 kap. naturresurslagen upphör, och därmed ej inarbetas i . 1997/98:Jo35 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att beslutar om följande tillägg till 2 kap. 4 § i lagförslaget: "Vidare skall för all verksamhet en sådan plats väljas att hushållningen med mark, material, råvaror och energi främjas. 2. att beslutar i enlighet med vad i motionen anförts om en komplettering av 4 kap. 2 § i lagförslaget innebärande en utökning av det särskilda kustskyddet i . 1997/98:Jo36 av () vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tillståndsregler för hamnar i tillämpningsreglerna till , 2. att beslutar om sådan ändring av lagförslaget så att 17 kap. 1 § i den föreslagna får tillägget "22. Hamnar, lastnings- och lossningskajer som medger trafik med fartyg på eller med en längd på ". 1997/98:Jo37 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att beslutar om en skärpning av älvskydd i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om miljökonsekvensbeskrivningar, 6. att beslutar om en sådan ändring i att åtgärdsplaner blir bindande, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att införa biologiska miljökvalitetsnormer. dels den under allmänna motionstiden väckta motionen 1997/98:Jo758 av () vari yrkas 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att vattenuttag för bevattning beslutas av . Sistnämnda motion överlämnas med detta yttrande till jordbruksutskottet under förutsättning av detta utskotts medgivande. Företrädare för har muntligen lämnat synpunkter i ärendet. 1 kap. mål och tillämpningsområde Skall lagen om hushållning med naturresurser inarbetas i ? Vad gäller balkens inledande kapitel begränsar bostadsutskottet sina synpunkter till att omfatta förhållandet mellan den fysiska planeringen, främst (PBL) och MB. vill anföra följande. Utskottet bereder bl.a. ärenden om bebyggelseplanläggning och fysisk planering. Detta innebär att utskottet har att för beslut bereda ärenden som bl.a. rör PBL samt lagen om hushållning med naturresurser m.m. (NRL). Dessa båda lagar, som trädde i kraft , tillkom efter ett mera än långt utredningsarbete. De måste anses ha inneburit en fördjupning av det samhälleliga, demokratiska inflytandet över bebyggelseutvecklingen. Det är ingen överdrift att påstå att beslut om PBL, NRL och om vissa förändringar i andra lagar i vilka behandlas avvägningar mellan olika intressen i den fysiska miljön var av genomgripande karaktär. Även om dessa beslut byggde på den då gällande marklagstiftningen, gav de uttryck för förändringar som innebar ett delvis nytt synsätt bl.a. vad gäller avvägning mellan allmänna och enskilda intressen. Den gällande byggnadslagstiftningen var i hög grad inriktad på reglering av bebyggelse och exploatering av mark medan PBL och NRL kommit att inriktas på frågor om hushållning med mark- och vattenresurser av särskild betydelse från allmän synpunkt, såsom t.ex. friluftslivets markbehov, byggnadsunderhåll och förnyelse av våra tätorter. I och med införandet av PBL och NRL kom också besluten om markanvändning och byggande att decentraliseras. Kommunerna fick ett ökat ansvar som den enskildes ställning förstärktes. Behovet av att hushålla med marken och vattnet betonades. Som anförs i propositionen har den senaste tioårsperioden inneburit stora förändringar på miljöpolitikens område. Miljölagstiftningen har enligt propositionen under också blivit alltmer svåröverskådlig. En samordning är därför nödvändig liksom också en lagstiftning som gör det möjligt att förena social och ekonomisk utveckling med ett effektivt miljöskydd. I propositionen anförs bl.a. att tillskapandet av MB skall ses som ett miljöpolitiskt ställningstagande och utgöra en viktig del i arbetet med att tillskapa en ekologiskt hållbar utveckling i . I propositionen föreslås NRL vara en av de lagar som skall arbetas in i MB i huvudsak utan större förändringar. Denna fråga har tilldragit sig ganska stort intresse. Å ena sidan har hävdats att NRL har så starkt samband med PBL att dessa båda lagar även fortsättningsvis bör ligga utanför MB. Å andra sidan har hävdats att en miljöbalk i vilken NRL inte inarbetats skulle försvaga kopplingen mellan markanvändningsfrågorna och miljöfrågorna. Sambandet mellan dessa två frågor är viktigt och av central betydelse utifrån det perspektiv bostadsutskottet har att anlägga på dem. Genom NRL ger samhället uttryck för sin uppfattning om hur en avvägning skall göras mellan ett bevarande- och ett exploateringsintresse. NRL har, som utskottet tidigare anfört, en central roll. NRL syftar till att främja en från ekologisk, social och samhällsekonomisk synpunkt långsiktigt god hushållning med marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt. Till NRL har knutits ett tiotal lagar som reglerar ianspråkstagandet av mark och vatten för olika ändamål. En huvuduppgift för NRL är sålunda att ange för olika lagar gemensamma prövningsgrunder som stöd för en allsidig och långsiktig bedömning av frågor om avvägning beträffande användning av mark och vatten. NRL bör inarbetas i MB. Utskottet vill emellertid betona vikten av att inte minst "NRL-delen" av MB - liksom NRL - har en stark koppling till PBL och därmed till den fysiska planeringen, en planering som ytterst konkretiseras på den kommunala nivån. Såvitt utskottet nu kan bedöma bör det finnas samma möjligheter framöver som för kommunerna att ur olika aspekter hävda angelägna intressen för den fysiska planeringen. Utskottet behandlar nedan frågan om NRL och om hur avvägning mellan olika intressen som lagen avser att tjäna skall kunna hävdas i MB. Förhållandet mellan och annan lagstiftning Anledningen till att utskottet tar upp frågan om MB:s förhållande till annan lagstiftning är att den förutom i propositionen också har aktualiserats i två motioner, nämligen i Moderata samlingspartiets partimotion 1997/98:Jo32 yrkande 1 och i partimotion 1997/98:Jo33 yrkande 2. I den förstnämnda motionen föreslås besluta att speciallagar skall gälla före MB i de fall det finns bestämmelser som kolliderar. I kd-motionen anförs att det måste vara klart avgränsat när MB gäller och när annan lagstiftning skall tillämpas. I propositionen anförs sammanfattningsvis följande beträffande förhållandet mellan MB och andra lagar. MB bör tillämpas parallellt med annan lag som reglerar sådan verksamhet, åtgärder, anläggningar och produkter som omfattas av MB:s tillämpningsområde men avser andra frågor. Det bör, enligt propositionen, föreskrivas att regler i balken inte skall gälla för verksamhet, åtgärder, anläggningar eller produkter som omfattas av en annan lag om samma frågor regleras i den lagen. Står regel i MB i konflikt med annan lagregel och det inte föreskrivs vilken regel som skall gälla får konflikten lösas genom tillämpning av allmänna rättsgrundsatser. I propositionen anförs vidare att regeringen i samband med följdlagstiftningsarbetet med anledning av MB avser återkomma till frågan om balkens förhållande till annan lagstiftning. En proposition om följdlagstiftningen till MB är aviserad till . Ett genomförande av förslaget i Moderata samlingspartiets partimotion om att speciallagar alltid skall gälla före MB om det finns kolliderande bestämmelser skulle enligt utskottets mening kunna innebära att sådana åtgärder, verksamheter m.m. som avses omfattas av MB:s tillämpningsområde skulle kunna få stå tillbaka i en omfattning som åtminstone delvis stämmer mindre väl med balkens syfte. Utskottet delar vad i propositionen föreslagits om MB och förhållandet till annan lagstiftning. I den mån lagstiftningen inte ger svar på hur de konflikter mellan MB och annan lagstiftning som uppkommer skall lösas får det, som också anförs i propositionen, ske genom tillämpning av allmänna rättsgrundsatser. föreslår att yrkande 1 i motionen avstyrks. Inte heller finner utskottet tillräcklig anledning att tillstyrka förslaget i yrkande 2 i partimotionen 1997/98:Jo33 (kd) om att ett tillkännagivande till regeringen bör göras om att den skall återkomma med ett mera preciserat förslag beträffande MB:s förhållande till annan lag. Det kan finnas anledning för utskottet att återkomma till den nu diskuterade frågan i samband med behandlingen av propositionen om följdlagstiftningen till MB. 2 kap. Allmänna hänsynsregler En av grundstenar är de allmänna hänsynsregler och rättsligt bindande principer som föreslås regleras i dess andra kapitel. Var och en av dessa principer är giltig för all verksamhet och alla åtgärder som riskerar att orsaka olägenhet eller skada för människans hälsa eller miljön om inte åtgärden är av försumbar betydelse med hänsyn till balkens mål. Detta gäller även om sådan verksamhet också regleras i annan lag. Vid tillämpning av principerna skall dock en skälighetsavvägning göras mellan försiktighetsmåttens effekt och de kostnader de genererar. I de fall en åtgärd eller verksamhet riskerar att åsamka människor eller miljön skada eller olägenhet av väsentlig betydelse får verksamheten eller åtgärden bedrivas eller vidtas endast om det föreligger särskilda skäl. Av de principer som föreslås tas in i MB har lokaliseringsprincipens utformning mött invändningar i motioner. Den behandlas därför i det följande. När det gäller hänsynsreglerna fokuserar bostadsutskottet i sitt yttrande på lokaliseringsprincipen som regleras i 2 kap. 4 § miljöbalksförslaget. Av denna paragraf framgår att för verksamheter och åtgärder som tar i anspråk mark eller vattenområden annat än helt tillfälligt skall väljas en sådan plats som är lämplig med hänsyn till 1 kap. 1 §, 3 kap. och 4 kap. För all verksamhet gäller att en sådan plats skall väljas att ändamålet kan uppnås med minsta intrång och olägenhet för människors hälsa och miljön. 3 kap. och 4 kap. motsvarar utan förändringar i sak 2 kap. NRL om grundläggande bestämmelser för hushållning med mark- och vattenområden respektive 3 kap. NRL där särskilda bestämmelser för hushållning med mark och vatten för vissa områden återfinns. I motion 1997/98:Jo35 (fp) yrkande 1 föreslås att beslutar om ett tillägg i 2 kap. 4 § MB med lydelsen: "Vidare skall för all verksamhet en sådan plats väljas att hushållningen med mark, material, råvaror och energi främjas." Syftet med tillägget är, enligt utskottets tolkning av motionen, att uppnå en bättre samstämmighet mellan lokaliseringsprincipen och det detaljerade syftet med miljökonsekvensbeskrivningar (MKB) som återfinns i 6 kap. 3 § MB. Enligt utskottets uppfattning finns inte tillräckliga skäl att utvidga lokaliseringsprincipen i enlighet med förslaget i motionen. Motivet till utskottets ställningstagande är att hushållning med mark och vatten givits särskild status genom hushållningsprincipen och kretsloppsprincipen som föreslås regleras i 2 kap. 5 § MB. Bestämmelsens innebörd är att alla som bedriver verksamhet skall hushålla med råvaror och energi samt utnyttja möjligheterna till återanvändning och återvinning. Eftersom hushållningsprincipen skall tillämpas parallellt med lokaliseringsprincipen, torde samstämmigheten mel-lan de allmänna hänsynsreglerna i balkens 2 kap. och det i 6 kap. 3 § MB angivna syftet med MKB vara väl tillgodosedda. Något tillägg i 2 kap. 4 § MB enligt förslaget i motion 1997/98:Jo35 (fp) yrkande 1 är därför enligt utskottets uppfattning inte erforderligt. Lokaliseringsprincipens förhållande till MB:s övriga bestämmelser berörs i Moderata samlingspartiets partimotion 1997/98:Bo32 yrkande 12. Motionärerna anför att det finns risk för allvarliga tolkningsproblem genom att lokaliseringsprincipen återfinns i två olika paragrafer. Dels i ovan nämnda 2 kap. 4 § MB, dels i 3 kap. 1 § MB där det sägs att mark- och vattenområden skall användas för de ändamål de är mest lämpade. För att undvika eventuella tolkningsproblem föreslås i motionen ett beslut av som innebär att lokaliseringsprincipen endast kommer till uttryck på ett ställe i lagtexten. Det föreligger enligt utskottets uppfattning ingen risk för de tolkningsproblem som motionärerna befarar. 2 kap. 4 § MB innehåller en direkt hänvisning till 3 kap. MB, vilket innebär att det är detta kapitel tillsammans med portalparagraf (1 kap. 1 § MB) och 4 kap. MB som skall tillämpas då det gäller lokaliseringsavvägningar för verksamheter eller åtgärder som tar i anspråk mark eller vattenområden annat än helt tillfälligt. Avvägningen enligt nämnda lagrum skall endast ske då reglerna är tillämpliga, dvs. i de fall verksamheten skall prövas av domstol eller annan myndighet. Detta innebär att balkens 3 och 4 kap. endast skall tillämpas vid prövning av ärenden och mål enligt balkens 7 kap. (skydd av områden), 9 kap. (miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd), 11 kap. (vattenverksamhet), 12 kap. (täkter, jordbruk och annan verksamhet) samt 17 kap. (regeringens tillåtlighetsprövning). I övriga fall gäller 2 kap. 4 § andra stycket MB som innebär att för all verksamhet och alla åtgärder skall en sådan plats väljas att ändamålet kan uppnås med minsta möjliga intrång och olägenhet för människors hälsa och miljön. Utskottet finner det även angeläget att i detta sammanhang poängtera att det i 1 kap. 2 § MB framgår att plan- och bygglagens förhållande till är sådant att hushållningsbestämmelser (3 och 4 kap.) skall tillämpas vid prövningar enligt (1987:10). I den remiss om följdlagstiftning till som granskas av Lagrådet konstateras det att beslut enligt PBL i allmänhet inte begränsar den prövning som skall göras enligt . Även om det i en detaljplan finns ett område avsatt för industriändamål kan miljöfarlig verksamhet stoppas med stöd av lokaliseringsbestämmelsen eller andra bestämmelser i balken. På liknande sätt gäller att ett beviljat bygglov för exempelvis en fabriksbyggnad inte hindrar att krav ställs på fabriken med stöd av balken. I lagrådsremissen konstateras också att det trots den parallella tillämpningen av PBL och MB kan uppkomma situationer då den prövning som gjorts i ett planbeslut enligt PBL kan ha inverkan på en efterföljande prövning enligt MB. Exempelvis kan inte tillstånd eller dispens meddelas med stöd i MB i strid med detaljplan eller områdesbestämmelser. Följaktligen får en verksamhet inte lokaliseras till en plats som strider mot planen. i vår återkommer utskottet till följdlagstiftningen till MB. Med den i propositionen föreslagna regleringen bör det enligt utskottets uppfattning inte råda osäkerhet om hur lokaliseringsprincipen skall tillämpas. Sådana tolkningsproblem som tas upp i motion 1997/98:Bo32 (m) yrkande 12 bör därmed inte uppstå. Ett beslut att samordna lokaliseringsprincipen till en paragraf i MB, såsom föreslås i motionen, kan därför inte anses erforderligt. Grundläggande bestämmelser för hushållning med mark- och vattenområden bestämmelser om hushållning med mark och vatten återfinns i 3 och 4 kap. Dessa båda kapitel motsvarar praktiskt taget utan ändring i sak nuvarande 2 och 3 kap. i naturresurslagen (NRL). har som framgått ovan inte funnit anledning att motsätta sig att NRL ingår i MB. Utskottet anser att NRL sedan den tillkom 1987 har spelat en betydelsefull roll som övergripande hushållningslag i allmänhet och när det gäller avvägningar mellan konkurrerande mark- och vattenanvändningsintressen i synnerhet. Förslaget i propositionen att utan större sakliga ändringar foga nuvarande hushållningsbestämmelser i till MB får anses bidra till en kontinuitet i det nya miljölagstiftningskomplexet. Utskottet anser detta positivt. Med anledning av att arbetas in i har ett antal motionsyrkanden väckts. När det gäller de grundläggande hushållningsbestämmelserna i 3 kap. MB föreslås i partimotion 1997/98:Jo34 yrkande 5 en ändring i MB så att jordbruksmark klassas som ett riksintresse. Motsvarande krav återfinns i partimotion 1997/98:Jo33 yrkande 6. I det senare fallet preciseras yrkandet med att bör besluta om en ändring i 3 kap. 4 § MB så att brukningsvärd klassas som ett riksintresse. Bestämmelserna om riksintressen avser områden med sådana resurser och värden som är särskilt betydelsefulla i ett nationellt perspektiv. Avsikten är att områden som är av särskilt värde för en viss användning inte skall tas i anspråk för andra ändamål utan att frågan om en långsiktigt lämplig mark- och vattenanvändning har klarlagts. I 3 kap. 5-8 §§ MB framgår att områden av särskild betydelse för rennäringen, yrkesfisket, naturvården, kulturmiljövården eller friluftslivet kan avsättas som riksintressen. Detsamma gäller för områden som innehåller fyndigheter av ämnen eller , som är särskilt lämpliga för anläggandet av särskilt angivna anläggningar eller har betydelse för totalförsvaret. I 3 kap. 4 § MB slås fast att jord- och skogsbruk är av nationell betydelse och att brukningsvärd jordbruksmark endast får tas i anspråk om det behövs för att tillgodose väsentliga samhällsintressen och detta behov inte kan tillgodoses på ett från allmän synpunkt tillfredsställande sätt genom att annan mark tas i anspråk. Jord- och skogsbruksmark kan inte med stöd i dagens bestämmelser i klassas som riksintresse i egenskap av att vara en resurs för en areell näring. Frågor om jordbruksmarkens status i naturresurslagen har tidigare behandlats av bostadsutskottet. I samband med lagens tillkomst uttalade utskottet följande (BoU 1986/87:3, s. 18): anser att väsentliga utgångspunkter, inte minst beträffande PBL, inte skulle kunna hävdas om jordbruksmark och skogsbruksmark gavs ställning som riksintressen. Vad utskottet närmast avser är att det då i praktiken skulle vara nödvändigt att i inte ringa omfattning överge principen om ett till kommunerna decentraliserat planeringsansvar. Utskottet anser inte att så bör ske. Emellertid vill utskottet betona vikten av att kommunerna utformar sin fysiska planering så att tillbörlig hänsyn tas till de areella näringarna.