yttr · GL05FÖU3Y · 1998-01-01 00:00:00 — Utskottet har sålunda inget att invända mot regeringens redovisning av hur PFF-samarbetet bör utvidgas. representation i Nato och dess staber Regeringen framhåller att de diplomatiska och militära kontakterna väntas öka genom EAPR och det fördjupade PFF-samarbetet. Ett antal Nato-kommittéer kommer att öppnas för deltagande från partnerländerna i frågor som rör PFF. Regeringen har med anledning härav utnämnt ambassadör i att även var ombud vid Nato. Regeringen avser vidare att stärka den militära representationen vid ambassaden i . Regeringen planerar att utse en svensk militär representant att delta i möten mellan och partnerländerna i frågor som avser PFF. Moderata samlingspartiet beklagar att regeringen inte tillvaratagit möjligheten att utnämna en särskild ambassadör till Nato. anser att det viktiga och omfattande arbetet som rör Nato motiverar att en särskild ambassadör utses. anser inte att skall representeras i Natostaber eller ha en ambassadör hos Nato. anser att en totalförsvarsdelegation bör inrättas för att bättre delta i ett fördjupat samarbete inom området civil beredskap. Utskottet delar regeringens bedömning om behovet av att stärka vår representation i eftersom både de diplomatiska och militära kontakterna kommer att intensifieras i takt med att bereds tillfälle att medverka i ett antal kommittéer. Svenska officerares samverkan i Natos staber och olika kommittéer kommer enligt utskottets mening att tillföra Försvarsmakten kunskaper om Natos arbetsmetoder. Detta bör vara av stort värde för , inte minst för att förbereda samverkan med andra nationer i internationella insatser. Den totalförsvarsrådgivare som tillsatts vid ambassaden bör kunna bidra till att fördjupa det samarbete som efterlyser. En effektiv och kraftfull utrikesrepresentation bör vara det primära - inte den organisatoriska formen. Utskottet har sålunda inget att invända mot regeringens åtgärder. Något särskilt uttalande från sida om hur representationen närmare bör utformas bör inte göras . Erfarenheterna får utvisa om ytterligare personalresurser behövs. Samverkansförmåga och politisk-militärt ramverk för krishanteringsoperationer Regeringen redovisar att planer finns på att införa särskilda partnerskapsmål för PFF-länderna, för att underlätta identifieringen av styrkor och resurser som kan göras tillgängliga för fredsfrämjande operationer. Partnerskapsmålen kommer enligt regeringen inte att innebära några bindande åtaganden för partnerländerna. Beslut om att ställa styrkor till förfogande skall även fortsättningsvis fattas från fall till fall. - som anser att bör lämna PFF-samarbetet - framhåller att ett centralt inslag i PFF-samarbetet är militära enheters och systems förmåga att samverka. Detta innebär en ensidig anpassning till Nato-standard. tidigare framförda farhågor om en harmonisering av svenska stridskrafter med Nato har besannats. Det fördjupade PFF-samarbetet har fått en alltför stark militär prägel. Utskottet påminner om att frågan om det svenska totalförsvarets förmåga att samverka med andra länder mot bakgrund av den nya internationella verksamheten behandlades försvarsbeslut. Det är ett svenskt intresse att ytterligare utveckla interoperabiliteten (samverkansförmågan) inför internationella fredsfrämjande och humanitära insatser, inte minst för att uppgiften att kunna genomföra sådana har blivit en av huvuduppgifterna för totalförsvaret. medverkan blir effektivare och därmed mer trovärdig. Skyddet för svensk trupp bör rimligtvis öka. En förbättrad samverkansförmåga kräver anpassning till internationell standard såväl inom det materiella området som när det gäller metoder och arbetssätt. Utskottet delar regeringens bedömning att även fortsättningsvis bör delta i PFF-övningar med enheter från samtliga försvarsgrenar för att stärka förmågan att kunna genomföra internationella fredsfrämjande insatser på ett säkert och effektivt sätt. PFF-övningar i med en bred deltagarkrets fyller en viktig förtroendeskapande funktion. Vi bör i första hand sträva efter att förbättra samverkansförmågan för sådana typer av enheter som kan förväntas efterfrågas för internationella fredsfrämjande insatser och där svenska resurser enligt vår bedömning är särskilt väl lämpade. Regeringen bedömer att EAPR och det utvidgade och fördjupade PFF kommer att erbjuda partnerländerna ökade möjligheter till insyn och inflytande i Natos planerings- och beslutsprocesser för krishanteringsoperationer. Erfarenheter från Implementation Force (IFOR) och den nu pågående operationen Stabilization Force (SFOR) i har tydliggjort betydelsen av att i ett tidigt skede kunna delta i planering av de fredsfrämjande insatserna till vilka bidrar med militär trupp. Därför välkomnar regeringen detta och avser att aktivt delta i arbetet för att stärka partnerländernas möjligheter till insyn och inflytande i Natos planerings- och beslutsprocesser för krishanteringsinsatser. Diskussioner om att skapa ett särskilt politisk-militärt ramverk för Nato-ledda krishanteringsinsatser förs inom Nato och med partnerländerna i EAPR. Ambitionen är att finna en modell som ger partnerländerna möjligheter till insyn i och inflytande över såväl den politiska som militära styrningen av Natoledda krishanteringsoperationer. Det har också varit ett uttalat svenskt önskemål att partnerländerna ges möjlighet att framföra sina ståndpunkter i ett tidigt skede av planerings- och beslutsprocesserna. Utskottet framhåller att det länge har varit en uttalad svensk uppfattning att länder som bidrar med trupp till en internationell krishanteringsoperation också skall ges insyn i och inflytande över planering och ledning av insatsen. Utskottet anser i likhet med regeringen att det bör vara en svensk målsättning, med beaktande av erfarenheterna från IFOR och SFOR, att arrangemangen för insyn och inflytande ges en permanent och förstärkt form i det politisk-militära ramverk för krishanteringsinsatser som avses utarbetas inom EAPR. Utskottet har sålunda inget att invända mot vad regeringen redovisar om ambitionerna när det gäller att öka svenska totalförsvarsresurser för att medverka i internationella fredsfrämjande och humanitära insatser samt att skapa ett politisk-militärt ramverk för vår medverkan i framtida krishanteringsoperationer. I beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), My (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). (), (), My (), () och () anser: Det omfattande och viktiga samarbetet mellan och Nato tar sig många olika uttryck. Såväl omfattning som innehåll motiverar att en särskild ambassadör ackrediteras till Nato. () anser: Det svenska försvaret Natoanpassas . närmar sig utskottsmajoriteten Nato ytterligare. militära alliansfrihet blir allt mer substanslös. Jag anser inte att skall delta i det (). Rådet utgör en politisk ram för det fördjupade PFF-samarbetet, vars syfte är att vidareutveckla samarbetet mellan Nato och partnerländerna. Jag anser inte att skall delta med representation vid Natostaber eller ha en ambassadör som ombud vid Nato. Jag kan acceptera svensk medverkan i PFF enbart inom övningar som har med strikt fredsbevarande och humanitär verksamhet, miljöskydd och räddningstjänst att göra. bör naturligtvis inom ramen för PFF kraftigt markera mot fördjupad militär samordning med Nato. måste också få ta ställning till IPP:n som reglerar svensk medverkan i PFF. () anser: välkomnar deltagande i vidareutvecklingen av PFF-samarbetet samt bildandet av det (). För att bättre skall kunna ta till vara ökade möjligheter till insyn och inflytande i planering och genomförande av övningar och andra PFF-aktiviteter inom området civil beredskap och i militära PFF-frågor, bör en svensk totalförsvarsdelegation inrättas vid i . Det fördjupadet PFF-samarbetet och det breddade övnings- Planerings- och översynsprocessen 4 Svensk Natoambassadör och närvaro i Natostaber 6 Ett politisk-militärt ramverk för krishanteringsoperationer 7 EAPR och det fördjupade PFF-samarbetet 8 representation i Nato och dess staber 10 Samverkansförmåga och politisk-militärt ramverk för krishanteringsoperationer 11 och det fördjupade Partnerskap för fred-samarbetet