yttr · GL05AU5Y · 1998-01-01 00:00:00 — har berett arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig ekonomiska vårproposition (prop. 1997/98:150) i de delar som avser den ekonomiska politiken, utgiftstaket och EU-medel samt över de motioner som väckts med anledning av propositionen, i de delar som avser arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Utskottet yttrar sig i det följande över propositionens avsnitt 1 Finansplan, 4 Statens finanser och förslag till utgiftstak, 8 Revision och kontroll av EU-medel samt bilagorna 3 Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet och 4 Nationell handlingsplan för sysselsättning. Utskottet yttrar sig också över följande motioner: 1997/98:Fi17 av m.fl. (m) yrkandena 1 (delvis), 3 (delvis), 7 (delvis) och 8 (delvis), 1997/98:Fi18 av m.fl. (c) yrkandena 1-3 (delvis) och 20-22, 1997/98:Fi19 av m.fl. (fp) yrkandena 1 (delvis), 3-4 (delvis) och 5, 1997/98:Fi20 av m.fl. (v) yrkandena 1 (delvis), 3-4 (delvis), 10, 15-19 och 21, 1997/98:Fi21 av m.fl. (mp) yrkandena 1 (delvis), 6 (delvis), 7, 9, 10 och 11 (delvis), 33 (delvis) och 41-43 (delvis), 1997/98:Fi22 av m.fl. (kd) yrkandena 1, 3 och 4 (alla delvis), 1997/98:Fi24 av och (), 1997/98:Fi38 av m.fl. (s) (delvis), 1997/98:Fi55 av m.fl. (mp), 1997/98:Fi59 av (), 1997/98:Fi61 av och (s). Regeringen föreslår i propositionen att , såvitt avser den ekonomiska politiken och utgiftstaket, godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som regeringen förordar (regeringens förslag punkt 1), fastställer utgiftstaket för staten inklusive socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten för till (regeringens förslag punkt 3) samt godkänner den preliminära fördelningen av utgifterna på utgiftsområden som riktlinjer för regeringens budgetarbete (regeringens förslag punkt 4). Regeringen föreslår också att , såvitt avser EU-medel, antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1994:1708) om EG:s förordning om miljö- och strukturstöd (regeringens förslag punkt 61). I bilaga 3 till propositionen återfinns regeringens avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet och i bilaga 4 redovisas den nationella handlingsplan för sysselsättning som översänts till . Yttrandet är disponerat enligt följande. Utskottet yttrar sig över riktlinjerna för den ekonomiska politiken i avsnitt 2. I det avsnittet behandlas också propositionens bilaga 3 Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet . Förslag om preliminär fördelning på utgiftsområden behandlas i avsnitt 3. I avsnitt 4 behandlas frågan om EU-medel. Avsnitt 5 tar upp den nationella handlingsplanen för sysselsättning och slutligen, i avsnitt 6, yttrar sig utskottet över övriga, i motioner väckta frågor. 2 Allmän inriktning av politiken I detta avsnitt behandlas förutom regeringens förslag om allmänna riktlinjer (punkt 1 i förslaget till riksdagsbeslut) och propositionens bilaga 3 även följande partimotioner: Fi17 av m.fl. (m) yrkandena 1 och 3 (båda delvis), Fi18 av m.fl. (c) yrkandena 1 (delvis), 20, 21 och 22, Fi19 av m.fl. (fp) yrkandena 1 (delvis) och 5, Fi20 av m.fl. (v) yrkandena 1 (delvis), 10, 15-19 och 21, Fi21 av m.fl. (mp) yrkandena 1 (delvis), 6 (delvis), 7, 9, 10 (delvis), 11 (delvis) och 33 (delvis), Fi22 av m.fl. (kd) yrkande 1 (delvis) samt Fi55 av m.fl. (mp). Utskottet kommer i denna del i huvudsak att uppehålla sig vid sådana frågor som har beröring med arbetsmarknads- och sysselsättningspolitiken. Regeringen konstaterar inledningsvis att det har skett betydande ekonomiska framsteg . De offentliga finanserna har sanerats och inflationen har nedbringats till en varaktigt låg nivå. Bytesbalansen visar växande överskott. Dessa framsteg har bl.a. lett till att räntorna sjunkit kraftigt. Vidare ökar investeringarna väsentligt. Även den privata konsumtionen växer i god takt. De svenska företagen har genom produktivitetsförbättringar i förening med en dämpad kostnadsutveckling också blivit konkurrenskraftiga. Förtroendet för svensk ekonomi växer. Till detta kommer att politiska framgångar förbättrat förutsättningarna för en hög tillväxt och en snabb ökning av sysselsättning. Som exempel nämns bl.a. aktiva medlemskap i , pensionsöverenskommelsen mellan fem riksdagspartier och det förhållandet att blockpolitiken har övergivits. Enligt regeringen har utvecklingen på arbetsmarknaden vänt. har arbetslösheten minskat med omkring 100 000 personer. har antalet personer sysselsatta i arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskat. Den reguljära sysselsättningen har ökat och då särskilt inom den privata sektorn. Tillväxten inom den svenska ekonomin har tagit fart . Regeringen utgår från att BNP under innevarande år kommer att växa och under nästföljande år . En väsentlig förutsättning för denna tillväxt är att löneutvecklingen överensstämmer med vad arbetsmarknadsparterna angivit. Regeringen utgår från att investeringarna kommer att öka under dessa år. Målet att halvera den öppna arbetslösheten till ligger fast. Enligt regeringen ligger målet inom räckhåll med den ekonomiska utveckling som kan förutses och med de åtgärder som har beslutats eller som föreslås i denna proposition. Halveringsmålet skall endast ses som ett delmål. På är målet full sysselsättning. Regeringens strategi för att uppnå dessa mål bygger på tanken att kunniga människor, ett gott företagsklimat och en omställning till ekologisk hållbarhet stärker . I en stabil ekonomisk miljö skall kvaliteten på och tillgången till skola, vård och omsorg förbättras. Detta bidrar till att möjliggöra ett högt deltagande i arbetskraften för både kvinnor och män. Alla skall ges en möjlighet att förbättra sin kunskap och kompetens. Arbetsmarknadspolitiken läggs om för att kvaliteten på åtgärderna skall öka och därigenom bidra till att minska de s.k. flaskhalsarna. I likhet med vad som bl.a. angivits i budgetpropositionen för bygger sysselsättningspolitiken på fem grundstenar. Arbets- och kompetenslinjen skall gälla. Arbetslösheten skall minskas huvudsakligen genom att fler människor får arbete eller utbildning, som i sin tur ger ökade möjligheter till arbete. Huvuddelen av sysselsättningsökningen bör ske i den privata sektorn. I den offentliga sektorn skall verksamheten prioriteras framför transfereringar. Skolan, vården och omsorgen utgör kärnan i välfärden. Det krävs en väl fungerande lönebildning för att stärka sysselsättningen. Statsfinanserna skall vara sunda och priserna stabila. Huvudinriktningen är att prioritera verksamheter framför bidrag. Genom ytterligare tillskott till kommunerna stärks skolan, vården och omsorgen och sysselsättningen säkras. Enligt regeringen är det sex områden som är av strategisk betydelse för den svenska tillväxten och sysselsättningen. Dessa områden anges under följande rubriker: Kunskap och kompetens, Delaktighet i informationssamhället, Hållbara - ett föregångsland, Företagande, Europeiskt samarbete och Ett för alla. När det gäller området Kunskap och kompetens föreslås bl.a. att det skall vara möjligt att studera med det särskilda utbildningsbidraget under ett andra år i syfte att möjliggöra ett fortsatt brett deltagandet i . En arbetsgrupp har tillsatts inom för kompetensutveckling i arbetslivet. Inom området Delaktighet i informationssamhället anmärks att regeringen bl.a. har satsat på ett nationellt program för IT-utbildning som skall sträcka sig över . Enligt regeringen skall IT-politiken leda till en ökning av kvinnors användande av IT. Det påbörjade förenklingsarbetet för stimulera företagande skall fortsätta. Regeringen skall verka för att det skall bli lättare att registrera företag. Det konstateras att det europeiska samarbetet har fördjupats. En väsentlig del av EU:s arbete är inriktat på att inlemma nya medlemmar i gemenskapen. För att minska segregationen och uppnå de integrationspolitiska målen, ett för alla, föreslås ett resurstillskott de kommande tre åren. Det skall användas till insatser inom olika områden. Bland annat skall det användas till att förbättra invandrares kunskaper i svenska språket och för att skapa lika villkor på arbetsmarknaden för dessa grupper. kommer regeringen att lämna förslag till en skärpning av lagen mot etnisk diskriminering. Avstämning av målet om en halvering av den öppna arbetslösheten Den svenska ekonomin befinner sig i en stabil uppgångsfas. En ökad inhemsk efterfrågan och en fortsatt exportefterfrågan bidrar till att BNP-tillväxten kan förväntas uppgå till . Den ekonomiska tillväxten bedöms vara fortsatt god även , med en tillväxt på 3,1 respektive . Tillväxten kommer att leda till ytterligare förbättringar av de offentliga finanserna. För beräknas de offentliga finanserna visa överskott varje enskilt år. väntas en god utveckling på arbetsmarknaden. Sysselsättningen stiger och arbetslösheten minskar. ökade antalet nyanmälda platser. En stor del av ökningen har tillkommit inom den offentliga sektorn. väntas ökad sysselsättning inom byggnadsverksamhet. Efterfrågan på privata tjänster väntas stiga i takt med att den privata konsumtionen ökar. En viss uppgång i den offentliga sysselsättningen förväntas också främst till följd av de höjda statsbidragen till kommuner och landsting. De löneavtal som slutits inger enligt propositionen förhoppningar om att lönebildningen inte skall utgöra ett hinder för en ökning av sysselsättningen. Lönerna beräknas öka med i genomsnitt . Sammantaget medför en god tillväxt och måttliga löneökningar att sysselsättningen beräknas öka och med 1,5 respektive därefter. Den ökade sysselsättningen i kombination med en fortsatt satsning på utbildning inom och högskolan innebär att den öppna arbetslösheten kommer att sjunka successivt. Den öppna arbetslösheten för beräknas bli , året därefter och i genomsnitt . Målet om en öppen arbetslöshet på beräknas bli uppnått . framhåller i partimotion Fi17 yrkandena 1 och 3 (båda delvis) att förnyelsen av är ett långsiktigt och strukturellt reformarbete - i kontrast till vårbudgeten som beskrivs som ett till stor del kortsiktigt och konjunkturellt prognosarbete. I motionen presenteras ett ekonomiskt alternativ som sägs kunna bryta 30-åriga eftersläpning, skapa förutsättningar för nya riktiga jobb i privat sektor och göra det möjligt för vanliga löntagare att försörja sig själva. Det är en politik för lägre skatter för alla, mindre krångel för företagen, förnyelse av välfärden och ett starkt svenskt engagemang i . De övergripande målen för den ekonomiska politiken skall enligt vara att skapa förutsättningar för snabb tillväxt, en kraftig ökning av antalet nya arbetstillfällen, en god reallöneutveckling och minskat bidragsberoende. Att främja nyföretagande och att ge dagens företag, små och stora, möjlighet att växa i är det viktigaste. Ett program för företagande måste enligt partimotion ha bl.a. inslag av sänkt skatt på företagande och arbete, särskilda skattelättnader riktade mot hushållstjänster, en modernisering av arbetsrätten och en reformering av arbetsmarknadspolitiken. De höga skatterna leder enligt till skärpta lönekrav och färre arbeten. Sänkta skatter däremot ger fler nya jobb. som skatterna sänks måste arbetsmarknadens parter ta ett stort ansvar för att lönebildningen inte motverkar de positiva effekterna av skattelindringarna. En grundläggande modernisering av arbetsrätten bör ha som utgångspunkter dels att arbetets rättigheter skall tillkomma den enskilde, inte dennes organisationer, vilket innebär att avtalen måste bli mer individuella, dels att lagarna skall ge de små företagen större möjligheter att nyanställa. En lagstiftning som uppfyller dessa krav måste vara allmän och ge utrymme för lokala och individuella variationer. En arbetsrättslig ramlag som ersätter dagens många specialiserade arbetsmarknadslagar bör träda i kraft senast . I avvaktan på den nya lagstiftningen bör företagen medges rätt att bortse från de delar av anställningsskyddslagen (LAS), semesterlagen och arbetstidslagen som är dispositiva. Detta skulle göra det möjligt att sluta rimligare avtal framför allt för de allra minsta företagen. föreslår vidare följande förändringar av arbetsmarknadspolitiken och av stödet till de arbetslösa. Volymmålet i arbetsmarknadspolitiken bör avskaffas. I stället bör det införas ett mål som tar sikte på hur många arbetslösa som får arbete. Arbetsmarknadspolitiken bör koncentreras på två åtgärder - ett erbjudande om lärlingsutbildning i företagen för alla arbetslösa ungdomar mellan samt en, som det beskrivs, fokuserad arbetsmarknadsutbildning. De andra arbetsmarknadsåtgärderna bör avvecklas successivt. För äldre kan en skattereduktion vara en möjlighet. Arbetslöshetsförsäkringen bör göras om till en verklig omställningsförsäkring med ersättning och ett efterskydd på grundnivå . För arbetslösa förlängs den ursprungliga ersättningsperioden . Ersättningsnivån bör vara . All ersättning vid arbetslöshet bör samordnas i den här föreslagna försäkringen. konstaterar i motion Fi18 (yrk. 1 delvis samt 20-22) att utgångsläget är gott när det gäller ekonomi. Partiet har enligt motionen tagit ett stort ansvar för att få ordning på landets ekonomi. Räntorna är låga, inflationen stabilt låg och statens finanser förbättrade. Det tidigare budgetunderskottet har vänts till överskott. måste åtgärder vidtas för att minska arbetslösheten och öka sysselsättningen. Arbetsgivaravgifterna måste sänkas för att skapa fler arbeten. För att få största möjliga sysselsättningseffekt av sänkningen bör den särskilt inriktas på mindre företag. Regelförenklingar för företagen måste komma till stånd. föreslår sänkta skatter på små och medelstora inkomster och anser att detta leder till nya arbetstillfällen. För att sysselsättningen skall öka krävs också att arbetsmarknadspolitiken moderniseras. Den skall stimulera flexibilitet samt inriktas mer på kvalitet och mindre på kvantitet. Volymkraven måste förändras för att skapa större utrymme för åtgärder som leder till arbete. Arbetsmarknadsutbildningens betydelse betonas. Viss avreglering är nödvändig för att stimulera ökad flexibilitet på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadspolitiken måste decentraliseras och det lokala och regionala inflytandet ökas när det gäller användningen av de arbetsmarknadspolitiska resurserna. En nationell arbetsmarknadspolitik är viktig för att klara en god lönebildning och för att undvika s.k. flaskhalsar på arbetsmarknaden. Lönebildningen måste äga rum inom samhällsekonomiskt ansvarsfulla ramar. måste stärkas och konfliktbenägenheten minskas. I sammanhanget finns det anledning att överväga införandet av restriktioner som gör att konfliktvapnen måste stå i rimlig proportion till stridsfrågan. Blockad av enmansföretag måste förbjudas och varsel om stridsåtgärder bör inte tillåtas när medling pågår. Möjligheterna till mer varierande arbetstider måste förbättras. Förkortad arbetstid leder till välfärdsvinster. En översyn bör göras av hur olika ersättningssystem samverkar och i kombination med ökade kostnader påverkar benägenheten att söka och ta arbete samt vilka regelförändringar som bör genomföras i detta. Egenavgiften till arbetslöshetsförsäkringen bör höjas. De som har arbete bör bidra litet mer än till finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen. Höjningen av egenavgifter, som skall ses tillsammans med partiets förslag till skattesänkningar, bör uppgå till . Detta beräknas innebära inkomstförstärkningar på 1 450, 1 600 respektive . belysa sysselsättningseffekterna av skattesubventioner på hushållsnära tjänster bör försöksverksamhet genomföras. Försöksverksamheten bör ha som mål att ta reda på vid vilken subventionsnivå som efterfrågan finns hos hushållen. Vidare bör bl.a. sysselsättningseffekter studeras. föreslår också att ett system med hemservicecheckar för pensionärer införs av främst sociala men även av sysselsättningsskäl. pläderar för ett decentraliserat kunskapssamhälle. bör få någon form av fortsättning även efter den pågående femårsperioden. Det bör övervägas om arbetslösa skall ges möjlighet att läsa in gymnasiekompetens innan andra åtgärder sätts in. Genom att införa kompetenskonton underlättas fortbildningen för vuxna. Regeringen bör bjuda in arbetsmarknadens parter till överläggningar om kompetensutveckling. Ytterligare satsningar bör göras på distansutbildning och på kvalificerad yrkesutbildning. Avfolkningen i stora delar av landet måste stoppas. Regional balans är en förutsättning för uthållig ekonomisk utveckling. Hela landet måste ges likvärdiga villkor att utvecklas. Det är varken önskvärt att glesbygden avfolkas eller att storstäderna sätts under alltför stort expansionstryck. har som ett genomgående tema i sin partimotion att det behövs fler arbeten (Fi19 yrk. 1 delvis och 5). Tillsammans med satsningar på vård och skola är detta partiets prioriteringar i den ekonomiska politiken. Regeringen har enligt motionen misslyckats med sysselsättningspolitiken eftersom färre människor arbetar än när mandatperioden inleddes. Regeringens mål om att halvera den öppna arbetslösheten måste ersättas med ett mål för antalet nya arbeten. Målet bör vara 300 000 nya arbeten under kommande mandatperiod. För att nå detta enligt motionen ambitiösa mål kommer omfattande åtgärder att krävas. Det handlar både om politiska beslut och om medverkan från övriga delar av samhället, t.ex. fackliga organisationer. Anställningarna kommer att öka om arbetskraftskostnaderna blir lägre. föreslår sänkta arbetsgivaravgifter för företag i tjänstesektorn. För hushållstjänster bör en skattereduktion införas på . I nästa steg bör inkomstskatten sänkas för låg- och medelinkomsttagare. Utrymme för detta kommer att finnas vid ett stabilt överskott i statsbudgeten utöver amorteringar. På morgondagens arbetsmarknad kommer andelen fasta anställningar att minska och fler kommer att arbeta med uppdragsverksamhet och egna företag. anser att det då blir angeläget att jämställa företagsperspektiv med löntagarperspektiv - det skall vara lika naturligt att vara egen företagare som att vara anställd. Regelförenklingar för start och drift av företag behövs. Möjligheten att provanställa måste bli större, för att bl.a. underlätta för en egenföretagare att anställa en första person. Anställningsskyddslagen och medbestämmandelagen bör återställas till de regler som infördes av den borgerliga regeringen. Alla instämmer förmodligen i att det skall löna sig att arbeta, sägs det i motionen, men tyvärr lönar det sig inte i alla lägen för den enskilde att ta ett arbete. motverkar ibland olika bidragssystem varandra och skapar tröskeleffekter mot att börja arbeta eller öka arbetstiden. Incitamentstrukturen i olika bidragssystem bör därför ses över. Marginaleffekter för framför allt barnfamiljer behöver minska. En skärpt kontroll av bidragsutbetalningarna, som arbetslöshetsersättningen, kan också behövas. En ökad sysselsättning kräver en ansvarsfull lönebildning. Löneökningarna måste hållas låga framåt. Detta kräver att regler och incitament för arbetsmarknadens parter ändras. Konflikträtten måste inskränkas i fråga om sympatiåtgärder som kränker föreningsrätten och inskränker näringsfriheten. Fackligt tolkningsföreträde bör ersättas av medel för konfliktlösning i kollektivavtalen. Balans och neutralitet skall styra regelverken. De fackliga organisationerna bör få ett ökat finansiellt ansvar för löneavtalens konse-kvenser genom minskade statsbidrag till arbetslöshetskassorna. Medlemsavgifterna bör variera mellan arbetslöshetskassorna beroende på löneläge och arbetslöshetsnivå. Arbetslöshetsförsäkringen bör vara allmän, obligatorisk och tidsbegränsad. Inom arbetsmarknadspolitiken bör arbetslösa ungdomar och långtidsarbetslösa ges utbildningar som höjer yrkeskompetensen framför allmänt inriktade kurser. Flera av ovan nämnda åtgärder är särskilt tänkta att gynna kvinnors arbetsmarknad. Billigare hushållstjänster är enligt en viktig jämställdhetsåtgärd. Sänkta skatter för tjänstesektorn stimulerar den del av arbetsmarknaden där många kvinnor arbetar. Vidare föreslår att de särskilda kommunpengarna bör "öronmärkas" till vård och skola vilket också stimulerar kvinnodominerade arbetsmarknader. Att bryta statliga och kommunala monopol inom vård och skola gynnar kvinnligt företagande. anser i motion Fi20 (yrk. 1 delvis, 10, 15-19 och 21) att den avgörande uppgiften för den ekonomiska politiken är att öka sysselsättningen och avskaffa massarbetslösheten. Målet bör vara att sysselsättningen skall ligga på en nivå om 4,5 miljoner personer och att den öppna arbetslösheten skall vara högst . Den ekonomiska politiken bör inte vara inriktad på att anpassas till ett framtida medlemskap i utan på valutapolitisk neutralitet. Partiet delar regeringens uppfattning att det är viktigt med starka finanser men anser att en starkare samhällsekonomi i första hand förutsätter att fler arbetar. Man bör därför anslå ytterligare medel för att öka antalet arbeten. 10, 20 respektive av de medel som regeringen vill använda för att amortera på den offentliga statsskulden bör i stället användas till ökad sysselsättning. Vidare anser partiet att regeringens förslag om medel till skola, vård och omsorg är otillräckliga. Det bör skjutas till ytterligare medel till kommunsektorn. Tillskottet bör dels vara en riktad sänkning av arbetsgivaravgifterna med , dels en överföring av medel från arbetslöshetsersättningen med . Enligt partiet är det inte tillräckligt med bara efterfrågestimulerande åtgärder. Det krävs också åtgärder för att få ned den strukturella arbetslösheten. Under nästa mandatperiod bör det införas lagstiftning om kortare normalarbetsvecka. Ett principbeslut bör fattas . En lag om 35 timmars arbetsvecka skall träda i kraft . Denna konstruktion innebär att arbetsmarknadens parter ges rimliga möjligheter att ta hänsyn till den nya lagstiftningen i avtalsförhandlingar. Det bör även ske överläggningar med dessa parter om ikraftträdande och samordning med avtalsförhandlingar. En arbetstidsförkortning är inte självfinansierande utan påverkar löneutrymme och produktionskostnader. Lagstiftningsreformen bör därför efter förebild från kombineras med avgifts- och skattelättnader för de parter som träffar uppgörelser som innebär förkortning/omfördelning av arbetstiden. För att finansiera detta föreslår att 4, 8 respektive avsätts . Vidare föreslås att arbetstidsförkortningen skall kombineras med att "taket" för övertid halveras och att det skall bli mer kostsamt för arbetsgivarna att låta arbetstagarna arbeta övertid. Konsumtionsutrymmet bör omfördelas. Bland annat bör ersättningsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen samt i sjuk- och föräldraförsäkringen höjas till . Det behövs fler företag för att sysselsättningen skall öka. För att uppmuntra tjänsteföretag föreslås riktade skattesänkningar om sammanlagt , bl.a. föreslås sänkta egenavgifter och sänkt moms. Vidare bör företag med högst tio anställda undantas från arbetsgivarinträdet. En "grön skatteväxling" bidrar till att öka sysselsättningen. Demokratin i näringslivet måste utvecklas. Ökad löntagarmakt över företagens arbetsorganisation och investeringar är en viktig förutsättning för näringslivets framsteg. Bland annat bör det införas s.k. framtidsfonder. Dessa fonder skall utnyttjas för investeringar i höjd kunskapsnivå och bättre arbetstagarorganisation. Fonderna skall finansieras av avgifter som belastar företagens vinster. De skall administreras gemensamt av arbetsgivare och fackliga organisationer på lokal nivå. Regeringen har det övergripande ansvaret för en fungerande lönebildning. För att underlätta en hållbar lönebildning krävs en aktivare fördelningspolitik. Löneförhandlingarna kan underlättas genom bl.a. avsättning av vinstmedel till utbildnings- och arbetslivsinvesteringar, sänkt arbetsgivaravgift, arbetstidsförkortning m.m. Lönebildningen skulle också fungera bättre genom en återgång till centrala och samordnade förhandlingar. En likalönelag bör införas. På jämställdhetsområdet bör regeringen ges i uppdrag att återkomma till med en tidsplan för genomförande av handlingsplanen från . Arbetsmarknadspolitiken måste i grunden reformeras.