yttr · GL05KU10Y · 1998-01-01 00:00:00 — Utskottet, som konstaterar att den öppna polisens underrättelseverksamhet föreslås avgränsas genom en definition i polisdatalagen, har inget att invända mot en sådan ordning och tillstyrker förslaget. Motion 1997/98:Ju44 yrkande 3 avstyrks därför också i denna del. Utskottet tillstyrker vidare regeringens förslag att sekretessen till skydd för den enskildes personliga och ekonomiska förhållanden skärps och skall gälla med ett omvänt skaderekvisit i det allmännas brottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet. Samma sekretesskydd kommer således att gälla oavsett om uppgiften finns i ett polisregister eller är representerad på annat sätt. Vad som begärs i motion 1997/98:Ju49 yrkande 2 är därför tillgodosett. Därutöver konstaterar utskottet att regeringens förslag att avskaffa den absoluta sekretessen, utom såvitt avser belastningsregistret, innebär att reglerna i 14 kap. sekretesslagen blir tillämpliga. Detta innebär bl.a. att den enskilde själv får rätt att ta del av de uppgifter som finns registrerade om honom eller henne om det står klart att det kan ske utan fara för utredningen och om det inte finns någon annan sekretessgrund. I fråga om uppgifter i belastningsregistret föreslår regeringen att den enskilde alltid skall ha rätt att få ut de uppgifter som finns registrerade om honom eller henne. Utskottet finner att regeringen härvid har gjort en lämplig avvägning mellan skyddsintressen och den enskildes behov av insyn rörande vilka uppgifter om honom eller henne som förekommer i polisens verksamhet. Med det anförda avstyrker utskottet vad som föreslås i motion 1997/98:Ju49 yrkande 3. Regeringen föreslår att alla påföljder för brott skall registreras i belastningsregistret. Integritetsaspekten tillgodoses genom begränsningar i utlämnandet. Uppgifter om brott som endast föranlett penningböter skall enligt förslaget bara lämnas ut till de myndigheter som behöver dessa uppgifter, t.ex. för att pröva frågan om körkort. Därutöver föreslår regeringen att belastningsregistret skall innehålla uppgifter om den som meddelats åtalsunderlåtelse. Enligt förslaget skall belastningsregistret i övrigt innehålla uppgifter om den som har ålagts förvandlingsstraff för böter, den som med tillämpning av 30 kap. 6 § har förklarats fri från påföljd, den som skall utvisas eller utlämnas enligt någon av utlänningslagarna samt den som har meddelats besöksförbud. Regeringen föreslår också att vissa uppgifter om den som är dömd i utlandet skall registreras. När det gäller övriga uppgifter som skall registreras anför regeringen i skälen för sitt förslag att en av utgångspunkterna för lagstiftningsärendet är att dubbelregistrering bör undvikas. Dubbelregistrering innebär dels en ökad spridning av uppgifterna, dels ökade kostnader för registrering. Mot denna bakgrund anser regeringen inte att det finns någon anledning att, utöver den registrering som förs av () i näringsförbudsregistret, registrera uppgifter om näringsförbud. Regeringen påpekar att näringsförbudsregistret förs för ett annat ändamål än belastningsregistret. Registret är dessutom offentligt. Förutsättningarna för en överföring av registreringen av näringsförbud till belastningsregistret är inte belysta i lagstiftningsärendet. Regeringen finner därför inte skäl att nu föreslå någon ändring avseende registrering av näringsförbud. I motion 1997/98:Ju48 av och ( båda mp) anförs att även uppgifter om meddelade näringsförbud skall antecknas i belastningsregistret. Enligt motionärerna bör uppgifter om näringsförbud rapporteras till belastningsregistret och hämtas därifrån av PRV för att läggas i det offentliga registret och i övrigt hanteras av PRV (yrkande 4). Utskottet tillstyrker regeringens förslag rörande vilka uppgifter som skall föras in i belastningsregistret. När det gäller vad som föreslås i motion 1997/98:Ju48 yrkande 4 om att också uppgift om näringsförbud skall föras in i registret delar utskottet regeringens bedömning att någon dubbelregistrering inte bör komma i fråga. Utskottet konstaterar vidare, liksom regeringen, att förutsättningarna för en överföring av registreringen av näringsförbud från näringsförbudsregistret till belastningsregistret inte är belysta i lagstiftningsärendet. bör därför enligt utskottets mening inte nu vidta någon åtgärd med anledning av motionen. Regeringen föreslår att misstankeregistret skall innehålla uppgifter om den som har fyllt och som är skäligen misstänkt antingen för något brott mot eller för något annat brott för vilket svårare straff än böter är föreskrivet. Enligt förslaget skall uppgifter också föras in om den som är skäligen misstänkt för ett motsvarande brott utomlands, om frågan om lagföring för brottet skall avgöras i . Registret föreslås också innehålla uppgifter om den mot vilken det har inletts talan om förvandling av böter och om den som begärts utlämnad för brott. I skälen för sitt förslag anför regeringen att den delar bedömning att, såvitt gäller brott begångna i , brott enligt alltid skall registreras och att andra brott för vilka svårare straff än böter är föreskrivet skall registreras. Detta innebär enligt regeringen en viss förenkling i förhållande till gällande rätt. Vidare bör regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer få föreskriva att registreringen skall begränsas. I en förordning i anslutning till lagen kan då undantag göras för de mer bagatellartade brott som inte bör registreras. Regeringen konstaterar därutöver att det enligt 3 § polislagen (1984:387) allmänt sett åligger polisen att fortlöpande samarbeta med myndigheterna inom och underrätta dessa om förhållanden som bör föranleda någon åtgärd av dem. skall alltså underrättas om en polisutredning rörande ett barn. Den brottslighet som ett enskilt barn misstänks för kommer enligt regeringen därför som regel att registreras i barnets akt hos . Med anledning härav anser regeringen att det är tveksamt om det finns något behov av att registrera minderåriga. Mot detta talar enligt regeringen också hänsynen till den unges integritet. Regeringen anser således att det inte finns tillräckligt starka skäl för att motivera att barn som inte är straffmyndiga registreras på samma sätt som vuxna. Någon registrering av ungdomar bör därför inte ske. I motion 1997/98:Ju46 av m.fl. (m) anförs att det är av stor betydelse inte minst för närpolisens kartläggning av brott och brottsbekämpning i stort att även brott som begås av minderåriga lagöverträdare kan omfattas av polisens misstankeregister. Möjligheten till en registrering skulle ge polisen och andra rättsvårdande myndigheter en betydligt klarare bild av den gripne och den situation han befinner sig i. Enligt motionärerna skulle en registrering vidare möjliggöra en mer rättvisande statistik över brott som begås av barn . Motionärerna föreslår därför att hos regeringen begär förslag till en sådan ändring som möjliggör registrering av personer som skäligen kan misstänkas för brott i enlighet med vad som anförs i motionen (yrkande 1). När det gäller i vad mån uppgifter rörande barn som misstänks för brott skall registreras i det föreslagna misstankeregistret föreslår regeringen att uppgifter om minderåriga barn inte skall föras in i registret. Härvid framhåller regeringen att skall underrättas i de fall en polisutredning har inletts angående ett barn. Regeringen anser att det därför är tveksamt om det finns något behov av att registrera minderåriga. Mot en registrering talar enligt regeringen också hänsynen till barnets integritet. Utskottet delar denna bedömning och tillstyrker regeringens förslag att endast registrering av barn som har fyllt skall komma i fråga. Vad som föreslås i motion 1997/98:Ju46 yrkande 1 om att registrering skall kunna ske även av barn avstyrks därmed. Utskottet tillstyrker även i övrigt regeringens förslag när det gäller vilka uppgifter som skall föras in i registret. Utlämnande av uppgifter ur belastningsregistret och misstankeregistret Regeringen föreslår att det i belastningsregistret anges till vilka myndigheter i ett utlämnande av personuppgifter i registret på begäran skall ske. Enligt förslaget skall en behovs- och proportionalitetsprincip införas som innebär att en myndighet som begär uppgifter ur registret noga skall pröva behovet av information. Därutöver föreslår regeringen att den registrerade alltid skall ha rätt att få ut de uppgifter som finns registrerade om honom eller henne. Förslaget innebär vidare att regeringen bemyndigas att föreskriva möjlighet till begränsningar av ett registerutdrag som en enskild behöver för ett särskilt ändamål. Enligt regeringens förslag skall ett utlämnande även kunna ske till en annan enskild i den utsträckning som regeringen föreskriver, om det behövs för att pröva fråga om en anställning eller ett uppdrag i en verksamhet som avser vård eller som är av betydelse för att förebygga eller beivra brott. om en enskild skall även kunna lämnas till en annan enskild, om denne styrker att hans eller hennes rätt är beroende av en uppgift ur registret och regeringen medger att uppgiften lämnas ut. När det gäller utlämnande av uppgifter till utlandet föreslår regeringen att uppgifter skall få lämnas till utländska myndigheter huvudsakligen i samma utsträckning som . Regeringen föreslår därutöver att uppgifter som är nödvändiga för att framställa rättsstatistik skall lämnas till den myndighet som är ansvarig för att framställa denna. Några särskilda regler om utlämnande av uppgifter för historiska och vetenskapliga ändamål behövs enligt regeringen inte. När det gäller frågan om utlämnande av uppgifter till utlandet anför regeringen i skälen för sitt förslag att de senaste årens internationalisering medför att det ställs större krav på ett mer omfattande polisiärt samarbete. Europol- och Schengenkonventionerna medför att samarbetet mellan olika länders polisväsende kommer att få ökad betydelse. Regeringen konstaterar att har föreslagit att det i den nya lagen införs bestämmelser som i huvudsak motsvarar de nuvarande. Förslaget innebär att ett utdrag ur eller en upplysning om innehållet i polisregistret skall lämnas till domstol eller polis- eller åklagarmyndighet i , , eller om det begärs för utredning i brottmål. Detta är ingen ändring i förhållande till gällande rätt. Vidare har utredningen föreslagit att uppgifter på begäran skall få lämnas till eller till domstol eller polis- eller åklagarmyndighet som är ansluten till denna organisation om det behövs för att myndigheten eller organisationen skall kunna förebygga, upptäcka, utreda eller beivra brott eller för ett utlänningsärende. får uppgifter i motsvarande situation endast lämnas ut om det behövs för utredning av brott. I förhållande till gällande rätt innebär förslaget att även uppgifter av betydelse för underrättelseverksamhet får lämnas ut. Enligt förslaget får vidare uppgifter lämnas till en utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation, om utlämnandet följer av en internationell överenskommelse som efter godkännande har tillträtt. Det motsvarar vad som gäller efter den ändring som gjordes i samband med att godkände tillträde till Europol. Regeringen delar utredningens bedömning att det i lagen om belastningsregister bör införas bestämmelser om utlämnande av uppgifter till utlandet som i huvudsak motsvarar de nuvarande. Regeringen föreslår att det i lagen införs bestämmelser om att de myndigheter för vars räkning registret förs oavsett sekretess skall ha rätt till uppgifter ur registret. Enligt förslaget skall vidare uppgifter ur registret i viss utsträckning kunna lämnas till myndigheter och organisationer utomlands. Behovs- och proportionalitetsprincipen skall enligt regeringen gälla när en myndighet begär uppgifter ur registret. I skälen för sitt förslag anför regeringen bl.a. att även om den absoluta sekretessen avskaffas behövs det vissa bestämmelser om att uppgifter oavsett sekretess får lämnas ut. Det gäller uppgifter till annan enskild än den registrerade, uppgifter till utlandet och uppgifter för att framställa rättsstatistik. Dessa bestämmelser bör enligt regeringen motsvara vad som gäller om utlämnande av uppgifter enligt polis- och kriminalregisterlagstiftningen. Det innebär att det i detta avseende behövs motsvarande bestämmelser som beträffande belastningsregistret. Regeringen anför att, till skillnad från vad som föreslås gälla enligt lagen om belastningsregister, uppgifter från misstankeregister dock inte bör få lämnas till utländsk domstol. I motion 1997/98:Ju44 av m.fl. (v) anförs att motsätter sig att det införs bestämmelser i lagen om belastningsregister och i lagen om misstankeregister om att uppgifter ur registren får lämnas till en utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation, om utlämnandet följer av en internationell överenskommelse som efter godkännande biträtt. Enligt motionärerna är skyddet för den enskildes integritet i samband med utbyte av registeruppgifter m.m. undermåligt. Europol är inte bundet av konvention om dataskydd, utan det sägs bara att Europol skall ta hänsyn till konventionen. Vidare anför motionärerna att det i Europolkonventionen saknas garantier för nivån på dataskyddet i tredje land som tar emot uppgifter från Europol. Den myndighet inom Europol som skall ha tillsyn över att lagring, behandling och användning av personuppgifter inte strider mot konventionen eller mot enskildas rätt saknar enligt motionärerna i huvudsak maktbefogenheter. Motionärerna påpekar därutöver att datasäkerheten inte heller synes vara betryggande inom . Motionärerna hemställer därför att förslaget till 11 § lagen om belastningsregister avslås (yrkande 4). Detsamma hemställs beträffande 9 § lagen om misstankeregister (yrkande 5). I samband med behandling av proposition 1996/97:164 Europol antog regeringens förslag om ett tillägg i polisregisterlagen (1965:94) som medförde att uppgifter ur polisregister skall kunna lämnas ut till en utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation om detta följer av en internationell överenskommelse som efter godkännande har tillträtt (bet. 1997/98:JuU2, rskr. 1997/98:22). Vid sin behandling av propositionen konstaterade justitieutskottet att svensk polis genom den föreslagna lagändringen skulle kunna komma att till Europol lämna ut även särskilt känsliga personuppgifter. I en motion som avlämnats med anledning av propositionen hade motionärerna motsatt sig att uppgifter om t.ex. etniskt ursprung, religion eller politisk åskådning skulle kunna lämnas ut. konstaterade härvid att uppgifter av aktuellt slag fick förekomma i Europols analysregister endast under förutsättning att de var strikt nödvändiga för en pågående analys och att de kompletterade andra uppgifter i regist Vidare var det inte tillåtet att söka efter en personkategori endast med hjälp av särskilt känsliga uppgifter. Utskottet konstaterade vidare att regleringen av användandet av de aktuella uppgifterna stämde överens med Europarådsrekommendation om skydd för enskildas personuppgifter i polisregister. Enligt justitieutskottets mening fanns det i vissa fall ett behov av att registrera och bearbeta även särskilt integritetskänsliga personuppgifter. Förutsättningarna för att få registrera sådana uppgifter var mycket restriktiva. Utskottet delade regeringens bedömning att det inte fanns anledning att befara att sådan registrering kommer att ske i en omfattning som inte är önskvärd. Utskottet ansåg att någon begränsning i uppgiftsskyldigheten motsvarande den som hade föreslagits i motionen inte var önskvärd. Motionen avstyrktes därför. Som redovisats i det föregående har beslutat om en ändring i den nu gällande polisregisterlagen som innebär att uppgifter ur polisregister skall kunna lämnas ut till en utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation om detta följer av en internationell överenskommelse som efter godkännande har tillträtt. Som framgått har i samma lagstiftningsärende beslutat att godkänna Europolkonventionen. Härvid kan nämnas att justitieutskottet vid sin behandling av propositionen konstaterade att Europolkonventionen innehåller en rad regler som tar sikte på enskildas integritetsskydd, skydd för känsliga personuppgifter, ansvar för registrering, kontroll samt regler om användning av data och om sekretess. konstaterade också att vad angår skyddsnivån för datalagrade uppgifter, och även icke ADB-baserade uppgifter i registren, gäller att konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter samt Europarådsrekommendation om användningen av personuppgifter inom polissektorn skall iakttas också för Europols dataregister. Innan något utbyte av personuppgifter mellan Europol och medlemsländerna kan ske måste enligt konventionen även medlemsländerna ha en nivå på sitt integritetsskydd som minst motsvarar de nämnda Europarådsdokumenten. fann därmed att motionsyrkanden om avslag på propositionen skulle avstyrkas. kan således konstatera att har tagit ställning till samma typ av farhågor som framförs i motion 1997/98:Ju44 yrkandena 4 och 5 och har funnit att Europolkonventionen skall godkännas. Utskottet kan vidare konstatera att har beslutat att godkänna att ansluter sig till (prop. 1997/98:42, bet. 1997/98:JuU15, prot. 1997/98:91). Mot denna bakgrund saknas enligt utskottets mening anledning att, såsom begärs i motionen, avstyrka regeringens förslag om att en bestämmelse om utlämnande av uppgifter till utlandet förs in i lagen om belastningsregister och i lagen om misstankeregister. Utskottet tillstyrker även i övrigt regeringens förslag om utlämnande av uppgifter ur nämnda register. Allmänna bestämmelser i polisdatalagen Regeringen föreslår att polisregisterlagen (1965:94) ersätts med en ny lag, polisdatalagen. Den nya lagen skall bygga på den föreslagna personuppgiftslagen och endast innehålla de särbestämmelser som är nödvändiga för polisens verksamhet. Enligt förslaget skall polisdatalagen innehålla en särreglering i förhållande till personuppgiftslagen beträffande behandling av uppgifter om etniskt ursprung, politiska eller religiösa åsikter m.m. samt av uppgifter av underrättelsekaraktär och kvarstående brottsmisstankar. Den föreslagna bestämmelsen om behandling av känsliga personuppgifter innebär att uppgifter om en person inte får behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexuella läggning. Om uppgifter om en person behandlas på annan grund föreslås uppgifterna få kompletteras med sådana uppgifter som nämnts, om det är oundgängligen nödvändigt för syftet med behandlingen. I skälen för sitt förslag anför regeringen att det av personuppgiftslagen framgår att det i princip skall vara förbjudet att behandla vissa känsliga uppgifter; nämligen personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening samt sådana personuppgifter som rör hälsa eller sexualliv. Regeringen påpekar vidare att det av rekommendation om användningen av personuppgifter inom polisen anges att sådana känsliga uppgifter om en person inte får föras in i polisregister om det inte är oundgängligen nödvändigt. Regeringen anför att polisen undantagsvis kan ha ett befogat intresse av att i en utredning eller i en särskild undersökning i underrättelseverksamhet kunna anteckna sådana känsliga uppgifter som ovan avses. Om andra uppgifter gör att det finns anledning att behandla uppgifter om en person bör polisen därför undantagsvis få behandla också sådana känsliga personuppgifter. I enlighet med rekommendation bör det dock enligt regeringen förutsättas att behandlingen är oundgängligen nödvändig. Regeringen anser att den nya lagen bör innehålla en särskild bestämmelse om detta. I författningskommentaren anför regeringen vidare att det under en utredning om sexualbrott kan vara befogat att anteckna den misstänktes sexuella läggning. Det kan enligt regeringen också vara fallet i samband med en särskild undersökning i kriminalunderrättelseverksamhet rörande barnpornografibrott. I motion 1997/98:Ju44 av m.fl. (v) påpekas att den föreslagna bestämmelsen om behandling av känsliga personuppgifter exakt stämmer överens med regleringen i Europolkonventionen. anför att denna reglering har utsatts för förödande kritik från håll som värnar grundläggande mänskliga rättigheter. har i en resolution motsatt sig att registrering skall få ske inom Europol på de angivna grunderna. vill vidare erinra om den pågående diskussionen om tidigare åsiktsregistrering från bl.a. Säkerhetspolisen. Motionärerna hemställer att därför avslår förslaget till 5 § polisdatalagen (yrkande 6). I motion 1997/98:Ju45 av () anförs att det är missvisande att använda begreppet "sexuell läggning". En uppgift om sexuell läggning säger enligt motionären ingenting om vare sig sexuellt handlingsmönster eller eventuell benägenhet att begå sexualbrott. anser att termen "sexuell läggning" bör strykas ur det aktuella lagförslaget. I motion 1997/98:Ju49 av m.fl. (fp) anförs att ordet "ras" bör tas bort från förslaget till 5 § polisdatalagen och bör ersättas med "personliga kännetecken" eller liknande. Enligt uppfattning finns inte någon vetenskaplig grund för detta ord. Användningen av ordet ras riskerar också att underblåsa fördomar. Motionärerna anför vidare att uttrycket "oundgängligen nödvändigt" i paragrafen är oprecist och bör ges ett konkret innehåll. Enligt motionärerna bör lagen kompletteras med ett förbud mot att ur register välja ut en särskild kategori av personer, t.ex. "kända homosexuella" eller "kända kommunister" eller liknande. Även uttrycket "sexuell läggning" bör enligt motionärerna utgå ur den föreslagna lagtexten. Enligt motionärerna går en avgörande skiljelinje mellan den sexuella läggningen som sådan och sexuella beteenden och handlingsmönster som återfinns hos såväl hetero-, homo- som bisexuella personer. Motionärerna hemställer att fattar beslut om nämnda ändringar (yrkande 4). I motion 1997/98:Ju48 av och (båda mp) anförs att det för att förebygga oavsiktliga kränkningar av enskilda personers integritet och för att förhindra missbruk av registren krävs mycket klara och entydiga bestämmelser om registrens innehåll. Motionärerna anser att regeringens förslag inte är tillfredsställande i detta avseende. Ett annat grundläggande krav som förslaget inte når upp till är vilka personer som får registreras. Förslaget ger möjlighet till registrering av en alltför stor krets av personer. Detta bör ges regeringen till känna (yrkande 5). Motionärerna hemställer vidare att avslår regeringens förslag till polisdatalag (yrkande 6). Motionärerna anser sammanfattningsvis att regeringen i alltför hög grad vill prioritera registerverksamheten framför skyddet av den enskilda integriteten. I motionen påpekas vidare att inom vetenskapen endast homosexualitet, heterosexualitet och bisexualitet räknas som sexuella läggningar. Det handlar då om personers känsloliv, inte om handlingarna. Motionärerna hänvisar till utredningen om förbud mot diskriminering på grund av sexuell läggning (SOU 1997:175 s. 11 f.). Det som enligt motionärerna skulle kunna motivera en registrering är i vilken mån en persons sexuella handlingar strider mot gällande lag. Det kan anses försvarbart att i samband med spaningen efter en misstänkt sexualförbrytare anteckna huruvida personen tidigare begått liknande handlingar. Motionärerna konstaterar vidare att det enligt förslaget blir tillåtet att registrera uppgifter om etniskt ursprung och politisk åskådning m.m. Motionärerna ser här en uppenbar risk att denna bestämmelse kan missbrukas eftersom den är alltför lätt att kringgå. Vad som anförts om behandlingen av känsliga personuppgifter bör ges regeringen till känna (yrkande 8). Bestämmelser i internationella konventioner m.m. om känsliga uppgifter