yttr · GL05UBU4Y · 1998-01-01 00:00:00 — har berett utbildningsutskottet tillfälle att avge yttrande över proposition 1997/98:16 , framtiden och mångfalden - från invandrarpolitik till integrationspolitik jämte motioner väckta med anledning av propositionen och övriga motioner som skall behandlas i ärendet, i de delar som berör utskottets beredningsområde. behandlar i det följande motionerna 1997/98:Sf4 (m) yrkandena 7-9, 1997/98:Sf7 (c) yrkandena 4-6, 1997/98:Sf8 (fp) yrkande 8, 1997/98:Sf10 (mp) yrkandena 6, 16, 17 och 19, 1997/98:Sf11 (kd) yrkandena 11-13 och 18, 1997/98:Sf12 yrkandena 5 och 6, 1996/97:Sf217 (s), 1996/97:Sf625 (kd) yrkande 20 samt 1997/98:Sf622 (mp) yrkandena 6, 16, 17 och 19. De nu aktuella motionsyrkandena tar främst sikte på ett par avsnitt i propositionen, där regeringen inte lägger fram några förslag till , utan redovisar sin bedömning i en rad frågor. Det gäller avsnitt 8 Språk och utbildning (prop. s. 56 ff.) och avsnitt 11 Särskilda insatser för nyanlända invandrare (prop. s. 75 ff.). Det som regeringen underställt för godkännande omfattar - förutom förslag till lagändring som inte berör utskottets verksamhetsområde och förslag om inrättande av ny myndighet för integrationspolitiken - förslag till mål och riktlinjer för integrationspolitiken (avsnitt 5.3). Det avsnittet behandlas inte i detta yttrande. Utskottet vill dock peka på att regeringen betonar bl.a. svenska språkets stora betydelse som kommunikationsmedel och förbindelselänk mellan människor. Regeringen anför (prop. s. 24): För att kunna tillgodogöra sig sina rättigheter, fullgöra sina skyldigheter och vara likvärdig och medansvarig i samhället behöver alla kunskaper i svenska språket. En viktig uppgift för staten är därför att ge möjlighet för människor som inte har svenska som modersmål att lära sig språket. Att betona det svenska språkets betydelse står inte i konflikt med respekten för dem som har ett annat modersmål än svenska. I det närmast följande avsnittet av propositionen, Konsekvenser och genomförande, konstaterar regeringen att modersmålsundervisningen, rätten till tolkservice, svenskundervisning för invandrare (sfi) och andra åtgärder och rättigheter som tillkommit inom ramen för den nuvarande invandrarpolitiken ligger fast (prop. s. 25). Utskottets yttrande är indelat i några avsnitt ämnesvis allt efter innehållet i motionerna. Behovet av undervisning i svenska I motionerna 1997/98:Sf10 (mp) yrkande 16 och 1997/98:Sf622 (mp) yrkande 16 begärs ett uttalande av om det som i motionerna anförts om svenskundervisning för alla. Motionärerna anser att även de människor som inte har rätt till asyl i eller har andra flyktingskäl samt deras anhöriga skall kunna erbjudas undervisning i svenska. Enligt motion 1996/97:Sf217 (s) - väckt under allmänna motionstiden - utgör bristande svenskkunskaper inte sällan ett grundläggande hinder i rehabiliteringen för långtidssjukskrivna invandrare. Invandrare bör ha samma förutsättningar till rehabilitering under sjukskrivning som andra. Stora insatser, framhålls det i motion 1996/97:Sf625 (kd), måste göras för att bibringa föräldragenerationen invandrare goda kunskaper i svenska och om det svenska samhällets grundläggande normer och lagar (yrk. U t s k o t t e t delar motionärernas uppfattning om behovet och nödvändigheten av kunskaper i svenska för bl.a. de grupper av invandrare som berörs i motionerna. Utskottet konstaterar att regeringen i propositionen tar upp frågan om samhällets insatser vid introduktionen för skyddsbehövande och vissa andra invandrare (s. 77). Insatserna skall bl.a. ge flyktingen tillräckliga svenskkunskaper samt förutsättningar för att bli delaktig i samhällslivet. När väl permanent uppehållstillstånd eller sådant tillfälligt uppehållstillstånd beviljats som ger rätt till folkbokföring i , är det kommunerna som skall svara för introduktionen i det svenska samhället. Även nyanlända invandrares behov och stöd behandlas i propositionen (s. 75). Regeringen framhåller att behovet av svenskkunskaper särskilt bör uppmärksammas och att de nyinvandrade bör erbjudas sfi-undervisning enligt skollagen. Vidare erinrar regeringen om att rätten till utbildning i svenska för vuxna invandrare gäller alla oavsett på vilka grunder uppehållstillståndet har givits, förutsatt att uppehållstillståndet ger rätt till folkbokföring, och kvarstår oberoende av hur länge den invandrade har bott i (s. 59). I propositionens avsnitt om introduktionen för skyddsbehövande (s. 79 ff.) erinrar regeringen om att stora delar av det som bör vara innehållet i introduktionsverksamheten redan regleras genom lagstiftning. Jämför lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Här föreskrivs att i lämplig omfattning skall ge asylsökande sysselsättning genom att de får tillfälle att delta i bl.a. svenskundervisning. Regeringen anser att för vuxna bör sfi utgöra grunden i introduktionsprogrammet. Utskottet erinrar om att varje kommun enligt skollagen (1985:1100) är skyldig att se till att sfi erbjuds dem som är bosatta i kommunen och som saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som utbildningen syftar till att ge (13 kap. 3 och 6 §§). Utskottet konstaterar att regeringen i förevarande proposition tämligen ingående redovisar åtgärder som enligt gällande ordning skall vidtas för att möta invandrares behov av kunskaper i svenska språket. Syftet med åtgärderna sammanfaller med vad motionärerna åsyftar med de nu behandlade yrkandena, som utskottet har uppfattat dem. Med hänvisning härtill och till vad utskottet i övrigt har anfört anser utskottet att socialförsäkringsutskottet bör avstyrka bifall till motionerna 1997/98:Sf10 yrkande 16, 1996/97:Sf217, 1996/97:Sf625 yrkande 20 och 1997/98:Sf622 yrkande 16. Svenskundervisningen för invandrare (sfi) I tre motioner behandlas uppläggningen av sfi-undervisningen. Enligt motion 1997/98:Sf7 (c) bör en rad krav ställas på undervisningen, såsom anpassning till elevernas olika behov och förkunskaper, varvning av praktik och studier och undervisning (yrk. Liknande synpunkter framförs i motionerna 1997/98:Sf10 (mp) yrkande 19 och 1997/98:Sf622 (mp) yrkande 19, där man framhåller vikten av anpassning av undervisningen till individernas förutsättningar. Vidare bör man i den uppsökande verksamheten nyttja invandrarorganisationerna och inte använda någon form av tvång, menar motionärerna. U s k o t t e t vill peka på att regeringen i propositionen utförligt uppehåller sig vid sfi-undervisningens organisation och innehåll (s. 60 och 84). I avsnittet om introduktionsprogrammen framhålls det att svenskundervisningen bör utgöra grunden för introduktionsprogrammet. Undervisningen bör utgå från varje individs behov och förutsättningar och utformas med hänsyn till individens mål och till övriga moment i introduktionsprogrammet. Programmen för vuxna bör jämte sfi bl.a. innehålla praktik i den utsträckning som är möjlig. Beträffande de invandrare som är bosatta i kommunen är det, som utskottet i det föregående har erinrat om, kommunens skyldighet att se till att sfi erbjuds dem som saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som utbildningen syftar till att ge. I förordningen (1994:895) föreskrivs att undervisningen bör bedrivas kontinuerligt med uppehåll endast för semester. Vidare skall särskilt stöd ges till elever som har svårigheter med utbildningen. I den särskilda förordning som finns om kursplan för svenskundervisning för invandrare (SKOLFS 1994:28) påpekas att invandrare med mycket olika utbildningsbakgrund kommer till sfi. Analfabeter och lågutbildade har exempelvis andra behov av utbildning än högutbildade. Vid utformningen av utbildningen, föreskrivs det, skall hänsyn tas till de sinsemellan mycket olika målgrupperna. Regeringen anför att pedagogik och undervisningsmetoder behöver utvecklas för att kvaliteten på undervisningen i svenska som andraspråk och sfi skall höjas. Regeringen beslutade att i skall verka som ett nationellt centrum för svenska som andraspråk och sfi. Av propositionen framgår att kommunerna tyvärr i mycket liten omfattning ägnat sig åt regelrätt uppsökande verksamhet. Detta har lett till att t.ex. en del anhöriginvandrare inte i ett tidigt skede blivit informerade om vilka möjligheter som finns att studera svenska eller att de först sent har insett behovet av kunskaper i svenska. Regeringen anser att varje kommun måste anstränga sig för att inom ramen för befintliga resurser se till att den formella rätten till undervisning i svenska också kan utnyttjas i praktiken. Regeringens bedömning är att undervisningsutbudet kan förbättras genom ökad samverkan mellan kommuner. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att de frågor och problem som berörs i de nu behandlade motionerna har uppmärksammats av regeringen. utgår från att regeringen även i fortsättningen uppmärksamt följer utvecklingen. För egen del vill utskottet tillägga att det bör ankomma på kommunerna att själva finna lämpliga former för arbetet med den uppsökande verksamheten. Utskottet avvisar tanken på en central reglering av denna. Med hänvisning till vad utbildningsutskottet här har anfört bör socialförsäkringsutskottet föreslå att avslå motionerna 1997/98:Sf7 yrkande 4, 1997/98:Sf10 yrkande 19 och 1997/98:Sf622 yrkande 19. I motion 1997/98:Sf11 (kd) föreslås att kommunerna skall erbjuda sfi-undervisning från bosättningsdatumet. Vidare bör enligt motionärerna undervisningen kunna köpas in från studieförbund och organisationer (yrk. U t s k o t t e t konstaterar att regeringen tar upp frågan om väntetiden för sfi. har föreslagit att utbildning alltid skall erbjudas inom en månad. Regeringen menar att det naturligtvis är bra att undervisningen kommer i gång , men anser att kommitténs förslag kolliderar med kravet på att få väl sammansatta grupper och kompetenta lärare. I viss utsträckning, heter det i propositionen, kan dessa problem lösas med interkommunalt samarbete. I övrigt förordar regeringen flexibilitet och hänsyn till den enskilda individens situation. Med hänvisning härtill och mot bakgrund av att väntetiden är kortare än en månad i hälften av landets kommuner finner regeringen inga skäl att föreslå en ändring av den nuvarande ordningen som innebär att väntetiden inte får överskrida . Utskottet delar regeringens uppfattning och anser inte att skall uttala sig för en ändring. När det sedan gäller möjligheterna för kommunerna att upphandla sfi från studieförbund m.fl. hänvisar utskottet till 13 kap. 9 § skollagen, där det anges att kommuner får uppdra åt andra att anordna sfi. Något uttalande av i frågan är alltså inte påkallat. Det kan tilläggas att i av kommunerna organiseras sfi-verksamheten enligt en modell med både och annan anordnare. De övriga anordnare som i dessa fall förekommer är folkhögskola, AmuGruppen, studieförbund eller annan privat anordnare. Enbart annan anordnare förekommer i av kommunerna, och här är studieförbund den vanligaste anordnaren (Vem älskar sfi? Utvärdering av svenskundervisningen för invandrare - en utbildning mellan två stolar, nr 131, ). föreslås avstyrka motion 1997/98:Sf11 yrkande 11. Enligt motion 1997/98:Sf11 (kd) yrkande 18 måste det klart framgå att godkänt betyg i sfi innebär att den nyutexaminerade verkligen har de kunskaper som krävs för att slussas vidare till arbetsmarknaden. U t s k o t t e t vill fästa uppmärksamheten på att frågan om bedömning och betyg regleras tämligen utförligt i förordningen (SFS 1994:895) om svenskundervisning för invandrare. Där föreskrivs bl.a. att läraren vid betygsättningen skall utnyttja all tillgänglig information om elevens kunskaper i förhållande till kraven i kursplanen. Vidare skall läraren som stöd använda de betygskriterier som har fastställts för kursen av . Betygs-kriterierna skall precisera vilka kunskaper enligt kursplanen som fordras för betyget Godkänd. I den åberopade rapporten om sfi från behandlas frågan om bedömning av språkfärdighet och studieresultat. När verket genomförde sin utvärdering fanns inget nationellt prov i sfi till stöd för lärarnas bedömning av elevernas färdigheter. Problemet med avsaknad av bedömningsinstrument är emellertid avhjälpt sedan ett nationellt prov i sfi började användas . Utvärderingen visar emellertid att den bedömning som görs inte alltid är så tillförlitlig som man måste kräva. Mycket tyder på att elever med varierande grader av språkbehärskning bedöms som godkända, vilket naturligtvis, heter det i rapporten, bidragit till den misstro som avnämare kan visa mot verksamheten. Utvärderarna anser därför att det är av stor vikt att följa hur kommunerna och utbildningsanordnarna använder det nationella provet för sfi. Provet ger även förutsättningar för en kontinuerlig uppföljning och utvärdering av verksamheten. Regeringen anser att arbetsförmedlingen skall utgå från att godkänt betyg i sfi är tillräckligt för att en person skall kunna ta del av arbetsförmedlingens insatser och åtgärder (prop. Regeringen gör sin bedömning mot bakgrund av erfarenheter som visar att arbetsförmedlingen i sina utredningar inte i tillräcklig grad har tagit hänsyn till den information som redan finns om individens bakgrund samt att man inte alltid godtar att en sökande har tillräckliga kunskaper i svenska trots godkänd sfi-utbildning. Regeringen anser att det inte bör råda något tvivel om legitimiteten i betygssystemet för sfi. Utskottet delar regeringens uppfattning och vill för egen del betona vikten av att de nationella proven används bl.a. för att möjliggöra en kontinuerlig och angelägen uppföljning och utvärdering. bör kunna utgå från att regeringen och berörda myndigheter noga följer utvecklingen av sfi-verksamheten i nu berört avseende. Med hänvisning härtill och till vad utbildningsutskottet har anfört i frågan bör socialförsäkringsutskottet avstyrka yrkande 18 i motion 1997/98:Sf11. Skolans betydelse för integrationen allmänt I motion 1997/98:Sf4 (m) krävs ett större utrymme än för individers olika förutsättningar, behov och önskemål. Motionärerna hävdar att fristående skolor med etnisk profil har bidragit till bättre studieresultat och att skolväsendet mår väl av olika skolor och varierande pedagogik. bör, föreslås det, som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om betydelsen av fristående skolor (yrk. anser i sin partimotion 1997/98:Sf8 att minoritetsgrupper som så önskar bör kunna bygga upp egna institutioner, t.ex. skolor. Att tillsammans verka för att den egna kulturen och det egna språket lever vidare ger självförtroende och främjar inte-grationen, anför motionärerna (yrk. U t s k o t t e t vill med anledning av motionerna anföra följande. Regeringen konstaterar att det förutom modersmålsundervisning som anordnas i det allmänna skolväsendet finns fristående skolor med inriktning på annat språk än svenska (prop. s. 62). De flesta av dessa skolor har en finsk eller arabisk/muslimsk inriktning, men det finns även skolor med engelsk, estnisk, fransk, hebreisk och tysk inriktning. Regeringen anser att det är viktigt att följa barns och ungdomars identitetsutveckling och hur tvåspråkighet utvecklas, bl.a. vad gäller hur elever väljer bland de alternativ som finns och vad som avgör deras val samt vad de fristående skolorna betyder för barnens modersmålsutveckling. Genom beslut uppdrog regeringen åt att göra en kartläggning av fristående skolor med inriktning mot en avgränsad grupp inom det svenska samhället, att analysera de problem som kan vara förknippade med en sådan inriktning samt att föreslå åtgärder som syftar till att minska de eventuellt segregerande effekterna och underlätta integrationen i det svenska samhället. har som svar på regeringens uppdrag överlämnat rapporten mellan arv och framtid, daterad (dnr 97:810). Undersökningen har genomförts i huvudsak med hjälp av intervjuer på ett antal muslimska, kristna, sverigefinska, judiska och estniska skolor. Den har inte kunnat identifiera, heter det i rapporten, en så tydlig problembild att det skulle krävas någon omedelbar förändring av det regelverk som styr skolan. De bestämmelser som reglerar kommunernas rätt till insyn i fristående skolor, och uppföljnings-, utvärderings- och tillsynsansvar, bör vara tillräckliga även framgent - om de brukas med förstånd och utifrån ett genomtänkt förhållningssätt, anser . Mot bakgrund av vad som i nu berört hänseende anförs i motion 1997/98:Sf8 vill utskottet peka på att regeringen ägnar ett särskilt avsnitt av propositionen åt ämnet kultur och religion. Regeringen framhåller hur invandrarnas egna kulturella aktiviteter utövade på andra språk eller på etnisk grund manifesterar den etniska och kulturella mångfalden i landet. Regeringen erinrar också om att den i den kulturpolitiska propositionen som behandlades av (prop. 1996/97:3, bet. KrU1, rskr. 129-132) framhöll att en viktig förutsättning för ökad tolerans och förståelse för de människor som bosatt sig i och deras respektive kulturarv är dels att det finns kunskap om mångfalden och variationen inom landet, dels att människor har trygghet och förankring i en egen kulturell identitet. Utskottet anser, med hänvisning till det anförda, att inget av de båda nu behandlade motionsyrkandena bör föranleda något uttalande av . föreslås därför avstyrka bifall till dem. I motion 1997/98:Sf4 (m) yrkande 9 föreslås att skall uttala sig om invandrarföräldrarnas betydelse för skolarbetet. Den kommunala skolan, anför motionärerna, måste ytterligare utveckla metoder för att involvera invandrarföräldrar i skolans arbete. U t s k o t t e t delar motionärernas uppfattning att det är angeläget att skolan utnyttjar den resurs som invandrarbarnens föräldrar utgör. Det bör inte råda några delade meningar om att alla som är verksamma i skolan har mycket att lära genom fördjupade kontakter och samarbete med invandrarföräldrar. Det bör dock ankomma på de ansvariga i kommunen och på skolledningen att avgöra hur dessa föräldrar skall ta del av arbetet i skolan. Något uttalande av härom eller någon nationell styrning av ifrågavarande verksamhet bör socialförsäkringsutskottet enligt utbildningsutskottets uppfattning inte medverka till. Yrkandet bör avstyrkas. Enligt motionerna 1997/98:Sf10 (mp) yrkande 6 och 1997/98:Sf622 (mp) yrkande 6 har kanske skolan den viktigaste funktionen när det gäller att skapa ett mångkulturellt samhälle med tolerans och trygga människor. Ett sätt att förebygga rasism och främlingsfientlighet inom skolan är att läroplansarbetet genomsyras av ett interkulturellt synsätt. Det bör beredas plats för temadagar och besök utifrån. Hemspråkslärarnas status bör kunna höjas och möjligheterna att välja språk bör bli större, anser motionärerna. U t s k o t t e t har utförligt behandlat frågan om att motverka rasism och främlingsfientlighet i skolan. Vid behandlingen av den dåvarande regeringens förslag till ny läroplan för gjorde på utskottets förslag ett uttalande om åtgärder mot främlingsfientlighet och rasism. Ett enigt utskott begärde bl.a. att regeringen vid den slutliga utformningen av läroplanen skulle beakta vad utskottet framhävt om skolans förpliktelser för att motverka främlingsfientlighet och rasism (bet. 1993/94:UbU1 s. 31 f., rskr. I den sedermera fastställda läroplanen för det obligatoriska skolväsendet (Lpo 94) ägnas särskilda avsnitt åt ämnen som grundläggande värden samt förståelse och medmänsklighet. Det heter bl.a.: Främlingsfientlighet och intolerans måste bemötas med kunskap, öppen diskussion och aktiva insatser. Det svenska samhällets internationalisering och den växande rörligheten över nationsgränserna ställer höga krav på människors förmåga att leva med och inse de värden som ligger i en kulturell mångfald. Medvetenhet om det egna och delaktighet i det gemensamma kulturarvet ger en trygg identitet som är viktig att utveckla, tillsammans med förmågan att förstå och leva sig in i andras villkor och värderingar. Skolan är en social och kulturell mötesplats som både har en möjlighet och ett ansvar för att stärka denna förmåga hos alla som arbetar där. I proposition 1997/98:6 Förskoleklass och andra skollagsfrågor har regeringen lagt fram förslag om sådan ändring i skollagen (1985:1100) att det uttryckligen föreskrivs att den som verkar inom skolan aktivt skall motverka alla former av kränkande behandling såsom mobbning och rasistiska beteenden. behandling av propositionen, som pågår , avses bli redovisad i betänkandet /98:UbU5. Utskottet vill i det här sammanhanget nämna att i sitt delbetänkande Krock eller möte. Om den mångkulturella skolan (SOU 1996:143) utförligt diskuterar möjligheter och problem i den mångkulturella skolan samt vilka förändringar som kan gynna den pedagogiska utvecklingen. Utskottet anser att syftet med de båda förevarande yrkandena i huvudsak är tillgodosett med vad utskottet har redovisat, varför socialförsäkringsutskottet bör avstyrka dem. Det är enligt motion 1997/98:Sf11 (kd) alltför vanligt att elever mobbas på grund av sin etniska bakgrund. I motionen krävs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en tryggare förskola och skola (yrk. Motionärerna kan inte erbjuda någon patentlösning, men understryker vikten av att skolundervisningen tidigt inkluderar moral- och etikaspekter. U t s k o t t e t hänvisar till vad utskottet i det närmast föregående anförde om föreskrifterna i Lpo 94 samt den pågående behandlingen av förslag om ändring i skollagen såvitt avser införande av bestämmelse för att motverka alla former av kränkande behandling. I förevarande sammanhang vill utskottet peka på att nämnda proposition 1997/98:6 innefattar förslag om sådan reform av förskoleverksamheten att den sexårsverksamhet som bedrivs inom ramen för förskolan, enligt 15 § socialtjänstlagen, skall bilda en egen skolform inom det offentliga skolväsendet. Denna skolform skall benämnas förskoleklass. Regeringen föreslår att bestämmelserna om förskoleklass skall finnas i skollagen. Som redan framgått kommer utskottets ställningstagande till förslagen i den propositionen att redovisas i betänkande 1997/98:UbU5. En särskild kommittté, Barnomsorg och skola-kommittén, har i sitt delbetänkande Växa i lärande lagt fram ett förslag till läroplan för barn och unga (SOU 1997:21). Vad som i läroplanen för det obligatoriska skolväsendet föreskrivs om t.ex. grundläggande värden, förståelse och medmänsklighet återfinns i den av kommittén föreslagna "gemensamma" läroplanen. Mot bakgrund av pågående förändringar när det gäller integration av förskola och skola samt med hänvisning till vad utskottet anfört om förslag från regeringen som är föremål för behandling föreslår utskottet att socialförsäkringsutskottet skall avstyrka förevarande motionsyrkande. Frågan om invandrares möjlighet till högre utbildning tas upp i motion 1997/98:Sf7 (c) yrkande 6. Motionärerna konstaterar att den högre utbildningen är stängd för de invandrare som talar ett eller flera av världsspråken men inte engelska. Det föreslås i motionen att man skall öppna möjlighet för dem som vill att komplettera högre utbildning, om de kan t.ex. franska, spanska eller italienska. U t s k o t t e t erinrar om att regler för tillträde till grundläggande högskoleutbildning återfinns i 8 kap. 3 och 4 §§ högskoleförordningen (SFS 1993:100). För den som har utländsk utbildning gäller närmare föreskrifter av om grundläggande behörighet samt urval (HSVFS 1996:22). Här föreskrivs krav på kunskaper i engelska som motsvarar ett fullföljt nationellt program i gymnasieskolan. Enligt bestämmelserna i högskoleförordningen får högskola besluta om dispens från något eller några av behörighetsvillkoren. Det skall härvid beaktas om den sökande har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen utan att uppfylla behörighetsvillkoren (8 kap. 3 §). Med hänvisning till gällande bestämmelser om tillträde till grundläggande högskoleutbildning och då utskottet inte är berett att förorda någon ändring i dessa, föreslår utskottet att socialförsäkringsutskottet avstyrker bifall till yrkandet.