yttr · GL05SOU4Y · 1998-01-01 00:00:00 — har berett socialutskottet tillfälle att avge yttrande över proposition 1997/98:55 Kvinnofrid jämte motioner som väckts med anledning av propositionen, allt i de delar som remitterats till justitieutskottet. begränsar sitt yttrande till avsnitten 7, 8, 11.1, 12.3, 15 och 16.2 i propositionen samt de motionsyrkanden som berör dessa avsnitt. Till justitieutskottet överlämnas tillsammans med yttrande 23 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden om frågor som behandlas i propositionen. De sociala myndigheternas insatser I propositionen anförs att redovisning visar att det finns brister i arbete med kvinnor som utsätts för våld. Kommissionen har pekat på att frågan ibland synes vara lågt prioriterad och att socialsekreterarna bl.a. på grund av bristande kunskaper inte är tillräckligt uppmärksamma på problemet. Till detta kommer att det inte är ovanligt att våldsutsatta kvinnor av olika anledningar döljer att de är utsatta för våld i sina hem. Följden har blivit att dessa kvinnor alltför sällan erbjuds insatser och att kvinnorna inte heller efterfrågar sådana. Enligt kommissionen tyder mycket på att hälso- och sjukvården och i långt större utsträckning än vad man varit medveten om möter kvinnor som utsatts för våld. Mot bakgrund av de brister i arbete som påtalats av anser regeringen att mycket talar för att ansvaret för att hjälpa kvinnor som utsätts för våld tydligare bör anges i lagen. I propositionen föreslås att SoL skall kompletteras med en bestämmelse om att socialnämnden bör verka för att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp i hemmet får stöd och hjälp för att förändra sin situation. bör ha egen kompetens och handlingsberedskap för att kunna söka upp och hjälpa utsatta kvinnor. Det är enligt regeringen inte tillräckligt att det finns tillgång till frivilliga insatser i kommunen. måste också, anförs det i propositionen, bli mer uppmärksam på situationer där det kan förekomma våld i hemmet även om inte en hjälpsökande direkt talar om detta, t.ex. när en kvinna av annat skäl tar kontakt med . Vidare anförs att kommissionen också har visat att det finns behov av en ökad medvetenhet om dessa frågor. Särskilda metoder och handlingsrutiner kan behöva utarbetas. Kvinnor som utsatts för våld kan behöva stödjande samtal, råd och hjälp med praktiska frågor som t.ex. kontakt med andra myndigheter. De kan också behöva hjälp till ett s.k. För att nå de utsatta kvinnorna är det enligt propositionen angeläget med uppsökande verksamhet och att information om de insatser som kan erbjudas utarbetas och sprids. Regeringen anser att har en viktig roll när det gäller att uppmuntra det lokala utvecklingsarbetet på området samt att sprida kunskap om och erfarenheter från de projekt som pågår på flera håll i landets kommuner och som syftar till att bättre kunna hjälpa och stödja utsatta kvinnor. Med anledning av den nya bestämmelsen som föreslås i SoL har fått i uppdrag att utarbeta allmänna råd för arbete med dessa frågor. För att underlätta och stimulera ett mer aktivt arbete regionalt och lokalt har regeringen uppdragit åt att leda ett utvecklingsarbete i frågor om våld mot kvinnor. Syftet med uppdraget är att främja och stödja kompetensuppbyggnad och metodutveckling inom och hälso- och sjukvården så att stödet till de utsatta kvinnorna kan förbättras. För uppdraget som även innefattar frågor om prostitution tillförs ett engångsbelopp om . Därefter är tanken att arbetet med dessa frågor skall införlivas med ordinarie uppgifter. I propositionen anförs att de kunskaper och den kompetens som finns i de kommuner som kommit längst i arbetet på området bör utnyttjas. bör särskilt ta till vara storstädernas kunskap och erfarenheter på området. Styrelsen bör också samarbeta med och ta till vara erfarenheterna från Rikskvinnocentrum, kvinnojourerna och . Även och bör engageras i arbetet. En annan aspekt som lyfts fram i propositionen är ett förbättrat samarbete mellan myndigheter inom rättsväsendet, , hälso- och sjukvården och de frivilliga organisationerna i frågor som rör våld mot kvinnor. Det är enligt regeringens mening angeläget att goda erfarenheter från olika samverkansprojekt sprids. I uppdraget till ingår också att, i samråd med kvinnojourernas riksorganisationer och Rikskvinnocentrum, utreda hur en central kristelefon för våldsutsatta kvinnor skall kunna komma till stånd. Regeringen anser att i sitt arbete med utsatta barn bör ägna särskild uppmärksamhet åt de barn som växer upp i miljöer där det förekommer våld och misshandel. Det är angeläget att utveckla metoder och kunskaper inom området. Resultaten av det utredningsarbete m.m. som pågår och som berör frågor om barn i misshandelsmiljöer bör avvaktas. Därefter bör en samlad bedömning av behovet av ytterligare åtgärder göras. I motion Ju31 av m.fl. (kd) yrkas att skall besluta att den i propositionen föreslagna nya bestämmelsen i SoL (8 a §) skall ha följande lydelse: "skall verka för att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp i hemmet erbjuds stöd och hjälp för att förändra sin situation" (yrkande 1). I motion Ju32 av m.fl.(mp) begärs ett tillkännagivande om att ordet "bör" i regeringens förslag till 8 a § i SoL byts ut mot "skall". Motionärerna anser också att det bör klargöras att i sitt arbete med utsatta barn skall ägna särskild uppmärksamhet åt de barn om växer upp i miljöer där det förekommer våld och misshandel (yrkande 1). Ordet "bör" som används i propositionen är inte tillräckligt förpliktande, anser motionärerna. Vidare begärs ett tillkännagivande om att skall ges i uppdrag att utbetala ersättning till kvinnor som utsatts för våld i nära relationer (yrkande 2). Ersättning bör utgå för sönderslagna inventarier, byte av dörrlås och andra skador i bostaden. Kvinnan bör även kunna få ersättning från tandskador och andra fysiska skador som uppkommit till följd av misshandeln. I motion Ju24 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivande om vad som anförts om att i socialtjänstlagen klargöra brottsoffrens behov av stöd och hjälp (yrkande 2). Enligt motionärerna måste kommunerna bli bättre på att hjälpa inte bara misshandlade kvinnor utan även brottsoffer i allmänhet. Regeringen bör därför överväga att utvidga den föreslagna tilläggsbestämmelsen i socialtjänstlagen till att omfatta även andra brottsoffer. I motion Ju28 av m.fl. (v) yrkas att uppdrag att leda ett utvecklingsarbete i frågor om våld mot kvinnor även skall omfatta utsatta flickor (yrkande 6). I motion Ju934 av m.fl. (s) begärs tillkännagivanden om och hälso- och sjukvårdens insatser för kvinnor samt behovet av behandlingshem och skyddat boende för kvinnor (yrkandena 3 och 4 delvis). Motionärerna anser det angeläget att utvecklar modeller för att nå och hjälpa våldsutsatta kvinnor med missbruksproblem. Det måste också finnas möjlighet för dessa kvinnor att få vård på behandlingshem som enbart tar emot kvinnliga missbrukare. Tidiga och adekvata insatser av hög kvalitet krävs för att avvärja framtida belastningar på såväl hälso- och sjukvården och som kostnader för sjukskrivningar och sjukpension. Vidare anförs i motionen att vissa kvinnor har behov av ett skyddat boende än vad som kan erbjudas i . Motionärerna hänvisar till en modell som utvecklats i och som även bör prövas i . I motion So801 av m.fl. (c) hemställs att regeringen skall ges till känna vad som anförts om rutiner och utbildning för personer som kommer i kontakt med barn som blir vittne till våld i hemmet (yrkande 15). Många barn lever enligt motionärerna i socialt utsatta miljöer där de vuxnas problem tar över. Vid en undersökning av polisanmälningar om misshandel framkom att det var mycket slumpartat om barnen över huvud taget nämndes i polisrapporterna och även om så skedde var det inte självklart att nåddes av uppgifterna eller att barnen fick hjälp med att bearbeta sina upplevelser. Bättre rutiner för samarbetet mellan polisen, och barnpsykiatrin måste utarbetas, anser motionärerna. Kommunen har enligt socialtjänstlagen (SoL) det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp de behöver. Till socialnämndens uppgifter hör bl.a. att göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena i kommunen samt svara för omsorg och service, upplysningar, råd, stöd och vård, ekonomisk hjälp och annat bistånd till familjer och enskilda som behöver det. I socialtjänstlagen ges allmänna riktlinjer om det sätt på vilket socialnämnden skall fullgöra sina skyldigheter men också mer preciserade mål för vissa grupper t.ex. barn och ungdomar, missbrukare samt för personer som behöver bistånd av för att klara sin försörjning och sin livsföring i övrigt. ansvar enligt socialtjänstlagen omfattar således redan människor som är eller har varit utsatta för våld även om det inte särskilt utsägs i lagen. har emellertid visat att det finns stora brister i arbete med kvinnor som utsätts för våld. Detta faktum har också i huvudsak fått stöd hos remissinstanserna. Utskottet delar inställningen i propositionen att ansvar för att stödja och hjälpa kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp i hemmet bör klargöras bättre genom att socialtjänstlagens allmänna bestämmelser kompletteras med en särskild bestämmelse härom. Utskottet finner inte anledning att i detta sammanhang föreslå att bestämmelsen skall utvidgas till att omfatta brottsoffer i allmänhet eller att föreslå att "bör" ändras till "skall" i lagförslaget. Utskottet föreslår att justitieutskottet tillstyrker förslaget till 8 a § SoL och att motionerna Ju31 yrkande 1, Ju32 yrkande 1 och Ju24 yrkande 2 avstyrks. Utskottet vill i detta sammanhang också understryka vikten av att på ett tidigt stadium erbjuder insatser av olika slag till de kvinnor som behöver stöd och hjälp för att förändra sin situation. För detta krävs enligt utskottet att har kompetens och handlingsberedskap. måste också bli mer uppmärksam på situationer där det kan förekomma våld i hemmet, t.ex. när en kvinna av annat skäl tar kontakt med . Särskilda program och handläggningsrutiner kan behöva utarbetas för att öka medvetenheten om dessa frågor inom . Det är också angeläget att aktivt informerar om de resurser som finns inom ram och som är tillgängliga för kvinnor som är utsatta för våld och andra övergrepp. Med hänsyn till att behovet av hjälp och stöd kan variera starkt mellan olika kvinnor måste olika slag av insatser kunna erbjudas. Det kan som nämns i propositionen finnas behov av stödjande samtal, råd och hjälp med praktiska frågor, t.ex. kontakt med andra myndigheter. Andra insatser som kan behövas är t.ex. en stöd- eller kontaktperson som polisutredning och rättegång pågår. I många fall finns också behov av hjälp till skyddat boende. , som har en viktig roll när det gäller att uppmuntra det lokala utvecklingsarbetet, kommer att utarbeta Allmänna råd om hur bör arbeta för att hjälpa och stödja utsatta kvinnor. Utskottet ser med tillfredsställelse att regeringen gett i uppdrag att leda ett utvecklingsarbete inom i frågor som rör våld mot kvinnor. Utskottet utgår från att utvecklingsarbetet även kommer att omfatta unga kvinnor. Motion Ju28 yrkande 6 bör avstyrkas. När det gäller att ordna en tillfällig bostad eller erbjuda skyddat boende för våldsdrabbade kvinnor använder sig i stor utsträckning av kvinnojourerna. Eftersom det skett en stark framväxt av lokala kvinnojourer under fram för allt det finns det goda möjligheter för kvinnor och deras barn att få tillgång till ett skyddat boende i en akut krissituation. Som påpekas i motion Ju934 har dock vissa kvinnor behov av skyddat boende än vad som kan erbjudas. Det kan därför enligt utskottets mening finnas skäl att pröva den modell som utvecklats i och som erbjuder boende på för kvinnor som lämnat sin hem på grund av misshandel eller andra övergrepp. I motion Ju934 berörs även problemet med våldsutsatta kvinnor som också har missbruksproblem. Kvinnojourerna har enligt motionärerna varken kompetens eller resurser att hjälpa dessa kvinnor. Som ovan nämnts har enligt SoL ett särskilt ansvar för att missbrukare får den hjälp och den vård som behövs för att komma ifrån missbruket. Utskottet har i ett särskilt betänkande behandlat motioner om vård av missbrukare och bl.a. uttalat att kommunerna måste satsa mer på att finna metoder att nå missbrukande kvinnor och att utveckla verksamheter som särskilt vänder sig till kvinnliga missbrukare. Tillsynsmyndigheterna bör noga följa utvecklingen. Utskottet anser dock inte att något tillkännagivande till regeringen behövs med anledning av motion Ju934 yrkandena 3 och 4 delvis. Utskottet föreslår att motionen avstyrks i dessa delar. En kvinna som varit eller är utsatt för våld kan också behöva ekonomiskt bistånd av för att förändra sin situation. Kan kvinnan i fråga inte själv tillgodose sina behov eller få dem tillgodosedda på annat sätt har hon rätt till bistånd av försörjning. har möjlighet att ge bistånd även i form av exempelvis flyttningskostnader, nyanskaffning av möbler, husgeråd etc. samt även för kostnader för psyko- terapi och mer omfattande tandvård. Bistånd kan även ges till olika former av vård-, stöd- och behandlingsinsatser. I motion Ju32 yrkande 2 (mp) yrkas att skall åläggas att utbetala ersättning till kvinnor som utsatts för våld i nära relationer. Enligt motionärerna bör ersättning utgå för såväl personskada som sakskada. Utskottet anser att yrkandet bör avslås. Förutsättningar för att få ersättning av statsmedel för skada till följd av brott regleras i brottsskadelagen, och det åligger att pröva ärenden om brottsskadeersättning enligt denna lag. Ersättning av statsmedel enligt brottsskadelagen betalas från det i statsbudgeten särskilda anslaget Ersättning för skador på grund av brott. Till viktigaste uppgifter hör att verka för att barn och ungdomar växer upp under trygga och goda förhållanden. har således ett särskilt ansvar för barn som lever i misshandelsmiljöer. Utskottet finner dock i likhet med regeringen anledning att understryka vikten av att i sitt arbete med utsatta barn ägnar särskild uppmärksamhet åt de barn som växer upp i miljöer där det förekommer våld och misshandel. Metoder och kunskaper inom området måste utvecklas. För att skall kunna leva upp till sitt ansvar att uppmärksamma dessa barn och vidta erforderliga hjälpinsatser, behövs som framhålls i motion So801 bl.a. bättre rutiner för samarbetet mellan polisen och . Denna inställning delas också av regeringen. Regeringen har för avsikt att återkomma till med en proposition om Vissa barnfrågor och föräldrastöd. I det sammanhanget kommer också en mer samlad bedömning att göras över behovet av eventuellt ytterligare insatser för att förbättra situationen för barn som lever i miljöer där misshandel förekommer. Utskottet anser att inte bör ta något initiativ med anledning av motion So801 yrkande 15. Yrkandet bör därför avstyrkas. Hälso- och sjukvårdens insatser Enligt propositionen bör hälso- och sjukvårdens ansvar när det gäller kvinnor som utsatts för sexualbrott och misshandel så långt som möjligt avgränsas till sådana uppgifter som kräver hälso- och sjukvårdens särskilda kompetens. Detta innebär dock inte att någon strikt avgränsning av hälso- och sjukvårdens ansvarsområde skall göras. I hälso- och sjukvårdens ansvar ingår också att se till att den som söker hälso- och sjukvårdens tjänster, men som också behöver annat stöd, blir hänvisad till det eller de organ, som har kompetens och resurser för uppgiften. Samspelet med andra verksamheter är också en nödvändig förutsättning för att det våld som kvinnor utsätts för skall kunna bekämpas. I propositionen betonas att det är angeläget att kvinnor som utsatts för våld får ett bra bemötande och omhändertagande av kunnig personal när de söker sig till hälso- och sjukvården. Ett insiktsfullt bemötande och ett gott omhändertagande med möjlighet till fortsatt stöd och hjälp kan vara avgörande för kvinnornas möjligheter att förändra sin situation såväl i ett kort som i ett långt perspektiv. Kvaliteten i verksamheten bör fortlöpande utvärderas och säkras. Att kvaliteten i verksamheten inom hälso- och sjukvården systematiskt och fortlöpande skall utvärderas och säkras följer redan av hälso- och sjukvårdslagen. Hur verksamheten för utsatta kvinnor organiseras i olika delar av landet är dock enligt regeringens mening i första hand en fråga för berörda huvudmän som har att se till att vårdutbudet anpassas efter invånarnas behov. I propositionen konstateras att många landsting har tagit initiativ till betydande satsningar för kvinnor som utsätts för våld. Rikskvinnocentrum för kvinnor som har misshandlats och våldtagits inrättades på förslag av . Huvudman är i län. En huvuduppgift för centrumet är att ta emot våldsutsatta kvinnor för medicinsk undersökning och behandling. Centrumet skall också kunna erbjuda t.ex. krissamtal och dygnet-runt-rådgivning per telefon. RKC skall också vara ett nationellt resurs- och som utifrån ett kvinnoperspektiv skall skapa former för ett gott omhändertagande i vården. Vidare skall RKC genomföra utbildning av berörda personalkategorier, sprida information och bidra till opinionsbildning samt bedriva forskning om bl.a. effekterna av våld mot kvinnor. Regeringen har bidragit ekonomiskt till uppbyggnaden av verksamheten, som är tänkt att kunna stå modell för verksamheter som kan utvecklas i andra delar av landet. För att ge RKC förutsättningar att befästa sin verksamhet och sprida erfarenheter från denna samt för att finansiera vissa rikstäckande uppgifter avser regeringen att, som ett engångsbelopp, bidra ekonomiskt med . I motionerna Ju27 av m.fl. (fp) yrkande 6 och Ju32 av m.fl. (mp) yrkande 4 hemställs om att en särskild vårdgaranti bör införas för att tillgodose behovet av psykoterapi för kvinnor som blivit våldtagna och misshandlade. Motionärerna i motion Ju27 anser att rätten till psykoterapi bör ingå i den heltäckande vårdgaranti som regeringen avser att under innevarande år förhandla fram med . Även i motion Ju933 av m.fl. (fp) yrkande 6 begärs tillkännagivande om rätt till psykoterapi för kvinnor som utsatts för sexuella övergrepp och att sådan terapi skall omfattas av vårdgarantin. I motion Ju919 av m.fl. (v) yrkande 6 yrkas att hos regeringen begär förslag till en regel som ger kvinnor som utsatts för misshandel och sexuella övergrepp rätt till kostnadsfri läkarvård och behandling, inklusive psykoterapi. I motion Ju25 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivande om behovet att långsiktigt befästa Rikskvinnocentrums roll som ett centrum med rikstäckande uppgifter. Motionärerna anser att Rikskvinnocentrum måste få ett tydligt och långsiktigt nationellt uppdrag för för att samla erfarenheter och bedriva forskning inom sitt huvudområde samt för att sprida kunskaper till berörda organ och för att kunna utveckla omvårdnadsmodeller. Propositionens ettåriga perspektiv är helt otillfredsställande, anser motionärerna. I motion Ju901 av och () begärs ett tillkännagivande om vad som anförts om Rikskvinnocentrum (yrkande 1). Rikskvinnocentrum i täcker enligt motionärernas mening inte på långa vägar de behov av hjälp, stöd och rehabilitering som finns bland kvinnor som utsatts för olika former av våld. För att möta detta behov bör varje universitetsklinik i landet inrätta ett centrum motsvarande det som finns i . I motion Ju917 av och () begärs tillkännagivande om att särskilda kliniker för våldtäktsoffer bör inrättas runt om i landet och att dessa kliniker utarbetar handlingsprogram för att bemöta och behandla våldsutsatta kvinnor efter mönster från Rikskvinnocentrum i (yrkande 5). Ett liknande yrkande framställs i motion Ju933 (fp) yrkande 2. I motion A807 yrkande 6 av m.fl. (v) begärs tillkännagivande till regeringen om att akutsjukhusen åläggs att ta fram handlingsplaner för hur de skall bemöta misshandlade kvinnor. Hälso- och sjukvården, framför allt akutsjukvården och kvinnoklinikerna, kommer i mycket stor utsträckning i kontakt med kvinnor som utsatts för våld. Det är därför angeläget att dessa kvinnor får ett bra bemötande och tas emot av kunnig personal. Att utreda och behandla kvinnor som varit utsatta för våld och andra övergrepp kräver särskilda kunskaper och en stor lyhördhet. Rutiner och behandlingsmetoder bör därför ses över och vidareutvecklas. Det är också enligt utskottets mening angeläget att hälso- och sjukvårdens mottagande av kvinnor som varit utsatta för våld och andra övergrepp blir föremål för en kontinuerlig kvalitetssäkring och utvärdering. Utskottet vill också understryka vad som sägs i propositionen att hälso- och sjukvården förutom den medicinska behandlingen också har ett ansvar för att den som söker hälso- och sjukvårdens tjänster, men som också behöver annat stöd, blir hänvisad till det eller de organ som har kompetens och resurser för uppgiften. Även om medvetenheten om frågor som gäller våld mot kvinnor har ökat är kunskaperna om våldets konsekvenser, om bemötande och om mottagande av kvinnorna mycket skiftande, vilket också pekat på. Det är därför tillfredsställande att uppdrag även innefattar stöd till kompetensuppbyggnad och metodutveckling inom hälso- och sjukvården och att i detta arbete särskilt skall samarbeta med bl.a. Rikskvinnocentrum i . Rikskvinnocentrum i , RKC, för kvinnor som misshandlats och våldtagits utför ett mycket värdefullt arbete när det gäller att ta emot våldsutsatta kvinnor för medicinsk undersökning och behandling. Centrumet har också i egenskap av nationellt resurs- och en viktig roll när det gäller att utifrån ett kvinnoperspektiv skapa former för ett gott omhändertagande i vården. Utskottet anser det angeläget att sjukvårdshuvudmännen i arbetet med att utveckla bättre former för bemötande och omhändertagande av våldsutsatta kvinnor tar till vara den kunskap och de erfarenheter som har vunnits vid Rikskvinnocentrum. Till centrumets uppgifter hör också att genomföra utbildning av berörda personalkategorier, sprida information och bidra till opinionsbildning samt bedriva forskning om bl.a. effekterna av våld mot kvinnor. Det är, som anförs i propositionen, viktigt att den kunskap och de erfarenheter som finns vid RKC systematiseras för att kunna bilda modell för liknande insatser hos andra huvudmän. Regeringen har bidragit ekonomiskt till uppbyggnaden av verksamheten och har för avsikt att, som ett engångsbelopp, bidra ekonomiskt med för att ge RKC förutsättningar att befästa sin verksamhet och sprida erfarenheter för denna samt att finansiera vissa rikstäckande uppgifter. Utskottet som anser det vara av stor betydelse att RKC kan fortsätta att verka som ett nationellt resurs- och välkomnar förslaget. Huruvida och i vilken omfattning ekonomiskt bidrag från staten även kan behövas är enligt utskottets mening nu för tidigt att avgöra. Utskottet utgår dock från att frågan kommer att prövas. Motion Ju25 bör enligt utskottet avstyrkas. I tre motioner yrkas att särskilda kliniker för kvinnor som misshandlats eller våldtagits bör inrättas runt om i landet eller vid varje universitetsklinik. Utskottet delar denna inställning. I ytterligare en motion begärs tillkännagivande om att akutsjukhusen skall åläggas att utarbeta handlingsplaner för hur misshandlade kvinnor skall bemötas. Många landsting har också gjort betydande satsningar för kvinnor som utsatts för våld, vilket utskottet ser mycket positivt på. Frågor om hur verksamheten för utsatta kvinnor skall organiseras i olika delar av landet är i första hand en uppgift för sjukvårdshuvudmännen liksom frågan om särskilda handlingsplaner. Utskottet anser mot bakgrund av det anförda att motionerna Ju901 yrkande 1, Ju917 yrkande 5, Ju933 yrkande 2 och A807 yrkande 6 bör avstyrkas. Kvinnor som har utsatts för våld och andra övergrepp kan ha behov av kvalificerat psykiatriskt stöd, och psykoterapi kan vara en lämplig behandlingsmetod. Frågan om införande av en generell behandlingsgaranti liksom förslag om att stärka patientens ställning bereds i med sikte på en proposition senare i vår.