yttr · GL05BOU3Y · 1998-01-01 00:00:00 — I Moderata samlingspartiets partimotion 1997/98:Jo32 yrkande 31 föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att prövningen inte skall läggas på regeringen. Motionärerna anför bl.a. att det är oroväckande att regeringen får en så vid möjlighet att kringgå den i MB föreslagna lagstiftningen genom egen prövning. Regeringen begär enligt motionärerna alltför stora befogenheter när det gäller att själv pröva miljölagstiftningen. Grundprincipen bör var att tillåtlighet av vissa industriföretag m.m. prövas av koncessionsnämnd eller förvaltningsdomstol. vill anföra följande. De regler som finns i NRL (4 kap.) om regeringsprövning av vissa större anläggningar hade sitt ursprung i 136 a § byggnadslagen (BL). Denna ordning tillskapades (bet. CU 1972:35) i och med beslut om hushållning med mark och vatten. Bestämmelserna om regeringsprövning hade det primära syftet att möjliggöra allsidiga bedömningar på ett tidigt stadium i planeringsprocessen av sådana industriella verksamheter som tar i anspråk eller förändrar karaktären hos naturresurser som det råder särskild knapphet på. Utskottet delar uppfattningen i propositionen om att det alltjämt är viktigt att regeringen behåller tillåtlighetsprövningen som en tidig och betydelsefull länk i prövningskedjan och därigenom kan utöva en politisk styrning av vissa beslut inom ramen för gällande rättsregler. Utskottet kan däremot inte dela motionärernas uppfattning att regeringsprövningen skulle innebära att regeringen får en vid möjlighet att kringgå reglerna i MB. Regeringen har som varje annan självfallet att följa lagstiftningen. Görs inte detta får ansvar utkrävas i konstitutionell ordning och/eller ytterst i val. Såvitt bostadsutskottet har sig bekant har ordningen för regeringens tillåtlighetsprövning som tidigare fanns i BL och som finns i NRL fungerat i allt väsentligt tillfredsställande. Vad utskottet inte sällan har haft att behandla är frågan om regeringen - med användande av den förbehållsmöjlighet avseende regeringsprövning som finns i 4 kap. NRL - inte borde pröva tillåtligheten av flera anläggningar eller åtgärder än vad som faktiskt skett. Sammanfattningsvis anser utskottet att den ordning för regeringsprövning som finns i NRL och som i huvudsak oförändrad föreslås tas in i MB är väl utformad. Regeringsförslaget låter sig inte förenas med yrkande 31 i Moderata samlingspartiets partimotion 1997/98:Jo32. Motionsförslaget avstyrks alltså. De verksamheter som föreslås omfattas av den obligatoriska regeringsprövningen enligt MB är i huvudsak desamma som . I förhållande till NRL föreslås dock att även större trafikanläggningar såsom nya större vägar, järnvägar, allmänna farleder och flygplatser skall prövas av regeringen. Vidare föreslås något färre typer av vattenverksamhet vara prövningspliktiga. I motion 1997/98:Jo36 (fp) föreslås att även hamnar, lastnings- och lossningskajer över en viss minsta storlek skall omfattas av regeringsprövningen. I propositionen konstateras att synen på trafikanläggningar i samhället har förändrats, från en tidigare positiv ställning till en i många fall ifrågasättande. Detta anges vara fallet i vad gäller sådana trafikanläggningar som räknats upp i propositionen. De motiv som förs fram i regeringsförslaget för att ytterligare ärendegrupper skall omfattas av den obligatoriska regeringsprövningen har enligt utskottets mening fog för sig. De i motion 1997/98:Jo36 (fp) aktualiserade anläggningarna kan - även om de i och för sig har stor omgivningspåverkan - inte anses innebära sådana miljöstörningar att en utvidgning av den obligatoriska regeringsprövningen bör förordas. Utskottet vill erinra om att regeringen (17 kap. 3 §) - om vissa förutsättningar är för handen - för ett visst fall får förbehålla sig att pröva tillåtligheten av en verksamhet som inte omfattas av den obligatoriska prövningen (17 kap. 1 §). Bl.a. sådana anläggningar som aktualiserats av motionären bör därvid kunna komma under regeringens prövning utan att detta explicit anges. I den mån motionen inte kan anses tillgodosedd med vad nu anförts bör den avslås av . Vid regeringens prövning enligt 4 kap. NRL har kommunerna möjlighet att motsätta sig en planerad verksamhet, det s.k. kommunala vetot. I propositionen och i två motioner tas frågan upp. Vetot föreslås i regeringsförslaget bestå och få sin plats i 17 kap. MB. Det föreslås inte gälla vid regeringens tillståndsprövning av trafikanläggningar samt vattenverksamhet. Sådana anläggningar och verksamheter har, som framgått ovan, ingen motsvarighet i NRL . I NRL finns vissa undantag från vetorätten. Det gäller bl.a. anläggningar för mellanlagring eller slutförvaring av kärnämne eller kärnavfall, gruppstationer för vindkraft och anläggningar för behandling av farligt avfall. Om det från nationell synpunkt är synnerligen angeläget att anläggningen kommer till stånd får regeringen lämna tillstånd även om kommunen inte tillstyrkt detta. Tillstånd får dock inte lämnas utan kommunfullmäktiges tillstyrkan om en lämplig plats har anvisats inom en annan kommun som kan antas godta en placering där eller i annat fall om en annan plats bedöms vara lämpligare. I partimotion 1997/98:Jo34 yrkandena 21 och 22 tas upp frågan om det kommunala vetot. Motionärerna föreslår att beslutar att de undantag från det kommunala vetot som föreslås i 17 kap. MB ej accepteras av . I partimotion 1997/98:Jo33 föreslås - yrkande 19 - ett tillkännagivande till regeringen av vad i motionen anförts om förfarandet vid tillåtlighetsprövningen av större trafikanläggningar och vattenverksamhet. Motionärerna riktar inte kritik mot undantagen från det kommunala vetot som sådant, men anser att regeringens tillåtlighetsprövning av trafikanläggningar och vattenverksamhet skall ske med den absoluta målsättningen att samförstånd med berörda kommuner skall uppnås genom ett väl utbyggt samråd. Först behandlar utskottet förslagen i partimotion om att några undantag från det kommunala vetot inte skall finnas. Motioner med liknande förslag har utskottet avstyrkt och avslagit praktiskt taget sedan det kommunala vetot fick sin nuvarande utformning (bet 1989/90:BoU20). Då anförde utskottet att det kommunala vetot i NRL är ett uttryck för grundtanken att kommunerna skall utöva ett starkt inflytande på den lokala miljön. Det kommunala vetot är också ett uttryck för den kommunala självbestämmanderätten i de markpolitiska frågorna liksom även i frågan om en industri på grund av sin verksamhet borde tillåtas etableras i kommunen. Utskottet ansåg emellertid att det även mot en kommuns vilja i speciella undantagssituationer måste finnas möjlighet att fatta beslut om lokalisering av vissa anläggningar av stor nationell betydelse. Utskottet betonade vikten av att stor restriktivitet iakttas vid regeringens prövning av om en viss anläggning skall undantas från vetorätten och att samförståndslösningar i första hand bör eftersträvas. De motiv som väglett lagstiftningen föreslås i nu refererad del inte förändras när NRL-reglerna om det kommunala vetot föreslås arbetas in i MB. Vad utskottet anförde vid sin bedömning av undantagen från kommunala vetot bör även fortsättningsvis vägleda tillämpningen när reglerna nu föreslås ingå i MB. Denna uppfattning delas uppenbarligen av regeringen. I propositionen föreslås nämligen ingen ändring härvidlag. Utskottet, som vidhåller sin tidigare uppfattning, har heller ingen erinran mot den utformning av vetot som föreslås i propositionen. Yrkandena 21 och 22 i partimotion 1997/98:Jo34 är inte förenliga med vad nu anförts. Förslaget i yrkande 19 i partimotion 1997/98:Jo33 om ytterligare motiv till ledningen för tillämpningen av kommunala vetot kan inte anses tillföra tillämpningen något väsentligt. Utskottet har ovan redovisat den mycket rigorösa ordning som vägleder bedömningarna avseende undantagen från det kommunala vetot. Vad i partimotionen (kd) förordas får anses tillgodosett utan någon begäran därom. Ersättning vid ingripanden av det allmänna och vid tillståndsprövning av vattenverksamhet m.m. Ersättningsreglernas utformning i regeringsformen och i MB Frågan om ersättningsreglernas utformning vid ingripanden av det allmänna har tilldragit sig mycket stort intresse vid den beredning som föregått regeringsförslaget och även i motioner som avlämnats med anledning av propositionen. Bl.a. har av Lagrådet och i motioner ifrågasatts om reglerna i 2 kap. 18 § regeringsformen ger anledning att föra in bestämmelser om vidgad ersättningsrätt i MB. Denna fråga ankommer det närmast att bedöma. befattning med ersättningsbestämmelsernas utformning har emellertid aktualiserats genom förslag i Moderata samlingspartiets partimotion 1997/98:Jo32 yrkande 4. Motionärerna anser att de ersättningsregler som beslutade om 1987 kommer att brytas igenom om förslaget i 31 kap. 6 § MB genomförs. Paragrafen innebär att ersättning för intrång upp till den s.k. kvalifikationsgränsen inte skall betalas. När motionärerna nämner beslut om ersättningsreglernas utformning avser de uppenbarligen det förhållandet att ersättning enligt reglerna i PBL i vissa fall betalas ut för hela den skada en fastighetsägare lider när kvalifikationsgränsen är överskriden, dvs. när pågående markanvändning inom berörd del av fastigheten avsevärt försvåras. Reglerna i 14 kap. 10 § första stycket PBL har denna utformning medan reglerna i lagrummets andra stycke närmast motsvarar 31 kap. 6 § MB-förslaget. De ersättningssituationer i PBL som motsvarar vad nu föreslås i MB gäller bl.a. om skada uppkommer till följd av vägrat bygglov att ersätta en riven eller genom olyckshändelse förstörd byggnad med en ny byggnad. Av propositionen framgår (s. 557) att den av regeringen förordade regeln fått ett starkt stöd vid remissbehandlingen av betänkande. vill inte motsätta sig att regeln ges den i propositionen förordade utformningen. Det kan dock finnas anledning att återkomma till frågan vid behandlingen av följdlagstiftningen till MB. Med det anförda avstyrker utskottet nu Moderata samlingspartiets partimotion 1997/98:Jo32 yrkande 4. Länsstyrelsernas resurser för ärendeprövning enligt Enligt propositionen skall länsstyrelsernas prövning av tillstånd till miljöfarlig verksamhet få fastare former genom att de prövas av en självständig och till administrativt knuten prövningsmyndighet. I propositionen beräknas att kostnaden för länsstyrelsernas arbete med vissa ärenden enligt MB blir . Regeringen ämnar i budgetarbetet års budget återkomna till denna och andra kostnader som kan förväntas uppkomna med anledning av MB. Kostnaderna anges komma att finansieras via avgifter och via utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. I partimotion 1997/98:Jo33 yrkande 34 i motsvarande del föreslås ett tillkännagivande till regeringen bl.a. om att länsstyrelserna behöver tillföras resurser så att de kan fullgöra de MB-uppgifter de har fått sig ålagda. har bl.a. att bereda frågan om länsstyrelsernas förvaltningsanslag. Länsstyrelserna har fått vidkännas stora besparingar . Utskottet ser därför positivt på att länsstyrelsernas tillkommande uppgifter enligt MB avses finansieras utan ytterligare besparingar på länsstyrelseanslaget. Frågan får, som regeringen anför, tas upp i budgetarbetet inför nästa års budget. Ett tillkännagivande enligt förslaget i partimotionen (kd) om länsstyrelsernas resurser bör därför nu kunna undvaras. I beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), Per (), () och (). MB och förhållandet till annan lagstiftning (), (), () och () anser att den del av bostadsutskottets yttrande i avsnittet 1 kap. mål och tillämpningsområde som börjar med "Ett genomförande" och slutar med "till MB" bort ha följande lydelse: Utskottet delar uppfattningen i Moderata samlingspartiets partimotion 1997/98:Jo32 yrkande 1 om att regeringens förslag om följdlagstiftning till MB borde ha varit känt redan i samband med huvudförslaget. Det är också en brist att regeringens stora miljöpolitiska proposition ännu inte presenterats för . Den brådska med vilken MB-förslaget arbetats fram ger tyvärr ett befogat intryck av att förslaget är framkastat utan fullständig kontroll över slutresultatet. Den osäkerhet som regeringens senfärdighet skapat inte minst vad gäller frågan om hur MB skall förhålla sig till annan lagstiftning är inte ägnad att inge förtroende för tillämpningen av lagkomplexet. Bl.a. saknas entydiga regler om förhållandet mellan MB och följdlagstiftningen. Som förordas i partimotionen bör den osäkerhet som skapats elimineras. Detta görs bäst genom en ordning som går ut på att speciallagar skall gälla före MB i det fall det finns bestämmelser som kolliderar. Även om det kan finnas anledning att återkomma till frågan vid behandlingen senare i vår av propositionen om följdlagstiftningen finner utskottet nu inte anledning till annat ställningstagande än det som förs fram i yrkande 1 i motionen och som alltså går ut på att skall besluta att speciallagar skall gälla före MB. Vad nu föreslagits tillgodoser i inte ringa grad även förslaget i partimotion 1997/98:Jo33 yrkande 2 om en precisering av MB:s förhållande till annan lag. Ett preciserat förslag beträffande MB:s förhållande till annan lag () anser att den del av bostadsutskottets yttrande i avsnittet 1 kap. mål och tillämpningsområde som börjar med "Ett genomförande" och slutar med "till MB" bort ha följande lydelse: Som anförs i partimotion 1997/98:Jo33 yrkande 2 har kritiken från remissinstanserna varit mycket omfattande vad gäller förhållande till annan lagstiftning. Kritiken handlar främst om att tillämpningsområdet inte är tillräckligt preciserat och att det finns otydligheter när det gäller förhållandet till annan lag. Det är ett klart otillfredsställande förhållande att företagare och enskilda inte med säkerhet kan veta vilken lagstiftning det är som skall gälla och när den skall gälla. Detta handlar om rättssäkerhet och om egendomsrätt. I denna principiella del måste regeringen återkomma med ett mer preciserat förslag som säkrar rättstryggheten och tydliggör att äganderätten med tillhörande ersättningsprinciper gäller. Vad nu anförts bör med anledning av yrkande 2 i motionen som sin mening ge regeringen till känna. Förslaget i yrkande 1 i Moderata samlingspartiets partimotion 1997/98: Jo32 om att speciallag alltid skall gälla före MB är alltför oflexibelt för att kunna läggas till grund för ett riksdagsbeslut. Det är just frågan om MB:s förhållande till annan lagstiftning som bör övervägas ytterligare. Dessa överväganden bör göras utan den bindning som ett bifall till Moderata samlingspartiets partimotion i denna del skulle innebära. () anser att den del av bostadsutskottets yttrande i avsnittet 2 kap. Allmänna hänsynsregler som börjar med "Enligt utskottets" och slutar med "Yrkandet avstyrks" bort ha följande lydelse: Utskottet anser att det på ett tydligare sätt bör framgår att de grundläggande ställningstaganden som regleras i hushållnings- och kretsloppsprincip har ett nära samband med den s.k. lokaliseringsprincipen. Med dagens uppdelning i två olika paragrafer finns risken att detta samband går förlorat. Utskottet förordar därför att lokaliseringsprincipen i 2 kap. 4 § MB utformas i enlighet med det i motion 1997/98:Jo35 (fp) yrkande 1 förordade tillägget. Detta tillägg har följande lydelse: "Vidare skall för all verksamhet en sådan plats väljas att hushållningen med mark, material, råvaror och energi främjas." Med detta tillägg uppnås även en bättre samstämmighet mellan lokaliseringsprincipen och de detaljerade kraven på miljökonsekvensbeskrivningar som återfinns i 6 kap. 3 § MB. Utskottet föreslår att beslutar att göra ett tillägg till 2 kap. 4 § i enlighet med vad som anförs i motion 1997/98:Jo35 (fp) yrkande 1. Lokaliseringsprincipens förhållande till MB:s övriga bestämmelser (), (), () och () anser att den del av bostadsutskottets yttrande i avsnittet 2 kap. Allmänna hänsynsregler som börjar med "Det föreligger" och slutar med "Motionen avstyrks" bort ha följande lydelse: Regeringens val att låta NRL utgöra en del av har kritiserats av flera remissinstanser. Bl.a. har invändningar rests mot den brist på närmare analys av vilka eventuella tolkningsproblem som kan uppkomma i förhållandet mellan allmänna hänsynsregler och dess hushållningsbestämmelser. Därutöver hävdar många att en genomgripande översyn av borde ha gjorts innan de tilläts bli en viktig del av . Ett av de mest pregnanta tecknen på att analysen av sammansmältningens konsekvenser varit bristfällig är, enligt utskottets mening, den "dubblering" av lokaliseringsprincipen som uppenbarligen förekommer i 2 kap. 4 § och 3 kap. 1 § MB. För att skall kunna anses vila på en rättssäker grund bör en dylik tvetydighet elimineras. Med det anförda ansluter sig utskottet till vad som föreslås i Moderata samlingspartiets partimotion 1997/98:Jo32 yrkande 12 om att bör besluta om att samordna lokaliseringsprincipen i en paragraf. () och () anser att den del av bostadsutskottets yttrande i avsnittet 3 kap. Grundläggande bestämmelser för hushållning med mark- och vattenområden som börjar med "Utskottet vidhåller" och slutar med "yrkande 6" bort ha följande lydelse: Enligt utskottets uppfattning råder en viss inkonsekvens i den föreslagna tredje kapitel beträffande regleringen av vad som kan avsättas som riksintresse. Regeringen anför att näringar i sig inte skall kunna klassas som riksintressen utan det är för olika näringar erforderliga naturresurser som genom en riksintresseförklaring skall kunna ges ett långsiktigt skydd. I 3 kap. MB räknas ett antal sådana näringar upp vars naturresursbaserade produktionsfaktorer kan tilldelas denna status. Utskottet finner denna grundinställning i huvudsak korrekt. Vad som dock kan ifrågasättas är att den nödvändiga produktionsresurs som ligger till grund för ett levande svenskt jordbruk inte omfattas av möjligheterna att avsättas som riksintresse. Att på detta sätt negativt särbehandla en viss näring kan knappast anses rimma särskilt väl med den föreslagna lagens syfte. Särskilt anmärkningsvärt är detta när det handlar om en näring som ytterst står för en produktion som i såväl ett nationellt som ett globalt perspektiv har stor betydelse. Jordbruksmarken måste dessutom ges ett bättre skydd mot bebyggelse och andra exploateringsföretag som omöjliggör ett bärkraftigt framtida jordbruk. Bristen på hållbara argument för att inte klassa jordbruksmark som riksintresse gör att utskottet ansluter sig till vad som anförs i partimotion 1997/98:Jo34 yrkande 5 och partimotion 1997/ 98:Jo33 yrkande 6 om att beslutar om ändringar i 3 kap. 4 § MB. Översyn och samordning av 3 kap. MB (), (), () och () anser att den del av bostadsutskottets yttrande i avsnittet 3 kap. Grundläggande bestämmelser för hushållning med mark- och vattenområden som börjar med "Utskottets uppfattning" och slutar med "i " bort ha följande lydelse: Utskottet anser att hanteringen av inte uppfyller de krav på genomgripande översyn som bör kunna krävas vid tillskapandet av ett så omfattande regelverk som MB. Sådana tvivelaktigheter som vid rättstillämpningen riskerar att skapa allvarliga rättssäkerhetsproblem måste självfallet elimineras. Ett annat skäl till en översyn är att hushållningsbestämmelserna i 3 kap. och 4 kap. MB på ett för balken apart sätt delvis utgår från skyddet av vissa näringar i stället för från skyddet av miljön. Det är därför enligt utskottets mening nödvändigt att avpassa reglerna i lagförslagets tredje kapitel till övriga delar i . måste reglerna förändras så att de liksom i övrigt utgår från skyddet för natur- och kulturmiljövärden samt vissa naturresurser, t.ex. . Vad nu anförts är en anslutning till vad som föreslås i partimotion 1997/98:32 yrkande 11. (), (), () och () anser att den del av bostadsutskottets yttrande i avsnittet 3 kap. Grundläggande bestämmelser för hushållning med mark- och vattenområden som börjar med "Det kan" och slutar med "avstyrks således" bort ha följande lydelse: Utskottets uppfattning är att frågan om vindkraftsetableringar i våra känsliga kustområden inte är tillfredsställande utredd. Visserligen kommer den utredning som är aviserad sannolikt att räta ut en del frågetecken, men fortfarande kan det befaras att vindkraftsetableringar även framgent kommer att utgöra ett hot mot oersättliga naturvärden särskilt i de sydliga kustlänen. För att eliminera denna risk föreslår utskottet att de direktiv som ligger till grund för utredningsarbetet om vindkraft kompletteras med lagstiftningsförslag om vilka kustområden som permanent bör skyddas mot vindmölleetableringar i enlighet med vad som anförs i motion 1997/98:Jo29 (m) yrkande 1. Utskottet finner dessa frågor så angelägna att bör fatta beslut om ett utbyggnadsstopp för vindkraftsanläggningar i avvaktan på erforderliga utredningsresultat i enlighet med vad som anförs i samma motions yrkande 2. I den mån förslaget i partimotion 1997/98:Jo34 yrkande 4 inte tillgodoses med vad nu anförts bör förslaget avslås av . () anser att den del av bostadsutskottets yttrande i avsnittet 3 kap. Grundläggande bestämmelser för hushållning med mark- och vattenområden som börjar med "Det kan" och slutar med "avstyrks således" bort ha följande lydelse: Vindkraft är en förnyelsebar och miljövänlig energikälla vars status måste höjas. Alternativ till fossil- och kärnkraft måste inför den förestående energiomställningen ges en mer framskjuten position i energidebatten. Ett sätt att uppnå detta är enligt utskottets uppfattning att se över lagstiftningen och i möjligaste mån stärka vindkraftens roll som en del i energiproduktionssy- stemet. Ett osökt tillfälle att stärka vindkraftens ställning är att redan i samband med MB:s tillkomst göra vissa revideringar av de bestämmelser som reglerar avgränsningen av riksintressen. Områden för energiproduktion kan såsom anförs ovan visserligen klassas som riksintressen enligt 3 kap. 8 § MB, men regleringen är grov och gör ingen skillnad på olika slags energiproduktion. En utväg för att särskilja de alternativa och framtidsvänliga energislagen från mer miljöovänlig energiproduktion vore att de togs upp i två olika paragrafer. Som ett första led i denna reform föreslår utskottet att beslutar att i en särskild paragraf i MB:s tredje kapitel anges att områden som är särskilt lämpliga för vindkraftsproduktion skall klassas som riksintresse för detta ändamål. Vad utskottet nu anfört ansluter till vad som föreslås i partimotion 1997/98:Jo34 yrkande 4. Utskottet kan inte dela den i grunden negativa inställning till vindkraften som energikälla som förs fram i motion 1997/98:Jo29 (m). Denna motion bör avslås av . () anser att den del av bostadsutskottets yttrande i avsnittet 3 kap. Grundläggande bestämmelser för hushållning med mark- och vattenområden som börjar med "Enligt utskottets" och slutar med "riksintressenas status" bort ha följande lydelse: Utskottet anser det motiverat att närmare beaktar vad som anförts i partimotion 1997/98:Jo34 yrkande 7 om att regeringen och andra myndigheter i sina beslut måste respektera områden och anläggningar som klassas som riksintressen. Det är enligt utskottets uppfattning angeläget att tydligt markerar sin syn på hur statliga resurser utnyttjas i de fall tvivelaktigheter uppkommer. Ett konkret exempel är den ovan beskrivna satsningen på miljöanpassning av befintlig vattenkraft. Om sådan forskning inkluderar ansatser som innebär en utbyggnad av vattenkraft i sådana vattendrag som är skyddade som riksintressen enligt 4 kap. 6 § MB bör den enligt utskottets uppfattning inte uppmuntras genom statlig finansiering. Med det anförda tillstyrker utskottet partimotion 1997/98: Jo34 yrkande 7. Bestämmelserna i 4 kap. (), (), () och () anser att den del av bostadsutskottets yttrande i avsnittet 4 kap. Särskilda bestämmelser för hushållning med mark och vatten för vissa områden i landet som börjar med "Utskottets uppfattning" och slutar med "till regeringen" bort ha följande lydelse: