yttr · GL05AU5Y · 1998-01-01 00:00:00 — Införandet av ett differentierat avgiftssystem skulle innebära att man i vissa arbetslöshetskassor var tvungen att höja avgifterna mycket kraftigt. Fler personer skulle då överväga att stå utanför försäkringen eller att teckna egna försäkringar. Det nuvarande systemet med höga statsbidrag, som finansieras av arbetsgivaravgifter, och medlemsinsats i form av finansierings- och utjämningsavgift, se 48 § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, innebär att kostnaderna för arbetslösheten fördelas på alla arbetstagare, både på dem som är försäkrade och på dem som inte är det. Genom denna konstruktion uppnår man en hög anslutningsgrad. Det har dessutom stora fördelar från administrativ synpunkt. Även förslag skulle innebära att medlemsavgifterna höjdes kraftigt. Utskottet kan inte se att det finns någon anledning att öka de enskildas insatser. Den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsförsäkring. Dess uppgift är att ersätta den enskilde för inkomstförlust fram till ett nytt arbete. Genom det samhälleliga stödet till försäkringen möjliggörs att försäkringen kan bidra till en aktiv arbetsmarknadspolitik som stärker arbetslinjen och stimulerar till omställning till ett nytt arbete. Att en yttersta tidsgräns saknas innebär inte att arbetslöshetsförsäkringen inte skulle kunna betraktas som en omställningsförsäkring. Försäkringen är ingen permanent försörjningsmöjlighet. I samband med att utskottet behandlade motioner om arbetslöshetsförsäkringen tog utskottet ställning till liknande frågor (bet. 1997/98:AU8). Utskottet ansåg i detta av godkända betänkande att man med en försäkring utan en absolut bortre tidsgräns på olika sätt måste klargöra och ytterligare markera den enskildes ansvar. Utskottet har inte ändrat sin ståndpunkt i dessa frågor. Utskottet övergår nu till att behandla motionsförslagen om ändringar av arbetsrätten, i de delar som de inte rör konflikträtten. Utskottet vill i detta sammanhang hänvisa till de lagändringar som beslutade om på grundval av propositionen En arbetsrätt för tillväxt (prop. 1996/97:16, bet. AU4 , rskr. Syftet var att anpassa de arbetsrättsliga reglerna till de förändringar som hade skett på arbetsmarknaden. Reglerna skulle underlätta nyanställningar och lokala lösningar. Merparten av förändringarna genomfördes /97. Med de nya reglerna ges ökade möjligheterna att anställa personer för en begränsad tid genom en ny anställningsform, "överenskommen visstidsanställning". De nya lagreglerna är utformade så att de särskilt gynnar småföretagen. infördes utökade rättigheter för arbetstagarna. Förändringarna har byggt på principen att det skall vara lättare att nyanställa, inte lättare att säga upp. Utskottet anser att det inte är nödvändigt med några ytterligare förändringar av arbetsrätten. Som framgår av redogörelsen ovan har det även införts en möjlighet att vara tjänstledig för att kunna starta eget. Nämnas kan också att antagit en lag om rätt till ledighet av trängande familjeskäl. En väsentlig del i politik för minskad arbetslöshet är att arbetstiden förkortas. Även anser att det behövs en arbetstidsförkortning. Det framförs också förslag om att övertiden begränsas. Utskottet kan i detta sammanhang hänvisa till och dess betänkande ARBETSTID - längd, förläggning och inflytande (SOU 1996:145). förslag bereds inom . Utskottet har behandlat frågan om arbetstidsförkortning vid ett flertal tillfällen, senast under innevarande vår, och då förklarat att utskottet inte är lika övertygat som om att arbetstidsförkortning är den givna vägen ut ur arbetslösheten (se bet. 1996/97:AU1, 1996/97:AU11, 1997/98:AU1 och 1997/98:AU12). Utskottet har dock ställt sig positivt till olika försök med arbetstidsförkortning men förklarat att det statsfinansiella läget inte har medgett att omfattande resurser satsas på ändamålet. Utskottet vill inte föregripa det pågående beredningsarbetet. Det kan i detta sammanhang framhållas att det inom många avtalsområden finns avvikelser från arbetstidslagstiftningen som i praktiken innebär arbetstidsförkortning. Enligt utskottets mening bör frågan om kortare arbetstid i första hand lösas av arbetsmarknadens parter. Härigenom kan arbetstiderna anpassas till förhållandena på respektive arbetsplats. Frågor som är näraliggande gäller s.k. övertidstak och övertidsavgift. Enligt utskottets mening bör man avvakta utvecklingen i arbetstidsfrågan innan man tar ställning till förslag av detta slag. När det sedan gäller kraven på en mer decentraliserad arbetsmarknadspolitik och på att det s.k. volymmålet skall tas bort vill utskottet anföra följande. Utskottet vill inledningsvis slå fast att arbetsmarknadspolitiken i första hand är en statlig angelägenhet, men i likhet med många motionärer anser utskottet att det är viktigt att man fortsätter arbetet med att öka den lokala förankringen av verksamheten. Utskottet vill erinra om att det har bedrivits försöksverksamhet med en friare användning av arbetsmarknadspolitiska medel i 29 kommuner och kommundelar. Efter det beslut som fattade i samband med behandlingen av budgetpropositionen för om att det skulle vara möjligt för regeringen att i vissa fall göra avsteg från det s.k. volymmålet - jämför vad som sagts ovan - har regeringen beslutat om viss ytterligare försöksverksamhet. Regeringen har beslutat om sådan verksamhet i län vilken bl.a. innebär att verksamheten får bedrivas utan att något volymmål måste uppfyllas. I propositionen Regional tillväxt - för arbete och välfärd aviserade regeringen att den hade för avsikt att utvidga försöksverksamheten till ytterligare fyra län, nämligen , , och . Vid behandlingen av förslaget konstaterade utskottet (se bet. 1997/98:AU11) att erfarenheterna av den hittillsvarande försöksverksamheten med friare användning av arbetsmarknadspolitiska medel varit goda på många håll. Utskottet ansåg ändå att det var viktigt att mer systematiska kunskaper inhämtades om effekterna av försöksverksamheten innan en ytterligare utvidgning övervägdes. Utskottet pekade även på möjligheterna att förbättra effektiviteten i de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna på annat sätt än genom den aktuella försöksverksamheten. Som exempel nämndes ett förenklat åtgärdssystem och väl fungerande arbetsförmedlingsnämnder. Utskottet har ingen annan åsikt . Utskottet anser dock att det är viktigt att man fortsätter arbetet med att öka den lokala förankringen av verksamheten. Förändringsarbetet bör dock ske successivt. Utskottet anser därför att man bör avvakta utfallet av de olika försöken innan ytterligare förändringar genomförs och innan överväganden sker om volymmålet kan avskaffas. Sammanfattningsvis ställer sig arbetsmarknadsutskottet bakom regeringens förslag om godkännande av de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken såvitt de berör utskottets beredningsområden. Utskottet föreslår att finansutskottet med bifall till regeringens förslag i denna del avslår samtliga motioner som behandlas under detta avsnitt, dvs. Fi17 (m) yrkandena 1 och 3, (båda delvis), Fi18 (c) yrkandena 1 (delvis), 20, 21 och 22, Fi19 (fp) yrkandena 1 (delvis), och 5, Fi20 (v) yrkandena 1 (delvis), 10, 15-19 och 21, Fi21 (mp) yrkandena 1 (delvis), 6 (delvis), 7, 9 och 10 (delvis), 11 (delvis), och 33 (delvis), Fi22 (kd) yrkande 1 (delvis) samt Fi55 (mp). 3 Utgiftstak för den offentliga sektorn och preliminär fördelning på utgiftsområden I propositionen föreslås en reviderad fördelning av utgifterna samt en preliminär fördelning för . Såvitt avser de utgiftsområden som hör till arbetsmarknadsutskottets beredningsområde framgår den preliminära fördelningen och differenser i förhållande till budgetpropositionen för av nedanstående tabell. Av tabellen framgår också oppositionspartiernas förslag till utgiftsramar, uttryckta i relation till regeringens förslag. Beräkningen av utgifterna baseras bl.a. på antaganden om den öppna arbetslösheten och på omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna enligt följande uppställning. Siffror från budgetpropositionen för anges inom parentes. 1999 2000 2001 Öppen arbetslöshet 5,7 (6,0) 4,4 (4,5) 4,0 Arbetsmarknads-politiska åtgärder 4,0 (4,5) 3,9 (4,4) 3,5 3.2 Utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet Utgiftsområdet omfattar bidrag till arbetslöshetsersättning och till lönegarantiersättning. Inom utgiftsområdet finansieras ersättning till deltagare i offentliga tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa (OTA), resursarbete, tillfällig avgångsersättning, generationsväxling och den s.k. aktivare användningen av arbetslöshetsersättningen. Regeringens och oppositionspartiernas förslag till ramar för utgiftsområdet framgår av nedanstående tabell. 1999 2000 2001 Regeringens förslag 31,11 24,52 21,7 (m) + 9,3 + 2,2 + 2,4 (c) 0 0 0 (fp) - 2,2 - 2,3 - 1,9 (v) - 1,5 0 0 (mp) + 1,5 - 0,5 - 3,7 (kd) - 13,4 - 10,1 - 8,2 1 Differens jämfört med bedömningen i budgetpropositionen för : -2,. 2 Differens jämfört med bedömningen i budgetpropositionen för : -0,. I propositionen konstateras att konjunkturuppgången i kombination med regeringens utbildningssatsning har medfört att arbetslösheten sjunkit i snabb takt, vilket minskar belastningen på utgiftsområdet. Som framgått tidigare står regeringen fast vid målet om halverad öppen arbetslöshet och att målet är full sysselsättning. Regeringen bedömer att arbetslösheten kommer att minska i snabbare takt än vad som angavs i budgetpropositionen . Även belastningen på anslaget för lönegaranti kommer att minska. Den återstående skulden för lönegarantifonden i avvecklas vid utgången av . I detta avsnitt av propositionen meddelar regeringen att den överväger tidpunkten för när åtgärden OTA skall avvecklas. Vad avser arbetslöshetsförsäkringen meddelas att regeringen beslutat om direktiv till en utredning kring frågan om deltidsbegränsning och tillsatt en arbetsgrupp som skall utreda frågan om indexering av dagpenningbeloppets högsta och lägsta nivå. Regeringen meddelar också att insatserna för att stärka arbetsförmedlingens kontrollfunktion och tillsyn av arbetslöshetskassorna skall fortsätta. anser i motion Fi17 (yrk. 7 och 8 delvis) att alla ersättningar vid arbetslöshet skall sammanföras under utgiftsområde 13. Som framgått tidigare förordar partiet en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring som skall ge ett grundläggande skydd. Ersättningsnivån skall vara , vilket möjliggör en sund lönebildning. Försäkringen skall vara en omställningsförsäkring då arbete söks. Därefter ges ett kompletterande trygghetsskydd på grundnivå . För arbetslösa tillkommer ytterligare en försäkringsperiod . Egenfinansieringen höjs för att skapa ett tydligare eget finansiellt ansvar. Höjningen kompenseras med sänkt skatt. Den nya arbetslöshetsförsäkringen är en del av en sammanhållen strategi med delar som är ömsesidigt beroende av varandra. föreslår i sin motion Fi18 (yrk. 2 och 3 delvis) inga utgiftsramar som avviker från regeringens. Som framgått tidigare vill partiet att en utredningen ges i uppdrag att se över drivkrafterna för arbete för att återkomma med förslag som innebär att fler arbetslösa tjänar på att ta arbete. Enligt partiet är arbetslöshetsförsäkringen inte en försäkring i egentlig mening eftersom avgiften är mycket låg. Den bör höjas med . Detta förslag beräknar partiet som en inkomst i statsbudgeten; utgiftssidan påverkas alltså inte av förslaget. bedömer i motion Fi19 (yrk. 3 och 4 delvis) att partiets politik för fler arbeten skulle minska anslaget för arbetslöshetsersättning ytterligare. Statens utgifter för utbildningsbidrag skulle kunna reduceras genom omvandling från bidrag till lån. Partiet anser att generationsväxlingen skall upphöra eftersom den är ineffektiv och, framför allt, bygger på tankefelet att individer är utbytbara i arbetslivet. anser i motion Fi20 (yrk. 3 och 4 delvis) till en början att utgiftsområdena 13 och 14 borde sammanföras. I fråga om arbetslöshetsförsäkringen anser partiet att den skall vara en effektiv omställningsförsäkring som ger trygghet medan ansträngningar pågår att få nytt arbete, att den s.k. bortre parentesen skall avföras från diskussionen, att såväl grundbelopp som högsta dagpenning bör höjas, att en löneföljsamhetsregel införs, att ersättningsnivån skall vara , att begränsningsregeln för deltidsarbetslösa slopas och att reguljärt arbete skall kvalificera för ersättning även om det utförs med stöd av arbetsmarknadspolitiska medel. Partiet vill vidare föra till utgiftsområde 14 som försörjningsmedel vid aktiva otraditionella insatser. bör föras över till kommuner och landsting för satsningar på arbeten. Åtgärder som OTA, vissa resursarbeten och ALU-placeringar bör successivt omvandlas till anställningar med avtalsenliga löner. På detta sätt skapas utrymme för mellan 13 000 och 14 000 nya arbetstillfällen . anser i motion Fi21 (yrk. 41-43 delvis) att arbetslöshetsförsäkringen skall ha ett s.k. brutet tak - ett förslag som berörts tidigare. Vid beräkningen av ramen för utgiftsområdet har partiet bedömt regeringens kalkyler som alltför optimistiska, vilket föranlett en uppräkning av ramen för enligt vad som redovisas nedan under utgiftsområde 14. Från denna högre nivå har partiet sedan minskat de beräknade utgifterna efter en bedömning av effekterna av förslaget om förkortad arbetstid till . Resursarbetena bör avvecklas enligt . utgår enligt sin motion Fi22 (yrk. 3 och 4 delvis) från att partiets samlade förslag, t.ex. i fråga om tillväxt- och företagsfrämjande åtgärder samt personalförstärkningar inom offentliga verksamheter, ökar sysselsättningen vilket minskar belastningen på anslaget för arbetslöshetsersättning. Så kallade dynamiska effekter till följd av den föreslagna skattepolitiken räknas inte in. Även ett avskaffande av OTA minskar belastningen. Partiet avvisar åtgärderna resursarbete och generationsväxling. Strukturella förändringar i arbetslöshetsförsäkringen i fråga om arbetsvillkoret samt en ökad grad av avgiftsfinansiering - vilket vägs upp av sänkt inkomstskatt - leder också till minskade utgifter. 3.3 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv Utgiftsområdet omfattar till största delen verksamheterna arbetsmarknadspolitiska åtgärder, arbetslivsfrågor och förvaltningskostnader. Vidare ingår tillsynsmyndigheter och forskningsmyndigheter inom arbetslivsområdet, Samhall AB:s verksamhet, Arbetsdomstolen, m.fl. myndigheter. Under utgiftsområdet återfinns också frågor om arbetsorganisation och kompetensutveckling m.m. samt utgifter för jämställdhetspolitiska åtgärder och för statliga arbetsgivarfrågor. Regeringens och oppositionspartiernas förslag till ramar för utgiftsområdet framgår av nedanstående tabell. 1999 2000 2001 Regeringens förslag 48,51 48,92 47,3 (m) - 18,4 - 18,4 - 18,5 (c) - 2,3 - 2,1 - 2,1 (fp) - 8,3 - 11,1 - 12,6 (v) + 5,8 + 5,8 + 5,8 (mp) - 1,3 - 7,2 - 13,7 (kd) - 2,8 - 4,8 - 5,8 1 Differens jämfört med bedömningen i budgetpropositionen för : -0,. 2 Differens jämfört med bedömningen i budgetpropositionen för : I propositionen meddelar regeringen att den i budgetpropositionen kommer att föreslå att de tillfälliga personalförstärkningarna vid arbetsförmedlingarna och arbetsmarknadsinstituten om sammanlagt bibehålls även . En satsning på IT-utbildning inom den offentliga sektorn övervägs bl.a. för att främja en jämn könsfördelning inom IT-området. Regelförenklingar kommer att föreslås för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Förslag kommer att lämnas om att arbetsplatsintroduktion (API) och arbetslivutveckling (ALU) ersätts av en ny praktikåtgärd. I fråga om resursarbete kommer regeringen att föreslå att åtgärden får beviljas även , bl.a. därför att det är en lämplig åtgärd för deltidsarbetslösa i den offentliga sektorn. Regeringen informerar vidare om att den inte är beredd att tillstyrka förslagen från kommittén för avregleringen av arbetsförmedlingsmononopolet (Personaluthyrning, SOU 1997:58), detta mot bakgrund av att frivillig auktorisation och kollektivavtal alltmer utnyttjas inom branschen. Information ges också om att remissbehandling pågår i fråga om ett förslag om företagshälsovården. Beträffande konstaterar regeringen att koncernen redovisat negativa ekonomiska resultat . Eftersom regeringen säger sig se allvarligt på detta inleds ett arbete för att analysera ekonomi och för att se över mål, styrning och finansiering av verksamheten. kommer regeringen att återkomma med ytterligare förslag för att förbättra situationen för arbetshandikappade på arbetsmarknaden. En skrivelse aviseras med en redovisning av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ur ett jämställdhetsperspektiv. anser enligt sin motion Fi17 (yrk. 7 och 8 delvis) att problemen inom arbetsmarknadspolitiken kräver handfasta och omedelbara förändringar. Volymmålet måste avvecklas. Inriktningen skall i stället vara att maximera antalet arbetslösa som får ett riktigt arbete. Det huvudsakliga verktyget skall vara arbetsmarknadsutbildning. Arbetsmarknadspolitiken skall koncen-treras kring två huvudelement: En bred lärlingsutbildning för alla arbetslösa samt en, som partiet beskriver det, fokuserad och kvalificerad arbetsmarknadsutbildning. Speciella skattelättnader för äldre arbetskraft övervägs. ser i sin partimotion Fi18 (yrk. 2 och 3 delvis) behov av förändring på utgiftsområdet. Regeringen har en för stelbent hållning, sägs det i motionen. Det krävs ökad flexibilitet i arbetsmarknadspolitiken om sysselsättningen skall öka. Volymmålet måste minskas för att kvaliteten skall kunna öka. Arbetslivsutveckling (ALU) och liknande åtgärder skall inte få användas i konkurrensutsatt verksamhet. Finansieringen från arbetsgivare bör öka. Den av regeringen föreslagna utökningen av resurserna till arbetsförmedlingarna bör minskas med hälften. Ytterligare bör föras över till utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling för småföretagssatsningar. bör föras över till utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid för insatser på kulturområdet. ser regeringens höga nivå på utgiftsramarna som anmärkningsvärd med tanke på att sysselsättningen ökar och på att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna förväntas minska. Utgiftsramarna bör reduceras ytterligare för den kommande treårsperioden. föreslår i sin motion Fi19 (yrk. 3 och 4 delvis) väsentliga neddragningar till följd av effekterna av partiets politik för fler riktiga arbeten genom fler företag. På det sättet kan de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna minskas. Partiet motsätter sig en ökning av medlen för tillfälliga personalförstärkningar på arbetsförmedlingarna och att resursarbetena skall finnas kvar . anser i motion Fi20 yrkandena 3 och 4 (delvis) att betydande belopp bör avsättas till arbetsmarknadspolitiska åtgärder för att stödja en sysselsättningstillväxt. Inom arbetsmarknadspolitiken måste man komma bort från volymtänkandet. Volymkravet bör avskaffas eftersom det motverkar ett effektivt resursutnyttjande. Med en individuell handlingsplan av hög kvalitet skall utbildning, praktik och jobbsökaraktiviteter kombineras. Arbetsmarknadspolitiken måste decentraliseras och befrias från detaljregler. De lokala arbetsförmedlingsnämnderna måste få ett större inflytande. Som nämnts tidigare anser partiet att bör överföras från utgiftsområde 13 för försörjningsmedel i samband med sysselsättningsprojekt. Ett motsvarande utrymme bör ges för otraditionella insatser för att möta lokala behov. Trots förslagen om IT-utbildning inom offentlig sektor finns ett stort behov av riktat stöd till kvinnor som drabbas av strukturomvandlingens rationaliseringseffekter. Förstärkta kompetenshöjande insatser behövs. Riktade satsningar krävs för de utsatta grupperna på arbetsmarknaden. Partiet är kritiskt till den tidigare sänkningen av utbildningsbidraget för icke a-kasse berättigade och till nivån på utvecklingsersättningen, eftersom de som drabbas huvudsakligen är personer med svag förankring på arbetsmarknaden. Ett kompetensutvecklingsprogram i arbetslivet bör tillskapas, baserat på vinstdelning och statlig finansiering. Det behövs också ett effektivt system för att avskaffa lönediskrimineringen på grund av kön. Lagstiftning för personaluthyrning och beträffande företagshälsovård är angelägen. anser i motion Fi21 yrkandena 41-43 (delvis) liksom i fråga om utgiftsområde 13 att regeringens kalkyler i fråga om arbetslöshetsnivån är alldeles för optimistisk. Därför räknar partiet först upp ramarna för utgiftsområdena 13 och 14 med sammanlagt 5,7, 12,1 respektive , belopp som utgår från vad regeringens förslag skulle leda till enligt bedömning. Därefter reduceras ramen med vad som motsvaras av minskad arbetslöshet till följd av arbetstidsförkortning enligt partiets förslag. Även den högre ramen för kommunsektorn kommer enligt partiet att leda till minskade kostnader för arbetslösheten. Partiet föreslår en förstärkning av medlen till lönebidrag för allmännyttiga organisationer och till . utgår enligt motion Fi22 yrkandena 3 och 4 (delvis) i sin beräkning från effekterna av partiets förslag för att minska arbetslösheten. Med dessa förslag kommer trycket på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna att minska. Partiet föreslår ytterligare strukturförändringar i fråga om åtgärder. En utökning föreslås i fråga om anslaget för lönebidrag. 3.4 Utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling Utgiftsområdet omfattar främst utgifter för olika former av företagsstöd, medel för medfinansiering av EG:s strukturfondsprogram samt medel från . Regeringens och oppositionspartiernas förslag till ramar för utgiftsområdet framgår av nedanstående tabell. 1999 2000 2001 Regeringens förslag 3,51 3,22 3,4 (m) - 0,6 - 0,8 - 1,1 (c) + 0,6 + 0,6 + 0,6 (fp) - 1,0 - 1,0 - 1,0 (v) + 0,5 + 0,8 + 1,0 (mp) + 0,05 + 0,05 + 0,05 (kd) + 0,1 + 0,1 + 0,1 1 Differens jämfört med bedömningen i budgetpropositionen för : -0,. 2 Differens jämfört med bedömningen i budgetpropositionen för : -0,. I propositionen hänvisar regeringen till förslaget i den regionalpolitiska propositionen 1997/98:62 - har godkänt förslaget i fråga om att stödformen regionalt utvecklingsstöd skall upphöra och att kreditbehovet i stället skall tillgodoses genom bl.a. lån från Stiftelsen (bet. AU11, rskr. Regeringen meddelar nu att den kommer att föreslå att fonden får ett kapitaltillskott på , vilket skall finansieras genom neddragning av anslaget för regionalpolitisk låneverksamhet. Regeringen avser att i budgetpropositionen även återkomma med förslag till ett fullständigt bemyndigandesystem avseende anslaget för regionalpolitiska åtgärder (jämför det i yttrandet 1997/98:AU9y behandlade förslaget om bemyndigande för innevarande budgetår). I fråga om den t.o.m. tidsbegränsade stödformen nedsatta socialavgifter beräknas anslaget till samma nivå för . Enligt propositionen är förutsättningen för att regeringen skall återkomma med ett förslag om förlängning att en utvärdering på ett tydligt sätt kan belägga att stödformen har högre effektivitet än andra regionalpolitiska stödformer. Det sammanlagda återflödet från för regionalpolitiskt inriktade åtgärder beräknas till ca . anser i motion Fi17 yrkandena 7 och 8 (delvis) att en verkningsfull regionalpolitik måste bygga på att företag kan expandera i hela landet. Selektiva företagsstöd bör växlas mot skattesänkningar. En sådan politik understöds av omfattande investeringar i informationsteknisk infrastruktur. Bensinskatten bör sänkas. Partiet motsätter sig en förtida avveckling av kärnkraften. vill enligt motion Fi18 yrkandena 2 och 3 (delvis), som nämnts tidigare, att överförs från utgiftsområde 14 till utgiftsområde 19 för fördelning till länsstyrelserna för näringslivsutveckling. Systemet med nedsatta socialavgifter i inland bör behållas och även inkludera reduktion i jord- och skogsbruk. föreslår i motion Fi19 yrkandena 3 och 4 (delvis) minskade ramar på utgiftsområdet. Politiken bör läggas om från selektiva företagsstöd i riktning mot högre grad av lokal mobilisering. Ett mer vitalt näringsliv och en mer dynamisk arbetsmarknad bör eftersträvas i stället för statlig lokalisering, inte minst utanför de större städerna.